natgillin/translations-raw huggingface dataset:
IX Based on our conclusions, we make recommendations focusing on the Commission’s support for National Contact Points, the deployment of cross border exchanges of health data, and EU’s action in the field of rare diseases. 5 
IX Med utgångspunkt från våra slutsatser lämnar vi rekommendationer med fokus på kommissionens stöd till nationella kontaktpunkter, införandet av gränsöverskridande utbyte av hälsouppgifter och EU:s åtgärder när det gäller sällsynta sjukdomar. 5
Introduction 01 The Cross-border Healthcare Directive (“the Directive”)1: — sets out EU patients’ rights to access safe and high-quality healthcare across national borders within the EU, and their rights to be reimbursed for such healthcare; — establishes National Contact Points to provide citizens with information on their rights to cross - border healthcare; — seeks to facilitate closer cooperation on eHealth, including cross-border exchanges of patients’ data and — seeks to facilitate patients’ access to healthcare for rare diseases, notably by the development of European Reference Networks (ERNs). 
Inledning 01 Direktivet om gränsöverskridande hälso-och sjukvård (nedan kallat direktivet)1 — föreskriver EU-patienters rätt till säker hälso-och sjukvård av hög kvalitet över nationsgränserna inom EU och deras rätt att få ersättning för sådan vård, — inrättar nationella kontaktpunkter som ska informera medborgarna om deras rätt till gränsöverskridande hälso-och sjukvård, — syftar till att underlätta ett närmare samarbete om e-hälsa, inbegripet gränsöverskridande utbyte av patientuppgifter, — syftar till att underlätta patienters tillgång till vård för sällsynta sjukdomar, särskilt genom utveckling av europeiska referensnätverk.
Patients’ rights to cross-border healthcare 02 Healthcare is a national competence and Member States finance, manage and organise their health systems2. 
Patienträttigheter till gränsöverskridande hälso-och sjukvård 02 Hälso-och sjukvård är en nationell behörighet, och medlemsstaterna finansierar, förvaltar och organiserar sina hälso-och sjukvårdssystem2.
The Directive sets out the conditions under which a patient may travel to another EU country to receive planned medical care which will be reimbursed under the same conditions as in their Member State. 
Direktivet fastställer på vilka villkor en patient kan resa till ett annat EU-land för att få planerad sjukvård som ersätts på samma villkor som i patientens medlemsstat.
It covers healthcare costs, as well as the prescription and delivery of medications and medical devices, and complements the legal framework already set out in the EU Regulation on the coordination of social security systems3 (see Annex I for the comparison of patients’ rights under the Directive and the Regulation). 
Det omfattar vårdkostnader samt förskrivning och tillhandahållande av läkemedel och medicinska hjälpmedel och kompletterar den rättsliga ram som redan finns i EU-förordningen om samordning av de sociala trygghetssystemen3 (se bilaga I för en jämförelse av patienträttigheter enligt direktivet och förordningen).
However, the Directive does not encourage patients to receive treatment abroad. Directive 2011/24/EU of the European Parliament and of the Council of 9 March 2011 on the application of patients’ rights in cross-border healthcare (OJ L 88, 4.4.2011, p. 
Syftet med direktivet är att underlätta tillgången till säker och högkvalitativ gränsöverskridande hälso-och sjukvård baserat på patienternas fria och välgrundade val, eftersom den tillgängligaste eller lämpligaste Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/24/EU av den 9 mars 2011 om tillämpningen av patienträttigheter vid gränsöverskridande hälso-och sjukvård (EUT L 88, 4.4.2011, s.
Article 168 of the Treaty on the Functioning of the EU (TFEU). 
Artikel 168 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget).
Regulation (EC) No 883/2004 of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 on the coordination of social security systems (OJ L 166, 30.4.2004, p. 
Europaparlamentets och rådets förordning (EG) No 883/2004 av den 29 april 2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen (EUT L 166, 30.4.2004, s.
1). This Regulation is of relevance to cross-border healthcare in the context of labour mobility and tourism and their links between healthcare and social security systems. 
Denna förordning är av betydelse för gränsöverskridande hälso-och sjukvård i samband med arbetskraftens rörlighet och turism och deras kopplingar mellan system för hälso-och sjukvård och social trygghet.
03 Patients seeking to receive healthcare in another Member State are entitled to relevant information on standards of treatment and care, on reimbursement rules and on the best legal pathway to use. 
03 Patienter som söker vård i en annan medlemsstat har rätt till relevant information om kvaliteten på behandlingar och vård, ersättningsregler och vilken laglig väg som är bäst att använda.
Each National Contact Point should provide this information. 
Varje nationell kontaktpunkt ska tillhandahålla denna information.
Member States can require prior authorisation for certain types of healthcare, mainly for treatment which involves either an overnight hospital stay or the use of highly specialised infrastructure or equipment. 
Medlemsstaterna kan kräva förhandstillstånd för vissa typer av hälso-och sjukvård, framför allt för behandling som medför antingen inläggning på sjukhus minst en natt eller användning av högt specialiserad infrastruktur eller utrustning.
They do so in around 1 % of cases. 
De gör det i omkring 1 % av fallen.
04 The Directive confirms that patients seeking healthcare abroad should be reimbursed for that healthcare by their home country, provided that they are entitled to that healthcare at home. 
04 Direktivet bekräftar att patienter som söker vård utomlands ska ersättas för den vården av sitt hemland, under förutsättning att de har rätt till vården hemma.
The level of reimbursement for treatment abroad is set at the level of cost that would have been incurred by the home country. 
Ersättningen för behandling utomlands fastställs till den kostnadsnivå som hemlandet skulle ha ersatt.
The requirement for upfront payment by patients, while intrinsic to the design of the Directive, is widely recognised as a significant challenge that patients face4. 
Kravet att patienter ska göra förskottsbetalningar är visserligen en väsentlig del av direktivet men anses allmänt vara en stor utmaning för dem4.
05 The number of citizens claiming reimbursement for medical care received abroad under the Directive is low (approximately 200 000 claims a year – fewer than 0.05 % of EU citizens) compared to those making use of the Regulation on the coordination of social security systems (approximately 2 million claims a year for unplanned treatments abroad). 
05 Antalet medborgare som begär ersättning för sjukvård utomlands i enlighet med direktivet är lågt (cirka 200 000 ansökningar per år, vilket är mindre än 0,05 % av EU:s medborgare) jämfört med dem som utnyttjar förordningen om samordning av de sociala trygghetssystemen (cirka 2 miljoner ansökningar per år för oplanerade behandlingar utomlands).
Expenditure on cross-border healthcare incurred under the Directive is estimated at 0.004 % of the EU-wide annual healthcare budget5. 
De utgifter för gränsöverskridande hälso-och sjukvård som uppkommit inom ramen för direktivet uppskattas till 0,004 % av den årliga sjukvårdsbudgeten för hela EU5.
A 2015 Eurobarometer survey reported that fewer than 20 % of citizens were aware of their rights regarding cross-border healthcare. 
En Eurobarometerundersökning från 2015 visade att färre än 20 % av medborgarna kände till sina rättigheter i fråga om gränsöverskridande hälso-och sjukvård.
The Commission has no recent data on the awareness of citizens regarding the Directive. 
Kommissionen har inga nyare uppgifter om medborgarnas medvetenhet om direktivet.
06 The use of the Directive varies among the Member States. 
06 Utnyttjandet av direktivet varierar mellan medlemsstaterna.
For cross-border healthcare services not requiring prior authorisation, France had the greatest number of outgoing patients (close to 150 000 patients in 2016), with Spain, Portugal and Belgium treating the highest numbers of incoming patients6. 
Vad beträffar gränsöverskridande hälso-och sjukvårdstjänster som inte kräver förhandstillstånd hade Frankrike det största antalet utgående patienter (nästan 150 000 patienter 2016), medan Spanien, Portugal och Belgien behandlade det största antalet inkommande patienter6.
Table 1 shows patient mobility in all EU and EEA countries under the Directive in 2016, which covers both According to results by the survey of NCPs carried out by the Cross-border Healthcare Expert Group in May 2017 and confirmed by the ECA’s own survey of Cross-border Healthcare Expert Group members. 
Tabell 1 visar patientrörligheten i alla EU-och EES-länder inom ramen för direktivet 2016, vilken omfattar både gränsöverskridande hälso-och sjukvårdstjänster och hälso-och sjukvårdsprodukter.
The numbers include patient mobility for both, treatments not requiring Prior Authorisation (in total 209 534 patients) and those requiring Prior Authorisation (in total 3 562 patients). 
I siffrorna ingår patientrörligheten för både behandlingar som inte kräver förhandstillstånd (totalt 209 534 patienter) och behandlingar som kräver det (totalt 3 562 patienter).
Table 1 – Patient mobility under the Directive in 2016 8 Incoming patients in 2016 Country Number of patients SPAIN 46 138 PORTUGAL 32 895 BELGIUM 27 457 GERMANY 27 034 LUXEMBOURG 12 530 CZECHIA 12 300 ESTONIA 10 044 ITALY 9 335 POLAND 6 545 SWEDEN 6 162 GREECE 5 639 HUNGARY 4 169 AUSTRIA 2 437 CROATIA 1 680 NETHERLANDS 1 653 UNITED KINGDOM 1 646 ROMANIA 1 003 BULGARIA 686 IRELAND 674 MALTA 463 FINLAND 403 FRANCE 371 LITHUANIA 369 NORWAY 327 SLOVAKIA 259 CYPRUS 254 DENMARK 198 LATVIA 167 ICELAND 141 SLOVENIA 117 Total 213 096 Outgoing patients in 2016 Number of patients Country FRANCE DENMARK FINLAND NORWAY POLAND SLOVAKIA SLOVENIA UNITED KINGDOM IRELAND CZECHIA LUXEMBOURG ITALY CROATIA ROMANIA ESTONIA ICELAND BELGIUM LATVIA LITHUANIA CYPRUS SPAIN GREECE AUSTRIA BULGARIA PORTUGAL MALTA GERMANY HUNGARY NETHERLANDS SWEDEN Total 146 054 25 343 11 427 10 301 8 647 6 110 1 835 1 113 791 401 277 201 200 130 80 53 30 27 19 13 11 10 9 5 5 4 no data no data no data no data 213 096 Source: ECA based on Report on Member State data on cross-border patient healthcare following Directive 2011/24/EU – Year 2016 available on the Commission’s website. 
Tabell 1 – Patientrörlighet inom ramen för direktivet 2016 9 Utgående patienter 2016 Land Antal patienter FRANKRIKE 146 054 DANMARK 25 343 FINLAND 11 427 NORGE 10 301 POLEN 8 647 SLOVAKIEN 6 110 SLOVENIEN 1 835 FÖRENADE KUNGARIKET 1 113 IRLAND 791 TJECKIEN 401 LUXEMBURG 277 ITALIEN 201 KROATIEN 200 RUMÄNIEN 130 ESTLAND 80 ISLAND 53 BELGIEN 30 LETTLAND 27 LITAUEN 19 CYPERN 13 SPANIEN 11 GREKLAND 10 ÖSTERRIKE 9 BULGARIEN 5 PORTUGAL 5 MALTA 4 TYSKLAND uppgifter saknas UNGERN uppgifter saknas NEDERLÄNDERNA uppgifter saknas SVERIGE uppgifter saknas Totalt 213 096 Inkommande patienter 2016 Land Antal patienter SPANIEN 46 138 PORTUGAL 32 895 BELGIEN 27 457 TYSKLAND 27 034 LUXEMBURG 12 530 TJECKIEN 12 300 ESTLAND 10 044 ITALIEN 9 335 POLEN 6 545 SVERIGE 6 162 GREKLAND 5 639 UNGERN 4 169 ÖSTERRIKE 2 437 KROATIEN 1 680 NEDERLÄNDERNA 1 653 FÖRENADE KUNGARIKET 1 646 RUMÄNIEN 1 003 BULGARIEN 686 IRLAND 674 MALTA 463 FINLAND 403 FRANKRIKE 371 LITAUEN 369 NORGE 327 SLOVAKIEN 259 CYPERN 254 DANMARK 198 LETTLAND 167 ISLAND 141 SLOVENIEN 117 Totalt 213 096 Källa: Revisionsrätten, på grundval av rapporten om medlemsstaternas uppgifter om gränsöverskridande hälso-och sjukvård till följd av direktiv 2011/24/EU för 2016 som finns på kommissionens webbplats.
07 The Commission supports cross-border cooperation in healthcare by means of numerous studies and initiatives, including via Interreg7, funded under the European Structural and Investments Funds. 
07 Kommissionen stöder gränsöverskridande samarbete inom hälso-och sjukvård genom talrika studier och initiativ, bland annat Interreg7, som finansieras inom de europeiska struktur-och investeringsfonderna.
Member States are responsible for managing their European Territorial Cooperation (ETC), better known as Interreg, is one of the two goals of the EU cohesion policy and provides a framework for joint actions and policy exchanges between national, regional and local stakeholders from different Member States. 7 
Medlemsstaterna ansvarar för förvaltningen av sina hälso-och sjukvårdssystem och för alla former av samarbete Europeiskt territoriellt samarbete, mer känt som Interreg, är ett av de två målen för EU:s sammanhållningspolitik och bildar en ram för gemensamma åtgärder och politiskt utbyte mellan nationella, regionala och lokala aktörer från olika medlemsstater. 7
Such cooperative arrangements often develop without the involvement of the Commission. 
Sådana samarbetsformer växer ofta fram utan kommissionens medverkan.
The recent Commission study on activities and EU investment in cross-border cooperation in healthcare identified 423 EU-funded projects8 in support of cross-border collaboration initiatives in healthcare in the period from 2007 to 2017. 
I kommissionens aktuella studie om verksamhet och EU-investeringar i gränsöverskridande samarbete inom hälso-och sjukvården identifierades 423 EU-finansierade projekt8 till stöd för gränsöverskridande samarbetsinitiativ inom hälso-och sjukvården under perioden 2007–2017.
Cross-border exchanges of health data 08 The Directive mandates the Commission to support Member States cooperation on eHealth and establishes a voluntary network of Member State authorities (eHealth Network) to support the development of common standards for transferring data in cross-border healthcare. eHealth is also a key part of the European Commission’s Digital Single Market strategy and its development in the EU is structured around the actions listed in the Commission’s Actions Plans for eHealth and in the 2018 strategy on eHealth9. 
Gränsöverskridande utbyte av hälsouppgifter 08 Direktivet ger kommissionen i uppdrag att stödja medlemsstaternas samarbete om e-hälsa och inrättar ett frivilligt nätverk av myndigheter i medlemsstaterna (nätverket för e-hälsa) som ska stödja utvecklingen av gemensamma standarder för överföring av uppgifter vid gränsöverskridande hälso-och sjukvård. E-hälsa är också en viktig del av Europeiska kommissionens strategi för den digitala inre marknaden, och utvecklingen av den i EU är uppbyggd kring de åtgärder som anges i kommissionens handlingsplaner för e-hälsa och i 2018 års strategi för e-hälsa9.
The Commission also launched a Task Force in 2017 which is examining incentives and obstacles to achieve secure exchange of health data across the EU. 
År 2017 tillsatte kommissionen även en arbetsgrupp som undersöker incitament och hinder för att få till stånd ett säkert utbyte av hälsouppgifter i hela EU.
09 The Commission, together with the Member States, is building an EU-wide voluntary eHealth Digital Service Infrastructure (eHDSI), to enable the exchange of patients’ health data – specifically ePrescriptions and Patient Summaries – across national borders. 
09 Tillsammans med medlemsstaterna bygger nu kommissionen en EU-omfattande, frivillig infrastruktur för digitala e-hälsotjänster (eHDSI) för att möjliggöra utbyte av patienters hälsouppgifter – särskilt e-recept och patientjournaler – över de nationella gränserna.
This project involves 22 Member States10 and aims at connecting their eHealth systems to the EU eHealth Infrastructure through a dedicated “portal” known as the National Contact Point for eHealth (NCPeH) (see Figure 1 showing the procedure for cross-border exchange of ePrescriptions). 
I projektet deltar 22 medlemsstater10, och syftet med det är att koppla samman deras e-hälsosystem med EU:s e-hälsoinfrastruktur genom särskilda ”portaler” som kallas nationella kontaktpunkter för e-hälsa (se figur 1 som visar förfarandet för gränsöverskridande utbyte av e-recept).
Study on Cross-Border Cooperation. Capitalising on existing initiatives for cooperation in cross-border regions – Commission study published in March 2018. 
Studie om gränsöverskridande samarbete: Capitalising on existing initiatives for cooperation in cross-border regions (om att utnyttja befintliga initiativ till samarbete i gränsöverskridande regioner) – studie av kommissionen som offentliggjordes i mars 2018.
The list of projects and their objectives as identified by the study may be accessed online here. 
Förteckningen över projekt och deras mål i enlighet med vad som framkom i studien finns tillgänglig online här.
Commission’s Communication on enabling the digital transformation of health and care in the Digital Single Market; empowering citizens and building a healthier society of 25 April 2018, COM(2018) 233 final. 
Meddelande från kommissionen om en digital omvandling av vård och omsorg på den digitala inre marknaden, om medborgarinflytande och ett hälsosammare samhälle, 25.4.2018, COM(2018) 233 final.
The Communication resulted from the mid-term review of the Digital Single Market Strategy. 
Meddelandet var resultatet av halvtidsöversynen av strategin för en digital inre marknad.
10 Belgium, Czechia, Germany, Estonia, Ireland, Greece, Spain, France, Croatia, Italy, Cyprus, Lithuania, Luxembourg, Hungary, Malta, the Netherlands, Austria, Poland, Portugal, Slovenia, Finland, and Sweden. 
10 Belgien, Tjeckien, Tyskland, Estland, Irland, Grekland, Spanien, Frankrike, Kroatien, Italien, Cypern, Litauen, Luxemburg, Ungern, Malta, Nederländerna, Österrike, Polen, Portugal, Slovenien, Finland och Sverige.
Other Member States however have only recently started to pilot or implement ePrescriptions services. 
I andra medlemsstater har man dock först nyligen börjat testa eller genomföra e-recepttjänster.
Reduced availability of eHealth services at national levels is one of the main challenges associated with the deployment of the EU-wide eHealth Infrastructure. 
Begränsad tillgång till e-hälsotjänster på nationell nivå är en av de största utmaningarna i samband med införandet av den EU-omfattande e-hälsoinfrastrukturen.
In addition some Member States do not participate at all (e.g. Denmark – see Box 1 on eHealth applications for patients) or only participate in some of the services of the EU-wide eHealth Infrastructure. 
Vissa medlemsstater deltar dessutom inte alls (t.ex.
11 Ten Member States reported more that 90 % as national coverage for ePrescriptions in 2017 (Croatia, Czechia, Denmark, Estonia, Finland, Greece, Italy, Portugal, Spain and Sweden). 
11 11 Tio medlemsstater rapporterade att den nationella täckningen för e-recept uppgick till över 90 % år 2017 (Kroatien, Tjeckien, Danmark, Estland, Finland, Grekland, Italien, Portugal, Spanien och Sverige).
11 The EU finances eHealth Infrastructure through the Connecting Europe Facility building on a pilot project for cross-border exchanges of health data12. 
11 EU finansierar e-hälsoinfrastruktur genom Fonden för ett sammanlänkat Europa med utgångspunkt i ett pilotprojekt för gränsöverskridande utbyte av hälsouppgifter12.
Member States that wish to start cross-border exchanges of health data need to go through a testing and auditing process following which a Member States Expert Group (eHMSEG) makes a recommendation. 
Medlemsstater som vill inleda gränsöverskridande utbyte av hälsouppgifter måste genomgå en test-och granskningsprocess, varefter en expertgrupp med representanter från medlemsstaterna lämnar en rekommendation.
The eHealth Network then takes a final decision on which countries can ‘go live’ in cross-border health data exchanges. 
Nätverket för e-hälsa fattar därefter ett slutgiltigt beslut om vilka länder som kan delta i gränsöverskridande utbyte av hälsouppgifter.
Cross-border initiatives for rare disease patients 12 The Directive defines a rare disease as any disease affecting fewer than five people in 10 000. 
Gränsöverskridande initiativ för patienter med sällsynta sjukdomar 12 I direktivet definieras en sällsynt sjukdom som en sjukdom som drabbar högst fem av 10 000 personer.
An estimated 6 000 to 8 000 rare diseases affect between 6 % and 8 % of the EU population, i.e. between 27 and 36 million people. 
Uppskattningsvis 6 000–8 000 sällsynta sjukdomar förekommer hos mellan 6 och 8 % av EU:s befolkning, det vill säga mellan 27 och 36 miljoner människor.
The specificities of rare diseases – a limited number of patients and a scarcity of relevant knowledge and expertise – led the Council of the European Union to single out cooperation in this field as “as a unique domain of very high added value of action at Community level”13. 
Särdragen hos sällsynta sjukdomar – ett begränsat antal patienter och brist på relevant kunskap och expertis – ledde Europeiska unionens råd till slutsatsen ”att man på detta område kan skapa mycket stort mervärde genom åtgärder på gemenskapsnivå”13.
13 The Commission put forward a specific policy framework to tackle rare diseases, notably through the creation of the European Reference Networks, in its 2008 Communication “rare diseases: Europe’s challenge”. 
13 Kommissionen lade fram en särskild politisk ram för att göra en satsning avseende sällsynta sjukdomar, framför allt genom inrättandet av de europeiska referensnätverken, i sitt meddelande från 2008 Sällsynta sjukdomar – Utmaningar för Europa.
11 12 epSOS – Smart Open Service for European Patients – project funded under the Competitiveness and Innovation Programme (CIP) theme 3: Sustainable and interoperable health services. 
Direktivet ger kommissionen i uppdrag att stödja medlemsstaterna i 12 EpSOS – Smart Open Service for European Patients – ett projekt som finansieras inom tema 3 i ramprogrammet för konkurrenskraft och innovation: hållbara och interoperabla hälsotjänster.
13 Council Recommendation of 8 June 2009 on an action in the field of rare diseases. 
13 Rådets rekommendation av den 8 juni 2009 om en satsning avseende sällsynta sjukdomar.
Figure 2 – Successive policy developments leading to the establishment of the European Reference Networks 2004 High Level Group on health services and medical care 2005 2006 Pilot ERNs 2007 2008 Between 2007-2013 Communication on RD November 2009 Council Recommendation on RD 12 Jan 2004-Jun 2009 RD Task Force November June EUCERD Recommendations on RD January 2014 European Commission Expert Group on RD PARENT Project Cross-border Healthcare Expert Group European Union Committee of Expert on RD November 2009-July 2013 2013 Board of MS February March May 2012-2012- May 2015 February 2015 EUCERD Joint Action 2012 2011 2010 March March Launched 24 ERNs January Directive 2011/24/EU October 2004-2017 Before the establishment of ERNs Source: ECA. 
Figur 2 – Den successiva politiska utveckling som lett till inrättandet av de europeiska referensnätverken Högnivågruppen för hälso-och sjukvård Pilot-ERN 2007–2013 Meddelande om RD Rådets rekommendation om RD juni 13 2004 2005 november 2006 2007 2008 2009 jan 2004– jun 2009 Arbetsgrupp om RD Direktiv 2011/24/EU november EUCERD:s rekommendationer om RD Parent-projektet maj 2012– maj 2015 Expertgruppen för gränsöverskridande hälso-och sjukvård Europeiska unionens expertkommitté för RD november 2009–juli 2013 mars 24 ERN togs i drift 2013 mars 2012– februari 2015 EUCERD:s gemensamma åtgärd 2012 2011 2010 2004–2017 mars juni 2015– maj 2018 Gemensamma åtgärden för RD januari 2014 januari oktober Styrelsen av medlemsstater februari 2015 2016 2017 Före inrättandet av europeiska referensnätverk Källa: Revisionsrätten.
2015 Commission Implementing Decision June 2015-May 2018 2016 2017 RD-ACTION Joint Commission Action Delegated Decision 14 The ERNs are intended to reduce time to diagnosis and improve access to appropriate care for rare disease patients and provide platforms for the development of guidelines, training and knowledge sharing. 
Europeiska kommissionens expertgrupp om RD Kommissionens Kommissionens delegerade genomförande beslut beslut 14 De europeiska referensnätverken ska minska tiden till diagnos, förbättra tillgången till lämplig vård för patienter med sällsynta sjukdomar och vara plattformar för utveckling av riktlinjer, utbildning och kunskapsutbyte.