natgillin/translations-raw huggingface dataset:
EXECUTIVE SUMMARY About the Macroeconomic Imbalance Procedure I. The Macroeconomic Imbalance Procedure (MIP) was designed to address macroeconomic imbalances in the EU, as a response to the absence of policy tools to prevent the build‐up of these imbalances prior to the 2008 crisis. 
SAMMANFATTNING Om förfarandet vid makroekonomiska obalanser I. Förfarandet vid makroekonomiska obalanser (MIP) utformades för att man skulle komma till rätta med makroekonomiska obalanser i EU och var ett svar på avsaknaden av politiska verktyg för att förhindra uppkomsten av sådana obalanser före krisen 2008.
The MIP operates on an annual cycle. 
MIP fungerar enligt en årlig cykel.
It begins with the publication by the Commission of an economic and financial assessment, known as the Alert Mechanism Report (AMR), which identifies Member States at risk of imbalances that require further analysis in the form of an in‐depth review (IDR). 
Det börjar med att kommissionen offentliggör en ekonomisk och finansiell bedömning, kallad rapporten om förvarningsmekanismen, som identifierar medlemsstater som riskerar att drabbas av obalanser som kräver ytterligare analys i form av en fördjupad granskning.
The purpose of IDRs is to conclude whether imbalances are present in selected Member States, and whether they should be deemed excessive. 
Syftet med fördjupade granskningar är att avgöra huruvida obalanser förekommer i utvalda medlemsstater och huruvida de ska anses vara alltför stora.
Finally, on the basis of the IDR analysis, the Commission should propose country‐specific recommendations (CSRs), which eventually will be adopted by the Council and issued to Member States to address their imbalances. 
Slutligen ska kommissionen utifrån den fördjupade granskningen föreslå landsspecifika rekommendationer, som så småningom antas av rådet och utfärdas till medlemsstaterna för att de ska åtgärda sina obalanser.
If imbalances are deemed ‘excessive’, the MIP Regulation envisaged that the Commission would propose that the Council activate an “excessive imbalance procedure” (EIP). 
Om obalanserna bedöms vara ”alltför stora” anges i MIP‐förordningen att kommissionen ska föreslå att rådet inleder ett ”förfarande vid alltför stora obalanser”.
This is an enhanced surveillance mechanism that includes the possibility of sanctions for euro‐area Member States. 
Det är en förstärkt övervakningsmekanism som också inbegriper en möjlighet att tillämpa sanktioner mot medlemsstater i euroområdet.
What we audited IV. 
Vår revision IV.
The main audit question was: “Is the MIP soundly based and adequately implemented?” 
Den övergripande granskningsfrågan var följande: ”Vilar MIP på en stabil grund och genomförs det på ett adekvat sätt?”.
We assessed the effectiveness of the Commission’s implementation of the MIP during the period from 2012 to 2017. 
Vi bedömde ändamålsenligheten i kommissionens genomförande av MIP under perioden 2012–2017.
What we found V. Although the MIP is generally well designed, the Commission is not implementing it in such a way as to ensure the effective prevention and correction of imbalances. 
Våra iakttagelser V. MIP är generellt sett väl utformat, men kommissionen genomför det inte så att obalanser förebyggs och korrigeras på ett ändamålsenligt sätt.
The Commission uses MIP‐relevant CSRs as a key tool to address macroeconomic imbalances. 
Kommissionen använder MIP‐relevanta landsspecifika rekommendationer som ett nyckelverktyg för att hantera makroekonomiska obalanser.
However, implementation has been low. 
Genomförandet har dock varit bristfälligt.
Although their implementation is the responsibility of Member States, there are also several weaknesses in the way they are 6 
Genomförandet av dem är visserligen medlemsstaternas ansvar, men det 6 förekommer också flera brister i kommissionens utformning av dem.
No systematic link exists between the specific imbalances identified in the IDR and the proposed recommendations. 
Det finns ingen systematisk koppling mellan de specifika obalanser som konstateras i den fördjupade granskningen och de föreslagna rekommendationerna.
In some cases CSRs are labelled as MIP‐relevant although they are only remotely linked to macroeconomic imbalances, if at all, thus making it harder for Member States to take appropriate remedial action. 
I vissa fall betecknas landsspecifika rekommendationer som MIP‐relevanta, trots att de har mycket liten, om ens någon, koppling till makroekonomiska obalanser, vilket gör det svårare för medlemsstaterna att vidta lämpliga korrigerande åtgärder.
There is some inconsistency between CSRs for individual Member States and recommendations made for the euro area as a whole. 
Det finns en viss brist på överensstämmelse mellan de landsspecifika rekommendationerna till enskilda medlemsstater och de rekommendationer som lämnas för euroområdet som helhet.
Finally, the Commission sometimes sets a very challenging timeframe for the implementation of recommendations. 
Slutligen fastställer kommissionen ibland en mycket snäv tidsram för genomförandet av rekommendationer.
We agree with the stakeholders we surveyed, who judge that the analysis in IDRs is of good quality and that imbalances are correctly identified. 
Vi håller med de intressenter som vi frågade ut och som bedömer att analysen i de fördjupade granskningarna är av god kvalitet och att obalanser identifieras på ett korrekt sätt.
However, in recent years the IDRs have become progressively less visible in the Commission’s reporting, where MIP‐relevant analysis and policy advice are now less prominent after they have been integrated in the country reports, which primarily deal with the broad economic coordination of structural policies. 
Men under senare år har de fördjupade granskningarna blivit allt mindre synliga i kommissionens rapportering, där den MIP‐relevanta analysen och de politiska råden nu är mindre framträdande sedan de integrerats i landsrapporterna, som framför allt behandlar den breda ekonomiska samordningen av strukturåtgärder.
The MIP has been further weakened by the Commission’s decision‐making process regarding the classification of imbalances by severity. 
MIP har försvagats ytterligare genom kommissionens beslutsprocess för att klassificera obalanser beroende på hur allvarliga de är.
While imbalances are identified at departmental level on the basis of clear technical criteria, the IDRs do not contain a clear assessment of their severity. 
Obalanser identifieras på avdelningsnivå utifrån tydliga tekniska kriterier, men de fördjupade granskningarna innehåller ingen tydlig bedömning av hur allvarliga de är.
The criteria underlying the final decisions taken by the College of Commissioners lack transparency. 
De kriterier som ligger till grund för de slutgiltiga beslut som kommissionskollegiet fattar är inte helt transparenta.
It is noteworthy that the Commission has never recommended activation of the excessive imbalance procedure, despite the fact that, since the start of the MIP in 2012, several Member States have been identified as having excessive imbalances over a prolonged period. 
Det är värt att notera att kommissionen aldrig har rekommenderat att förfarandet vid alltför stora obalanser ska inledas, trots att man sedan MIP infördes 2012 har konstaterat att flera medlemsstater haft alltför stora obalanser under en längre period.
The first document in the process, the AMR, does not adequately facilitate the early identification of imbalances, since it uses indicators based on out‐of‐date data and moving averages which make it blind to recent events. 
Det första dokumentet i processen, rapporten om förvarningsmekanismen, underlättar inte tidig upptäckt av obalanser på ett adekvat sätt, eftersom man i den använder indikatorer som bygger på inaktuella uppgifter och glidande medelvärden som gör att hänsyn inte tas till den senaste tidens händelser.
Moreover, the text of the AMR is descriptive rather than analytical. 
Dessutom är texten i rapporten om förvarningsmekanismen beskrivande och inte analytisk.
Spill‐over effects on other Member States and the euro‐area dimension are not considered in much depth, although some improvements have been made in this regard. 
Spridningseffekter på andra 7 medlemsstater och euroområdesperspektivet behandlas inte särskilt ingående, även om vissa förbättringar har skett i detta avseende.
What we recommend (a) The Commission should systematically link MIP‐CSRs to macroeconomic imbalances. 
Våra rekommendationer a) Kommissionen bör systematiskt koppla landsspecifika rekommendationer inom MIP till makroekonomiska obalanser.
The proposed measures should be sufficiently detailed, and should focus on policy actions to reduce imbalances in the short‐to‐medium term. 
De åtgärder som föreslås bör vara tillräckligt detaljerade och inriktade på politiska åtgärder för att minska obalanserna på kort till medellång sikt.
Wherever possible, the Commission should make ex‐ante and ex‐post assessments of the impact of policy actions on imbalances. (b)IDRs should provide a clear characterisation of the severity of the imbalances a Member State is facing. 
I den mån det är möjligt bör kommissionen göra för‐ och efterhandsbedömningar av de politiska åtgärdernas effekt på obalanserna. b) De fördjupade granskningarna bör utmynna i en tydlig karakterisering av hur allvarliga en medlemsstats obalanser är.
The Commission should enhance transparency by adopting, publishing and applying clear criteria for classifying imbalances. 
Kommissionen bör öka insynen genom att anta, offentliggöra och tillämpa tydliga kriterier för klassificeringen av obalanser.
It should, unless there are specific circumstances, recommend the activation of an EIP when there is evidence that a Member State is facing excessive imbalances. 
Såvida inte särskilda omständigheter föreligger bör den rekommendera att förfarandet vid alltför stora obalanser inleds om det finns bevis för att en medlemsstat har alltför stora obalanser.
If, in specific circumstances, the Commission uses its discretionary powers to refrain from taking this step, it should clearly and publicly explain its reasons. (c) The Commission should provide a comprehensive and separately presented IDR with a length and level of detail that reflects the severity of the situation and the policy challenges. 
Om kommissionen under vissa omständigheter använder sitt bedömningsutrymme till att avstå från att ta detta steg bör den klart och tydligt och offentligt förklara skälen till det. c) Kommissionen bör göra en heltäckande och separat presenterad fördjupad granskning med en längd och detaljnivå som speglar situationens allvar och de ”politiska utmaningarna”.
Instead of the scoreboard, the IDR should provide access to the country‐ specific variables actually used in the analysis. (d)The Commission should systematically analyse the impact of fiscal policy on external imbalances and competitiveness and should use the MIP to make recommendations to Member States when fiscal issues directly affect external imbalances. (e)The MIP process should give systematic consideration to policies with cross‐country impacts that can enhance symmetric rebalancing within the euro area. 
I stället för resultattavlan bör den fördjupade granskningen ge tillgång till de landspecifika variabler som faktiskt används i analysen. d) Kommissionen bör systematiskt analysera finanspolitikens effekter på de externa obalanserna och konkurrenskraften samt använda MIP för att lämna rekommendationer till medlemsstater när finanspolitiska frågor direkt påverkar de externa obalanserna. e) I MIP‐processen bör man systematiskt överväga åtgärder med gränsöverskridande effekter som kan förstärka en symmetrisk ombalansering inom euroområdet.
MIP‐CSRs should be consistent with recommendations for the euro area relevant to imbalances, including on the overall fiscal stance, when appropriate. (f) The Commission should give greater prominence to the MIP in its communication with the public. 
De landsspecifika rekommendationerna inom MIP bör överensstämma med rekommendationer för euroområdet av betydelse för obalanser, inbegripet för den övergripande finanspolitiska inriktningen när så är lämpligt. 8
In the context of effective communication, the relevant Commissioners should be available to parliaments of Member States, whenever the Commission has assessed 8 
För att få till stånd en ändamålsenlig kommunikation bör de berörda kommissionsledamöterna vara tillgängliga för medlemsstaternas parlament, närhelst kommissionen har bedömt att obalanserna är alltför stora, för att kunna förklara den logiska grunden för sina beslut och tillhörande politiska rekommendationer.
INTRODUCTION Economic rationale and legal framework 1. 
INLEDNING Ekonomisk grund och rättslig ram 1.
Before the 2008‐2009 crisis, the EU’s economic governance framework (the body of rules governing Member States’ economic policies) focused on the sustainability of fiscal policies. 
Före krisen 2008–2009 var EU:s ram för ekonomisk styrning (den uppsättning regler som reglerar medlemsstaternas ekonomiska politik) inriktad på finanspolitikens hållbarhet.
It was essentially limited to keeping public deficit and debt under control. 
Den var i allt väsentligt begränsad till att hålla offentliga underskott och skulder under kontroll.
EU governance for non‐fiscal policies was limited to the Treaty provisions on soft coordination of economic policies1. 
EU:s styrning av annan politik än finanspolitiken begränsades till fördragets bestämmelser om mjuk samordning av den ekonomiska politiken1.
The crisis and its aftermath showed that the framework had not detected or prevented the build‐up of macroeconomic imbalances. 
Krisen och dess efterdyningar visade att ramen inte hade upptäckt eller förebyggt uppkomsten av makroekonomiska obalanser.
In several Member States, large capital inflows and unsustainable private sector credit expansion had resulted in a deterioration in external balances and competitiveness, over‐investment in certain areas of the economy and excessive debt accumulation in the private sector. 
I flera medlemsstater hade stora kapitalinflöden och en ohållbar kreditexpansion i den privata sektorn resulterat i försämrad handelsbalans och konkurrenskraft, överinvesteringar på vissa områden av ekonomin och alltför hög skulduppbyggnad i den privata sektorn.
Ahead of the crisis, moreover, an unsustainable economic boom distorted the assessment of the underlying fiscal position, often making the situation appear better than it actually was. 
Före krisen snedvred dessutom en ohållbar konjunkturuppgång bedömningen av den underliggande finanspolitiska ställningen, vilket ofta fick situationen att framstå som bättre än den i själva verket var.
When the imbalances eventually triggered a painful adjustment, this spilled over to other Member States, thus jeopardising the financial stability and economic performance of the entire EU. 
När obalanserna till sist utlöste en smärtsam justering drabbades också andra medlemsstater, vilket äventyrade den finansiella stabiliteten och de ekonomiska resultaten i hela EU.
With the aim of preventing similar developments in the future and supporting policies for reducing imbalances stemming from the pre‐crisis boom, a new mechanism known as the Macroeconomic Imbalance Procedure (MIP) was introduced in 2011 as part of that year’s legislative ‘six‐pack’2. 
För att förhindra en liknande utveckling i framtiden och stödja åtgärder för att minska obalanser som härrörde från konjunkturuppgången före krisen infördes en ny mekanism kallad förfarandet vid makroekonomiska obalanser (MIP) 2011 som en del av det årets lagstiftningspaket (det s.k. sexpacket)2.
1 2 10 Articles 121 and 148 of the TFEU. 
1 2 10 Artiklarna 121 och 148 i EUF‐fördraget.
A set of five EU regulations and a directive which entered into force on 13 December 2011. 
En uppsättning på fem EU‐förordningar och ett direktiv som trädde i kraft den 13 december 2011.
Three regulations concern enhanced budgetary and fiscal surveillance, while the directive seeks to harmonise fiscal frameworks in the Member States. 
Tre förordningar gäller förstärkt budgetmässig och finanspolitisk övervakning, medan direktivet syftar till att harmonisera de finanspolitiska ramarna i medlemsstaterna.
The last two regulations concern procedures for the MIP and the enforcement of corrective actions. 
De två sista förordningarna gäller förfaranden för MIP och förstärkning av korrigerande åtgärder.
The main legal basis for the MIP is Regulation (EU) No 1176/2011 on the prevention and correction of macroeconomic imbalances (referred to in this report as ‘the MIP Regulation’)3. 
Den viktigaste rättsliga grunden för MIP är förordning (EU) nr 1176/2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (nedan kallad MIP‐ förordningen)3.
The MIP applies to all EU Member States (except those receiving financial assistance from the EU under economic adjustment programmes) and has been applied since 2012 as part of the annual cycle of coordination and surveillance of economic policies. 
MIP gäller alla EU‐medlemsstater (utom dem som får ekonomiskt stöd från EU inom ekonomiska anpassningsprogram) och har tillämpats sedan 2012 som en del av den årliga cykeln för samordning och övervakning av den ekonomiska politiken.
Specifically, the MIP targets the detection, prevention and correction of ‘imbalances’ and ‘excessive imbalances’. 
Närmare bestämt är MIP inriktat på upptäckt, förebyggande och korrigering av ”obalanser” och ”alltför stora obalanser”.
These terms are defined in Article 2 of the MIP Regulation: (a) “’imbalances’ means any trend giving rise to macroeconomic developments which are adversely affecting, or have the potential adversely to affect, the proper functioning of the economy of a Member State or of the economic and monetary union, or of the Union as a whole; (b) ‘excessive imbalances’ means severe imbalances, including imbalances that jeopardise or risk jeopardising the proper functioning of the economic and monetary union.” 
Dessa termer definieras i artikel 2 i MIP‐ förordningen: a) ”[...] obalanser: alla trender som leder till en makroekonomisk utveckling som inverkar negativt på, eller skulle kunna inverka negativt på, ekonomin i en medlemsstat eller i den ekonomiska och monetära unionen, eller i unionen som helhet. b) [...] alltför stora obalanser: allvarliga obalanser, inbegripet obalanser som äventyrar eller skulle kunna äventyra den ekonomiska och monetära unionens korrekta funktion.”
Article 4(3) of the MIP Regulation then defines the nature of imbalances: (a) “internal imbalances, including those that can arise from public and private indebtedness; financial and asset market developments, including housing; the evolution of private sector credit flow; and the evolution of unemployment; (b) external imbalances, including those that can arise from the evolution of current account and net investment positions of Member States; real effective exchange rates; export market shares; changes in price and cost developments; and non‐price competitiveness, taking into account the different components of productivity.” 3 11 Regulation (EU) No 1176/2011 of the European Parliament and of the Council of 16 November 2011 on the prevention and correction of macroeconomic imbalances (OJ L 306, 23.11.2011, p. 
Artikel 4.3 i MIP‐förordningen definierar därefter obalansernas karaktär: a) ”[...] interna obalanser, inklusive obalanser som kan växa fram till följd av offentlig och privat skuldsättning, utvecklingen på finansmarknaderna och tillgångsmarknaderna, inbegripet fastighetsmarknaden, utvecklingen av kreditflödet inom den privata sektorn och utvecklingen av arbetslösheten, b) [...] externa obalanser, inklusive obalanser som kan växa fram till följd av utvecklingen av bytesbalansen och medlemsstaternas nettoinvesteringspositioner, reala effektiva växelkurser, exportmarknadsandelar, förändringar av priser och kostnader samt 3 11 Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (EUT L 306, 23.11.2011, s.
The MIP Regulation thus provides for the dual objective of tackling imbalances affecting individual Member State economies, while also addressing the spill‐over4 effects on other Member States of the euro area and the EU. 
I MIP‐förordningen fastställs således det dubbla målet att dels komma till rätta med obalanser som påverkar enskilda medlemsstaters ekonomier, dels också hantera spridningseffekterna4 på andra medlemsstater i euroområdet och EU.
The MIP is embedded in the European Semester, which is the framework introduced in 2010 for the broad coordination of economic policies across the EU. 
MIP ingår i den europeiska planeringsterminen, som är den ram som infördes 2010 för den övergripande samordningen av den ekonomiska politiken i hela EU.
In addition to the MIP, the European Semester comprises measures implementing the Stability and Growth Pact (SGP), and structural policies aimed at boosting long‐term growth in the context of the Europe 2020 strategy by meeting targets, the broad economic policy guidelines and guidelines for employment policies. 
Utöver MIP omfattar den europeiska planeringsterminen åtgärder för att genomföra stabilitets‐ och tillväxtpakten, och strukturåtgärder för att stimulera långsiktig tillväxt inom ramen för Europa 2020‐strategin genom uppnåendet av mål, de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken och riktlinjer för sysselsättningspolitiken.
The annual European Semester process culminates in the Commission’s proposal to the Council of country‐specific recommendations (CSRs) in all of these areas. 
Den årliga europeiska planeringsterminen kulminerar i kommissionens förslag till rådet om landsspecifika rekommendationer på alla dessa områden.
Following their approval by the Council, Member States are expected to implement the recommendations. 
När rekommendationerna har godkänts av rådet förväntas medlemsstaterna genomföra dem.
Broadly speaking, the distinction between the MIP and SGP is this: the MIP is concerned with macroeconomic imbalances in general, while the SGP stops at fiscal sustainability. 
Skillnaden mellan MIP och stabilitets‐ och tillväxtpakten är i stora drag att MIP gäller makroekonomiska obalanser i allmänhet, medan stabilitets‐ och tillväxtpakten endast gäller finanspolitisk hållbarhet.
Moreover, once a Member State has satisfied the debt and deficit requirements, the SGP ceases to provide guidance on fiscal policy. 
När en medlemsstat har uppfyllt skuld‐ och underskottskraven upphör dessutom stabilitets‐ och tillväxtpakten att ge finanspolitisk vägledning.
For its part, the MIP Regulation envisages that policy responses to imbalances identified under the MIP may include fiscal and wage policy measures5. 
MIP‐ förordningen å sin sida anger att de politiska åtgärderna med anledning av obalanser som konstateras inom MIP kan inbegripa finans‐ och lönepolitik5.
The two policy instruments are similar in that they give the Commission an enforcement role and therefore have both a preventive and a corrective element. 
De två politiska instrumenten liknar varandra genom att de ger kommissionen en verkställighetsroll och därför har både en förebyggande och en korrigerande funktion.
However, the Commission does not have a similar enforcement role in the implementation of the Europe 2020 strategy. 
Kommissionen har dock inte en liknande verkställighetsroll när det gäller genomförandet av Europa 2020‐strategin.
The annual MIP process of identifying imbalances, assessing their severity and initiating corrections breaks down into stages. 
Den årliga MIP‐processen för att identifiera obalanser, bedöma hur allvarliga de är och inleda korrigeringar är indelad i steg.
summarised in Figure 1 (for more detail, see Annex I), and the corresponding documents are listed in Annex II. 
Processen beskrivs i MIP‐förordningen och sammanfattas i figur 1 (se bilaga I för närmare uppgifter), och de tillhörande dokumenten listas i bilaga II.
Stage one: The Alert Mechanism Report 12. 
Steg 1: Rapporten om förvarningsmekanismen 12.
The first stage in the process is the publication of an Alert Mechanism Report (AMR). 
Det första steget i processen är offentliggörandet av en rapport om förvarningsmekanismen.