natgillin/translations-raw huggingface dataset:
29 The Commission acknowledges that the draft Directive does not include a definition of the term “significant observed deviation”. 
Kommissionen medger att utkastet till direktiv inte innehåller någon definition av termen konstaterade betydande avvikelser.
While the default understanding is that the term used in the draft Directive could be or could follow closely the concept as currently defined in the Stability and Growth Pact regulations, it could also possibly deviate from that concept. 
Den vanliga förståelsen är att termen i utkastet till direktiv skulle kunna vara eller ligga nära det begrepp som i nuläget definieras i förordningarna om stabilitets-och tillväxtpakten, men att den också skulle kunna avvika från detta begrepp.
In the Commission’s view, the wording of the provision about the nature and size of deviation is appropriate for a Directive. 
I kommissionens mening lämpar sig lydelsen i bestämmelsen om avvikelsens art och storlek för ett direktiv.
30 Common reply to paragraph 30 and Table 1: The Commission follows closely existing and ongoing analysis on MTBFs and is itself conducting research in this area. 
Gemensamt svar på punkt 30 och tabell 1: Kommissionen följer noga de befintliga och pågående analyserna av budgetramverken på medellång sikt och bedriver själv forskning på detta område.
In this context, standards and best practices are given due consideration whenever legislative proposals are initiated. 
I detta sammanhang tas alltid vederbörlig hänsyn till normer och bästa praxis när lagstiftningsförslag initieras.
Directive 2011/85, while being prepared in a very short time, was based on prior analytical work of the Commission, which also incorporated notions from the relevant economic literature. 
Trots att direktiv 2011/85/EU togs fram på mycket kort tid baserades det på kommissionens tidigare analysarbete, och det inkluderade även begrepp från relevant ekonomisk litteratur.
It is also important to note that, while the literature includes a large variety of concepts and features related to medium-term fiscal planning, a universally accepted set of international best practices does not exist. 
Trots att litteraturen innehåller en mängd olika begrepp och aspekter som rör finanspolitisk planering på medellång sikt bör det noteras att det inte finns någon allmänt accepterad internationell praxis.
While acknowledging the importance of the elements presented as ‘differences’ in Table 1, the Commission is of the view that not all of them should necessarily qualify as legally binding EU standard for MTBFs. 
Samtidigt som kommissionen erkänner vikten av de inslag som presenteras som ”skillnader” i tabell 1 anser den att alla dessa inte nödvändigtvis bör klassificeras som rättsligt bindande EU-normer för budgetramverk på medellång sikt.
When preparing legislative proposals, the Commission has to carefully consider many aspects, including notably the right balance between the desirability of the envisaged requirements and the feasibility of translating them into EU law requirements applicable to all the Member States or the euro area Member States only. 
Vid utarbetandet av lagstiftningsförslag måste kommissionen ta vederbörlig hänsyn till en mängd olika aspekter och framför allt skapa rätt balans mellan de planerade kravens önskvärdhet och genomförbarheten när det gäller att omsätta dem till rättsliga EU-krav som är tillämpliga på alla medlemsstater eller enbart på medlemsstaterna i euroområdet.
The Commission also stresses the need to make the distinction between the MTBFs in the Commission approach (defined in Article 2(e) of the Directive) and the various concepts used by the IMF, the World Bank and the OECD. 
Kommissionen framhåller också behovet av att skilja på budgetramverken på medellång sikt i kommissionens strategi (som definieras i artikel 2 e i direktivet) och de olika begrepp som används av IMF, Världsbanken och OECD.
Directive 2011/85 focused on a particular concept of instrument for medium-term fiscal planning (i.e. MTBF) and on related basic principles and components that were deemed crucial to attaining the objective of promoting compliance with the EU fiscal framework. 
Direktiv 2011/85/EU inriktades på ett visst instrument för finanspolitisk planering på medellång sikt (dvs. budgetramverk på medellång sikt) och på relaterade grundläggande principer och inslag som ansågs avgörande för att uppnå målet att främja efterlevnaden av EU:s finanspolitiska ramverk.
This explains the absence of some of the standards/best practice retained by the above-mentioned international organisations (e.g. carryovers, commitments and buffers). 
Detta förklarar varför vissa av de normer/den bästa praxis som framhålls av ovannämnda internationella organisationer (t.ex. överföringar, åtaganden och buffertar) saknas i direktivet.
31 The Commission recognizes that medium-term planning and annual budget preparation should be done in consistency with each other. 
Kommissionen är medveten om att planeringen på medellång sikt och utarbetandet av de årliga budgetarna bör ske i överensstämmelse med varandra.
Directive 2011/85 militates explicitly for such consistency, notably in Art. 10. 
I direktiv 2011/85/EU förespråkas uttryckligen en sådan överensstämmelse, i synnerhet i artikel 10.
32 While acknowledging that the principle of ensuring expenditure control in MTBFs is important, the Commission considers that most of the cited control mechanisms would have been too specific/prescriptive to include in the Directive as common requirements for all Member States. 
Även om kommissionen medger att principen om att säkerställa utgiftskontrollen i budgetramverken på medellång sikt är viktig anser den att de flesta kontrollmekanismer som tas upp skulle ha varit alltför specifika/föreskrivande för att ingå i direktivet som gemensamma krav för samtliga medlemsstater.
33 Directive 2011/85 does not foresee an accountability mechanism for ex-post or ex-ante deviations from the multi-year plans. 
Direktiv 2011/85/EU innehåller ingen ansvarsmekanism för avvikelser i efterhand eller på förhand från de fleråriga planerna.
However, the Fiscal Compact establishes correction mechanisms which are meant to address those departures from medium-term fiscal plans that would qualify as observed significant deviations from the MTO or the adjustment path towards it. 
Genom finanspakten inrättas dock korrigeringsmekanismer som är avsedda att åtgärda sådana avvikelser från finanspolitiska planer på medellång sikt som skulle klassificeras som konstaterade betydande avvikelser från målet på medellång sikt eller anpassningsbanan mot detta mål.
Related opinions by the national IFIs would also activate the ‘comply-or-explain’ principle and generate a reputational cost for the budgetary authorities. 
Relaterade yttranden från nationella oberoende finanspolitiska institutioner skulle också aktivera principen följ eller förklara och skada budgetmyndigheternas anseende. 34.
34 The 2017 draft Directive aimed specifically at strengthening the medium-term orientation of fiscal policy in the Member States by putting forward several key requirements for reinforcing MTBFs (see Commission reply to paragraph 21). 
2017 års utkast till direktiv inriktades särskilt på att stärka den finanspolitiska inriktningen på medellång sikt i medlemsstaterna genom att det lades fram flera viktiga krav för att stärka budgetramverken på medellång sikt (se kommissionens svar på punkt 21).
The Commission stresses the high potential of those provisions to strengthen the MTBFs, despite the fact that they do not match directly the “differences” identified in Table 1. 
Kommissionen betonar den stora potentialen hos dessa bestämmelser när det gäller att stärka budgetramverken på medellång sikt trots att de inte direkt motsvarar de ”skillnader” som anges i tabell 1.
35 The Commission was a pioneer in putting forward principles underpinning the establishment of national IFIs, via the June 2012 Communication regarding common principles on national fiscal correction mechanisms. 
Kommissionen var först med att lägga fram de principer som ligger till grund för inrättandet av nationella oberoende finanspolitiska institutioner, via meddelandet från juni 2012 om gemensamma principer för nationella finanspolitiska korrigeringsmekanismer.
Those principles were subsequently endorsed by the co-legislators as they were fully taken up in Regulation 473/2013. 
Dessa principer godkändes därefter av medlagstiftarna eftersom de till fullo inkluderades i förordning (EU) nr473/2013.
The specifications in the common principles provide key features for setting up or designating independent and competent bodies to operate in the fiscal policy area. 
Specifikationerna i de gemensamma principerna innehåller viktiga krav på inrättande eller utnämning av oberoende och behöriga organ som ska vara verksamma på det finanspolitiska området.
36 The Commission considers that the principles and desirable features for national IFIs issued by the OECD and IMF are in fact largely consistent with the EU level requirements, while being slightly more granular and operational. 
36. Kommissionen anser att de principer och önskvärda egenskaper hos nationella oberoende finanspolitiska institutioner som tillkännagetts av OECD och IMF till stor del överensstämmer med kraven på EU-nivå, även om de är något mer detaljerade och operativa.
The differences are explained by the fact that such principles/features are meant to be used as a guidance and not as legally binding requirement. 
Skillnaderna förklaras av att dessa principer/egenskaper är avsedda att fungera som vägledning och inte som rättsligt bindande krav.
Moreover, not every ideal IFI feature is necessarily suitable for incorporation into EU law as requirement for all Member States, especially on subsidiarity grounds. 
Dessutom är inte varje idealisk egenskap hos en oberoende finanspolitisk institution nödvändigtvis lämpad att införlivas i EU-lagstiftningen som ett krav som gäller för alla medlemsstater, i synnerhet av subsidiaritetsskäl.
Having one-size-fits-all IFIs (e.g. by imposing specific requirements on the number and term length of the board members or ways to finance the IFI activities) was therefore not in the Commission’s intention and would have not reflected the will of the Member States at the time. 
Kommissionen hade därför inte för avsikt att säkerställa att de oberoende finanspolitiska institutionerna var identiska (t.ex. genom att införa specifika krav på antalet styrelsemedlemmar och längden på deras mandatperiod eller hur institutionernas verksamhet ska finansieras) och det skulle inte ha speglat medlemsstaternas vilja vid den tidpunkten.
It should also be stressed that Member States were in favour of retaining a significant degree of freedom in designing their IFIs under the umbrella of common principles. 
Det bör också betonas att medlemsstaterna gärna ville behålla en betydande frihetsgrad när det gäller utnämningen av deras oberoende finanspolitiska institutioner inom ramen för de gemensamma principerna.
This should also be seen against the fact that existence of IFIs in some Member States predated the supranational legislation, and some IFIs with varied set-up were operating successfully in diverse national settings. 
Man bör också komma ihåg att vissa medlemsstater hade oberoende finanspolitiska institutioner innan den överstatliga lagstiftningen kom till. Deras strukturer kunde skilja sig åt, men de fungerade väl i olika slags nationella miljöer.
39 The Commission underlines that the scope of improvements related to IFIs in the draft 2017 Directive is broader than suggested in this paragraph. 
Kommissionen understryker att utrymmet för förbättringar kopplade till oberoende finanspolitiska institutioner i 2017 års utkast till direktiv är bredare än vad som antyds i denna punkt.
Apart from additional competences for IFIs in relation to setting and monitoring key fiscal parameters and the incorporation of the ‘comply-or-explain’ principle into EU law, the proposal brings important qualifications for the independence safeguards as well as the possibility to extend all those IFI requirements to non-euro area Member States. 
Utöver ytterligare befogenheter för institutionerna med avseende på fastställandet och övervakningen av viktiga finanspolitiska parametrar och införlivandet av principen följ eller förklara i EU-lagstiftningen innehåller förslaget viktiga krav gällande garantierna för oberoende liksom en möjlighet att utvidga alla dessa krav på oberoende finanspolitiska institutioner till medlemsstater utanför euroområdet.
42 The EU legislation concerning the multilateral budgetary surveillance lays down the specific responsibilities of the Commission as regards monitoring the Member States’ compliance with the EU fiscal rules. 
I den EU-lagstiftning som rör den multilaterala budgetövervakningen fastställs de specifika ansvarsområdena för kommissionen när det gäller övervakning av medlemsstaternas efterlevnad av EU:s finanspolitiska regler.
While the Commission can take into account all available elements which are deemed useful, including as appropriate the information provided by the national IFIs, the legal framework in force does not foresee a formal involvement of IFIs in the EU budgetary surveillance. 
Kommissionen kan ta hänsyn till alla tillgängliga aspekter som anses användbara, inklusive information från de nationella oberoende finanspolitiska institutionerna, enligt vad som är lämpligt, men det anges inte i den gällande rättsliga ramen att dessa institutioner ska ha någon formell roll i EU:s budgetövervakning.
46 While the TSCG, just as the SGP, indeed requires being at the MTO or on the adjustment path towards it, it additionally specifies a lower limit of the structural deficit of 0.5% of the GDP (or 1% under certain circumstances). 
Det stämmer att SSS-fördraget, precis som stabilitets-och tillväxtpakten, kräver att medlemsstaterna ska uppnå budgetmålen på medellång sikt eller befinna sig på anpassningsbanan mot detta mål, men i fördraget anges inte någon lägre gräns för det strukturella underskottet på 0,5 % av BNP (eller 1 % under särskilda oanständigheter).
47 The Commission notes that even where IFIs monitor compliance with EU fiscal rules they may not necessarily all publish their assessments of compliance. 
Kommissionen noterar att även om de oberoende finanspolitiska institutionerna övervakar efterlevnaden av EU:s finanspolitiska regler behöver de inte nödvändigtvis offentliggöra alla sina bedömningar av efterlevnaden.
49 Common reply to paragraphs 49-51: According to the Treaties, it is the Commission’s duty to formally assess compliance with EU fiscal rules in the framework of multilateral budgetary surveillance. 
Gemensamt svar på punkterna 49–51: Enligt fördragen är det kommissionens uppgift att formellt bedöma överensstämmelsen med EU:s finanspolitiska regler inom ramen för den multilaterala budgetövervakningen.
EU law does not confer upon IFIs any competence related to the process of assessing compliance with EU fiscal rules. 
EU-lagstiftningen ger inte de oberoende finanspolitiska institutionerna några befogenheter i fråga om bedömningen av efterlevnaden av EU:s finanspolitiska regler.
In the few cases in which IFIs do conduct such activities, this is either based on a national legal obligation or done on a voluntary basis. 
I det fåtal fall där institutionerna bedriver sådan verksamhet har detta antingen sin grund i en nationell rättslig skyldighet eller så sker det frivilligt.
The Commission acknowledges that, in such cases, differences may arise between IFIs' and the Commission's assessments of compliance. 
Kommissionen erkänner att i sådana fall kan det uppstå skillnader mellan institutionernas och kommissionens bedömningar av efterlevnaden.
These may be due to, for example, differences of interpretation of underlying legal texts. 
Dessa kan till exempel bero på att de underliggande rättsakterna tolkas olika.
Conclusions may also diverge because of IFIs using own or adapted methodologies which may not be fully consistent with the methodology used by the Commission for its assessment, or time lags between the assessments (as newer or more complete data can weigh on the assessment). 
Slutsatserna kan också skilja sig åt om institutionerna använder egna eller anpassade metoder som inte är helt i linje med de metoder som kommissionen använder i sin bedömning, eller om det förekommer tidsförskjutningar mellan bedömningarna (eftersom nyare eller mer fullständiga uppgifter kan påverka bedömningen).
However, the Commission has made use of the flexibility existing within the SGP in line with the commonly agreed position endorsed by the Council in February 2016. 
Kommissionen har dock dragit nytta av den flexibilitet som finns i denna pakt i linje med den gemensamt överenskomna ståndpunkt som rådet antog i februari 2016.
Accordingly, the Commission’s assessments in recent years have allowed for three factors: 1) cyclical conditions (via the so-called ‘matrix of requirements’); 2) structural reforms; and 3) government investment aiming at, ancillary to, and economically equivalent to major structural reforms. 
Därmed har kommissionens bedömningar under de senaste åren möjliggjort tre aspekter: 1) Konjunkturlägen (via den så kallade kravmatrisen). 2) 7
Decisions taken by the Commission on cases of possible deviations from the required adjustment will be accompanied by a detailed reasoning and will subsequently be extensively discussed with the Member States along the ECOFIN filière. 
Beslut som kommissionen fattar vid möjliga avvikelser från den erfordrade justeringen ska åtföljas av ett utförligt resonemang och ska därefter diskuteras utförligt med medlemsstaterna i Ekofinrådet.
Where the Commission has used the discretion given to it, it has provided additional guidance throughout the cycle, thus limiting the uncertainty faced by IFIs in making their assessments. 
Kommissionen har använt sin bestämmanderätt för att tillhandahålla ytterligare vägledning under cykeln och har därmed minskat den osäkerhet som de oberoende finanspolitiska institutionerna kan uppleva när de utför sina bedömningar.
Finally, the Commission points out that evidence so far suggests that there have only been a small number of instances when IFIs and the Commission reached different conclusions on Member States' compliance with the EU fiscal rules. 
Slutligen framhåller kommissionen att situationen hittills visar att det bara är i ett fåtal fall som institutionerna och kommissionen har dragit olika slutsatser om medlemsstaternas efterlevnad av EU:s finanspolitiska regler.
53 The Commission sees close cooperation with IFIs as an important pre-requisite for an effective functioning of the EU and national fiscal frameworks. 
Kommissionen ser ett nära samarbete med oberoende finanspolitiska institutioner som ett viktigt förhandskrav för att budgetramverken på EU-nivå och på nationell nivå ska fungera effektivt.
57 The advisory EFB was envisaged as a body to provide independent advice on the EU fiscal governance framework. 
Den rådgivande europeiska finanspolitiska nämnden var tänkt att vara ett organ som ger oberoende rådgivning om EU:s ramverk för finanspolitisk styrning.
Its statutory basis (i.e. Commission Decision (EU) 2015/1937) confirms that rationale by setting out the Board’s mission as follows: “The Board shall contribute in an advisory capacity to the exercise of the Commission's functions in the multilateral fiscal surveillance as set out in Articles 121, 126 and 136 TFEU as far as the euro area is concerned.” 
I dess rättsliga grund (dvs. kommissionens beslut (EU) 2015/1937) bekräftas detta genom följande beskrivning av nämndens uppdrag: ”Nämnden ska i sin rådgivande kapacitet bidra till utövandet av kommissionens uppgifter inom den multilaterala budgetövervakning som avses i artiklarna 121, 126 och 136 i EUF-fördraget när det gäller euroområdet.”.
This is further operationalised into a broad range of tasks and responsibilities (as per Article 2(2) of the cited decision, according to what was deemed essential for fulfilling EFB’s mission. 
Detta säkerställs vidare genom en bred uppsättning uppgifter och ansvarsområden (enligt artikel 2.2 i det citerade beslutet), enligt vad som ansågs viktigt för fullgörandet av nämndens uppdrag.
It is in the context of this general mission that the ‘coordination’ of national fiscal councils should be read. 
Det är i samband med detta allmänna uppdrag som samordningen av nationella finanspolitiska råd bör förstås.
However, conferring upon the advisory EFB a coordination role over independent institutions grounded in national laws (sometimes at constitutional level) would have required EU legislation, i.e. a potentially lengthy legislative process. 
Att ge den rådgivande nämnden en samordnande roll över oberoende institutioner som är grundande på nationell rätt (ibland på konstitutionell nivå) skulle emellertid ha krävt EU-lagstiftning, vilket skulle innebära en potentiellt långdragen lagstiftningsprocess.
Moreover, it could have dented the IFIs’ independence and their public perception as home-grown ‘fiscal watchdogs’. 
Dessutom skulle detta ha kunnat skada institutionernas oberoende och allmänhetens syn på dem som inhemska ”finanspolitiska väktare”. 60.
60 The Commission underlines that the EFB’s statutory regime and its resource allocation, although not fully conforming to the standards applicable to the national fiscal councils, were carefully designed and calibrated to ensure that the Board is fully capable of achieving its mission while securing the necessary independence standards. 
Kommissionen understryker att stadgarna för den europeiska finanspolitiska nämnden och dess resursfördelning, som även om de inte fullt ut stämmer överens med de normer som är tillämpliga på de nationella finanspolitiska råden, noga har utformats och avvägts för att säkerställa att nämnden är helt kapabel att fullgöra sitt uppdrag samtidigt som den uppfyller de normer som är nödvändiga för dess oberoende.
While a strict parallel between the independent advisory EFB and the national independent fiscal councils cannot be drawn, the essence of the principles applicable to the latter is captured in the Board's set-up, with a particular focus on independence and competence and taking into account the specificity of the Board’s mission. a) The specifications regarding the mandates of the Board members are in line with national fiscal council practices in a number of Member States. b) The Commission has a high regard for the EFB’s activity, which brings an additional competent and independent view into the fiscal policy debate. 
Det går inte att dra en strikt parallell mellan den oberoende rådgivande finanspolitiska nämnden och de nationella oberoende finanspolitiska råden, men kärnan i de principer som är tillämpliga på de sistnämnda speglas i nämndens struktur, med särskilt fokus på oberoende och behörighet och med beaktande av det som utmärker nämndens uppdrag. a) Specifikationerna för de uppdrag som ska utföras av nämndens ledamöter är i linje med de nationella finanspolitiska rådens förfaranden i ett antal medlemsstater. b) Kommissionen har stort förtroende för nämndens arbete, som innebär ännu ett kvalificerat och oberoende bidrag till den finanspolitiska debatten.
The Commission is fully aware of the importance of independence for the reputation and credibility of EFB’s advice. c) Considering the special administrative set-up of the EFB as an advisory body to the Commission, the Secretariat-General of the Commission ensures the management of EFB’s human and budgetary 
8 SV SV c) Med tanke på nämndens särskilda administrativa struktur, i form av ett rådgivande organ till kommissionen, är det kommissionens generalsekretariat som ansvarar för förvaltningen av nämndens personal-och budgetresurser enligt kommissionens tillämpliga regler.
The arrangements in place have not curtailed the operations of the Board and its secretariat. 
Detta arrangemang har inte utgjort något hinder för nämndens och dess sekretariats verksamhet.
In fact, the allocations for supporting the activity of the Chair and Board members have been increased significantly since inception. 
I själva verket har anslagen till stöd för det arbete som utförs av ordföranden och nämndens ledamöter ökat påtagligt sedan starten.