natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Court recommends that: (a) Member States should focus on waste management infrastructures treating waste previously segregated at source and ensure that landfills treat waste before disposal and possess a sufficient financial security to cover closure and after-care costs. 
Revisionsrätten rekommenderar följande: a) Medlemsstaterna bör satsa på infrastruktur för avfallshantering som behandlar källsorterat avfall och se till att deponier behandlar avfallet före bortskaffande och har tillräcklig ekonomisk säkerhet för att täcka avslutnings-och efterbehandlingskostnader.
The Commission should request the implementation of these recommendations from the Member States before granting EU financial support. 
Kommissionen bör begära att medlemsstaterna genomför dessa rekommendationer innan den beviljar EU-stöd.
EXECUTIVE SUMMARY (b) Member States should set up reliable and complete waste management databases and the Commission should test the reliability of the statistics received from the Member States. 
Medlemsstaterna bör inrätta tillförlitliga och fullständiga databaser om avfallshantering och kommissionen bör kontrollera att den statistik som medlemsstaterna lämnar är tillförlitlig.
The Commission, the Parliament and the Council should consider linking EU financial support to the achievement of EU waste policy objectives. (c) Member States should implement information, administrative and economic measures to support the co-financed infrastructures. 
Kommissionen, Europaparlamentet och rådet bör överväga att koppla det ekonomiska stödet från EU till uppfyllelse av EU:s avfallspolitiska mål. Medlemsstaterna bör genomföra informationsåtgärder och administrativa och ekonomiska stödåtgärder till den medfinansierade infrastrukturen.
In particular, Member States should pay greater attention to public participation and adherence, focus on separate collection implementation including biodegradable waste when cost effective and implement a landfill tax as well as incentives via tariff to encourage waste prevention and recycling. 
Medlemsstaterna bör i synnerhet lägga större vikt vid att få allmänheten att delta och ansluta sig, satsa på att införa separat insamling, även av biologiskt nedbrytbart avfall när det är kostnadseffektivt, och införa en deponiskatt och incitament via avgifter för att främja förebyggandet av avfall och materialåtervinning.
The Commission should request the implementation of these recommendations from the Member States before granting EU financial support; reduced rates of assistance should be applied when the ‘polluter pays principle’ is not applied. (d) The Commission should improve the EU waste regulatory framework and EU guidelines. 
Kommissionen bör begära att medlemsstaterna genomför dessa rekommendationer innan den beviljar EU-stöd och sänka stödet när principen om att förorenaren ska betala inte tillämpas. SAMMANFATTNING d) Kommissionen bör förbättra EU:s regelverk och riktlinjer om avfall.
In particular, the Commission should propose waste prevention targets, clarify the concept of treatment before disposal, consider the opportunity to develop with Member States EU quality standards for compost and provide appropriate guidance and disseminate best practices in relation to the methodology to be used to estimate closure and after-care costs of landfills. 
Kommissionen bör i synnerhet föreslå mål för förebyggande av avfall, förtydliga vad som menas med behandling före bortskaf-fande, överväga att tillsammans med medlemsstaterna ta fram kvalitetsnormer för kompost och ge lämplig handledning och sprida bästa praxis om den metod som ska användas för att uppskatta avslutnings-och efterbehandlingskostnaderna för deponier.
8 Special Report No 20/2012 – Is structural measures funding for municipal waste management infrastructure projects effective in helping Member States achieve EU waste policy objectives? 
8 Särskild rapport nr 20/2012 – Är strukturåtgärdsfinansieringen av infrastrukturprojekt för kommunal avfallshantering ändamålsenliga när det gäller att hjälpa medlemsstaterna att uppfylla EU:s avfallspolitiska mål?
9 INTRODUCTION MUNICIPAL WASTE MANAGEMENT IN THE EU 1. 
9 INLEDNING HANTERINGEN AV KOMMUNALT AVFALL I EU 1.
European society has grown wealthier over the last decade, with increased levels of consumption and production. 
Välståndet har ökat i Europa under det senaste årtiondet vilket har lett till högre konsumtion och produktion.
In 2010, each EU citizen generated on average 502 kg of municipal waste, ranging from 304 kg in Latvia to 760 kg in Cyprus (see Figure 1). 
Under 2010 genererade varje EU-medborgare i genomsnitt 502 kg kommunalt avfall, från 304 kg i Lettland till 760 kg i Cypern (se figur 1).
Municipal waste, if not collected, treated and disposed of properly, is a threat to public health and can cause negative environmental impacts on air (by means of greenhouse gases), soil (via leachates due to illegal dumping or poorly controlled landfills) and water (through water coming into contact with waste and entering aquifers or surface water), as well as problems with odours. 
Om det kommunala avfallet inte samlas in, behandlas och bortskaffas på ett korrekt sätt utgör det ett hot mot folkhälsan och kan inverka negativt på luft (genom växthusgaser), mark (genom lakvatten på grund av olaglig dumpning eller dåligt kontrollerade deponier) och vatten (genom vatten som kommer i kontakt med avfall och tränger in i akviferer eller ytvatten) liksom till problem med dålig lukt.
FIGURE 1 PER CAPITA MUNICIPAL WASTE GENERATION IN 2010 BY MEMBER STATE (in kg/capita) 800 700 600 500 400 300 200 100 0 Source: Eurostat. 
FIGUR 1 KOMMUNALT AVFALL PER INVÅNARE 2010 OCH PER MEDLEMSSTAT (kg/invånare) 800 700 600 500 400 300 200 100 0 Källa: Eurostat.
Czech Republic Slovakia Romania Lithuania Bulgaria Hungary Slovenia Greece Sweden Belgium Finland EU-27 Portugal United Kingdom Italy France Spain Germany Malta Austria Netherlands Ireland Denmark Luxembourg Cyprus Latvia Estonia Poland 
Lettland Estland Polen Tjeckien Slovakien Rumänien Litauen Bulgarien Ungern Slovenien Grekland Sverige Belgien Finland EU-27 Portugal Förenade kungariket Italien Frankrike Spanien Tyskland Malta Österrike Nederländerna Irland Danmark Luxemburg Cypern
Proper waste management can lead to an improvement in the use of resources as municipal waste can be a source of raw materials. 
Korrekt avfallshantering kan leda till en bättre resursanvändning eftersom kommunalt avfall kan vara en källa till råmaterial.
Paper, cardboard, metals, glass and plastic can be recycled, and biodegradable waste transformed into nutrient-rich compost to be used in agriculture as a soil improver. 
Papper, kartong, metaller, glas och plast kan materialåtervinnas, och biologiskt nedbrytbart avfall kan omvandlas till näringsrik kompost som kan användas som jordförbättring i jordbruket.
What remains can be incinerated (energy recovery) or disposed of in landfill. 
Det som återstår kan förbrännas (energiåtervinning) eller bortskaffas genom deponering.
A diagram of the main elements of municipal waste management is provided in Annex I. The following types of infrastructures, together with the collection of waste (separate or non-segregated at source), make up the typical municipal waste management system: (a) sorting plant: a facility intended to segregate recyclables such as paper and cardboard, glass, packaging and metals, through manual sorting belts and/or automatic processes such as air flow or optical separators; (b) composting and anaerobic digestion plants: facilities designed to treat biodegradable waste. 
Ett diagram över de viktigaste delarna av hanteringen av kommunalt avfall finns i bilaga I. Följande typer av infrastruktur bildar tillsammans med insamlingen av avfall (separat eller inte separat vid källan) ett typiskt system för hantering av kommunalt avfall: a) Sorteringsanläggning: för att avskilja återvinningsbara material som papper och kartong, glas, förpackningsmaterial och metaller genom manuell sortering och/eller automatiska processer som luftström-mar eller optiska separatorer. b) Anläggning för kompostering och anaerob nedbrytning: för att behandla biologiskt nedbrytbart avfall.
Composting plants perform an aerobic biological process to convert biodegradable waste into a stable granular material which can be applied to land as soil improver whereas anaerobic digestion plants apply chemicals to aid the decomposition process. 
Vid komposteringsanläggningar sker en aerob biologisk process för att omvandla biologiskt nedbrytbart avfall till stabilt granulärt material som kan användas för jordförbättring medan det vid anläggningar för anaerob nedbrytning tillsätts kemikalier för att underlätta nedbrytningsproces-sen.
Here, in the absence of air, bacteria acts on biodegradable waste to convert it into a digest and methane-rich biogas to be used to produce energy; (c) mechanical biological treatment plant: a facility combining sorting with a form of biological treatment such as composting or anaerobic digestion. 
Här angriper bakterier, där det inte finns någon luft, det biologiskt nedbrytbara avfallet för att omvandla det till en lättsmält och metanrik biogas som kan användas för att producera energi. c) Anläggning för mekanisk biologisk behandling: sortering kombineras med en form av biologisk behandling som kompostering eller anaerob nedbrytning.
The mechanical treatment stage separates the biodegradable and dry parts of the waste and in some cases segregates recyclables. 
Vid den mekaniska behandlingen separeras biologiskt nedbrytbara och torra delar av avfallet och ibland avskiljs även återvinningsbara material.
Then the biodegradable matter undergoes a biological treatment; (d) incinerator: a plant intended to burn waste with or without energy recovery; (e) landfill: a site for the disposal of waste materials which are deposited into or on to land. 
Det biologiskt nedbrytbara materialet får därefter en biologisk behandling. d) Förbränningsanläggning: avfall förbränns med eller utan energiåtervinning. e) Deponering: en plats där avfallsmaterial deponeras i eller ovanpå marken.
10 Special Report No 20/2012 – Is structural measures funding for municipal waste management infrastructure projects effective in helping Member States achieve EU waste policy objectives? 
10 Särskild rapport nr 20/2012 – Är strukturåtgärdsfinansieringen av infrastrukturprojekt för kommunal avfallshantering ändamålsenliga när det gäller att hjälpa medlemsstaterna att uppfylla EU:s avfallspolitiska mål?
Landfilling remains the dominant waste management option in most EU Member States, even if energy recovery and especially recycling have gained importance in recent years (see Figure 2). 
Deponering är fortfarande det vanligaste alternativet för avfallshantering i de flesta EU-medlemsstater även om energiåtervinning och särskilt materialåtervinning har fått större betydelse under senare år (se figur 2).
In order to reduce the negative impact of municipal waste on the environment and public health and to promote a more efficient use of resources, the EU has introduced general principles and common standards and targets in the form of directives, for the management of municipal waste. 
För att minska det kommunala avfallets negativa inverkan på miljön och folkhälsan och för att främja en effektivare resursanvändning har EU infört allmänna principer och gemensamma normer och mål i form av direktiv för hanteringen av kommunalt avfall.
11 FIGURE 2 MUNICIPAL WASTE TREATMENT IN 2010 BY MEMBER STATE 100 % 90 % 80 % 70 % 60 % 50 % 40 % 30 % 20 % 10 % 0% Source: Eurostat. 
11 FIGUR 2 HANTERINGEN AV KOMMUNALT AVFALL 2010 PER MEDLEMSSTAT 100 % 90 % 80 % 70 % 60 % 50 % 40 % 30 % 20 % 10 % 0% Källa: Eurostat.
Landfill Incineration Compost Recycling Special Report No 20/2012 – Is structural measures funding for municipal waste management infrastructure projects effective in helping Member States achieve EU waste policy objectives? 
Deponi Förbränning Kompostering Materialåtervinning Särskild rapport nr 20/2012 – Är strukturåtgärdsfinansieringen av infrastrukturprojekt för kommunal avfallshantering ändamålsenliga när det gäller att hjälpa medlemsstaterna att uppfylla EU:s avfallspolitiska mål?
Germany Netherlands Austria Sweden Belgium Denmark Luxembourg France EU-27 Finland United Kingdom Italy Ireland Slovenia Spain Portugal Czech Republic Hungary Poland Estonia Cyprus Slovakia Greece Malta Latvia Lithuania Romania Bulgaria 
Tyskland Nederländerna Österrike Sverige Belgien Danmark Luxemburg Frankrike EU-27 Finland Förenade kungariket Italien Irland Slovenien Spanien Portugal Tjeckien Ungern Polen Estland Cypern Slovakien Grekland Malta Lettland Litauen Rumänien Bulgarien
The framework of EU waste policy was established in the directive of 15 July 19751. 
Ramen för EU:s avfallspolitik fastställdes i direktivet av den 15 juli 19751.
According to this directive, EU waste policy is based on the promotion of prevention, re-use and recycling of waste. 
Enligt detta direktiv bygger EU:s avfallspolitik på främjande av förebyggande insatser, återanvändning och materialåtervinning.
If waste generation cannot be prevented, as many of the materials as possible should be recovered, preferably by recycling, with landfill only used as a last resort. 
Om generering av avfall inte kan förebyggas ska så många material som möjligt återvinnas, helst genom materialåtervinning, och deponering endast användas i sista hand.
It also introduced the ‘polluter pays principle’. 
Principen om att förorenaren ska betalas infördes också.
The 2008 waste directive2 further developed these principles by establishing a compulsory five-step waste hierarchy pyramid (see Figure 3). 
I avfallsdirektivet från 20082 utvecklades dessa principer genom att man fastställde en obligatorisk avfallshierarki i fem steg (se figur 3).
The waste directive was complemented by a number of specific directives for waste treatment operations (landfilling3 and incineration4) or specific waste streams, such as packaging5 or electrical and electronic equipment6. 
Avfallsdirektivet kompletterades med ett antal särdirektiv om avfallsbehandling (deponering3 och förbränning4) eller särskilda avfallsflöden, som förpackningar5 eller elektrisk eller elektronisk utrustning6.
These directives set quantitative targets to be met by Member States in terms of percentage of biodegradable waste diversion from landfill, packaging recycling and recovery rates and separate collection of electrical and electronic equipment waste. 
I direktiven anges kvantitativa mål som medlemsstaterna ska uppfylla när det gäller procentuell minskning av det biologiskt nedbrytbara avfallet som läggs i deponi, den andel förpackningsmaterial som materialåtervinns och återvinns, och den kvot för separat insamling av avfall som utgörs av eller innehåller elektriska eller elektroniska produkter.
Deadlines to comply with targets were extended for some Member States to take into account their starting situation in terms of waste management (see Table 1). 
Några medlemsstater fick förlängda tidsfrister för att uppfylla målen med hänsyn till deras utgångsläge när det gällde avfallshantering (se tabell 1).
1 Council Directive 75/442/EEC of 15 July 1975 on waste (OJ L 194, 25.7.1975, p. 
1 Rådets direktiv 75/442/EEG av den 15 juli 1975 om avfall (EGT L 194, 25.7.1975, s.
39), amended in 1991 by Council Directive 91/156/EEC of 18 March 1991 (OJ L 78, 26.3.1991, p. 
39), ändrat 1991 genom rådets direktiv 91/156/EEG av den 18 mars 1991 (EGT L 78, 26.3.1991, s.
32) and subsequently codified by Directive 2006/12/EC of the European Parliament and of the Council of 5 April 2006 (OJ L 114, 27.4.2006, p. 
32) och därefter kodifierat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/12/EG av den 5 april 2006 (EUT L 114, 27.4.2006, s.
9), which was repealed by Directive 2008/98/EC of the European Parliament and of the Council of 19 November 2008 (OJ L 312, 22.11.2008, p. 
9) som upphävdes av Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/98/EG av den 19 november 2008 (EUT L 312, 22.11.2008, s.
2 Directive 2008/98/EC. 
2 Direktiv 2008/98/EG.
3 Council Directive 1999/31/EC of 26 April 1999 on the landfill of waste (OJ L 182, 16.7.1999, p. 
3 Rådets direktiv 1999/31/EG av den 26 april 1999 om deponering av avfall (EGT L 182, 16.7.1999, s.
4 Directive 2000/76/EC of the European Parliament and of the Council of 4 December 2000 on the incineration of waste (OJ L 332, 28.12.2000, p. 
4 Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/76/EG av den 4 december 2000 om förbränning av avfall (EGT L 332, 28.12.2000, s.
91), repealed by Directive 2010/75/EU of the European Parliament and of the Council of 24 November 2010 on industrial emissions (OJ L 334, 17.12.2010, p. 
91) som upphävdes genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/75/EU av den 24 november 2010 om industriutsläpp (EUT L 334, 17.12.2010, s.
5 European Parliament and Council Directive 94/62/EC of 20 December 1994 on packaging and packaging waste (OJ L 365, 31.12.1994, p. 
5 Europaparlamentets och rådets direktiv 94/62/EG av den 20 december 1994 om förpackningar och förpackningsavfall (EUT L 365, 31.12.1994, s.
10), amended by Directive 2004/12/EC of the European Parliament and of the Council of 11 February 2004 (OJ L 47, 18.2.2004, p. 
10), ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/12/EG av den 11 februari 2004 (EUT L 47, 18.2.2004, s.
26) and by Directive 2005/20/EC of the European Parliament and of the Council of 9 March 2005 (OJ L 70, 16.3.2005, p. 
26) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/20/EG av den 9 mars 2005 (EUT L 70, 16.3.2005, s.
12 FIGURE 3 WASTE HIERARCHY PYRAMID P r e v e n t io n R e -u s e R e c yc l i n g R e c o ve r y Disposal Source: European Court of Auditors. Special Report No 20/2012 – Is structural measures funding for municipal waste management infrastructure projects effective in helping Member States achieve EU waste policy objectives? 
12 FIGUR 3 AVFALLSHIERARKIN F ö r e b y gg a n d e Å t er an v ä n d n i n g Materialåtervinning Återvinning Källa: Europeiska revisionsrätten. Bortskaffande Särskild rapport nr 20/2012 – Är strukturåtgärdsfinansieringen av infrastrukturprojekt för kommunal avfallshantering ändamålsenliga när det gäller att hjälpa medlemsstaterna att uppfylla EU:s avfallspolitiska mål?
The effectiveness of waste management policy can be improved through supporting measures such as the running of information and awareness campaigns, the redesigning of administrative procedures or the putting in place of financial incentives or disincentives. 
Avfallshanteringspolitikens ändamålsenlighet kan förbättras genom stödåtgärder såsom informations-och medvetandekampanjer, ändrade administrativa förfaranden eller införandet av positiva eller negativa incitament.
Sometimes these are required by regulation, such as the need to adequately inform consumers, but in other cases, they are the result of experience gained in the management of municipal waste, such as the implementation of a waste disposal tax or the separate collection of biodegradable waste. 
Ibland anges åtgärderna i bestämmelserna, som nödvändigheten av att på lämpligt sätt informera konsumenterna, men ibland är de ett resultat av erfarenheter från hantering av kommunalt avfall, som införandet av en avfallsskatt eller separat insamling av biologiskt nedbrytbart avfall.
6 Directive 2002/96/EC of the European Parliament and of the Council of 27 January 2003 on waste electrical and electronic equipment (OJ L 37, 13.2.2003, p. 
6 Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/96/EG av den 27 januari 2003 om avfall som utgörs av eller innehåller elektriska eller elektroniska produkter (EUT L 37, 13.2.2003, s.
24), amended by Directive 2003/108/EC of the European Parliament and of the Council of 8 December 2003 (OJ L 345, 31.12.2003, p. 
24), ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/108/EG av den 8 december 2003 (EUT L 345, 31.12.2003, s.
106) and by Directive 2008/34/EC of the European Parliament and of the Council of 11 March 2008 (OJ L 81, 20.3.2008, p. 
106) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/34/EG av den 11 mars 2008 (EUT L 81, 20.3.2008, s.
This directive was recast by Directive 2012/19/EU of the European Parliament and of the Council of 4 July 2012 on waste electrical and electronic equipment (WEEE) (OJ L 197, 24.7.2012, p. 
Detta direktiv omarbetades genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/19/EU av den 4 juli 2012 om avfall som utgörs av eller innehåller elektrisk och elektronisk utrustning (WEEE) (EUT L 197, 24.7.2012, s.
13 TABLE 1 TARGETS TO BE MET BY MEMBER STATES Directives Targets Landfill directive General target: Biodegradable municipal waste going to landfills must be reduced to 75 %, 50 % and 35 % of the total amount of biodegradable municipal waste produced in 1995, by the end of 2006, 2009 and 2016 respectively. 
13 TABELL 1 MÅL SOM MEDLEMSSTATERNA SKA UPPFYLLA Direktiv Mål Deponeringsdirektivet Generellt mål: Det biologiskt nedbrytbara avfall som läggs i deponi ska sänkas till 75 %, 50 % och 35 % av den totala mängd biologiskt nedbrytbart kommunalt avfall som producerades 1995 till utgången av 2006, 2009 respektive 2016.
Specific target for Portugal and Romania: Deadlines are the end of 2010, 2013 and 2020 respectively. 
Särskilt mål för Portugal och Rumänien: Tidsfristerna är utgången av 2010, 2013 respektive 2020.
Packaging directive General target: By the end of 2008, 60 % as a minimum by weight of packaging waste must be recovered and between 55 % as a minimum and 80 % as a maximum recycled. 
Förpackningsdirektivet Generellt mål: Vid utgången av 2008 ska minst 60 viktprocent av förpackningsavfallet återvinnas och mellan minst 55 viktprocent och högst 80 viktprocent materialåtervinnas.
Moreover, the following minimum recycling targets for materials contained in packaging waste must be attained: 60 % by weight for glass, 60 % by weight for paper and cardboard, 50 % by weight for metals, 22,5 % by weight for plastics and 15 % by weight for wood. 
Dessutom ska följande minsta materialåtervinningsmål för material som ingår i förpackningsavfall uppfyllas: 60 viktprocent för glas, 60 viktprocent för papper och kartong, 50 viktprocent för metaller, 22,5 viktprocent för plast och 15 viktprocent för trä.
Specific target for Portugal: By the end of 2005 the recovery of packaging waste should reach 50–65 %, and 25–45 % by weight of the totality of packaging materials contained in packaging waste should be recycled (with a minimum of 15 % by weight for each packaging material). 
Särskilt mål för Portugal: Vid utgången av 2005 ska 50–65 viktprocent av förpackningsavfallet återvinnas och 25–45 viktprocent av det totala material som ingår i förpackningsmaterial material­ återvinnas (med minst 15 viktprocent för varje förpackningsmaterial).
The 2008 general target should be achieved by 2011. 
Det generella målet för 2008 ska uppfyllas senast 2011.
Specific target for Romania: The 2008 general target must be met by 2013 with intermediate targets. 
Särskilt mål för Rumänien: Det generella målet för 2008 måste uppfyllas senast 2013, med mellanlig­ gande mål.
Electrical and electronic equipment waste directive A rate of separate collection of at least 4 kg on average per inhabitant per year of electrical and electronic equipment waste from private households must be achieved by the end of 2006. 
Direktivet om avfall som utgörs av eller innehåller elektriska eller elektroniska produkter En kvot av separat insamlat avfall som utgörs av eller innehåller elektriska eller elektroniska produkter från privathushåll på i genomsnitt 4 kg per invånare och år måste ha uppnåtts senast vid utgången av 2006.
Specific target for Romania: A rate of separate collection of at least 2, 3 and 4 kg on average per inhabitant per year of electrical and electronic equipment waste from private households must be achieved by the end of 2006, 2007 and 2008 respectively. 
Särskilt mål för Rumänien: En kvot av separat insamlat avfall som utgörs av eller innehåller elektriska eller elektroniska produkter från privathushåll på i genomsnitt 2, 3 och 4 kg per invånare och år måste ha uppnåtts senast vid utgången av 2006, 2007 respektive 2008.
Source: EU waste directives. 
Källa: EU:s avfallsdirektiv.