natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In external action, the Commission should: (b) further increase its compliance with international standards on aid transparency by reporting on the results of the projects funded and EU trust funds data; (c) verify UN bodies’ fulfilment of their obligation to adequately disclose the contracts awarded with EU funding. 
P omrdet yttre tgrder br kommissionen b) ka efterlevnaden av internationella ppenhetsnormer genom att rapportera resultaten av finansierade projekt och uppgifter om EU:s frvaltningsfonder, c) kontrollera hur FN-organ uppfyller kravet p att korrekt offentliggra de kontrakt som tilldelas med EU-medel.
This Report was adopted by Chamber V, headed by Mr Lazaros S. LAZAROU, Member of the Court of Auditors, in Luxembourg at its meeting of 5 December 2018. 
Denna rapport antogs av revisionsrttens avdelning V, med ledamoten Lazaros S. Lazarou som ordfrande, vid dess sammantrde i Luxemburg den 5 december 2018.
2 In the case of humanitarian aid, an NGO can only enter into a specific contractual relationship to implement an Action after having signed a Framework Partnership Agreement (FPA). 
2 In the case of humanitarian aid, an NGO can only enter into a specific contractual relationship to implement an Action after having signed a Framework Partnership Agreement (FPA).
Information on results of our intervention is available to the public as part of our commitments towards the International Aid Transparency Initiative (IATI), which apply to all external action instruments. The Commission started to publish IATI data on EU Trust Funds in October 2017 and data on results as of November 2017. 
Information on results of our intervention is available to the public as part of our commitments towards the International Aid Transparency Initiative (IATI), which apply to all external action instruments. The Commission started to publish IATI data on EU Trust Funds in October 2017 and data on results as of November 2017.
During 2014-2017, the Commission committed an estimated €11.3 billion for implementation by NGOs in many different EU policy areas. 
Mellan 2014 och 2017 anslog kommissionen cirka 11,3 miljarder euro som skulle frvaltas av icke-statliga organisationer inom mnga olika EU-politikomrden.
Our audit examined the transparency of EU funds implemented by NGOs with special focus on the external action, amongst all policy areas, the largest area where EU funds are implemented by NGOs. 
Vi granskade insynen i EU-medel som frvaltas av icke-statliga organisationer och koncentrerade oss p yttre tgrder, som r det strsta politikomrdet dr EU-medel frvaltas av icke-statliga organisationer.
We found that the Commission’s identification of entities as NGOs in its systems is not reliable. 
Vi fann att kommissionens identifiering av enheter som icke-statliga organisationer i sina system inte r tillfrlitlig.
We assessed the Commission’s selection of NGO-led projects as generally transparent. 
Vi bedmde att kommissionens val av projekt som leddes av icke-statliga organisationer i allmnhet var transparent.
However, for some of the audited UN bodies, the selection processes of NGOs were not transparent. 
Ngra granskade FN-organs processer fr att vlja ut icke-statliga organisationer var dock inte transparenta.
The Commission does not always collect and check comprehensive information on all NGOs supported. 
Kommissionen samlar inte alltid in och kontrollerar heltckande information om alla icke-statliga organisationer som fr std.
The information on EU funds implemented by NGOs is published in several systems but the information disclosed is limited. 
Informationen om EU-medel som frvaltas av icke-statliga organisationer offentliggrs i flera system, men den redovisade informationen r begrnsad.
We conclude that the Commission was not sufficiently transparent regarding the implementation of EU funds by NGOs, and that more efforts are needed to improve it. 
Vr slutsats r att kommissionen inte var tillrckligt transparent i frga om EU-medel som frvaltas av icke-statliga organisationer, och att mer mste gras fr att frbttra insynen.
Furthermore, we formulated a number of recommendations for improving the transparency of the EU funds implemented by NGOs. 
Vi formulerade ocks ett antal rekommendationer om hur insynen i EU-medel som frvaltas av icke-statliga organisationer kan frbttras.
EN 2019 Special Report NO 01 Fighting fraud in EU spending: action needed (pursuant to Article 287(4), second subparagraph, TFEU) 
SV 2019 Särskild rapport nr 01 Kampen mot bedrägerier i samband med EU-utgifter: mer behöver göras (i enlighet med artikel 287.4 andra stycket i EUF-fördraget)
Contents Executive summary About this audit What we found What we recommend Introduction Definition of fraud Protecting the EU’s financial interests against fraud Audit scope and approach Observations The Commission’s insight into the scale, nature and causes of fraud is insufficient Data on the detected fraud level is incomplete The Commission lacks insight into the level of undetected fraud The Commission’s analysis of fraud patterns and fraud risks is insufficient The Commission has not analysed the causes of fraud There are weaknesses in the Commission’s strategic approach to managing the risk of fraud Under the Commission’s governance model, responsibilities are split; however, corporate oversight of fraud risk management is insufficient There are weaknesses in anti-fraud strategies and reporting on their effectiveness Paragraph I-X I-IV V-VIII IX-X 01-09 01-03 04-09 10-13 14-128 14-49 21-32 33-37 38-46 47-49 50-64 52-57 58-64 2 Fraud prevention has not received enough attention The Commission recently included fraud controls in top-level spending rules A fraud risk assessment before adopting spending rules will be required as from 2021 Better use of data for fraud prevention is needed OLAF’s administrative investigations have led to prosecution in fewer than half of cases, and resulted in recovery of less than a third of the funds The current fraud investigation system has inherent weaknesses Administrative recovery of funds is hindered by insufficient evidence Putting EPPO into operation will require coordinated effort Conclusions and recommendations The Commission’s insight into the scale, nature and causes of fraud is insufficient There are weaknesses in the Commission’s strategic approach to managing the risk of fraud Fraud prevention has not received enough attention OLAF’s administrative investigations have led to prosecution in fewer than half of cases, and resulted in recovery of less than a third of the funds Annexes Annex I — Extract of relevant legal texts 65-88 66-70 71-75 76-88 89-124 94-104 105-124 125-128 129-142 131-134 135-136 137-140 141-142 Annex II — EU and Member State bodies involved in managing the risk of fraud Annex III — Recent legislative initiatives in the EU’s area of the fight against fraud 3 
Innehållsförteckning Sammanfattning Vår revision Våra iakttagelser Våra rekommendationer Inledning Definition av bedrägeri Att skydda EU:s ekonomiska intressen mot bedrägeri Revisionens inriktning och omfattning och samt revisionsmetod Iakttagelser Kommissionen har inte tillräcklig inblick i omfattningen och typerna av bedrägerier och orsakerna till dem Punkt I-X I-IV V-VIII IX-X 01-09 01-03 04-09 10-13 14-128 14-49 21-32 33-37 38-46 47-49 50-64 Uppgifterna om upptäckta bedrägerier är ofullständiga Kommissionen har ingen kunskap om omfattningen av oupptäckta bedrägerier Kommissionens analys av bedrägerimönster och bedrägeririsker är otillräcklig Kommissionen har inte analyserat orsakerna till bedrägerier Det finns brister i kommissionens strategi för att hantera bedrägeririsker 2
Annex IV — Events triggering Member States to report cases of fraud under criminal investigation to the Commission Annex V — Roles and responsibilities within the Commission for the outcomes of anti-fraud actions in EU spending Annex VI — List of references Acronyms and abbreviations Glossary Audit team 4 
Bilagor Bilaga I – Utdrag ut relevant lagstiftning Bilaga II – EU-organ och organ i medlemsstaterna som deltar i hanteringen av bedrägeririsker Bilaga III – De senaste lagstiftningsinitiativen på området EU:s bedrägeribekämpning Bilaga IV – Händelser som leder till att medlemsstaterna rapporterar bedrägeriärenden som utreds för brott till kommissionen Bilaga V – Roller och ansvarsområden inom kommissionen för resultaten av bedrägeribekämpningsåtgärder i samband med EU-utgifter Bilaga VI – Referensförteckning Akronymer och förkortningar Ordförklaringar Granskningsteam 4
Executive summary About this audit I Fraud refers to any intentional act or omission designed to deceive others, resulting in the victim suffering a loss and the perpetrator achieving a gain. 
Sammanfattning Vår revision I Bedrägeri avser varje uppsåtlig handling eller underlåtenhet som syftar till att vilseleda andra och som leder till förlust för offret och till vinning för gärningsmannen.
Fraud involving public funds is often linked with corruption, which is generally understood as any act or omission that abuses official authority, or seeks to bring about the abuse of official authority, in order to obtain undue benefit. 
Bedrägeri som rör offentliga medel är ofta kopplat till korruption, vilket vanligtvis avser varje handling eller underlåtenhet där offentlig makt missbrukas, eller som syftar till missbruk av offentlig makt, i syfte att erhålla en otillbörlig förmån.
II The Commission and the Member States have a shared responsibility to protect the EU’s financial interests against fraud and corruption. 
II Kommissionen och medlemsstaterna delar ansvaret för att skydda EU:s ekonomiska intressen mot bedrägeri och korruption.
The European anti-fraud office (OLAF) is currently the EU’s key anti-fraud body. 
Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) är för närvarande EU:s centrala organ för bedrägeribekämpning.
It contributes to the design and implementation of the Commission’s anti-fraud policy and conducts administrative investigation into fraud against the EU budget. 
Olaf bidrar till att utforma och genomföra kommissionens strategi mot bedrägerier och genomför administrativa utredningar av bedrägerier riktade mot EU:s budget.
In 2020, a European Public Prosecutor Office (EPPO) will start operating, with powers to prosecute crimes against the EU’s financial interests in 22 Member States. 
År 2020 kommer Europeiska åklagarmyndigheten att inleda sin verksamhet, med befogenhet att lagföra brott mot EU:s ekonomiska intressen i 22 medlemsstater.
III As fraud prevention and detection are important for the EU’s financial management, we decided to undertake a performance audit on the Commission’s management of fraud risk in EU spending. 
III Eftersom förebyggandet och upptäckten av bedrägerier är viktiga för EU:s ekonomiska förvaltning beslutade vi att göra en effektivitetsrevision av kommissionens hantering av bedrägeririsker i samband med EU-utgifter.
In particular, we examined: — the Commission’s anti-fraud strategy, its fraud prevention tools and whether it has access to appropriate data on the scale, nature and causes of fraud in EU spending; — whether OLAF’s administrative investigations have led to prosecution and recovery. 
Vi undersökte framför allt — kommissionens strategi mot bedrägerier, dess verktyg för förebyggande av bedrägerier och om den har tillgång till lämpliga uppgifter om omfattningen och typerna av bedrägerier samt orsakerna till dem i samband med EU-utgifter, — om Olafs administrativa utredningar har lett till lagföring och återkrav.
IV We also considered the arrangements for establishing the EPPO and analysed whether the new body has the potential to address the current weaknesses. 
IV Vi undersökte även arrangemangen för inrättandet av Europeiska åklagarmyndigheten och analyserade huruvida det nya organet kan avhjälpa de nuvarande bristerna.
What we found V Over the last ten years, the Commission has taken steps to fight fraud against the EU budget. 
Våra iakttagelser V Under de senaste tio åren har kommissionen vidtagit åtgärder för att bekämpa bedrägerier riktade mot EU:s budget.
In particular, it adopted the ‘Commission Anti-fraud Strategy’ (CAFS) in 2011, and each Directorate-General (DGs) or group of DGs implements its own operational anti-fraud strategy. 
Den antog i synnerhet kommissionens strategi mot bedrägerier 2011, och varje generaldirektorat (GD) eller grupp av generaldirektorat genomför sin egen operativa strategi mot bedrägerier.
The Commission has also established an ‘Early Detection and Exclusion System’ (EDES), and an inter-institutional panel which advises on whether to exclude economic operators from EU financing on the grounds of fraud or corruption, among other possible 5 
Kommissionen har även inrättat ett ”system för tidig upptäckt och uteslutning” (EDES-systemet) och en interinstitutionell panel 5 6 som ger råd om huruvida ekonomiska aktörer bör uteslutas från EU-finansiering på grund av bedrägeri eller korruption, eller andra tänkbara orsaker.
Each year, the Commission presents to the European Parliament and the Council a report on the ‘Protection of the Financial Interests of the Union’ (the ‘PIF report’). 
Varje år lägger kommissionen fram en rapport om skydd av Europeiska unionens ekonomiska intressen för Europaparlamentet och rådet (PIF-rapporten).
VI However, we found that the Commission lacks comprehensive information on the scale, nature and causes of fraud. 
VI Vi konstaterade dock att kommissionen saknar uttömmande uppgifter om omfattningen och typerna av bedrägerier samt orsakerna till dem.
Its official statistics on detected fraud are not complete and it has so far not carried out any assessment of undetected fraud. 
Kommissionens officiella statistik om upptäckta bedrägerier är inte fullständig, och kommissionen har hittills inte genomfört någon bedömning av oupptäckta bedrägerier.
Some information is available on fraud patterns and schemes used in different sectors. 
Det finns viss information om bedrägerimönster och bedrägerimetoder som används inom olika sektorer.
There is no detailed analysis to identify what causes some recipients of EU money to behave fraudulently. 
Det har inte gjorts någon ingående analys för att fastställa vad som är orsaken till att vissa mottagare av EU-medel beter sig bedrägligt.
This lack of information reduces the practical value of the Commission’s strategic plans, such as the CAFS, which has not been updated since 2011. 
Bristen på tillförlitliga uppgifter minskar även det praktiska värdet av kommissionens strategiska planer, till exempel strategin mot bedrägerier, som inte har uppdaterats sedan 2011.
VII The current approach, whereby OLAF launches administrative investigations after receiving information from other sources and whereby OLAF’s investigation of suspected fraud is often followed by a criminal investigation at national level, takes up much time in a considerable number of cases and thus it decreases the chances to achieve prosecution. 
VII Det nuvarande tillvägagångssättet, som innebär att Olaf inleder administrativa utredningar efter att ha fått information från andra källor och där Olafs utredning av misstänkt bedrägeri ofta följs av en brottsutredning på nationell nivå, tar i ett stort antal ärenden lång tid och minskar därmed chanserna att få till stånd ett åtal.
As a result, OLAF investigations result in the prosecution of suspected fraudsters in about 45 % of cases. 
Detta gör att Olafs utredningar leder till att misstänkta bedragare lagförs i cirka 45 % av ärendena.
As for the recovery of unduly paid EU money, in a number of cases, the DGs find that OLAF’s Final Reports do not provide sufficient information to serve as a basis for initiating the recovery of unduly disbursed funds. 
När det gäller återkrav av EU-pengar som betalats ut på felaktiga grunder anser generaldirektoraten, i ett antal ärenden, att informationen i Olafs slutrapporter inte räcker som underlag för att inleda återkrav av medel som betalats ut på felaktiga grunder.
In such cases, the DGs take (or outsource) further action in order to decide whether it is possible to recover the amount recommended by OLAF or they rely on evidence gathered through their own audits. 
För dessa ärenden vidtar (eller utkontrakterar) generaldirektoraten ytterligare åtgärder för att besluta om det är möjligt att återkräva det belopp som Olaf rekommenderar, eller också förlitar de sig på bevis som samlats in vid deras egna revisioner.
VIII We consider establishing the EPPO (in which 22 Member States will participate) to be a step in the right direction, but the current regulation poses several risks. 
VIII Vi anser att inrättandet av Europeiska åklagarmyndigheten (där 22 medlemsstater kommer att delta) är ett steg i rätt riktning, men den nuvarande förordningen är förenad med flera risker.
Probably the most serious of these concerns the detection and investigation, which will be carried out primarily by the Member States’ investigators under the authority of the EPPO. 
Den mest allvarliga risken är sannolikt den som rör upptäckt och utredning som i första hand kommer att utföras av medlemsstaternas utredare under Europeiska åklagarmyndighetens överinseende.
The regulation does not put in place any mechanism enabling the EPPO (or any other EU body) to urge Member State authorities to allocate resources to the pro-active work necessary for the investigation of fraud in EU spending, or to the cases handled by the delegated prosecutors. 
Förordningen innehåller ingen mekanism som gör det möjligt för Europeiska åklagarmyndigheten (eller något annat EU-organ) att uppmana medlemsstaternas myndigheter att anslå resurser till det proaktiva arbete som krävs för att utreda bedrägerier i samband med EU-utgifter eller till de ärenden som hanteras av de delegerade åklagarna.
Another risk is that the extensive internal consultation and translation needed for the EPPO chambers’ work may end up taking too long for criminal procedures, where time is very often the most limited resource. 
En annan risk är att det omfattande interna samråd och omfattande översättningsarbete som krävs för arbetet i åklagarmyndighetens avdelningar kan komma att ta för lång tid för straffrättsliga förfaranden, där tid ofta är den mest begränsade resursen.
What we recommend IX Based on these observations, we consider that more drive and leadership is needed in the EU to take real action against fraud in EU spending. 
Våra rekommendationer IX På grundval av dessa iakttagelser anser vi att det behövs mer kraft och ledarskap i EU för att vidta konkreta åtgärder mot bedrägerier i samband med EU-utgifter.
We therefore consider there is a clear need for the Commission, in cooperation with the Member States, to step up its fight against fraud in EU spending. 
Därför anser vi anser att kommissionen, i samarbete med medlemsstaterna, måste intensifiera kampen mot bedrägerier i samband med EU-utgifter.
6 X The Commission should: Recommendation 1: put in place a robust fraud reporting system, providing information on the scale, nature and root causes of fraud. 
X Kommissionen bör vidta följande åtgärder: Rekommendation 1: Införa ett robust system för rapportering av bedrägerier som innehåller information om omfattningen och typerna av bedrägerier samt de bakomliggande orsakerna till dem.
Recommendation 2: to achieve better coordination in tackling fraud, within the context of collegial responsibility for fraud prevention and detection, ensure that strategic fraud risk management and fraud prevention would be clearly referred to in the portfolio of one Commissioner; and adopt a new comprehensive anti-fraud strategy based on a comprehensive analysis of fraud risks. 
Rekommendation 2: För att bättre samordna bedrägeribekämpningen inom ramen för det kollegiala ansvaret för förebyggande och upptäckt av bedrägerier, se till att strategisk hantering och förebyggande av bedrägeririsker tydligt nämns i en kommissionsledamots portfölj, och anta en ny heltäckande bedrägeribekämpningsstrategi som bygger på en heltäckande analys av bedrägeririsker.
Recommendation 3: intensify its fraud prevention activities. 
Rekommendation 3: Intensifiera arbetet för att förebygga bedrägerier.
In particular, the Commission should: — ensure that DGs use the early detection and exclusion system in direct and indirect management and call on the Member States to identify and flag fraudulent economic operators and the private individuals linked to them; — urge all Member States to make active use of the ARACHNE database to prevent fraudulent and irregular use of EU funds. 
Framför allt bör kommissionen — säkerställa att generaldirektoraten använder systemet för tidig upptäckt och uteslutning vid direkt och indirekt förvaltning och uppmana medlemsstaterna att identifiera och flagga bedrägliga ekonomiska aktörer och enskilda personer med anknytning till dem, — eftertryckligen uppmana samtliga medlemsstaterna att aktivt använda databasen Arachne för att förebygga bedräglig och oriktig användning av EU-medel.
Recommendation 4: reconsider OLAF’s role and responsibilities in combatting fraud in EU spending in light of the establishment of the EPPO. 
Rekommendation 4: Ompröva Olafs roll och ansvarsområden när det gäller bekämpning av bedrägerier i samband med EU-utgifter mot bakgrund av inrättandet av Europeiska åklagarmyndigheten.
In particular, the Commission should propose to the European Parliament and the Council measures to give OLAF a strategic and oversight role in EU anti-fraud action. 7 
Kommissionen bör i synnerhet lägga fram förslag till Europaparlamentet och rådet om åtgärder för att ge Olaf en strategisk roll och tillsynsroll i EU:s bedrägeribekämpningsåtgärder. 7
Introduction Definition of fraud 01 Fraud1 generally refers to any intentional act or omission designed to deceive others, resulting in the victim suffering a loss and the perpetrator achieving a gain. 
Inledning Definition av bedrägeri 01 Bedrägeri1 avser i regel varje uppsåtlig handling eller underlåtenhet som syftar till att vilseleda andra och som leder till förlust för offret och till vinning för gärningsmannen.
For example, if a grant beneficiary tries to intentionally mislead the funding provider in order to claim unjustifiably high expenditure, then that is fraud. 
Om till exempel en stödmottagare uppsåtligen försöker vilseleda bidragsgivaren i syfte att göra gällande oriktigt höga utgifter är det ett bedrägeri.
02 Fraud involving public funds is sometimes linked with corruption23, which is traditionally understood as any act or omission that abuses official authority, or seeks to bring about the abuse of official authority, in order to obtain undue benefit. 
02 Bedrägeri som rör offentliga medel är ibland kopplat till korruption2 3, vilket vanligtvis avser varje handling eller underlåtenhet där offentlig makt missbrukas, eller som syftar till att framkalla missbruk av offentlig makt, i syfte att erhålla en otillbörlig förmån.
For example, if a grant beneficiary bribes an official to accept unduly high expenditure, then both fraud and corruption have been committed. 
Om exempelvis en stödmottagare mutar en tjänsteman för att han eller hon ska godta obefogat stora utgifter har både bedrägeri och korruption begåtts.
03 Irregularity4 is a broader concept than fraud. 
03 Oegentlighet4 (i andra sammanhang benämnt oriktighet) är ett bredare begrepp än bedrägeri.
It is defined as any infringement of the law, which has, or would have, the effect of prejudicing the EU budget. 
Det definieras som varje överträdelse av lagstiftningen som har lett eller skulle ha kunnat leda till en negativ ekonomisk effekt för EU:s budget.
If such breach of law has been committed intentionally, then it is fraud. 
Om en sådan överträdelse av lagstiftningen har begåtts med uppsåt är det ett bedrägeri.
Hence, what differentiates fraud from other irregularities is malicious intent on the part of the perpetrator. 
Det som särskiljer bedrägeri från andra oegentligheter är ont uppsåt från gärningsmannens sida.