natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The consequence of the exemption is that the suppliers of the exempted goods and services have to pay input tax on the services and goods they purchase as any final consumer (without having the possibility to charge output tax to the ultimate consumer).
Undantaget får till följd att leverantörer av undantagna varor och tjänster i likhet med vilken slutkund som helst måste betala ingående mervärdesskatt på de tjänster och varor de köper (utan att kunna ta ut utgående mervärdesskatt av slutkunden).
This logical consequence of the VAT exemptions has, however, created a distortion at another level.
Denna logiska följd av undantagen från mervärdesskatt har dock gett upphov till snedvridning på ett annat plan.
Public entities, just as any integrated company which is tax exempted, will have an incentive to procure ‘in-house’ [12] instead of acquiring services or goods in the market.
Offentliga organ uppmuntras, i likhet med andra integrerade företag som är undantagna från skatt, att upphandla ”internt” [12] i stället för att förvärva varor eller tjänster på marknaden.
In order to create a system without any particular incentive to produce goods or services with own resources compared to external acquisition, the Norwegian authorities adopted the VAT Compensation Act.Article 2 of the VAT Compensation Act lists the entities covered by the Act exhaustively:
För att åstadkomma ett system utan några särskilda incitament att producera varor eller tjänster med egna medel i stället för att förvärva externt, antog de norska myndigheterna lagen om kompensation för mervärdesskatt.Enligt artikel 2 i lagen om kompensation för mervärdesskatt gäller lagen endast följande enheter:
local and regional authorities carrying out local or regional activities in which the local council or county council or another council under the Local Government Act [13] or other special local governmental legislation is the supreme body;
Lokala och regionala myndigheter som bedriver lokal eller regional verksamhet för vilken kommun, landsting eller någon annan myndighet enligt lagen om lokalt styre [13] eller annan särskild lagstiftning om lokalt styre är högsta organ.
intermunicipal companies established according to the Local Government Act or other special local governmental legislation;
Interkommunala företag som bildats i enlighet med lagen om lokalt styre eller annan särskild lagstiftning om lokalt styre.
private or non-profit undertakings in as far as they carry out health, educational or social services which are statutory obligations of local or regional authorities;
Privata företag eller företag som drivs utan vinstsyfte, om de tillhandahåller hälsovårdstjänster, undervisning eller socialtjänst som utgör lagstadgade förpliktelser för lokala eller regionala myndigheter.
day care institutions as mentioned in Article 6 of the Day Care Act [14];
Daghem enligt artikel 6 i lagen om daghem [14].
Joint Parish Council (Kirkelig fellesråd).
Gemensamma församlingsråd (Kirkelig fellesråd).
It follows from Article 3 read in conjunction with Article 4(2) of the VAT Compensation Act, that the Norwegian State compensates input tax paid by taxable persons covered by the VAT Compensation Act when buying goods and services from other taxable persons when they do not have the right to deduct input tax since they are tax exempted according to the VAT Act [15].3.
Av artikel 3 jämförd med artikel 4.2 i lagen om kompensation för mervärdesskatt följer att den norska staten kompenserar för ingående mervärdesskatt som betalas av beskattningsbara personer som omfattas av lagen om kompensation för mervärdesskatt, när dessa köper varor och tjänster från andra beskattningsbara personer och inte har rätt att dra av ingående mervärdesskatt eftersom de är undantagna från skatt i enlighet med mervärdesskattelagen [15].3.
The doubts the Authority expressed in the Decision to open the formal investigation procedure
Tvivel som framförts av myndigheten i beslutet om inledande av det formella granskningsförfarandet
In Decision No 225/06/COL to open the formal investigation procedure with regard to Article 3 of the VAT Compensation Act, the Authority’s preliminary consideration was that the input tax compensation as provided for in Article 3 of the VAT Compensation Act constituted State aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement.
I beslut nr 225/06/KOL om inledande av det formella granskningsförfarandet med avseende på artikel 3 i lagen om kompensation för mervärdesskatt var myndighetens preliminära uppfattning att artikel 3 i lagen om kompensation för mervärdesskatt utgjorde statligt stöd enligt artikel 61.1 i EES-avtalet.
The Authority considered that the compensation granted under the VAT Compensation Act was granted by the State through state resources from the State Budget.
Myndigheten ansåg att den kompensation som beviljas enligt lagen om kompensation för mervärdesskatt gavs av staten med hjälp av statliga medel från statsbudgeten.
In the Authority’s view it was not relevant for this assessment whether or not the State’s cost of the compensation at the central level is counterbalanced by reduced transfers to the local and regional authorities as such.
Enligt myndighetens åsikt hade det ingen betydelse för bedömningen huruvida statens kostnad för kompensationen på central nivå uppvägs av minskade överföringar till de lokala och regionala myndigheterna.
The Authority further considered that, to the extent that the Norwegian authorities compensate input tax on purchases of goods and services to undertakings not subject to VAT but falling within the scope of Article 2 of the VAT Compensation Act, they grant those undertakings an economic advantage.
Myndigheten ansåg vidare att de norska myndigheterna, när de ger kompensation för ingående mervärdesskatt på köp av varor och tjänster till företag som inte är mervärdesskatteskyldiga utan omfattas av artikel 2 i lagen om kompensation för mervärdesskatt, ger dessa företag en ekonomisk fördel.
In the assessment of selectivity, the Authority raised doubts as to whether the VAT compensation, which in its view constituted a materially selective measure, could be justified by the nature and logic of the VAT system, i.e., whether it met the objectives inherent in the VAT system itself, or whether it pursued other objectives, external to the VAT system.
I sin bedömning av selektivitet uttryckte myndigheten tvivel om kompensationen för mervärdesskatt, som den betraktade som en uppenbart selektiv åtgärd, kunde motiveras av mervärdesskattesystemets art och logik, dvs. huruvida den uppfyllde syftena för mervärdesskattesystemet i sig eller om det var andra syften, vid sidan av mervärdesskattesystemet, som eftersträvades.
According to the explanations given by the Norwegian authorities, the objective pursued with the introduction of the VAT Compensation Act was to facilitate and encourage the choice by the taxable persons covered by the VAT Compensation Act between self supply and outsourcing of goods and services subject to VAT.
Enligt de norska myndigheternas förklaringar var det syfte som eftersträvades med införandet av lagen om kompensation för mervärdesskatt att underlätta för beskattningsbara personer som omfattas av lagen om kompensation för mervärdesskatt att välja mellan självförsörjning och upphandling av mervärdesskattepliktiga varor och tjänster.
The Authority had doubts as to whether this purpose could be said to be in the nature and logic of the VAT system itself which is a tax on consumption.
Myndigheten uttryckte tvivel i fråga om huruvida detta syfte kunde sägas ligga i själva mervärdesskattesystemets art och logik, med tanke på att mervärdesskatt är en skatt på konsumtion.
In the Authority’s preliminary view, the VAT compensation was not a part of the VAT system, established in 1970, as such but a separate measure, introduced later, to rectify some of the distortions created by the VAT system.
Enligt myndighetens preliminära uppfattning ingick inte mervärdesskattekompensation i mervärdesskattesystemet, som inrättades 1970, utan utgjorde en separat åtgärd som införts senare för att åtgärda en del av de snedvridningar som mervärdesskattesystemet förorsakat.
The Authority pointed out that while mitigating distortions for municipal acquisitions, the VAT compensation had created a distortion of competition between undertakings carrying out the same economic activities in sectors exempted from the application of VAT.
Myndigheten påpekade att kompensationen för mervärdesskatt visserligen lindrade snedvridningen vid kommunala inköp, men att den gett upphov till en snedvridning av konkurrensen mellan företag som bedriver samma ekonomiska verksamhet i sektorer som är undantagna från mervärdesskatt.
The Authority recalled that, in principle, the beneficiaries under the VAT compensation scheme can receive compensation for input VAT under the conditions of the scheme, regardless of whether aid to operators in these sectors would have an effect on trade.
Myndigheten erinrade om att stödmottagarna inom ordningen för kompensation för mervärdesskatt i princip kan få kompensation för ingående mervärdesskatt på de villkor som gäller för ordningen, oavsett om stödet till aktörer inom dessa sektorer skulle påverka handeln.
Some of the sectors covered by the VAT Compensation Act are partly or fully open for EEA-wide competition.
Vissa av de sektorer som omfattas av lagen om kompensation för mervärdesskatt är helt eller delvis öppna för konkurrens i hela EES.
Aid granted to undertakings in these sectors is thus capable of affecting trade between the Contracting Parties to the EEA Agreement.
Stöd till företag inom dessa sektorer kan därför påverka handeln mellan de avtalsslutande parterna i EES-avtalet.
The Authority had to assess the scheme as such and not its application to each individual sector covered.
Myndighetens bedömning gällde ordningen som sådan och inte dess tillämpning på varje enskild sektor som omfattas.
Based on jurisprudence, the Authority’s preliminary conclusion was that, as a general nationwide scheme, the VAT Compensation Act was capable of affecting trade between the Contracting Parties.
Med utgångspunkt i rättspraxis drog myndigheten den preliminära slutsatsen att lagen om kompensation för mervärdesskatt, eftersom den är en allmän landsomfattande ordning, skulle kunna påverka handeln mellan de avtalsslutande parterna.
Finally, the Authority expressed doubts that the input tax compensation could be considered compatible with the State aid rules of the EEA Agreement following the application of any of the exceptions foreseen under Articles 61(2) and (3) of the said agreement.
Slutligen ställde sig myndigheten tvivlande till att kompensationen för ingående mervärdesskatt kunde anses förenlig med reglerna om statligt stöd i EES-avtalet efter tillämpning av något av de undantag som anges i artikel 61.2 och 61.3 i detta avtal.
Moreover, although aid could potentially, in some situations, be considered compatible under the derogation foreseen in Article 59(2) of the EEA Agreement, the Authority was of the preliminary view that this provision did not justify the compatibility of the VAT Compensation Act as a scheme.
Även om stöd möjligen i vissa situationer skulle kunna anses som förenligt enligt undantaget i artikel 59.2 i EES-avtalet var myndigheten dessutom av den preliminära uppfattningen att denna bestämmelse inte innebar att lagen om kompensation för mervärdesskatt som ordning betraktad var förenlig.
By letter dated 18 September 2006 (Event No 388922), the Norwegian authorities submitted comments to the Authority’s Decision to open the formal investigation procedure.
Genom en skrivelse av den 18 september 2006 (diarienummer 388922) lämnade de norska myndigheterna synpunkter på myndighetens beslut om inledande av det formella granskningsförfarandet.
The comments were divided into three sections:
Synpunkterna var indelade i tre avsnitt:
The framework of the VAT Compensation scheme
Bakgrund till ordningen för kompensation för mervärdesskatt
The Norwegian authorities explained that VAT is a general tax that applies, in principle, to all commercial activities involving the production and distribution of goods and the provisions of services.
De norska myndigheterna förklarade att mervärdesskatt är en allmän skatt som i princip tillämpas på all kommersiell verksamhet som innefattar produktion och distribution av varor och tillhandahållande av tjänster.
VAT incurred on expenses is recoverable only to the extent that the tax payer provides services which are subject to VAT.
Mervärdesskatt som betalas på omkostnader kan återfås endast om skattebetalaren tillhandahåller mervärdesskattepliktiga tjänster.
Under the current VAT rules, most of the activities in the municipal sector are not subject to VAT:
Enligt gällande mervärdesskatteregler är merparten av den kommunala sektorns verksamhet befriad från mervärdesskatt:
‘Municipal activity is generally outside the VAT system.
”Kommunal verksamhet ligger i allmänhet utanför mervärdesskattesystemet.
Basic municipal activities such as health services, educational services and social services are not subject to VAT.
Grundläggande kommunal verksamhet, t.ex. hälsovårdstjänster, undervisning och socialtjänst, är befriad från mervärdesskatt.
Economic activities in which municipalities engage as a “public authority” are outside the scope of VAT.
För ekonomisk verksamhet där kommuner medverkar som en ’offentlig myndighet’ gäller inte bestämmelserna om mervärdesskatt.
Thus, VAT incurred by the municipalities related to exempt or non-taxable activities is an un-recoverable cost.
Mervärdesskatt som betalas av kommunerna i samband med verksamhet som är befriad från mervärdesskatt eller inte är beskattningsbar utgör därmed en kostnad som inte kan återfås.
It may be referred to as a “hidden VAT cost”.
Den kan betecknas som en ’dold kostnad för mervärdesskatt’.
It may also be seen as an anomaly of the VAT system.
Den kan också ses som en brist i mervärdesskattesystemet.
Since the VAT system is supposed to be governed by a principle of neutrality, the VAT treatment of the municipalities may distort competition.
Eftersom mervärdesskattesystemet ska styras av en neutralitetsprincip kan behandlingen av kommunerna i mervärdesskattehänseende snedvrida konkurrensen.
Due to the fact that the municipalities may not claim back the VAT paid on inputs provided by the private sector, it may also introduce a bias for public authorities towards self-supply of services liable for VAT versus contracting out to the private sector.’
Eftersom kommunerna inte får återkräva mervärdesskatt som betalats på insatsvaror som tillhandahållits av den privata sektorn, kan den också leda till att offentliga myndigheter väljer självförsörjning av mervärdesskattepliktiga tjänster i stället för att lägga ut dem på den privata sektorn.”
By compensating the municipalities for input tax on all goods and services, the Norwegian authorities argued that the purpose of the general VAT compensation scheme is to create a level playing field between self supply and outsourcing:
De norska myndigheterna hävdade att kompensationen till kommunerna för ingående mervärdesskatt på alla varor och tjänster inom ramen för den allmänna ordningen för kompensation för mervärdesskatt syftar till att skapa likvärdiga villkor för självförsörjning och upphandling:
‘The VAT will no longer distort the municipal authorities' incentives when choosing between “in-house” production of services and purchase of services liable for VAT from private service providers.
”Mervärdesskatten kommer inte längre att snedvrida de kommunala myndigheternas motiv vid valet mellan ’intern’ produktion av tjänster och upphandling av mervärdesskattepliktiga tjänster från privata leverantörer.
[…] Neutrality can therefore be deemed as the objective assigned to the VAT compensation scheme.’
[…] Neutralitet kan därför sägas vara det syfte som eftersträvas med ordningen för kompensation för mervärdesskatt.”
The Norwegian authorities stressed the view already expressed in the preliminary phase of the investigation that the VAT compensation scheme does not constitute an aid measure for the undertakings falling within the scope of Article 2 of the VAT Compensation Act.
De norska myndigheterna underströk den uppfattning de redan framfört i granskningens inledningsskede, nämligen att ordningen för kompensation för mervärdesskatt inte utgör en stödåtgärd för de företag som omfattas av artikel 2 i lagen om kompensation för mervärdesskatt.
The reason for this statement is that when the general VAT compensation scheme was introduced in 2004, the municipal appropriations in the annual fiscal budget were reduced accordingly by the expected amount of input tax compensated.
Som grund för detta påpekande anfördes att man i samband med införandet av den allmänna ordningen för kompensation för mervärdesskatt 2004 minskade de kommunala anslagen i den årliga statsbudgeten i en utsträckning motsvarande den förväntade kompensationen för ingående mervärdesskatt.
The VAT compensation scheme has therefore no revenue effects for the Government.
Ordningen för kompensation för mervärdesskatt påverkar därför inte statens inkomster.
Thus the system may be described as a self-funding system through allocation of a rebate/compensation cost to municipalities.
Systemet kan alltså beskrivas som självfinansierande genom att kostnaden för kompensationen regleras genom bidraget till kommunerna.
In the letter dated 18 September 2006, the Norwegian authorities expressed their disagreement with the assessment of the Authority that the VAT Compensation Act constitutes State aid for the following reasons:
I skrivelsen av den 18 september 2006 invände de norska myndigheterna mot myndighetens bedömning att lagen om kompensation för mervärdesskatt utgör statligt stöd, och det av följande skäl:
The Norwegian authorities believe that it is not correct to deem the VAT compensation as an ‘advantage’, which relieves undertakings of charges that are normally borne from their budgets.
De norska myndigheterna anser att det är felaktigt att betrakta kompensationen för mervärdesskatt som en ”fördel” som innebär att företag befrias från avgifter som normalt belastar deras budgetar.
Because the municipalities fund the VAT compensation scheme themselves through a reduction of the general grants, no factual economic relief is granted.
Eftersom kommunerna själva finansierar ordningen för kompensation för mervärdesskatt genom en minskning av de generella bidragen, beviljas i själva verket ingen ekonomisk lättnad.
The VAT compensation scheme neither implies any reduction in the amount of tax nor any kind of tax deferment.
Ordningen för kompensation för mervärdesskatt medför varken någon minskning av skatten eller något uppskov med inbetalning av skatt.
Consequently, in the opinion of the Norwegian authorities, it is wrong to compare the VAT compensation scheme to measures which imply a genuine reduction in the recipient's tax burden.
Följaktligen är det enligt de norska myndigheternas mening fel att jämföra ordningen för kompensation för mervärdesskatt med åtgärder som innebär en faktisk minskning av stödmottagarens skattebörda.
The scope of the VAT Compensation Act is positively defined in that only legal persons falling within Article 2 of the Act can be compensated for input tax on purchases.
Tillämpningsområdet för lagen om kompensation för mervärdesskatt är tydligt definierat eftersom endast juridiska personer enligt artikel 2 i lagen kan kompenseras för ingående mervärdesskatt på inköp.
A selective tax measure can nevertheless be justified due to the nature or general scheme of the tax system in question.
En selektiv skatteåtgärd kan ändå vara berättigad till följd av det aktuella skattesystemets art eller generella utformning.
The Norwegian authorities considered that by stating that the VAT compensation is not a part of the VAT system, the Authority dismissed their argument that the VAT compensation can be deemed to be in line with the nature and logic of the VAT system itself.
De norska myndigheterna ansåg att myndigheten, genom att hävda att kompensation för mervärdesskatt inte ingår i mervärdesskattesystemet, avfärdade deras argument att kompensation för mervärdesskatt kan anses vara förenlig med själva mervärdesskattesystemets art och logik.
The Norwegian authorities objected to this approach referring to Chapter 17B.3.1 et seq. of the Authority's State Aid Guidelines where various aspects of differential measures are looked into.
De norska myndigheterna invände mot denna hållning med hänvisning till kapitel 17B.3.1 och följande i myndighetens riktlinjer för statligt stöd, där olika aspekter av särskiljande åtgärder behandlas.
They considered that VAT compensation is justified by the nature or general scheme of the tax system in question and referred to Chapter 17B.3.4 of the State Aid Guidelines ‘Application of State aid rules to measures relating to direct business taxation’.
De menade att kompensationen för mervärdesskatt motiveras av det aktuella skattesystemets art eller generella utformning och hänvisade till kapitel 17B.3.4 i riktlinjerna för statligt stöd (tillämpningen av reglerna om statligt stöd på åtgärder som omfattar direkt beskattning av företag).
It is a fundamental principle that the VAT system should be neutral and non-discriminatory.
Det är en grundläggande princip att mervärdesskattesystemet ska vara neutralt och icke-diskriminerande.
In the opinion of the Norwegian authorities, neutrality may therefore be seen as inherent in the VAT system itself.
Enligt de norska myndigheternas mening kan neutralitet därför ses som en inneboende del av själva mervärdesskattesystemet.
Neutrality, which is inherent to the VAT system, is also the objective assigned to the VAT compensation scheme.
Neutralitet, som är en inneboende del av mervärdesskattesystemet, är också det syfte som eftersträvas med ordningen för kompensation för mervärdesskatt.
Therefore, the Norwegian authorities believed that it is fair to consider the VAT compensation scheme to be in line with the nature and logic of the VAT system itself.
De norska myndigheterna ansåg därför att det är rimligt att betrakta ordningen för kompensation för mervärdesskatt som förenlig med själva mervärdesskattesystemets art och logik.
Moreover, they noted that in case the VAT compensation scheme should be phased out, the distortion of competition resulting from the VAT system would be revived: ‘The fact that the municipalities cannot recover VAT on inputs would distort the municipal authorities' incentives when choosing between “in-house” production of services and purchase of services liable for VAT from private service providers.’
De noterade dessutom att snedvridningen av konkurrensen till följd av mervärdesskattesystemet skulle återkomma om ordningen för kompensation för mervärdesskatt avvecklades: ”Om kommunerna inte kunde återkräva mervärdesskatt på insatsvaror skulle det snedvrida de kommunala myndigheternas motiv vid valet mellan ’intern’ produktion av tjänster och upphandling av mervärdesskattepliktiga tjänster från privata leverantörer.”
The Norwegian authorities pointed out that, in order to mitigate distortion of competition resulting from the VAT system, the so-called Rattsø Committee assessed several possible measures before it decided that the VAT compensation scheme would be the most suitable [16].
De norska myndigheterna påpekade att den så kallade Rattsø-kommittén undersökt flera möjliga åtgärder för att lindra snedvridningen av konkurrensen till följd av mervärdesskattesystemet, innan den kom fram till att ordningen för kompensation för mervärdesskatt skulle vara lämpligast [16].
One of the possible measures the Committee assessed was to extend the municipalities’ right to deduct input VAT.
En av de möjliga åtgärder som kommittén undersökte var att utöka kommunernas rätt att dra av ingående mervärdesskatt.
Another possible measure would be to make the municipalities subject to VAT in general.
En annan möjlig åtgärd skulle vara att göra kommunerna allmänt mervärdesskatteskyldiga.