natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The court or tribunal shall respect the right to a fair trial and the principle of an adversarial process, in particular when deciding on the necessity of an oral hearing and on the means of proof and the extent to which evidence is taken.
Domstolen skall respektera rätten till en rättvis rättegång och principen om ett kontradiktoriskt förfarande, särskilt när den beslutar om muntliga förhandlingar och om vilken bevisning som skall medges samt om bevisupptagningens omfattning.
The court or tribunal shall serve the judgment on the parties in accordance with Article 11, unless it is delivered orally at the conclusion of a hearing at which both parties are present.
Domstolen skall med tillämpning av artikel 11 delge parterna domen, såvida inte domen meddelas muntligt i samband med att en förhandling där båda parterna är närvarande avslutas.
The Court ordered the French Republic to comply with the Directive and pay a penalty of 31 650 euros for each day of delay in taking the necessary measures to ensure full compliance with the judgment of 25 April 2002, as from the date of the delivery of the new judgment.
Domstolen förpliktade Frankrike att följa direktivet och att betala ett vite på 31 650 euro per dag om efterlevnaden av domen av den 25 april 2002 fördröjdes, räknat från dagen för den nya domen.
the court other than the court first seized shall of its own motion decline jurisdiction in favour of that court where the trade marks concerned are identical and valid for identical goods or services.
Den domstol som inte anhängiggjorts först, skall på eget initiativ förklara sig sakna behörighet till förmån för den domstol, vid vilken talan först har väckts, om varumärkena i fråga är identiska och gäller för identiska varor eller tjänster.
The Court pointed out that the Directive complies with the fundamental rights relating to the respect of human dignity and human integrity.
Domstolen framhöll att direktivet uppfyller de grundläggande rättigheterna när det gäller respekten för människors värdighet och integritet.
The Court pointed out that these two conditions are as a general rule inextricably linked.
Förstainstansrätten underströk att dessa två villkor som en allmän regel är olösligt förbundna med varandra.
The Court pointed to the fact that under EU law, the Member States have an obligation to ensure the collection of all the VAT due, to counter illegal activities affecting the financial interests of the EU, and to take the same measures to counter fraud affecting the financial interests of the EU as they take to counter fraud affecting their own interests.14
Domstolen påpekade att medlemsstaterna enligt EU-rätten är skyldiga att se till att mervärdesskatt kan uppbäras i sin helhet, att bekämpa olaglig verksamhet som riktar sig mot EU:s ekonomiska intressen och att vidta samma åtgärder för att bekämpa bedrägerier som riktar sig mot EU:s ekonomiska intressen som de vidtar för att bekämpa bedrägerier som riktar sig mot deras egna ekonomiska intressen.14
The Court rarely accepted justifications invoked by Member States.
Bara i sällsynta fall godtog domstolen medlemsstaternas motiveringar.
The Court rarely made use of it to set a date subsequent to the date of its judgment12; in any case, it never did so in cases concerning failure to notify measures to transpose directives.
Domstolen har sällan använt möjligheten att fastställa ett senare datum än den dag domen meddelas12 och aldrig i ärenden som avsett utebliven anmälan av införlivandeåtgärder.
The Court reached the view that as a result of more than half of the Community population being eligible for some form of support under the Structural Funds "Community aid measures are to a certain extent sprinkled over a large number of eligible areas".
Rätten kom fram till att mer än halva gemenskapens befolkning bodde i områden som var berättigade till någon form av strukturstöd och att "gemenskapens stödåtgärder därför i viss mån var spridda över ett stort antal stödberättigade områden".
The Court recalled in the ruling that Directive 2004/38/EC does not prevent Member States from fighting against abuse of EU rights, including marriages of convenience, as stipulated in Article 35 of the Directive.
I domen påminde domstolen om att direktiv 2004/38/EG inte hindrar medlemsstaterna att bekämpa missbruk av EU-rättigheter, även skenäktenskap, enligt artikel 35 i direktivet.
The Court recalled that it was clear from the general scheme of the Treaty that proceedings under Article 88 of the EC Treaty must never produce a result that is contrary to the Treaty’s specific provisions.
EG-domstolen erinrade om att det klart framgår av föredragets systematik att för­faranden i enlighet med artikel 88 i EG-fördraget aldrig får leda till ett resultat som strider mot de specifika bestämmelserna i fördraget.
The Court recalled that the right to reside in the territory of a Member State is conferred directly on every citizen of the Union by Article 18(1) EC and that citizenship of the Union is destined to be the fundamental status of nationals of Member States, enabling those who find themselves in the same situation to receive the same treatment in law irrespective of their nationality subject to such exceptions as are expressly provided for.
Domstolen erinrade om att rätten att uppehålla sig inom medlemsstaternas territorium tillerkänns varje unionsmedborgare direkt genom artikel 18.1 i EG-fördraget och att ställningen som unionsmedborgare är avsedd att vara den grundläggande ställningen för medlemsstaternas medborgare, vilket innebär att de medborgare som befinner sig i samma situation skall kunna åtnjuta samma behandling i rättsligt hänseende, oberoende av deras nationalitet, med förbehåll för de uttryckliga undantag som föreskrivs i det avseendet.
The Court recalled that the right to reside in the territory of the Member States is not unconditional but conferred subject to the limitations and conditions laid down by the Treaty and by the measures adopted to give it effect.
Domstolen konstaterade att rätten att uppehålla sig inom medlemsstaternas territorium inte är ovillkorlig, utan föremål för begränsningar och villkor enligt fördraget och de bestämmelser som utfärdats för dess genomförande.
The Court recently held32 that the concept of ‘worker’ in the Directive has an autonomous meaning under EU law, referring to an objectively defined employment relationship, although the application of the concept in particular cases is a matter for national courts.
Domstolen fann nyligen32 att begreppet ”arbetstagare” i direktivet har en självständig innebörd i EU-rätten och avser ett objektivt definierat anställningsförhållande, även om begreppets tillämpning i enskilda fall är en fråga för de nationella domstolarna.
The Court recognised that Directive 90/364 lays down no requirement whatsoever as to the origin of the necessary sufficient resources and dismissed all objections that the condition concerning the availability of sufficient resources means that the person concerned must possess those resources personally and may not use for that purpose those of an accompanying family member.
Domstolen erkände att direktiv 90/364 inte uttrycker något som helst krav beträffande de tillräckliga tillgångarnas ursprung och avfärdade alla invändningar om att villkoret angående tillgångarna innebär att det är den berörda personen själv som skall ha tillräckliga tillgångar, utan att åberopa tillgångar som tillhör en medföljande familjemedlem.
The Court recognised that Sapard has contributed positively to the preparation for EU-membership.
Revisionsrätten ansåg att Sapard hade bidragit positivt till förberedelserna inför EU-medlemskapet.
The Court recognised that students who go to another Member State to pursue higher education there and enjoy a right of residence there for that purpose under Directive 93/96 cannot base any right to payment of maintenance assistance on that Directive.
Domstolen erkände att studerande som beger sig till en annan medlemsstat för att där påbörja eller fortsätta högre studier och som för detta ändamål, med stöd av direktiv 93/96, har rätt att uppehålla sig i den staten, förvisso inte kan åberopa detta direktiv som grund för någon rätt till bistånd till uppehället.
The Court recognised that the specificity of sport has to be taken into consideration in the sense that restrictive effects on competition that are inherent in the organisation and proper conduct of competitive sport are not in breach of EU competition rules, provided that these effects are proportionate to the legitimate genuine sporting interest pursued.
Domstolen bekräftade att idrottens särart bör beaktas i den mån konkurrensbegränsande effekter som är del av organisationen och genomförandet av idrottstävlingar inte strider mot EU:s konkurrensregler under förutsättning att dessa effekter är proportionella i förhållande till det legitima faktiska idrottsintresset.
The Court rejected Estonia’s plea based on a breach of the principle of proportionality, considering that Estonia had not established that the various choices made by the EU legislature manifestly exceeded the limits of its discretion (paragraphs 32 to 38).
Domstolen avslog Estlands grund för talan om åsidosättande av proportionalitetsprincipen eftersom Estland inte hade visat att de olika val som unionslagstiftaren gjort uppenbart överskred gränserna för sitt utrymme för skönsmässig bedömning (punkterna 32–38).
The Court rejected Spain’s appeal, stating that the Spanish Government’s failure to take all legal measures to recover the aid conferred an advantage on the company.
EG-domstolen avvisade det spanska överklagandet och slog fast att den spanska regeringens underlåtenhet att vidta alla lagliga åtgärder för att återkräva stödet utgjorde en förmån för företaget.
The Court rejected the Commission’s argument that, having received such prior notice, it would still have a right of objection.
Domstolen avvisade kommissionens argument om att den fortfarande har rätt till invändningar, även om den fått en sådan förhandsanmälan.
The Court rejected the UK arguments (judgment of 12 november 1996).
Domstolen tillbakavisade Förenade kungarikets argumentering i sin dom av den 12 november 1996.
The Court replied that "time spent on call by doctors in primary health care teams must be regarded in its entirety as working time and, where appropriate as overtime, within the meaning of Directive 93/104 concerning certain aspects of the organisation of working time, if they are required to be at the health centre.
Domstolens svar var att ”den jourtid som läkare i primärvårdsgrupper fullgör enligt systemet med fysisk närvaro på sjukvårdsinrättningen skall i sin helhet anses som arbetstid och, i förekommande fall, som övertid i den mening som avses i direktiv 93/104 om arbetstidens förläggning i vissa avseenden.
The Court reserved its main criticism to the lack of rapidity of the instrument.
Revisionsrättens huvudsakliga kritik gällde instrumentets brist på snabbhet.
The Court reserved its main criticism to the lack of rapidity of the instrument.
Revisionsrättens huvudsakliga kritik rörde dock instrumentets långsamhet.
The Court reversed the position it had held previously in the Lair (39/86) and Brown (197/86) judgments and concluded that assistance to students to cover their maintenance costs falls within the scope of application of the Treaty for the purposes of Article 12 EC.
Domstolen frångick sin tidigare hållning i domarna i målen Lair (39/86) och Brown (197/86) och konstaterade att bistånd till uppehållet för studerande omfattas av fördragets tillämpningsområde med avseende på artikel 12 i EG-fördraget.
The Court reviewed the compatibility of the Framework Decision on the European Arrest Warrant40 (EAW) with Articles 47 and 48 of the Charter.
Domstolen granskade förenligheten hos rådets rambeslut om en europeisk arresteringsorder40 med artiklarna 47 och 48 i stadgan.
The court reviewing the accusation would obviously review its legality, notably in terms of jurisdiction, by reference to national law.
Den domstol som har att avgöra målet prövar naturligtvis också åtalets laglighet, särskilt frågan om behörighet, och detta enligt inhemsk lag.
The Court ruled entirely in the Commission’s favour, finding that the French legislation on the financing of the universal service did not comply with the principles of proportionality, objectivity and transparency required by the directives, and that France had failed to meet its obligations as regards re‑balancing tariffs.
Domstolen ansåg att rätten helt låg på kommissionens sida eftersom man i fransk lagstiftning för finansiering av allmänna tjänster inte iakttog de principer om proportionalitet, objektivitet och öppenhet som krävs i direktiven och att Frankrike även hade brutit mot sina åtaganden avseende en anpassning av taxorna.
The Court ruled in the Arens-Sikken case that it is contrary to EU law if an heir is allowed to deduct debts relating to the property inherited only where the person whose estate is being administered was residing, at the time of death, in the Member State in which the property is situated
I Arens-Sikken-målet beslutade domstolen att det var oförenligt med EU-rätten att låta en arvtagare få dra av skulder som avser den ärvda egendomen bara i de fall arvlåtaren vid tidpunkten för dödsfallet var bosatt i den medlemsstat där egendomen är belägen.
The Court ruled in this case that a Member State cannot apply inheritance tax rules which would allow a certain deduction for tax purposes from the value of an estate if the deceased lived in that Member State at the time of death but would deny it if the deceased resided in another Member State prior to death.
Domstolen beslutade att en medlemsstat inte får tillämpa sådana arvsskatteregler som medger ett visst avdrag för skatteändamål från en förmögenhets värde om den avlidne var bosatt i den medlemsstaten vid dödsfallet men som inte medger ett sådant avdrag om den avlidne var bosatt i en annan medlemsstat.
The Court ruled in this case that foreign located estates should not be evaluated in a less favourable way than domestic located estates.
Domstolen fastslog att i utlandet belägna tillgångar i ett arv inte borde värderas på ett mindre förmånligt sätt än inhemskt belägna tillgångar i ett arv.
The Court ruled in this case that:
I detta ärende konstaterar domstolen att:
The Court ruled specifically in Case C-618/10 referring to Case C-473/0027 that the principle of effectiveness precludes national legislation which does not allow the responsible court in the case where a consumer has not lodged an objection, to assess of its own motion, even though it already has the legal and factual elements necessary for that task available to it, whether a term relating to interest on late payments contained in a contract concluded between a seller and a consumer is unfair.
EU-domstolen beslutade i mål C-618/10 med hänvisning till mål C-473/0027 att effektivitetsprincipen utgör ett hinder för nationell lagstiftning, som inte tillåter den nationella domstolen att, trots att den har tillgång till alla rättsliga och faktiska omständigheter som är nödvändiga i detta hänseende, ex officio bedöma huruvida ett villkor om dröjsmålsränta som intagits i ett avtal mellan en näringsidkare och en konsument är oskäligt, såvida konsumenten inte har bestritt betalningsföreläggandet.
The Court ruled that a threat to strike to force an employer to conclude a collective agreement could in this case restrict the freedom of establishment.
Domstolen fastslog att strejkhot i syfte att tvinga en arbetsgivare att ingå ett kollektivavtal i detta fall kunde begränsa etableringsrätten.
The Court ruled that Article 63 precludes such legislation where a non-profit organisation recognised as such in its Member State of establishment fulfils also the conditions governing analogous organisations  imposed by  the taxing Member State.
Domstolen fastställde att artikel 63 i fördraget förhindrar sådan lagstiftning om en erkänd ideell organisation i sin etableringsmedlemsstat även uppfyller de villkor för jämförbara organisationer som införts av den beskattande medlemsstaten.
The Court ruled that certain measures may impose, in respect of a product intended for a particular group of users, technical specifications whose content depends on the specific objective pursued by that group.
Domstolen avgjorde att det är möjligt att det finns bestämmelser om obligatoriska tekniska specifikationer för en produkt som är avsedd för en bestämd användargrupp, där föreskriftens innehåll bestäms av det specifika syfte som den gruppen har.
The Court ruled that legislation giving public authorities general access to the content of electronic communications must be regarded as compromising the essence of the fundamental right to respect for private life.
Domstolen fastställde att lagstiftning som ger offentliga myndigheter allmän tillgång till innehållet i elektronisk kommunikation äventyrar själva kärnan i den grundläggande rätten till respekt för privatlivet.
The Court ruled that Regulation (EC) No 1896/2006 must be interpreted as meaning that the procedures laid down in Articles 16 to 20 of the Regulation are not applicable where it appears that a European order for payment has not been served in a manner consistent with the minimum standards laid down in Articles 13 to 15 of the Regulation.
EU-domstolen beslutade att förordning (EG) nr 1896/2006 måste tolkas som att förfarandena i artiklarna 16–20 i förordningen inte gäller om det framgår att ett europeiskt betalningsföreläggande inte har delgivits på ett sätt som uppfyller minimikraven i artiklarna 13–15 i förordningen.
The Court ruled that such a difference in treatment is incompatible with the free movement of capital.
Domstolen slog fast att denna olikartade behandling stred mot principen om fri rörlighet för kapital.
The Court ruled that such measures must be based on objective, non-discriminatory criteria which are known in advance so as to support the exercise of the national authorities’ powers of appraisal.
Domstolen ansåg att sådana åtgärder skall bygga på objektiva kriterier som inte är uttryck för diskriminering, och som är kända i förväg av de berörda parterna, så att de är till stöd för de nationella myndigheterna när dessa i kraft av sina befogenheter företar utvärderingar.
The Court ruled that the exception regarding transposition measures did not apply, because the scope of the national rules in question was far narrower than the scope of the Community rules.
Undantaget för införlivandeåtgärder kunde enligt domstolen inte tillämpas, eftersom tillämpningsområdet för de nationella reglerna i fråga var klart mer begränsat än för gemenskapsbestämmelserna.
The Court ruled that the free movement of capital provisions prohibited Member States' legislation whereby a specially favourable valuation system and partial exemption is applicable to assets located in that Member State, as opposed to assets situated in other Member States, which are evaluated according to normal fair market value rules.
Domstolen slog fast att reglerna om fri rörlighet för kapital inte medgav medlemsstatslagstiftning som innebär att tillgångar belägna i den medlemsstaten omfattas av ett särskilt förmånligt värderingssystem och partiella undantag jämfört med tillgångar belägna i andra medlemsstater som värderas enligt normala regler om marknadsvärde.
The Court ruled that the measures which the Commission is empowered to adopt under the implementing powers conferred on it by Regulation (EC) No 1655/2000 are of two kinds5.
Domstolen ansåg att kommissionen i enlighet med de genomförandebefogenheter som den fått genom förordning (EG) nr 1655/2000 är behörig att vidta två typer av åtgärder5.
The Court ruled that the use of different connecting criteria for levying inheritance tax on capital claims is not contrary to EU law because at the current stage of EU law, there are no general criteria at EU level for the attribution of competence between the Member States in relation to the elimination of double taxation within the European Union.
Domstolen fastställde att användningen av olika anknytningskriterier för uttag av arvsskatt på kapitalfordringar inte stred mot EU-rätten, eftersom det för närvarande inte finns några allmänna kriterier i lagstiftningen på EU-nivå för behörighetsfördelning mellan medlemsstaterna när det gäller avskaffande av dubbelbeskattning inom EU.
The Court ruled that this was not in conformity with the EC Treaty.
Domstolen fastställde att detta inte var förenligt med EG-fördraget.
The Court ruled that:
Domstolen konstaterar att:
The Court ruled the Data Retention Directive7 invalid for infringements of the fundamental rights to privacy and protection of personal data guaranteed by Article 7 and 8 of the Charter.
Domstolen ogiltigförklarade datalagringsdirektivet7 eftersom det inkräktar på de grundläggande rättigheterna respekt för privatlivet och skydd av personuppgifter (artiklarna 7 och 8 i stadgan).
The court ruling on infringement and validity should also be able to rule on penalties and compensation for damage on the basis of common rules.
Det är nödvändigt att den domstol som beslutar i mål om intrång och giltighet även kan besluta om påföljder och ersättning för skada på grundval av gemensamma regler.
The Court said also that Article 82 of the Treaty must be interpreted on the basis that a collecting society in a given Member State abuses its dominant position if it imposes unfair conditions on its trading partners by, namely, imposing appreciably higher tariffs than those applicable in other Member States unless the differences were justified by objective and relevant factors22.
Domstolen förklarade vidare att artikel 82 i fördraget måste tolkas som att en upphovsrättsorganisation i en given medlemsstat missbrukar sin dominerande ställning om den utsätter sina handelsparter för oskäliga villkor, nämligen genom att tillämpa avsevärt högre avgifter än dem som gäller i andra medlemsstater utan att kunna motivera skillnaden med objektiva och relevanta omständigheter22.
The Court said that the right to accommodation is justified all the more in situations which persist over a long time and where passengers are particularly vulnerable.
Enligt EU-domstolen är rätten till inkvartering motiverad, framför allt i situationer som sträcker sig över en längre tid och som innebär att passagerarna är särskilt sårbara.
The court seised of an appeal under Article 57 shall give its decision without delay.
En domstol vid vilken talan väcks enligt artikel 57 ska meddela sitt avgörande utan dröjsmål.
The court seised of an application for an EAPO shall examine whether the requirements set out in Articles 2, 6, 7 and 8 are met.
Den domstol till vilken en ansökan om ett europeiskt föreläggande om bevarande av bankkontotillgångar inges ska pröva huruvida kraven i artiklarna 2, 6, 7 och 8 är uppfyllda.
The court seised of an application in accordance with this Article may stay the proceedings if an ordinary appeal has been lodged against the judgment in the Member State of origin or if the time for such an appeal has not yet expired.
En domstol som mottagit en ansökan i enlighet med denna artikel får låta handläggningen av målet vila om talan mot domen har förts i ursprungsmedlemsstaten genom anlitande av ordinära rättsmedel eller om fristen för sådan talan ännu inte har löpt ut.
The court seised of an application shall examine if the requirements as set out in Articles 1, 2 and 3 are met.
Den domstol till vilken ansökan lämnats in skall pröva om de villkor som anges i artiklarna 1, 2 och 3 är uppfyllda.
The court seised pursuant to Articles 3, 4, 5, 6 or 7 before which proceedings are pending shall also have jurisdiction to rule on a counterclaim if it falls within the scope of this Regulation.
Den domstol vid vilken talan har väckts i enlighet med 3, 4, 5, 6 eller 7 ska även vara behörig att ta upp ett genkäromål, om föremålet för genkäromålet omfattas av denna förordnings tillämpningsområde.