natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A further directive concerning standards for water intended for human consumption, is the “Drinking Water Directive” (DWD), which aims at protecting human health from the adverse effects of any contamination of water intended for human consumption (see Box 1). 
Ett ytterligare direktiv som rör normer för dricksvatten är det så kallade ”dricksvattendirektivet” som syftar till att skydda människors hälsa från skadliga effekter av alla slags föroreningar av dricksvatten (se ruta 1).
It was adopted in 19803 and subsequently revised in 19984. 
Det antogs 19803 och reviderades 19984.
11 Box 1 - The Drinking Water Directive The DWD lays down quality standards for drinking water in the EU for 48 parameters which must be monitored and tested regularly by the Member States. 
11 Ruta 1 – Dricksvattendirektivet Genom dricksvattendirektivet fastställs kvalitetsnormer för dricksvatten inom EU för 48 parametrar som medlemsstaterna måste kontrollera och testa regelbundet.
The parameters are broken down into three categories: • microbiological parameters (relevant for human health) which comprise mainly the parameters E. coli and enterococci; 1 2 3 4 European Environment Agency, http://www.eea.europa.eu. 
Parametrarna är indelade i tre kategorier: • Mikrobiologiska parametrar (relevanta för människors hälsa) som framför allt innefattar parametrarna E. coli och enterokocker. 1 2 3 4 Europeiska miljöbyrån, http://www.eea.europa.eu.
Council Directive 75/440/EEC of 16 June 1975 concerning the quality required of surface water intended for the abstraction of drinking water in the Member States (OJ L 194, 25.7.1975, p. 
Rådets direktiv 75/440/EEG av den 16 juni 1975 om den kvalitet som krävs på det ytvatten som är avsett för framställning av dricksvatten i medlemsstaterna (EGT L 194, 25.7.1975, s.
Council Directive 80/778/EEC of 15 July 1980 relating to the quality of water intended for human consumption (OJ L 229, 30.8.1980, p. 
Rådets direktiv 80/778/EEG av den 15 juli 1980 om kvaliteten på vatten avsett att användas som dricksvatten (EGT L 229, 30.8.1980, s.
Council Directive 98/83/EC of 3 November 1998 on the quality of water intended for human consumption (OJ L 330, 5.12.1998, p. 
Rådets direktiv 98/83/EG av den 3 november 1998 om kvaliteten på dricksvatten (EGT L 330, 5.12.1998, s.
The Directive provides for the possibility for Member States to temporarily depart from the required water quality standards by means of derogation. 
Direktivet innehåller en möjlighet för medlemsstaterna att genom undantag temporärt avvika från de gällande normerna för vattenkvalitet.
These derogations may last up to three years and may be extended twice (an additional three years for every extension). 
Undantagen gäller i högst tre år och kan förlängas två gånger (ytterligare tre år för varje förlängning).
Member States have an obligation to establish water supply zones and appropriate monitoring programmes in accordance with the minimum requirements set in the DWD5. 
Medlemsstaterna har en skyldighet att fastställa vattenförsörjningsområden och lämpliga kontrollprogram i enlighet med de minimikrav som anges i dricksvattendirektivet5.
The DWD distinguishes between: - - - water supply zones supplying more than 1 000 m3 of water a day as an average or serving more than 5 000 persons, commonly referred to as "large water supply zones" (LWSZ), water supply zones supplying less than 1 000 m3 of water a day as an average or serving less than 5 000 persons, commonly referred to as "small water supply zones” (SWSZ), and water supply zones providing less than 10 m3 of water a day as an average or serving fewer than 50 persons, commonly referred to as "very small water supply zones”. 
I dricksvattendirektivet görs en indelning enligt följande: - Områden som tillhandahåller mer än 1 000 m3 vatten per dag i genomsnitt, eller försörjer fler än 5 000 personer, benämns vanligtvis ”stora vattenförsörjningsområden”. - Områden som tillhandahåller mindre än 1 000 m3 vatten per dag i genomsnitt, eller försörjer färre än 5 000 personer, benämns vanligtvis ”små vattenförsörjningsområden”. - Områden som tillhandahåller mindre än 10 m3 vatten per dag i genomsnitt, eller försörjer färre än 50 personer, benämns vanligtvis ”mycket små vattenförsörjningsområden”.
A failure to meet an indicator parameter is a signal that there may be a problem with the supply that needs investigation and consideration as to whether or not human health is at risk. 5 Article 7 and Annexes II and III of the DWD. 
Dessutom kräver direktivet att aktuella uppgifter är tillgängliga för konsumenterna6 och att medlemsstaterna vart tredje år offentliggör en rapport om kvaliteten på dricksvattnet, 5 Artikel 7 i och bilagorna II och III till dricksvattendirektivet.
consumption every three years, covering the three years that have passed. 
som täcker in de tre år som gått.
These reports should be published within one calendar year of the end of the reporting period and should be sent to the Commission within two months of their publication. 
Dessa rapporter ska offentliggöras inom ett kalenderår från slutet av rapporteringsperioden och skickas till kommissionen inom två månader från offentliggörandet.
The European Environment Agency (EEA) collects the data on the quality of water from Member States on behalf of the Commission via an online reporting tool7. 
Europeiska miljöbyrån (EEA) samlar in uppgifter om vattenkvalitet från medlemsstaterna för kommissionens räkning via ett internetbaserat rapporteringsverktyg7.
The EEA is also responsible for the quality check of the information in the database and prepares national databases, which are verified by the Member States. 
Europeiska miljöbyrån ansvarar också för kvalitetskontrollen av uppgifterna i databasen och upprättar nationella databaser som verifieras av medlemsstaterna.
Based on this data, the Commission publishes a synthesis report on the quality of water intended for human consumption in the Union as a whole within nine months of receiving the Member States’ reports. 
Baserat på dessa uppgifter offentliggör kommissionen en sammanfattande rapport om dricksvattenkvaliteten i EU som helhet inom nio månader från det att medlemsstaternas rapporter mottagits.
In this report, which is the main tool to detect non-compliance with the parametric values laid down in the DWD, each Member State should report on the quality of water in all LWSZ. 
I den rapporten, som är det viktigaste verktyget för att upptäcka brister i efterlevnaden av de parametervärden som anges i dricksvattendirektivet, ska det finnas rapporter från varje medlemsstat om kvaliteten på dricksvattnet i alla stora vattenförsörjningsområden.
Reporting on SWSZ is voluntary. 
Rapporteringen om små vattenförsörjningsområden är frivillig.
Member States may exempt from the provisions of the DWD very small water supply zones, i.e. individual supplies providing less than 10 m3 of water a day as an average or serving fewer than 50 persons. 
Medlemsstaterna kan undanta mycket små vattenförsörjningsområden, det vill säga enskilda vattentäkter som tillhandahåller mindre än 10 m3 vatten per dag i genomsnitt eller försörjer färre än 50 personer, från dricksvattendirektivets bestämmelser.
The quality of drinking water in the EU 8. 
Kvaliteten på dricksvattnet i EU 8.
As part of the requirement of the DWD to assess drinking water quality, several million analyses are carried out annually across the Member States. 
Inom ramen för dricksvattendirektivets krav på bedömning av dricksvattenkvaliteten utförs flera miljoner analyser per år i medlemsstaterna.
For example, during the 2011-2013 reporting period, 4.1 million analyses were carried out on microbiological parameters, 7.1 million on chemical parameters and 17.5 million on indicator parameters (see Box 1). 
Under rapporteringsperioden 2011– 2013 utfördes exempelvis 4,1 miljoner analyser avseende mikrobiologiska parametrar, 7,1 miljoner avseende kemiska parametrar och 17,5 miljoner avseende indikatorparametrar (se ruta 1).
If at least 99 % of all analyses done in a given year meet the given standard, the Member State is considered to be compliant with the parametric value laid down in the DWD. 
Om minst 99 % av alla analyser som utförts under ett givet år uppfyller angivna normer anses medlemsstaten efterleva det parametervärde som anges i dricksvattendirektivet.
In the case of indicator parameters, the fact that a standard is exceeded does not necessarily mean a non-compliance with the DWD because in most cases there is no direct threat to human health. 
När det gäller indikatorparametrar innebär det faktum att ett gränsvärde överskrids inte nödvändigtvis bristande efterlevnad av direktivet, eftersom det i de flesta fall inte föreligger 6 7 13 Artikel 13 i dricksvattendirektivet. http://rod.eionet.europa.eu/obligations/171.
Even though most indicator parameters do not pose a direct threat to human health, they might impact indirectly on water quality through the appearance, 6 7 13 Article 13 of the DWD. http://rod.eionet.europa.eu/obligations/171. 
någon direkt fara för människors hälsa. Även om de flesta indikatorparametrar inte utgör ett direkt hot mot människors hälsa kan de ha en indirekt påverkan på vattenkvaliteten genom vattnets utseende, smak eller doft och därmed påverka om konsumenterna accepterar det som dricksvatten.
For example, the threshold set in the DWD for iron is 200 μg/l. 
Exempelvis är gränsvärdet för järn enligt direktivet 200 μg/l.
With Iron concentration of 300 μg/l, water has a noticeable taste and becomes turbid and coloured. 
Vid en järnhalt på 300 μg/l eller mer får vattnet en tydlig smak och blir grumligt och färgat.
The health-based value is 2 000 μg/l, therefore much higher than what is actually acceptable to consumers. 
Det hälsobaserade gränsvärdet är dock 2 000 μg/l, vilket alltså är betydligt högre än vad som är acceptabelt för konsumenten.
Indicator parameters might also interfere with proper treatment. 
Indikatorparametrar kan också inverka på vattenberedningen.
For example, the presence of organic matter might result in inadequate disinfection. 
Exempelvis kan förekomsten av organiskt material leda till otillräcklig desinfektion.
In particular, the vast majority of large water supply zones (LWSZ) show high compliance with the microbiological and chemical parameters set in the DWD (see details in Table 1). 
De allra flesta stora vattenförsörjningsområden uppfyller i hög grad de mikrobiologiska och kemiska parametervärden som anges i dricksvattendirektivet (se detaljer i tabell 1).
In addition, the overall compliance in the EU improved significantly compared to the 2008-2010 reporting period9. 
Dessutom har den övergripande efterlevnaden i EU förbättrats avsevärt jämfört med rapporteringsperioden 2008–20109.
14 8 9 COM(2016) 666 final of 20.10.2016 ‘Synthesis Report on the Quality of Drinking Water in the Union examining Member States' reports for the 2011-2013 period, foreseen under Article 13(5) of Directive 98/83/EC’. 
14 8 9 COM(2016) 666 final, 20.10.2016, Sammanfattande rapport om kvaliteten på dricksvattnet i EU med en granskning av medlemsstaternas rapporter för perioden 2011–2013 enligt artikel 13.5 i direktiv 98/83/EG.
COM(2014) 363 final of 16.6.2014 ‘Synthesis Report on the Quality of Drinking Water in the Union examining Member States' reports for the 2008-2010 period, foreseen under Directive 98/83/EC’. 
COM(2014) 363 final, 16.6.2014, Sammanfattande rapport om kvaliteten på dricksvattnet i EU med en granskning av medlemsstaternas rapporter för perioden 2008–2010 enligt direktiv 98/83/EG.
Source: ECA elaboration based on data published in Synthesis Reports on the Quality of Drinking Water in the Union. 
Källa: Revisionsrättens beräkning baserat på uppgifter som offentliggjorts i sammanfattande rapporter om kvaliteten på dricksvattnet i EU.
Concerning SWSZ (which serve about 65 million people in the EU as a whole), the average compliance rate for the 2011-2013 reporting period was above 98 %10. 
När det gäller små vattenförsörjningsområden (som försörjer omkring 65 miljoner människor i EU som helhet) var den genomsnittliga efterlevnadsgraden för rapporteringsperioden 2011–2013 över 98 %10.
This overall figure indicates progress compared to the 2008-2010 reporting period when, on average, only around 59 % of all SWSZ were in full compliance with DWD requirements11. 
Denna övergripande siffra visar på framsteg jämfört med rapporteringsperioden 2008–2010 då i genomsnitt endast 59 % av alla små vattenförsörjningsområden uppfyllde kraven i dricksvattendirektivet fullt ut11.
For the 2008-2010 period, all Member States, except the Czech Republic, reported on SWSZ. 
För perioden 2008–2010 rapporterade alla medlemsstater utom Tjeckien om små vattenförsörjningsområden.
For the 2011-2013 reporting period, however, only about half of the Member States (representing about 34.6 million consumers served by SWSZ) provided information. 
För rapporteringsperioden 2011–2013 var det emellertid bara omkring hälften av medlemsstaterna (motsvarande cirka 34,6 miljoner konsumenter som försörjs via små vattenförsörjningsområden) som lämnade uppgifter.
This is due to the fact that the reporting for SWSZ is not compulsory. 
Det beror på att rapporteringen om små vattenförsörjningsområden inte är obligatorisk.
Data extrapolated from the 2008-2010 fact sheets per Member State on Small Water Supply Zones, http://ec.europa.eu/environment/water/water-drink/reporting_en.html. 
Extrapolerade uppgifter från faktabladen för perioden 2008–2010 för varje medlemsstat om små vattenförsörjningsområden, http://ec.europa.eu/environment/water/water-drink/reporting_en.html.
Shortcomings in the monitoring of SWSZs were also recognised in the 7th Environmental Action Programme (EAP), which called for increased efforts in the implementation of the DWD, in particular for SWSZ12. 
Brister i kontrollen av små vattenförsörjningsområden togs också upp i det sjunde miljöhandlingsprogrammet, där ökade ansträngningar för att genomföra dricksvattendirektivet efterlystes, särskilt vad gäller små vattenförsörjningsområden12.
Losses in drinking water supply systems 13. 
Förluster i dricksvattenförsörjningssystem 13.
An important issue affecting drinking water supply is the high rate of physical water loss. 
En viktig fråga som påverkar dricksvattenförsörjningen är den stora andelen fysisk vattenförlust.
This is mainly due to leakages from distribution networks that have been poorly maintained or that need to be renewed. 
Förlusten beror främst på läckage från distributionsnät som är dåligt underhållna eller behöver förnyas.
The percentage of water losses is calculated as the ratio between non-invoiced water and the total amount of water entering the supply network. 
Vattenförlusten i procent beräknas som förhållandet mellan ofakturerat vatten och den totala mängden vatten som kommer in i försörjningsnätet.
According to data published in 2014 referring to the 2008-2010 period, in about half of the Member States, more than 20 % of clean drinking water was lost in the distribution network before it could reach consumers’ taps, while for some Member States the proportion was as high as 60 %13. 
Av uppgifter som offentliggjordes 2014 och som avsåg perioden 2008–2010 framgår att i ungefär hälften av medlemsstaterna gick mer än 20 % av det rena dricksvattnet förlorat i distributionsnätet innan det nådde konsumenternas kranar, medan det i vissa medlemsstater rörde sig om en så hög andel som 60 %13.
For the 2011-2013 period, unlike for the previous period, neither the Synthesis Report nor the Member States’ reports provided any information concerning water losses. 
För perioden 2011–2013 tillhandahölls, till skillnad från den föregående perioden, ingen information om vattenförluster vare sig i den sammanfattande rapporten eller i medlemsstaternas rapporter.
Reducing losses is important from an environmental perspective (resource savings) and fundamentally affects the performance of water utilities. 
Minskade förluster är viktigt ur miljösynpunkt (hushållning med resurser) och har en avgörande inverkan på vattenanläggningars resultat.
The Europe 2020 strategy places a high focus on resource efficiency, and this implies increasing water resource efficiency with additional benefits of less energy use for treating and transporting water and reduced water bills and water losses14. 
Europa 2020-strategin har ett tydligt fokus på resurseffektivitet, vilket förutsätter en ökad vattenresurseffektivitet med ytterligare fördelar som minskad energianvändning för beredning och transport av vatten samt lägre vattenkostnader och minskade vattenförluster14.
Decision No 1386/2013/EU of the European Parliament and of the Council of 20 November 2013 on a General Union Environment Action Programme to 2020 ‘Living well, within the limits of our planet’, Priority Objective 3, point 54 (iii) (OJ L 354, 28.12.2013, p. 
Även i det sjunde 12 13 14 16 Europaparlamentets och rådets beslut nr 1386/2013/EU av den 20 november 2013 om ett allmänt miljöhandlingsprogram för unionen till 2020 – Att leva gott inom planetens gränser, prioriterat mål 3, punkt 54 iii (EUT L 354, 28.12.2013, s.
European Council of 17 June 2010, Conclusions further to COM(2010) 2020 final of 3 March 2010 “EUROPE 2020, A strategy for smart, sustainable and inclusive growth”. 
Europeiska rådet slutsatser av den 17 juni 2010 med hänvisning till KOM(2010) 2020 slutlig, 3.3.2010, Europa 2020 – En strategi för smart och hållbar tillväxt för alla.
EU funding mainly through ERDF and CF 16. 
EU-finansiering i huvudsak via Eruf och Sammanhållningsfonden 16.
The main source of EU funding for water infrastructures are the European Structural and Investment Funds (ESIF). 
Den huvudsakliga källan till EU-finansiering av vatteninfrastrukturer är de europeiska struktur-och investeringsfonderna (ESI-fonderna).
In particular, projects have been financed through the European Regional Development Fund (ERDF) and the Cohesion Fund (CF). 
Framför allt finansieras projekt genom Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf) och Sammanhållningsfonden.
Many projects involving drinking water are carried out jointly with waste water projects16. 
Många projekt som rör dricksvatten genomförs gemensamt med avloppsvattenprojekt16.
During the 2007-2013 programme period, more than 7.3 billion euro was allocated to projects involving drinking water. 
Under programperioden 2007–2013 anslogs mer än 7,3 miljarder euro till projekt som rörde dricksvatten.
Out of this, about 4 billion euro was dedicated to the EU13 Member States. 
Av detta avsattes cirka 4 miljarder euro särskilt för EU-13.
For the 2014-2020 programme period, the total allocation to drinking water is about 4.7 billion euro, out of which about 3.4 billion euro is earmarked for the EU13 Member States (see Annex I). 
För programperioden 2014–2020 är de totala anslagen för dricksvatten omkring 4,7 miljarder euro, varav omkring 3,4 miljarder euro är öronmärkta för EU-13 (se bilaga I).
Access to drinking water 18. 
Tillgång till dricksvatten 18.
The availability of safe drinking water throughout the EU is high. 
Tillgången till säkert dricksvatten i EU som helhet är god.
However, there are still regions that do not provide citizens with access to water supply services. 
Det finns dock fortfarande regioner där medborgarna inte har tillgång till vattenförsörjningstjänster.
Romania has the lowest rate with just 62 % of the population connected to the public water supply (see Figure 1). 
Rumänien har den lägsta andelen. Endast 62 % av befolkningen är ansluten till den offentliga vattenförsörjningen (se figur 1).
Annex II provides background information on the sources of drinking water in the EU. 
I bilaga II finns bakgrundsinformation om dricksvattenkällorna i EU.
17 16 The overall EU allocation for waste water projects during the 2007-2013 programme period was about 14.6 billion euro, out of which about 10 billion euro for the EU13 Member States. 
De totala EU-anslagen för avloppsvattenprojekt under programperioden 2007–2013 var omkring 14,6 miljarder euro, varav cirka 10 miljarder euro gick till EU-13.
For 2014-2020 the allocation is about 10 billion euro, out of which 7 billion euro for the EU13 Member States. 
För perioden 2014– 2020 ligger anslagen på omkring 10 miljarder euro, varav 7 miljarder euro avsatts för EU-13.
Figure 1 - Rate of population connected to public water supply in 2013 in the visited Member States Source: Eurostat. 
Figur 1 – Andel av befolkningen som var ansluten till den offentliga vattenförsörjningen 2013 i de besökta medlemsstaterna Källa: Eurostat.
In December 2013, the EU citizens’ initiative “Right2Water” collected nearly 1.9 million signatures across all Member States. 
I december 2013 samlade EU-medborgarinitiativet ”Right2Water” närmare 1,9 miljoner underskrifter från alla medlemsstater.
This initiative invited the Commission "[...] to propose legislation implementing the human right to water and sanitation, as recognized by the United Nations, and promoting the provision of water and sanitation as essential public services for all"18. 
Initiativet uppmanar kommissionen att ”väcka förslag om lagstiftning som förverkligar den av Förenta nationerna erkända mänskliga rättigheten till vatten och sanitet, och främjar försörjning av vatten och sanitet som oumbärliga offentliga tjänster för alla”18.
In 2014, the Commission published its assessment of the support already provided by the EU for good quality drinking water and encouraged Member States to ensure access to a minimum water supply to all EU citizens19. 
År 2014 offentliggjorde kommissionen sin bedömning av det stöd som EU redan tillhandahållit för dricksvatten av bra kvalitet och uppmuntrade medlemsstaterna att säkra tillgången till en minsta vattenförsörjning för alla EU-medborgare19.
18 Hungary Bulgaria Romania 0% 10% 20% 30% 40% 50% 60% 70% 80% 90% 100% 18 19 http://www.right2water.eu/ COM(2014) 177 final of 19.3.2014 Communication from the Commission on the European Citizens’ Initiative “Water and sanitation are a human right! 
De principer som ska tillämpas vid fastställandet av vattenavgifter, nämligen vattentjänsternas kostnadstäckning och överkomlighet, anges i ramdirektivet om vatten 18 19 18 Ungern Bulgarien Rumänien 0 % 10 % 20 % 30 % 40 % 50 % 60 % 70 % 80 % 90 % 100 % http://www.right2water.eu/ COM(2014) 177 final, 19.3.2014, Meddelande från kommissionen om det europeiska medborgarinitiativet ”Vatten och sanitet är en mänsklig rättighet!
Water is a public good, not a commodity!”. 
Vatten är en samhällsnytta, inte en handelsvara!”.
In practice, tariffs should at least cover operating and maintenance costs, as well as a significant part of the assets’ depreciation to be able to contribute to the sustainability of the water infrastructures. 
I praktiken bör avgifterna åtminstone täcka drifts-och underhållskostnader samt en betydande del av tillgångarnas avskrivningskostnader för att kunna bidra till hållbarheten hos vatteninfrastrukturerna.
At the same time, water services must be socially affordable to customers. 
Samtidigt måste vattentjänsterna vara överkomliga för kunderna med hänsyn till sociala förhållanden.
When determining the water tariff, Member States may take into consideration the social, environmental and economic effects in an effort to ensure that water services remain affordable. 
När medlemsstaterna fastställer vattenavgifter kan de beakta sociala, miljömässiga och ekonomiska effekter för att försöka se till att kostnaden för vattentjänster blir rimlig.
Commission guidance refers to 4 % of household income as a commonly accepted affordability ratio, i.e. the total water bill (drinking water and waste water) can represent 4 % of household income21. 
I kommissionens riktlinjer anges 4 % av hushållsinkomsten som en allmänt accepterad nivå på rimlig kostnad, det vill säga den sammanlagda vattenkostnaden (dricksvatten och avloppsvatten) kan motsvara 4 % av hushållsinkomsten21.
Previous ECA audits and other recent studies on water policy 22. 
Revisionsrättens tidigare granskningar och andra undersökningar på senare tid om vattenpolitik 22.