natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The ‘Household asset building’ component has been redesigned for the following phase, but with insufficient financial resources. Special Report No 1/2012 – Effectiveness of European Union development aid for food security in sub-Saharan Africa 
Komponenten uppbyggnad av hushållstillgångar har formats om inför nästa etapp men har inte tillräckliga ekonomiska resurser. Särskild rapport nr 1/2012 – Ändamålsenligheten i Europeiska unionens utvecklingsbistånd till en tryggad livsmedelsförsörjning i Afrika söder om Sahara
41 CONCLUSIONS AND RECOMMENDATIONS 65. 
41 SLUTSATSER OCH REKOMMENDATIONER 65.
The Court concludes that EU development aid for food security in sub-Saharan Africa is mostly effective. 
Revisionsrätten drar slutsatsen att EU:s utvecklingsbistånd till en tryggad livsmedelsförsörjning i Afrika söder om Sahara i huvudsak är ändamålsenlig.
The EU development aid makes an important contribution to the progress made by partner countries towards achieving food security: (a) the EU is a prominent international actor in terms of food security in quite a number of sub-Saharan African countries, and provides effective support as regards food availability and access to food; (b) EU development aid is highly relevant to the countries’ needs and priorities and there is good complementarity between the EDF and the FSTP; (c) the Food Facility was set up in a reasonably short period of time and represents a considerable additional EU commitment towards improving food security in developing countries; (d) EU interventions are mostly well designed, achieve most of their intended results and half of them have reasonable prospects of being sustainable. 
EU:s utvecklingsbistånd ger ett viktigt bidrag till de framsteg som partnerländerna har gjort för att uppnå en tryggad livsmedelsförsörjning: a) EU är en betydelsefull internationell aktör när det gäller livsmedelsförsörjning i ganska många länder i Afrika söder om Sahara och ger ett ändamålsenligt stöd när det gäller tillgängligheten för och tillgången till livsmedel. b) EU:s utvecklingsbistånd är högst relevant med hänsyn till ländernas behov och prioriteringar, och EUF och det tematiska programmet för livsmedelsförsörjning kompletterar varandra väl. c) Livsmedelsmekanismen inrättades på ganska kort tid och utgör ett stort ytterligare åtagande från EU:s sida att förbättra livsmedelsförsörjningen i utvecklingsländer. d) EU-insatserna är för det mesta väl utformade, uppnår de flesta av de planerade resultaten och hälften av dem har rimliga utsikter att bli hållbara.
However, there is scope for significant improvement in several areas: (a) given the scale of food insecurity in the region and what is generally acknowledged as an insufficient level of funding for agriculture and nutrition by the donor community, the Commission did not sufficiently consider the potential scope for EU support in other countries which are also faced with chronic food insecurity and are off track or late as regards the achievement of MDG1; (b) the Commission did not give adequate priority to nutrition and could have done more to encourage the countries to set up appropriate nutrition policies and programmes at an earlier stage; (c) the Food Facility was not designed to address long-term food price volatility and does not provide the intended complementarity with the EDF; (d) the interventions’ objectives are often insufficiently clear and sometimes overly ambitious; (e) despite strong ownership by partner governments and beneficiaries, large government agricultural and social transfer programmes are not financially sustainable and depend on continued significant donor support. Special Report No 1/2012 – Effectiveness of European Union development aid for food security in sub-Saharan Africa 
Det finns dock utrymme för stora förbättringar på flera områden: a) Med tanke på hur omfattande den osäkra livsmedelsförsörjningen är i regionen och på vad som i regel anses vara en otillräcklig finansiering för jordbruk och nutrition från givarsamfundets sida tog kommissionen inte tillräcklig hänsyn till det potentiella utrymmet för EU-stöd i andra länder som också stod inför en kronisk osäker livsmedelsförsörjning och som är på fel väg eller försenade när det gäller att uppnå millenniemål 1. b) Kommissionen prioriterade inte nutrition tillräckligt och kunde ha gjort mer för att uppmuntra länderna att utarbeta lämpliga nutri-tionsprinciper och nutritionsprogram i ett tidigare skede. c) Livsmedelsmekanismen utformades inte för att hantera en långsiktig livsmedelsprisvolatilitet och kompletterar inte EUF på det sätt som det var tänkt. d) Insatsernas mål är ofta otydliga och ibland alltför ambitiösa. e) Trots partnerregeringarnas och stödmottagarnas stora egenansvar är de stora statliga programmen för jordbruk och social transferering inte ekonomiskt hållbara utan beroende av fortsatt stort givarstöd. Särskild rapport nr 1/2012 – Ändamålsenligheten i Europeiska unionens utvecklingsbistånd till en tryggad livsmedelsförsörjning i Afrika söder om Sahara
The Court makes the following recommendations to improve the effectiveness of the EU development aid for food security in sub-Saharan Africa: RECOMMENDATION 1 For the programming period after 2013, the Commission and the European External Action Service should carry out a structured assessment of the food security situation in each country and systematically consider the potential scope for EU support in this area. 
Revisionsrätten lämnar följande rekommendationer som ska göra EU:s utvecklingsbistånd till en tryggad livsmedelsförsörjning i Afrika söder om Sahara mer ändamålsenligt: 42 REKOMMENDATION 1 När det gäller programperioden efter 2013 bör kommissionen och Euro‐ peiska utrikestjänsten göra en strukturerad bedömning av läget beträf‐ fande livsmedelsförsörjningen i varje land och systematiskt överväga det potentiella utrymmet för EU‐stöd på detta område.
RECOMMENDATION 2 The Commission and the European External Action Service should examine, possibly with other development partners, the feasibility of a permanent instrument for financing urgent and supplementary measures that may be required to address the consequences of potential future food crises in developing countries. 
REKOMMENDATION 2 Kommissionen och Europeiska utrikestjänsten bör, möjligen tillsam‐ mans med andra utvecklingspartner, undersöka om det går att inrätta ett permanent instrument för finansiering av akuta och kompletterande åtgärder för att komma till rätta med följderna av eventuella framtida livsmedelskriser i utvecklingsländerna.
RECOMMENDATION 3 The Commission and the European External Action Service should give adequate priority to nutrition when defining the cooperation strategy, identifying and designing interventions, and using policy dialogue with partner governments, notably in the framework of budget support programmes. 
REKOMMENDATION 3 Kommissionen och Europeiska utrikestjänsten bör prioritera nutrition tillräckligt när den fastställer samarbetsstrategin och identifierar och utformar insatserna och föra en politisk dialog med partnerregering‐ arna, särskilt inom ramen för budgetstödprogram.
RECOMMENDATION 4 The Commission should set out intervention objectives that are sufficiently precise and measurable through performance indicators. 
REKOMMENDATION 4 Kommissionen bör fastställa insatsmål som är tillräckligt exakta och som kan mätas med hjälp av resultatindikatorer.
It should ensure that the objectives are achievable by better assessing the risks and assumptions concerning the successful implementation of interventions. Special Report No 1/2012 – Effectiveness of European Union development aid for food security in sub-Saharan Africa 
Den bör se till att må‐ len är uppnåbara genom att bättre bedöma risker och antaganden när det gäller ett framgångsrikt genomförande av insatserna. Särskild rapport nr 1/2012 – Ändamålsenligheten i Europeiska unionens utvecklingsbistånd till en tryggad livsmedelsförsörjning i Afrika söder om Sahara
43 RECOMMENDATION 5 The Commission should better support the financial sustainability of agriculture and social transfer programmes. In doing so, the Commission should: (a) place more emphasis on the development of effective agricultural extension services, post-harvest infrastructure and rural credit; (b) ensure that social transfer programmes provide for adequate support to the development of income-earning capacities of the beneficiaries. 
43 REKOMMENDATION 5 Kommissionen bör bättre stödja den ekonomiska hållbarheten i pro‐ grammen för jordbruk och social transferering genom att a) lägga större tonvikt vid att utveckla en rådgivningsverksamhet för jordbruket, infrastruktur efter skörd och jordbrukskrediter som alla är ändamålsenliga, b) se till att programmen för social transferering ger lämpligt stöd som utvecklar stödmottagarnas inkomstbringande kapacitet.
This Report was adopted by Chamber III, headed by Mr Karel PINXTEN, Member of the Court of Auditors, in Luxembourg at its meeting of 10 January 2012. 
Denna rapport har antagits av revisionsrättens avdelning III, med ledamoten Karel PINXTEN som ordförande, vid dess sammanträde i Luxemburg den 10 januari 2012.
For the Court of Auditors Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA President Special Report No 1/ 2012 – Effectiveness of European Union development aid for food security in sub-Saharan Africa 
För revisionsrätten Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA Ordförande Särskild rapport nr 1/2012 – Ändamålsenligheten i Europeiska unionens utvecklingsbistånd till en tryggad livsmedelsförsörjning i Afrika söder om Sahara
The boundaries and names shown and the designations used on this map do not imply official endorsement or acceptance by the International Food Policy Research Institute (IFPRI), of its partners and contributors. Source: Adapted and reproduced with permission from the International Food Policy Research Institute (http://www.ifpri.org). 
Rep. Angola Zambia Namibia Zimbabwe Mauritius Turkey Georgia Azerb. Tajikistan N. Korea S. Korea Somalia Malaysia Comoros Indonesia Timor-Leste India Lao PRD De gränser och namn och de benämningar som används på kartan innebär inte ett officiellt godkännande eller en officiel acceptans av partnerna och bidragsgivarna i Internationella livsmedelsforskningsinstitutet.
This map is based on data from the Food and Agriculture Organisation of the United Nations, the United Nations Children's Fund, MEASURE DHS (Demographic and Health Surveys), and the World Health Organisation. 
Kartan bygger på uppgifter från FN:s livsmedels-och jordbruksorganisation, FN:s barnfond, MEASURE DHS (demografiska undersökningar och hälsoundersökningar) och Världshälsoorganisationen.
The report from which this map comes can be found online at http://www.ifpri.org/publication/2009-global-hunger-index. Special Report No 1 / 2012 – Effectiveness of European Union development aid for food security in sub-Saharan Africa 44 44 
Rapporten som kartan är hämtad från finns online på http://www.ifpri.org/publication/2009-global-hunger-index. Mongolia Brunei Särskild rapport nr 1/2012 – Ändamålsenligheten i Europeiska unionens utvecklingsbistånd till en tryggad livsmedelsförsörjning i Afrika söder om Sahara 44
45 ANNEX II OVERVIEW OF THE FOOD SECURITY SITUATION IN ETHIOPIA Food insecurity is a persistent problem in Ethiopia. 
45 BILAGA II ÖVERSIKT ÖVER LIVSMEDELSFÖRSÖRJNINGSSITUATIONEN I ETIOPIEN Osäker livsmedelsförsörjning har länge varit ett problem i Etiopien.
Despite continuous support from the donor community over the last 20 years, the number of people in need of food assistance increased from 6,7 million in 1994 to 12,6 million in 20101. 
Trots kontinuerligt stöd från givarsamfundet de senaste tjugo åren ökade antalet människor i behov av livsmedelsbistånd från 6,7 miljoner 1994 till 12,6 miljoner 20101.
The main causes of food insecurity are the high population growth rate (annual average of 2 million people) which, combined with the reliance on small-size and rain-fed agricultural holdings, results in unsustainable pressure on land2 and soil erosion. 
De främsta orsakerna till en osäker livsmedelsförsörjning är den stora befolkningsökningen (årligt genomsnitt på två miljoner människor) som i kombination med beroendet av småskaliga och regnbevattnade jordbruksföretag leder till ett ohållbart tryck på marken2 och till markerosion.
This in turn reduces agricultural productivity and yields. 
Detta minskar i sin tur jordbruksproduktiviteten och avkastningen från jordbruket.
Insecurity of land tenure by farmers is another important cause of food insecurity. 
Osäkert markinnehav för jordbrukarna är en annan bidragande orsak till den osäkra livsmedelsförsörjningen.
Land is the property of the state and farmers have usufruct rights, which both discourage and hamper access to the loans necessary to undertake productive investments. 
Marken är statens egendom och jordbrukarna har nyttjanderätt, vilket både motverkar och stoppar tillgången till de lån som krävs för produktiva investeringar.
Inefficiency of domestic markets and inadequate transport infrastructure pushes up food prices, further hindering access to food. 
Ineffektiva inhemska marknader och en otillräcklig transportinfrastruktur pressar upp livsmedelspriserna och gör tillgången till livsmedel än svårare.
Furthermore, it also complicates the physical distribution from surplus to deficit production areas, thereby increasing the need for food imports. 
Dessutom komplicerar detta den fysiska distributionen av överskott till produktionsområden med ett underskott, vilket ökar behovet av livsmedelsimport.
While national agricultural production has increased over the last five years3, Ethiopia is still dependent on commercial food imports and food aid. 
Den nationella jordbruksproduktionen har visserligen ökat de senaste fem åren3, men Etiopien är fortfarande beroende av kommersiell livsmedelsimport och livsmedelsbistånd.
For example, food aid imports averaged 700 000 tonnes over the past decade4. 
Till exempel har importen av livsmedelsbistånd i genomsnitt uppgått till 700 000 metriska ton de senaste tio åren4.
Nevertheless, there are no reliable figures on the national food gap due to significant discrepancies (up to 40 %)4 between the national crop production data published by the Ministry of Agriculture and by the Central Statistical Agency. 
Men det finns inga tillförlitliga uppgifter om det nationella livsmedelsunderskottet på grund av de stora skillnaderna (upp till 40 %)4 mellan uppgifterna om den nationella produktionen av olika grödor som publiceras av jordbruksministeriet och det centrala statistikkontoret.
Ethiopia’s population is currently estimated at 77,5 million people, 85 % of whom depend on agriculture as their primary source of livelihood. 
Etiopiens befolkning beräknas för närvarande uppgå till 77,5 miljoner av vilka 85 % har jordbruket som sin främsta försörjningskälla.
Agriculture’s contribution to the national gross domestic product (GDP) is 45 % and its development is therefore essential for poverty reduction. 
Jordbrukets bidrag till den nationella bruttonationalprodukten (BNP) är 45 %, och det är därför nödvändigt att det utvecklas om fattigdomen ska kunna minska.
Since its first comprehensive strategy for the agricultural sector5, the government of Ethiopia has supported agricultural production and productivity as the main means of attaining food sufficiency and boosting economic growth. 
Sedan sin första heltäckande strategi för jordbrukssektorn5 har Etiopiens regering framför allt gett stöd till jordbruksproduktionen och jordbruksproduktiviteten för att trygga livsmedelsförsörjningen och främja ekonomisk tillväxt.
Food security has been a priority under the national poverty reduction strategies. 
Livsmedelsförsörjningen har prioriterats inom de nationella strategierna för fattigdomsminskning.
The Sustainable Development and Poverty Reduction Paper (PRSP) covering the period 2002–05 recognised the need to improve food availability and access. 
I dokumentet för en hållbar utveckling och fattigdomsminskning som omfattade perioden 2002–2005 konstaterade man att det fanns ett behov av att förbättra tillgängligheten för och tillgången till livsmedel.
The PRSP was followed by the Plan for Accelerated Sustained Development to End Poverty (PASDEP), which covered the period 2005–10 and included food security policy as part of its agricultural development policy. 
Detta dokument åtföljdes av planen för en snabbare hållbar utveckling för att hejda fattigdomen (Plan for Accelerated Sustained Development to End Poverty, PASDEP), som omfattade perioden 2005–2010 och där strategin för livsmedelsförsörjning inkluderades i politiken för utveckling av jordbruket.
This priority was maintained in the current poverty reduction strategy for the period 2010–15, the Growth and Transformation Plan. 
Denna prioritering finns kvar i den aktuella strategin för fattigdomsminskning för perioden 2010–2015, det vill säga den nationella planen för tillväxt och omvandling.
1 Ethiopia’s Disaster Prevention and Preparedness Agency, time series data 2010. 
1 Etiopiens byrå för katastrofberedskap och katastrofförebyggande åtgärder, tidsserier 2010.
2 According to the EU delegation, more than one third of households farm less than 0,5 hectares. 
2 Enligt EU-delegationen brukar mer än en tredjedel av hushållen mindre än 0,5 hektar.
3 According to the Commission’s draft MTR of the 10th CSP carried out in 2009: ‘Cereals production rose from a post-drought level of 10 million tonnes in 2004 to over 16 million tonnes in 2007 and 2008.’ 
3 Enligt kommissionens utkast till halvtidsöversyn av det tionde landstrategidokumentet som genomfördes 2009 ökade spannmålsproduktionen från en omfattning efter torkan på 10 miljoner ton 2004 till mer än 16 miljoner ton 2007 och 2008.
4 EC 10th EDF CSP diagnosis study on rural development and food security. 
4 Kommissionen, tionde EUF, landstrategidokumentets diagnostiska undersökning om landsbygdsutveckling och livsmedelsförsörjning.
5 Agriculture development-led industrialisation strategy, 1993. Special Report No 1/ 2012 – Effectiveness of European Union development aid for food security in sub-Saharan Africa 
5 Agriculture Development‐Led Industrialisation Strategy (strategi för en utvecklingsstyrd industrialisering av jordbruket), 1993. Särskild rapport nr 1/2012 – Ändamålsenligheten i Europeiska unionens utvecklingsbistånd till en tryggad livsmedelsförsörjning i Afrika söder om Sahara
46 ANNEX II The first food security policy adopted in 2001 aimed to increase the availability of food, improve access to food and strengthen emergency response capabilities. 
46 BILAGA II Syftet med den första strategin för en tryggad livsmedelsförsörjning, som antogs 2001, var att öka tillgängligheten för och tillgången till livsmedel och stärka katastrofberedskapen.
This policy stressed the government’s intention to move from food-aid relief towards a more predictable and development-oriented support. 
I denna strategi betonades regeringens avsikt att gå från nödhjälp i form av livsmedelsbistånd mot ett mer förutsägbart och utvecklingsorienterat stöd.
In 2003, a Government-Donor Coalition for Food Security agreed on the design of the Productive Safety-Net Programme (PSNP). 
År 2003 kom en regerings-och givarkoalition för livsmedelsförsörjning överens om utformningen av programmet för ett produktivt skyddsnät (Productive Safety Net Programme, PSNP).
Since 2005, the PSNP has provided conditional and unconditional cash and/or food transfers for approximately 8 million people who would otherwise need food aid through emergency appeals. 
Sedan 2005 har PSNP tillhandahållit likvida medel med eller utan villkor och/ eller livsmedelsöverföringar till cirka 8 miljoner människor som annars skulle ha behövt livsmedelsbistånd genom vädjanden om katastrofbistånd.
Its aim is to improve access to food while safeguarding the productive assets of vulnerable households. 
Syftet med programmet är att förbättra tillgången till livsmedel och samtidigt bevara utsatta hushålls produktiva tillgångar.
The food security policy is implemented through the Food Security Programmes (FSPs), which have so far covered the periods 2005–10 and 2010–14. 
Strategin för en tryggad livsmedelsförsörjning genomförs via programmen för livsmedelsförsörjning, som hittills har omfattat perioderna 2005–2010 och 2010–2014.
The FSP has four pillars: (i) the PSNP; (ii) voluntary population resettlement; (iii) the household asset-building programme (HAB); and (iv) the complementary investment programme for rural infrastructure. 
Programmen har fyra pelare: i) PSNP, ii) frivillig befolkningsomflyttning, iii) programmet för uppbyggnad av hushållens tillgångar (HAB) och iv) det kompletterande investeringsprogrammet för infrastruktur på landsbygden.
As for the nutrition situation, the MDG-related indicators are lagging behind6. 
När det gäller frågan om nutrition har indikatorerna för millenniemålen halkat efter6.
The first national nutrition strategy was adopted in 2008 and is being implemented by the Ministry of Health through the national nutrition programme for 2008–13. 
Den första nationella nutritionsstrategin antogs 2008 och håller på att genomföras av hälsoministeriet via det nationella nutritionsprogrammet för 2008–2013.
Its aim is to reduce the scale of malnutrition in Ethiopia, especially amongst children under the age of five and pregnant and lactating women. 
Syftet med programmet är att minska undernäringen i Etiopien, framför allt bland barn under fem år samt gravida och ammande kvinnor.
6 According to the government of Ethiopia’s PASDEP progress reports from 2007 and 2009 MOFED — Matrix Table 1, the indicator on prevalence of underweight children under the age of five is close to 40 % while the MDG target is 30 %. Special Report No 1 / 2012 – Effectiveness of European Union development aid for food security in sub-Saharan Africa 
6 Enligt den etiopiska regeringens lägesrapporter från 2007 och 2009 i MOFED – matristabell 1 ligger indikatorn för förekomst av underviktiga barn under fem år nära 40 % medan millenniemålet är 30 %. Särskild rapport nr 1/2012 – Ändamålsenligheten i Europeiska unionens utvecklingsbistånd till en tryggad livsmedelsförsörjning i Afrika söder om Sahara
47 ANNEX III OVERVIEW OF THE FOOD SECURITY SITUATION IN MALAWI Malawi’s economy is dominated by agriculture, which represents 35 % of national GDP and employs 85 % of the workforce, most of whom are smallholders and subsistence farmers. 
47 BILAGA III ÖVERSIKT ÖVER LIVSMEDELSFÖRSÖRJNINGSSITUATIONEN I MALAWI Malawis ekonomi domineras av jordbruk, som står för 35 % av landets BNP och sysselsätter 85 % av arbetskraften, varav de flesta är småjordbruk eller självhushållande jordbruk.
The main food crop is maize, which takes 75 % of cropland, tobacco being the main cash crop. 
Den huvudsakliga livsmedelsgrödan är majs, som odlas på 75 % av åkerarealen, och tobak är den främsta avsalugrödan.
Smallholder agriculture thus plays a crucial role in the economic development of the country, but low productivity is slowing down the overall pace of development and has become the main cause of poverty and food insecurity. 
Småjordbruken spelar därmed en avgörande roll i landets ekonomiska utveckling, men en låg produktivitet bromsar den allmänna utvecklingstakten och har blivit den främsta orsaken till fattigdomen och den osäkra livsmedelsförsörjningen.