natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Beyond this, however, it did not lay down specific requirements regarding its design and application. 
Förutom detta angavs dock inte särskilda krav beträffande dess utformning eller tillämpning.
15 23 ECB (2018), CON/2018/25. 
23 ECB (2018), CON/2018/25. 15
It does not directly lay down specific requirements on the design and application of the mechanism, but tasked the Commission with producing common principles, which Member States should apply in designing national correction mechanisms. 
tillämpas, men det åläggs kommissionen att utarbeta gemensamma principer som medlemsstaterna bör tillämpa när de utformar nationella korrigeringsmekanismer.
The Commission issued these principles in June 2012. 
Kommissionen antog dessa principer i juni 2012.
26 Despite being endorsed at a political level24, the principles are not binding as they were published in a Commission Communication and thus have no legal effect other than serving as a basis for the mechanisms the contracting parties were to put in place. 
26 Trots att principerna har antagits på politisk nivå24 är de inte bindande eftersom de offentliggjordes i ett meddelande från kommissionen och således inte har någon rättslig verkan annat än som grund för de mekanismer som de fördragsslutande parterna skulle införa.
As regards the activation of the correction mechanism (principle 3), the Commission has suggested that the correction mechanism’s trigger points could rely on either EU-level criteria, country-specific criteria, or both. 
Vad gäller aktiveringen av korrigeringsmekanismen (princip 3) har kommissionen föreslagit att korrigeringsmekanismens tröskelpunkt antingen kan grunda sig på kriterier på EU-nivå, kriterier på landsspecifik nivå, eller båda delar.
However, two-thirds of Member States opted to mirror the EU-level criteria rather than having specific national ones. 
Två tredjedelar av medlemsstaterna har valt att kopiera kriterierna på EU-nivå i stället för att ha egna särskilda nationella kriterier.
As a result, for these Member States, national correction mechanisms are unlikely to be triggered earlier than the EU correction mechanism under the preventive arm of the SGP. 
För dessa medlemsstater innebär det att de nationella korrigeringsmekanismerna troligen inte aktiveras före EU:s korrigeringsmekanism inom den förebyggande delen av stabilitets-och tillväxtpakten.
27 Regulation 473/2013 lays down certain requirements, including the requirement that independent bodies should provide, where appropriate, assessments regarding the triggering and implementation of correction mechanisms. 
27 I förordning nr 473/2013 fastställs vissa krav, bland annat kravet att oberoende organ, när det är lämpligt, ska genomföra bedömningar avseende aktiveringen och genomförandet av korrigeringsmekanismer.
However, it does not fully reflect the Commission’s common principles, which had been issued half a year after the Commission’s proposal for Regulation 473/2013. 
Förordningen återspeglar emellertid inte fullt ut kommissionens gemensamma principer, som antogs ett halvår efter kommissionens förslag till förordning nr 473/2013.
For example, it does not indicate that: o the correction should be consistent with any recommendations made by the Commission to the Member State concerned under the SGP in terms of size and timeline (principle 2); o activation triggers may comprise EU-driven or country-specific criteria (principle 3); o larger deviations from the MTO or the adjustment path towards it should lead to larger corrections (principle 4). 
Till exempel framgår inte att o korrigeringen när det gäller storlek och tidsplan ska vara förenlig med kommissionens eventuella rekommendationer till den berörda medlemsstaten inom ramen för stabilitets-och tillväxtpakten (princip 2), o utlösningen av aktiveringen kan grundas på EU-kriterier eller landspecifika kriterier (princip 3), o större avvikelser från det medelfristiga målet eller anpassningsbanan mot detta mål bör leda till större korrigeringar (princip 4).
24 European Commission (2017), C(2017) 1201 final, ‘Report from the Commission presented under Article 8 of the Treaty on Stability, Coordination and Governance in the Economic and Monetary Union’, p. 
Till exempel nämns inte att korrigeringsmekanismens tröskelpunkter 24 Europeiska kommissionen (2017), C(2017) 1201 final, Report from the Commission presented under Article 8 of the Treaty on Stability, Coordination and Governance in the Economic and Monetary Union (rapport från kommissionen framlagd i enlighet med artikel 8 i fördraget om stabilitet, samordning och styrning inom Ekonomiska och monetära unionen), s.
For example, it omits to mention that the correction mechanism’s trigger points may rely on either EU-level criteria, country-specific criteria, or both. 
kan grunda sig på antingen kriterier på EU-nivå, kriterier på landsspecifik nivå, eller båda delar.
29 Lastly, as highlighted by the ECB, the 2017 draft Directive does not define the term “significant observed deviation”, i.e. the circumstances under which the mechanism is to be activated, and does not contain any further guidance regarding its scope. 
29 Slutligen definieras inte begreppet ”konstaterade betydande avvikelser” i 2017 års utkast till direktiv, det vill säga de omständigheter som gör att mekanismen aktiveras, och det ges heller inte någon ytterligare vägledning angående tillämpningsområdet, vilket har understrukits av ECB.
The requirement to take into account the nature and size of a deviation is vague, and may result in correction measures that are very broad and lacking in substance25. 
Kravet att ta hänsyn till avvikelsernas beskaffenhet och storlek är otydligt och kan leda till korrigeringsåtgärder som är mycket breda och saknar innehåll25.
Shortcomings in the provisions on medium-term budgetary frameworks 30 We compared the requirements set by Directive 2011/85 with the standards and best practices recommended by the IMF, the OECD and the World Bank at the time Directive 2011/85 was drafted. 
Brister i bestämmelserna om budgetramverk på medellång sikt 30 Vi jämförde kraven i direktiv 2011/85 med de standarder och den bästa praxis som rekommenderades av IMF, OECD och Världsbanken vid den tidpunkt då direktiv 2011/85 utarbetades.
Three of these standards and best practices were not taken up in Directive 2011/85 (see Table 1, lines in bold). 
Tre av dessa standarder och exempel på bästa praxis saknas i direktiv 2011/85 (se tabell 1, fetmarkerad text).
Compared with the latest IMF/OECD standards and best practices, Directive 2011/85 falls short in respect of two more issues. 
Jämfört med de senaste standarderna och exemplen på bästa praxis från av IMF/OECD brister direktiv 2011/85 i ytterligare två avseenden.
Thus, in total, 5 out of the 13 standards and best practices were not reflected in Directive 2011/85. 
Därmed är det sammanlagt fem av tretton standarder och exempel på bästa praxis som inte återspeglas i direktiv 2011/85.
This is despite the fact that, at the time Directive 2011/85 was drafted, the Commission’s views on these issues (see Annex II) were in line with those of international bodies. 
Detta trots att kommissionen hade samma syn på dessa aspekter (se bilaga II) som de internationella organen när direktiv 2011/85 utarbetades.
31 According to an IMF paper, the lack of integration between medium-term expenditure planning and the budgeting process makes medium-term planning ineffective in constraining fiscal policy27. 
31 Enligt ett dokument från IMF leder bristen på integrering av utgiftsplanering på medellång sikt i budgetförfarandet till att planeringen på medellång sikt blir ineffektiv och finanspolitiken hämmas27.
However, while article 10 of Directive 2011/85 requires annual budget legislation to be consistent with provisions of the MTBF or duly explain any departure, there is no requirement for an integrated medium-term expenditure planning and budgeting process28. 
Samtidigt som det i artikel 10 i direktiv 2011/85 anges att den årliga budgetlagstiftningen ska överensstämma med bestämmelserna i budgetramverket på medellång sikt och varje avvikelse vederbörligen förklaras, finns det inga krav på att utgiftsplanering på medellång sikt ska integreras i budgetförfarandet28.
Moreover, it does not require that budget documentation include projections and outturns of revenues, expenditures and financing over the medium term on the same basis as the annual budget29. 
Det finns heller inga krav på att budgetdokumentationen ska innehålla prognoser och utfall för inkomster, utgifter eller finansiering på medellång sikt på samma basis som den årliga budgeten29.
32 Also, according to an IMF paper, four types of forward-looking control mechanisms are important: (i) controls over the accumulation, stock, or drawdown of carryovers, (ii) regular monitoring of consistency of updated medium-term expenditure projections with approved medium-term plans, (iii) sufficient margins between expenditure commitments and expenditure plans to absorb unexpected events without requiring reprioritisation of policies, and (iv) firm controls on ministries’ and agencies’ ability to enter into multi-year expenditure commitments. 
32 Enligt ett dokument från IMF är följande fyra typer av framåtblickande kontrollmekanismer viktiga: i) kontroll över ackumulering, lagring eller utnyttjande av överförda anslag, ii) regelbunden övervakning av konsekvensen mellan uppdaterade utgiftsprognoser på medellång sikt och godkända planer på medellång sikt, iii) tillräckliga marginaler mellan utgiftsåtaganden och utgiftsplaner för att absorbera oväntade händelser utan att politiken måste omprioriteras samt iv) strikta kontroller av ministeriers och byråers förmåga att göra fleråriga utgiftsåtaganden.
However, Directive 2011/85 does not provide for the establishment of forward-looking expenditure controls to ensure compliance with the medium-term plans even as external conditions change. 
I direktiv 2011/85 finns dock ingen bestämmelse om att det ska införas framåtblickande utgiftskontroller för att säkerställa att de medelfristiga planerna efterlevs även om de yttre villkoren ändras.
33 Lastly, Directive 2011/85 does not contain any provision addressing the need for national authorities to report budgetary outturns on a comparable basis with multi-year plans, and to comprehensively and transparently reconcile any deviation between multi-year plans and expenditure outcomes. 
33 Slutligen innehåller direktiv 2011/85 inte några bestämmelser om att de nationella myndigheterna ska rapportera budgetutfall så att det kan jämföras med fleråriga planer, eller om att eventuella avvikelser mellan fleråriga planer och utgiftsutfall ska överbryggas på ett heltäckande och transparent sätt.
27 IMF (2013), Cangiano, G. et al., ‘Public Financial Management and its emerging architecture’, p. 161. 
27 IMF (2013), Cangiano, G. et al., Public Financial Management and its emerging architecture (den offentliga ekonomiska förvaltningen och dess nya strukturer), s.
28 OECD (2004), ‘The Legal Framework for Budget Systems’, Box III.4; IMF (2010), Lienert, I. and Fainboim, I., ‘Reforming Budget Systems Laws’, Box 4 and pp. 12-13; IMF (2013), Cangiano, G. et al., ‘Public Financial Management and its emerging architecture’, p. 
61. 28 OECD (2004), The Legal Framework for Budget Systems (den rättsliga ramen för budgetsystem), ruta III.4; IMF (2010), Lienert, I. och Fainboim, I., Reforming Budget Systems Laws (reform av budgetsystemlagstiftningen), ruta 4 och s.
156; IMF (2014), ‘Fiscal transparency code’, Principles 2.1.3, 2.3.1 and 2.3.2; World Bank (2013), ‘Beyond the annual budget. 
156; IMF (2014), Fiscal transparency code (kod för finanspolitisk transparens), principerna 2.1.3, 2.3.1 och 2.3.2; samt Världsbanken (2013), Beyond the annual budget.
The global experience with medium term expenditure frameworks’, pp. 58-59. 
The global experience with medium term expenditure frameworks (bortom den årliga budgeten – den globala erfarenheten av utgiftsramverk på medellång sikt), s.
29 IMF (2014), ‘Fiscal transparency code’, Principle 2.1.3. 19 
29 IMF (2014), Fiscal transparency code (kod för finanspolitisk transparens), princip 2.1.3. 19
34 The 2017 draft Directive introduces the requirement for a binding medium-term expenditure rule set out at the beginning of the legislature. 
34 I 2017 års utkast till direktiv har det införts ett krav på en bindande regel om medelfristiga utgifter som ska fastställas i början av mandatperioden.
Such a rule would provide more stability for budgetary planning and strengthen the link between budget and MTBF. 
En sådan regel skulle skapa mer stabilitet i budgetplaneringen och stärka kopplingen mellan budget och budgetramverk på medellång sikt.
However, it might put fiscal stability at risk if the growth of expenditure deviates from the potential output30 growth. 
Samtidigt kan detta leda till att den finanspolitiska stabiliteten äventyras om utgifternas utveckling avviker från den potentiella produktionstillväxten30.
The 2017 draft Directive did not address any of the other shortcomings31 indicated in Table 1. 
I 2017 års utkast till direktiv åtgärdas inte några av de övriga brister31 som anges i tabell 1.
Shortcomings in the provisions on the independent fiscal institutions 35 Regulation 473/2013, which is binding for the euro-area Member States, defines the functions that IFIs should assume, as well as features and principles. 
Brister i bestämmelserna om oberoende finanspolitiska institutioner 35 I förordning nr 473/2013, som är bindande för euroområdets medlemsstater, fastställs de oberoende finanspolitiska institutionernas funktioner, beskaffenhet och principer.
The latter are in line with the Commission’s common principles. 
De senare överensstämmer med kommissionens gemensamma principer.
They were added in the course of the legislative process as the principles were adopted after the Commission made its proposal for a regulation. 
De lades till under lagstiftningsförfarandet eftersom principerna antogs efter det att kommissionen hade lagt fram sitt förslag till förordning.
36 We compared the provisions on IFIs with the international standards and best practices of the IMF32 and the OECD33. 
36 Vi jämförde bestämmelserna för oberoende finanspolitiska institutioner med IMF:s32 och OECD:s33 internationella standarder och bästa praxis.
We observed that EU law lacks requirements with regard to (i) the number and length of the terms of the IFI board members, (ii) IFIs’ human resources policies, (iii) the establishment of the IFIs’ budgets, and 30 The potential output is a theoretical concept of the level of output (GDP) at a given moment that is consistent with stable inflation. 
Vi konstaterade att 30 Den potentiella produktionen är ett teoretiskt koncept för en produktionsnivå (BNP) vid en viss tidpunkt som är förenlig med en stabil inflation.
It grows in time at a rate that is not necessarily constant. 
Den ökar med tiden i en takt som inte nödvändigtvis är konstant.
Both the level and the growth rate cannot be measured directly, but have to be estimated. 
Varken nivån eller ökningstakten kan mätas direkt, utan måste beräknas.
31 The IMF and the OECD updated their standards and best practices for good budgetary governance in 2014 and 2015 respectively to incorporate lessons learnt from the economic and financial crisis. 
31 IMF och OECD uppdaterade sina standarder och bästa praxis för god finanspolitisk styrning 2014 respektive 2015 för att införliva lärdomarna från den ekonomiska och finansiella krisen.
However, the Commission did not reflect this update in the 2017 draft Directive. 
Kommissionen återspeglade dock inte dessa uppdateringar i 2017 års utkast till direktiv.
32 IMF (2013), ‘The functions and impact of fiscal councils’: “This paper provides the most comprehensive survey of fiscal councils available so far” and also builds on other papers including the OECD’s 2012 draft principles and Kopits, G. 
32 IMF (2013), The functions and impact of fiscal councils (de finanspolitiska rådens funktioner och verkan), som är den mest heltäckande undersökningen av finanspolitiska råd hittills och även bygger på andra dokument, bland annat OECD:s föreslagna principer från 2012 och Kopits, G.
(2011), ‘Independent fiscal institutions: Developing good practices’, pp. 35-52. 
(2011), Independent fiscal institutions: Developing good practices (oberoende finanspolitiska institutioner: utveckling av god praxis), s.
33 OECD principles were already available in 2012 and were adopted in 2014. 
35–52. 33 OECD:s principer var tillgängliga redan 2012 och antogs 2014.
See OECD (2014), ‘Recommendation on Principles for IFIs’. 20 
Se OECD (2014), Recommendation on Principles for IFIs (rekommendation om principer för oberoende finanspolitiska institutioner). 20
This resulted in heterogeneous IFIs being established, as illustrated by Annex III and also highlighted in a Commission discussion paper34. 
Det ledde till att olikartade oberoende finanspolitiska institutioner inrättades, vilket framgår av bilaga III och även understryks i ett diskussionsunderlag från kommissionen34.
37 As far back as 2004, the Commission35 highlighted the importance of both macroeconomic and budgetary forecasts being either produced or assessed by an independent institution in order to reduce and possibly eliminate their optimism bias36. 
37 Så tidigt som 2004 underströk kommissionen35 vikten av att såväl makroekonomiska prognoser som budgetprognoser antingen framställs eller utvärderas av en oberoende institution för att minska och eventuellt undanröja deras överdrivna optimism36.
This was also later confirmed by IMF37 and OECD38 papers. 
Detta bekräftades också senare av dokument från IMF37 och OECD38.
Despite the Commission’s proposal to include both, Regulation 473/2013, in its adopted form, requires only macroeconomic forecasts to be either produced or endorsed by the IFIs, but not the budgetary forecasts (i.e. projected budgeted revenue and expenditure). 
Trots kommissionens förslag att inkludera båda prognostyperna anges i förordning nr 473/2013, i dess antagna form, endast att makroekonomiska prognoser ska framställas eller godkännas av oberoende finanspolitiska institutioner, men inte budgetprognoser (dvs. förväntade budgetinkomster resp. budgetutgifter).
38 The 2017 Commission discussion paper (see paragraph 36) took the view, among other things, that IFIs could be given a more extensive role in producing or endorsing budgetary forecasts, given their role in relation to macroeconomic forecasts. 
38 I kommissionens diskussionsunderlag från 2017 (se punkt 36) föreslogs bland annat att de oberoende finanspolitiska institutionerna skulle kunna tilldelas en större roll i framställandet eller godkännandet av budgetprognoser med tanke på deras roll i förhållande till makroekonomiska prognoser.
IFIs and other stakeholders we met also emphasised this limitation with regard to the budgetary forecasts. 
Även de oberoende finanspolitiska institutioner och övriga aktörer som vi träffade underströk denna begränsning i fråga om budgetprognoser.
34 European Commission (2017), Jankovics, L. and Sherwood, M., ‘Independent fiscal institutions in the EU Member States: The early years’, discussion paper 067. 
34 Europeiska kommissionen (2017), Jankovics, L. och Sherwood, M., Independent fiscal institutions in the EU Member States: The early years (oberoende finanspolitiska institutioner i EU-medlemsstaterna – de första åren), diskussionsunderlag 067.
35 European Commission (2004), Jonung, L. and Larch, M., ‘Improving fiscal policy in the EU: the case for independent forecasts’. 
35 Europeiska kommissionen (2004), Jonung, L. och Larch, M., Improving fiscal policy in the EU: the case for independent forecasts (bättre finanspolitik i EU: tillämpning av oberoende prognoser).
36 Optimism bias is the practice of overestimating growth in output and revenue while underestimating non-discretionary expenditure. 
36 Överdriven optimism innebär att man överskattar tillväxten inom produktion och inkomster, samtidigt som man underskattar icke-diskretionära utgifter.
37 IMF (2007), ‘Code of good practices on fiscal transparency’, Principle 4.3.4. 
37 IMF (2007), Code of good practices on fiscal transparency (uppförandekod för finanspolitisk transparens), princip 4.3.4.
38 OECD (2014), ‘Recommendation on Principles for IFIs’, Principle 3.3. 
38 OECD (2014), Recommendation on Principles for IFIs (rekommendation om principer för oberoende finanspolitiska institutioner), princip 3.3.
40 The Network of EU IFIs, while welcoming this new requirement, asked for the “conditions spelled out in the [2017 draft Directive]” to “be complemented with a clearer definition of minimum standards and an effective system for their safeguarding”40. 
40 Samtidigt som nätverket för EU:s oberoende finanspolitiska institutioner välkomnade detta nya krav, efterfrågade man uttryckliga villkor i 2017 års utkast till direktiv i kombination med en tydligare definition av minimistandarder samt ett effektivt system för att garantera dem40.
The Network of EU IFIs even suggested in this statement that the “proposal could additionally oblige Members States to ensure an ambitious implementation of this principle in national legislation by fixing the procedure and minimum requirements”. 
Nätverket föreslog till och med att utkastet kunde ålägga medlemsstaterna en skyldighet att säkerställa ett ambitiöst genomförande av denna princip i sin nationella lagstiftning genom att fastställa förfarande och minimikrav.
In January 2019, the Network of EU IFIs reiterated its call for “the development and incorporation possibly into EU legislation of adequate standards for the design and operative capacity of IFIs”. 
I januari 2019 upprepade nätverket sitt krav på att lämpliga standarder för de oberoende finanspolitiska institutionernas utformning och operativa kapacitet om möjligt skulle utvecklas och införlivas i EU:s lagstiftning.
41 Lastly, we acknowledge that the 2017 draft Directive envisaged a wider role for IFIs by charging them (i) to critically assess both ex-ante and ex-post the adequacy of the MTO and the medium-term net expenditure path, (ii) to call for the activation of the correction mechanism and (iii) to monitor its application and outcome. 
41 Slutligen konstaterade vi att 2017 års utkast till direktiv föreskriver en mer omfattande roll för oberoende finanspolitiska institutioner genom att tilldela dem uppdraget att i) både på förhand och i efterhand kritiskt bedöma det medelfristiga budgetmålets lämplighet och den medelfristiga nettoutgiftsbanan, ii) uppmana till aktivering av korrigeringsmekanismen, och iii) övervaka dess tillämpning och resultat.
Inconsistent assessment and weak design create risks for independent fiscal institutions and the European Fiscal Board 42 EU legislation requires Member States to have in place national fiscal rules and assigns distinct monitoring roles to the Commission and to the IFIs. 
Inkonsekvent bedömning och svag utformning skapar risker för oberoende finanspolitiska institutioner och den europeiska finanspolitiska nämnden 42 Enligt EU:s lagstiftning måste medlemsstaterna anta nationella finanspolitiska regler och kommissionen samt de oberoende finanspolitiska institutionerna tilldelas distinkta övervakningsroller.
While the Commission assesses compliance of draft budgetary plans with EU fiscal rules, IFIs assess compliance with national fiscal rules. 
Kommissionen bedömer hur väl utkasten till budgetplaner överensstämmer med EU:s finanspolitiska regler, och de oberoende finanspolitiska institutionerna bedömer efterlevnaden av de nationella finanspolitiska reglerna.
However, the EU law does not provide for a ‘two-tier’ governance structure, where the Commission, for its monitoring role, would rely on the work done by the national IFIs. 
EU:s lagstiftning föreskriver dock inte en ”tudelad” förvaltningsstruktur, där kommissionen i sin övervakningsroll kan förlita sig på det arbete som utförts av de nationella oberoende finanspolitiska institutionerna.
43 The EFB was set up with the aim of strengthening the current economic governance framework (see paragraph 10). 
43 Den europeiska finanspolitiska nämnden inrättades i syfte att stärka den nuvarande ramen för ekonomisk styrning (se punkt 10).