natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As it has done in the past, the Authority will clearly identify the unlawful and incompatible aid measures that are subject to recovery in its recovery decisions.
På samma sätt som tidigare kommer övervakningsmyndigheten i sina beslut om återkrav att tydligt ange vilka stödåtgärder som är olagliga och oförenliga och föremål för återkrav.
When it has the necessary data at its disposal, the Authority will also endeavour to quantify the precise amount of aid to be recovered.
När övervakningsmyndigheten har tillgång till de nödvändiga uppgifterna kommer den också att sträva efter att beräkna det exakta stödbelopp som ska återkrävas.
It is clear, though, that the Authority cannot and is legally not required to fix the exact amount to be recovered.
Det står dock klart att övervakningsmyndigheten inte kan och inte är skyldig att fastställa det exakta belopp som ska återkrävas.
It is sufficient for the Authority’s decision to include information enabling the EFTA State to determine the amount, without too much difficulty [48].
Det är tillräckligt att övervakningsmyndighetens beslut innehåller uppgifter som gör det möjligt för Eftastaten att utan alltför stora svårigheter fastställa beloppet [48].
In the case of an unlawful and incompatible aid scheme, the Authority is not able to quantify the amount of incompatible aid to be recovered from each beneficiary.
Om det är fråga om en olaglig och oförenlig stödordning är det omöjligt för övervakningsmyndigheten att beräkna vilket belopp i oförenligt stöd som ska återkrävas från varje stödmottagare.
This would require a detailed analysis by the EFTA State of the aid granted in each individual case on the basis of the scheme in question.
Det skulle kräva att Eftastaten gjorde en ingående bedömning av det stöd som i varje enskilt fall beviljats på grundval av stödordningen i fråga.
The Authority therefore indicates in its decision that EFTA States will have to recover all aid, unless it has been granted to a specific project, which, at the time of granting, fulfilled all conditions of the block exemption regulations or in an aid scheme approved by the Authority.
Övervakningsmyndigheten anger därför i sitt beslut att Eftastaterna måste återkräva allt stöd, såvida inte stödet har beviljats till ett särskilt projekt, som vid den tidpunkt då stödet beviljades uppfyllde alla villkor i gruppundantagsförordningarna eller i en stödordning som övervakningsmyndigheten har godkänt.
According to Article 14(2) in Part II of Protocol 3, the aid to be recovered pursuant to a recovery decision shall include interest at an appropriate level to be fixed by the Authority.
Enligt artikel 14.2 i del II av protokoll 3 ska stöd som ska återkrävas enligt ett beslut om återkrav innefatta ränta med en lämplig räntesats som fastställs av övervakningsmyndigheten.
Interest shall be payable from the time the unlawful aid was at the disposal of the beneficiary until the date of its recovery [49].
Räntan ska betalas från det datum då det olagliga stödet stod till stödmottagarens förfogande till det datum då det har återbetalats [49].
Decision No 195/04/COL establishes that the interest rate shall be applied on a compound basis until the date of the recovery of the aid [50].
I beslut nr 195/04/KOL fastställs att räntan ska kapitaliseras fram till den dag då stödet har återbetalats [50].
Timetable for the implementation of the decision
Tidtabell för genomförande av beslutet
In the past, the Commission’s recovery decisions specified a single time-limit of two months, within which the Member State concerned was required to communicate to the Commission the measures it had taken to comply with a given decision.
Tidigare har kommissionen i sina beslut om återkrav angett en enda tidsfrist på två månader inom vilken den berörda medlemsstaten skulle informera kommissionen om de åtgärder som den hade vidtagit för att följa ett visst beslut.
The ECJ acknowledged that this deadline is to be regarded as the deadline for the execution of the decision itself [51].
EG-domstolen har fastställt att denna tidsfrist ska anses vara tidsfristen för genomförandet av beslutet i sig [51].
The ECJ further concluded that contacts and negotiations between the Commission and the Member State, in the context of the execution of the Commission’s decision, could not relieve the Member State from the duty to take all necessary measures to execute the decision within the prescribed time-limit [52].
EG-domstolen har vidare fastställt att kontakter och förhandlingar mellan kommissionen och medlemsstaten i samband med genomförandet av kommissionens beslut inte kan befria medlemsstaten från skyldigheten att vidta alla nödvändiga åtgärder för att genomföra beslutet inom den föreskrivna tidsfristen [52].
The Authority recognises that the two month deadline for the execution of its decisions is too short in the majority of cases.
Övervakningsmyndigheten erkänner att tidsfristen på två månader för genomförandet av dess beslut är för kort i flertalet fall.
Therefore, the deadline will be prolonged to four months for the execution of recovery decisions.
Tidsfristen kommer därför att förlängas till fyra månader vid genomförandet av beslut om återkrav.
From now on, the Authority will specify two time-limits in its decisions:
Hädanefter kommer övervakningsmyndigheten att ange två olika tidsfrister i sina beslut om återkrav:
a first time-limit of two months following the entry into force of the decision, within which the EFTA State must inform the Authority of the measures planned or taken;
En första tidsfrist på två månader efter ikraftträdandet av beslutet, inom vilken Eftastaten ska informera övervakningsmyndigheten om de åtgärder som den planerar att vidta eller har vidtagit.
a second time-limit of four months following the entry into force of the decision, within which the Authority’s decision must have been executed.
En andra tidsfrist på fyra månader efter ikraftträdandet av beslutet, inom vilken övervakningsmyndighetens beslut ska verkställas.
If an EFTA State encounters serious difficulties preventing it from respecting either one of these deadlines, it must inform the Authority of these difficulties, providing an appropriate justification.
Om en Eftastat ställs inför stora svårigheter som hindrar den från att iaktta någon av dessa tidsfrister, ska den informera övervakningsmyndigheten om dessa svårigheter och lämna en tillfredsställande motivering.
The Authority may then prolong the deadline in accordance with the principle of loyal cooperation [53].
Övervakningsmyndigheten kan då förlänga tidsfristen i enlighet med principen om lojalt samarbete [53].
The role of the EFTA States: implementing the recovery decisions
Eftastaternas roll: genomförande av besluten om återkrav
Who is responsible for the implementation of the recovery decision?
Vem är ansvarig för genomförandet av beslutet om återkrav?
The EFTA State is responsible for the implementation of the recovery decision.
Eftastaten är ansvarig för genomförandet av beslutet om återkrav.
Article 14(1) in Part II of Protocol 3 provides that the EFTA State concerned is to take all necessary measures to recover the aid from the beneficiary.
I artikel 14.1 i del II av protokoll 3 anges att den berörda Eftastaten ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att återkräva stödet från mottagaren.
In this context, it is important to keep in mind that the ECJ has recalled on several occasions that a Commission decision addressed to a Member State is binding on all the organs of that State, including the courts of that State [54].
I detta sammanhang är det viktigt att komma ihåg att EG-domstolen vid flera tillfällen har påmint om att ett kommissionsbeslut som riktas till en medlemsstat är bindande för alla den medlemsstatens myndigheter och organ, även domstolarna [54].
This implies that each organ of the EFTA State involved in the implementation of a recovery decision must take all necessary measures to secure the immediate and effective application of such a decision.
Detta betyder att varje organ i Eftastaten som deltar i genomförandet av beslutet om återkrav måste vidta alla nödvändiga åtgärder för att garantera att beslutet genomförs omedelbart och effektivt.
EEA law does not prescribe which organ of the EFTA State should be in charge of the practical implementation of a recovery decision.
I EES-lagstiftningen anges inte vilket organ i Eftastaten som bör ha ansvaret för det praktiska genomförandet av beslut om återkrav.
It is for the domestic legal system of each EFTA State to designate the bodies that will be responsible for the implementation of the recovery decision.
Det ankommer på den interna rättsordningen i varje Eftastat att utse de organ som ska ansvara för genomförandet av beslutet om återkrav.
In general, the choice in the EFTA States has been to appoint one central body (for instance a Ministry) which is in charge of monitoring the recovery process and that is in constant contact with the Authority [55].
Generellt har valet i Eftastaterna varit att utse ett centralt organ (t.ex. ett ministerium) som har ansvar för att övervaka återkravsförfarandet och som står i ständig kontakt med övervakningsmyndigheten [55].
Implementation of the recovery obligation
Genomförande av återkravsskyldigheten
Article 14(3) of Protocol 3 obliges the EFTA States to initiate recovery proceedings without any delay.
Enligt artikel 14.3 i protokoll 3 ska Eftastaten inleda återkravsförfarandet utan dröjsmål.
As mentioned in section 3.1 above, the recovery decision will specify a time-limit within which the EFTA State is to submit precise information on the measures it has taken and planned to execute the decision.
Som anges i avsnitt 3.1 ovan kommer beslutet om återkrav att innehålla en tidsfrist inom vilken Eftastaten ska lämna exakta uppgifter om vilka åtgärder den har vidtagit och planerar att vidta för att verkställa beslutet.
In particular, the EFTA State will be required to provide complete information on the identity of the beneficiaries of the unlawful and incompatible aid, the amounts of aid involved and the national procedure applied to obtain recovery.
Eftastaten ska framför allt lämna fullständiga uppgifter om vilka företag som har tagit emot det olagliga och oförenliga stödet, de aktuella stödbeloppen och det nationella förfarande som tillämpas för att verkställa återkravet.
In addition, the EFTA State will be required to provide documentation showing that it notified the beneficiary of its obligation to repay the aid.
Dessutom ska Eftastaten lämna dokumentation som visar att den har meddelat stödmottagaren att denne är skyldig att återbetala stödet.
Identification of the aid beneficiary and the amount to be recovered
Identifiering av stödmottagare och det belopp som ska återkrävas
The recovery decision will not always contain complete information on the identity of the beneficiaries, nor on the amounts of aid to be recovered.
Beslutet om återkrav innehåller inte alltid fullständiga uppgifter om vilka stödmottagarna är och inte heller om de belopp som ska återkrävas.
In such cases, the EFTA State must identify without any delay the undertakings concerned by the decision and quantify the precise amount of aid to be recovered from each of them.
I sådana fall ska Eftastaten utan dröjsmål identifiera de företag som berörs av beslutet och beräkna det exakta stödbelopp som ska återkrävas från var och en av dem.
In the case of an unlawful and incompatible aid scheme, the EFTA State will be required to carry out a detailed analysis of each individual aid granted on the basis of the scheme in question.
När det gäller stödordningar som förklarats olagliga och oförenliga ska Eftastaterna göra en ingående bedömning av varje enskilt stöd som beviljats på grundval av stödordningen i fråga.
To quantify the precise amount of aid to be recovered from each individual beneficiary under the scheme, it will need to determine the extent to which the aid has been granted to a specific project, which, at the time of granting, fulfilled all conditions of the block exemption regulations or in an aid scheme approved by the Authority.
För att kunna beräkna det exakta stödbelopp som ska återkrävas från varje enskild mottagare på grundval av stödordningen måste Eftastaterna fastställa omfattningen hos det stöd som beviljats till ett specifikt projekt, som vid den tidpunkt då stödet beviljades uppfyllde alla villkor i gruppundantagsförordningarna eller i en stödordning som övervakningsmyndigheten godkänt.
In such cases, the EFTA State may also apply the substantive de minimis criteria applicable at the time of the granting of the unlawful and incompatible aid that is subject to the recovery decision.
I sådana fall får Eftastaterna även tillämpa de materiella regler om stöd av mindre betydelse som var tillämpliga vid tidpunkten för beviljandet av det olagliga eller oförenliga stöd som är föremål för beslutet om återkrav.
National authorities are allowed to take into account the incidence of the tax system in order to determine the amount to be reimbursed.
Nationella myndigheter kan beakta skattebördan när de fastställer det belopp som ska återbetalas.
Where a beneficiary of unlawful and incompatible aid has paid tax on the aid received, the national authorities may, in accordance with their national tax rules, take account of the earlier payment of tax by recovering only the net amount received by the beneficiary [56].
Om en mottagare av olagligt och oförenligt stöd har betalat skatt på stödet får de nationella myndigheterna, i enlighet med de nationella skattereglerna, beakta den tidigare skatteinbetalningen genom att endast återkräva det nettobelopp som tagits emot av stödmottagaren [56].
The Authority considers that in such cases, the national authorities will need to ensure that the beneficiary will not be able to enjoy a further tax deduction by claiming that the reimbursement has reduced his taxable income, since this would mean that the net amount of the recovery was lower than the net amount initially received.
Övervakningsmyndigheten anser att de nationella myndigheterna i sådana fall ska se till att stödmottagaren inte kan åtnjuta ytterligare skattelättnader genom att hävda att återbetalningen har minskat dennas taxeringsbara inkomst, eftersom detta skulle innebära att nettobeloppet av återkravet var lägre än det nettobelopp som ursprungligen togs emot.
The applicable recovery procedure
Det tillämpliga återkravsförfarandet
EEA law does not prescribe which procedure the EFTA State should apply to execute a recovery decision.
I EES-lagstiftningen föreskrivs inte något förfarande som Eftastaten bör tillämpa för att verkställa beslut om återkrav.
However, EFTA States should be aware that the choice and application of a national procedure is subject to the condition that such procedure allows for the immediate and effective execution of the Authority’s decision.
Eftastaterna bör dock vara medvetna om att valet och tillämpningen av ett nationellt förfarande ska göra det möjligt att omedelbart och effektivt verkställa övervakningsmyndighetens beslut.
This implies that the authorities responsible should carefully consider the full range of recovery instruments available under national law and select the procedure most likely to secure the immediate execution of the decision.
Detta betyder att de ansvariga myndigheterna noggrant bör överväga alla den nationella lagstiftningens återkravsinstrument och välja det förfarande som med största sannolikhet kommer att leda till att beslutet omedelbart verkställs.
They should use fast-track procedures where possible under national law.
De bör använda påskyndade förfaranden om det är möjligt enligt nationell lagstiftning.
According to the principle of equivalence and effectiveness, these procedures must not be less favourable than those governing similar domestic actions, and that they should not render practically impossible or excessively difficult the exercise of rights conferred by EEA law [57].
Dessa förfaranden får emellertid varken vara mindre förmånliga än dem som avser liknande talan som grundas på nationell rätt (likvärdighetsprincipen) eller i praktiken göra det omöjligt eller orimligt svårt att utöva rättigheter som följer av EES-rätten [57] (effektivitetsprincipen).
More generally, EFTA States should not be able to place any obstacles in the way of carrying out a recovery decision [58].
Mer generellt bör Eftastaterna inte ha möjlighet att på något sätt försöka hindra att beslut om återkrav verkställs [58].
Consequently, EFTA State authorities are under an obligation to set aside any provisions of national law, which might impede the immediate execution of the recovery decision [59].
Eftastaternas myndigheter är därmed skyldiga att åsidosätta alla bestämmelser i nationell lagstiftning som kan hindra att beslut omedelbart verkställs [59].
The notification and enforcement of recovery orders
Anmälan och genomförande av återkrav
Once the beneficiary, the amount to be recovered and the applicable procedure have been determined, recovery orders should be sent to the beneficiaries of the unlawful and incompatible aid without delay and within the deadline prescribed by the Authority’s decision.
När stödmottagaren, det belopp som ska återkrävas och det förfarande som ska tillämpas har fastställts bör betalningskravet skickas till mottagarna av det olagliga och oförenliga stödet utan dröjsmål och inom en tidsfrist som fastställs i övervakningsmyndighetens beslut.
The authorities responsible for carrying out the recovery must ensure that these recovery orders are enforced and that recovery is completed within the time-limit specified in the decision.
De myndigheter som ansvarar för att genomföra återkravet ska se till att betalningskravet verkställs och att återbetalningen avslutas inom den tidsfrist som anges i beslutet.
Where a beneficiary does not comply with the recovery order, EFTA States should seek the immediate enforcement of its recovery claims under national law.
Om en stödmottagare inte iakttar betalningskravet bör Eftastaten ansöka om omedelbar verkställighet av dess betalningskrav enligt nationell lagstiftning.
Litigation before national courts
Tvist i nationell domstol
The implementation of recovery decisions can give rise to litigation in national courts.
Genomförandet av beslut om återkrav kan ge upphov till tvister i nationell domstol.
Two main categories of recovery-related litigation can be distinguished: actions brought by the recovering authority seeking a court order to force an unwilling recipient to refund the unlawful and incompatible aid and actions brought by beneficiaries contesting the recovery order.
Två huvudkategorier av tvister kan urskiljas i samband med återkrav: dels talan som väcks av den myndighet som genomför återkravet och ansöker om ett domstolsbeslut för att tvinga en motvillig stödmottagare att återbetala det olagliga och oförenliga stödet, dels talan som väcks av stödmottagare som bestrider betalningskravet.
The execution of a recovery decision can be delayed for many years when the national measures taken for the implementation of a recovery decision are challenged in court.
Genomförandet av beslutet om återkrav kan försenas under många år om de nationella åtgärder som vidtas för att genomföra beslutet överklagas till domstol.
This is even more the case when the recovery decision is itself challenged before the EFTA Court, especially if national judges are asked to suspend the implementation of national measures until the EFTA Court has ruled on the validity of the recovery decision.
Så är även fallet om själva beslutet om återkrav överklagas till Eftadomstolen och om de nationella domstolarna uppmanas att skjuta upp genomförandet av nationella åtgärder tills Eftadomstolen har avgjort om beslutet om återkrav är giltigt.
In line with the case law of the ECJ, the beneficiary of an aid who could without any doubt have challenged a recovery decision under Article 36 of the Surveillance and Court Agreement before the EFTA Court can no longer challenge the validity of the decision in proceedings before the national court on the ground that the decision was unlawful [60].
Enligt EG-domstolens rättspraxis kan en stödmottagare som enligt artikel 36 i övervakningsavtalet utan tvekan kunde ha överklagat ett beslut om återkrav till Eftadomstolen inte längre ifrågasätta beslutets giltighet vid förfaranden i nationell domstol med hänvisning till att beslutet var olagligt [60].
It derives from this that the beneficiary of an aid who could have asked for interim relief before the EFTA Court in accordance with Articles 40 and 41 of the Surveillance and Court Agreement and has failed to do so, cannot ask for a suspension of the measures taken by the national authorities for implementing that decision on grounds linked to the validity of the decision.
Av detta följer att en stödmottagare som kunde ha begärt interimistiska åtgärder hos Eftadomstolen i enlighet med artiklarna 40 och 41 i övervakningsavtalet och har underlåtit att göra detta inte kan begära att de åtgärder som nationella myndigheter vidtagit för att genomföra beslutet skjuts upp på grunder som har samband med beslutets giltighet.
On the other hand, in cases where it is not self-evident that an action for annulment brought against the contested decision by the beneficiary of the aid would have been admissible, an adequate legal protection must be offered to the aid beneficiary.
I fall där det inte är självklart att stödmottagaren skulle ha kunnat väcka talan om att upphäva det omtvistade beslutet måste dock stödmottagaren ges ett lämpligt rättsligt skydd.
In the event that the aid beneficiary challenges the implementation of the decision in proceedings before the national court on the ground that such recovery decision was unlawful, the national judge should rely on the procedure laid down in Article 34 of the Surveillance and Court Agreement [61].
Om stödmottagaren överklagar genomförandet av beslutet om återkrav i nationell domstol med hänvisning till att beslutet var olagligt, måste den nationella domstolen tillämpa det förfarande som anges i artikel 34 i övervakningsavtalet [61].
In case the beneficiary also asks for interim relief of the national measures adopted to implement the recovery decision because of an alleged illegality of the Authority’s recovery decision, the national judge has to assess whether the case at hand fulfils the conditions established by the ECJ in the Zuckerfabrik [62] and Atlanta [63] cases.
Om stödmottagaren även begär interimistiska åtgärder i fråga om de nationella åtgärder som har antagits för att genomföra beslutet om återkrav genom att hävda att övervakningsmyndighetens beslut om återkrav är olagligt, ska den nationella domstolen bedöma om fallet uppfyller de villkor som EG-domstolen fastställt i målen Zuckerfabrik [62] och Atlanta [63].
This means that a national court should only order interim relief if:
Det innebär att en nationell domstol bara ska besluta om interimistiska åtgärder om
that court entertains serious doubts as to the validity of the act and, if the validity of the contested act is not already in issue before the EFTA Court, itself acts in accordance with the second sentence in paragraph 56 above;
domstolen finner att det finns grund för allvarliga tvivel i fråga om rättsaktens giltighet och, om den omtvistade aktens giltighet inte redan behandlas av Eftadomstolen, själv agera i överensstämmelse med andra meningen i punkt 56 ovan,
there is urgency, in that the interim relief is necessary to avoid serious and irreparable damage being caused to the party seeking the relief;
det är brådskande eftersom de interimistiska åtgärderna är nödvändiga för att förhindra att allvarlig och irreparabel skada orsakas den part som ansöker om interimistiska åtgärder,
the court takes due account of the EEA interest; and
domstolen tar vederbörlig hänsyn till EES intresse, och
in its assessment of all those conditions, it respects any decisions of the EFTA Court ruling on the lawfulness of the act or on an application for interim measures seeking similar interim relief at EEA level [64].
den i sin värdering av om alla dessa villkor är uppfyllda respekterar avgöranden från Eftadomstolen om en rättsakts laglighet eller avgöranden om interimistiska åtgärder på EES-nivå [64].
The specific case of insolvent beneficiaries
Det särskilda fallet med stödmottagare på obestånd