natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In its opinion, an undertaking cannot be expected to verify whether legislation in place for more than 10 years had been notified to the Authority.
Enligt företagets mening kan ett företag inte väntas kontrollera om lagstiftning som funnits i över tio år har anmälts till övervakningsmyndigheten.
Moreover, the retroactive payment of taxes, it said, is questionable from a legal perspective and counterproductive from an economic point of view, in particular in the context of the current financial crisis.
Vidare menar man att en retroaktiv betalning av skatt är tveksam ur ett juridiskt perspektiv och kontraproduktiv ur ett ekonomiskt perspektiv, särskilt med tanke på den nuvarande finanskrisen.
Company G referred also to the principles of legitimate expectations and legal certainty.
Företag G hänvisar även till principerna om berättigade förväntningar och rättssäkerhet.
Comments from Company H
Synpunkter från företag H
In letters dated 17 October 2008 and 27 May 2009, Company H expressed its concern that the tax legislation in favour of captive insurance companies in Liechtenstein could be considered incompatible State aid.
Företag H uttrycker i skrivelser av den 17 oktober 2008 och den 27 maj 2009 sin oro över att skattelagstiftningen för captiveförsäkringsbolag i Liechtenstein skulle kunna anses utgöra oförenligt statligt stöd.
The company stated that it had trusted the legality of the legislation in place for more than 10 years, and it would not be realistic to require it to ensure that it is compliant with the State aid rules of the EEA Agreement.
Företaget förklarar att det förlitat sig på att den lagstiftning som funnits i över tio år var laglig och att det inte vore realistiskt att kräva att företaget ska försäkra sig om att den är förenlig med reglerna om statligt stöd i EES-avtalet.
Recovery of taxes would violate the principles of legitimate expectations and legal certainty, and would contravene the principle of equal treatment within the EEA at time in which the European Commission has allowed millions of euro of State aid to alleviate the financial crisis.
Att kräva återbetalning av skatter skulle strida mot principerna om berättigade förväntningar och rättssäkerhet, samt principen om likabehandling inom EES-området, vid en tidpunkt då kommissionen har beviljat miljontals euro i statligt stöd för att mildra finanskrisen.
Comments from Company I
Synpunkter från företag I
Company I communicated its concern that the taxation of captive insurance companies in Liechtenstein may constitute incompatible State aid, and stressed its trust in the legislation applicable in Liechtenstein for 10 years.
Företag I förklarar sin oro över att beskattningen av captiveförsäkringsbolag i Liechtenstein skulle kunna utgöra oförenligt statligt stöd och betonar att man litat på den lagstiftning som varit tillämplig i Liechtenstein i tio år.
This, in its opinion, justified the application of legitimate expectations and legal certainty in the context of recovery.
Enligt företaget motiverar detta tillämpningen av principerna om berättigade förväntningar och rättssäkerhet när det gäller återkravet.
Comments from Company J
Synpunkter från företag J
Company J presented its concerns regarding the possible incompatibility of the Liechtenstein taxation for captive insurance companies with the State aid rules in letters dated 13 November 2008 and 20 April 2009.
Företag J förklarar i sina skrivelser av den 13 november 2008 och den 20 april 2009 sin oro över att Liechtensteins beskattning av captiveförsäkringsbolag skulle kunna vara oförenlig med reglerna om statligt stöd.
Company J argued that special provisions for captive insurance companies in new Solvency II legislation are an indication that captives are not active on the same market, and are not subject to the same regulatory mechanisms, as other insurance companies.
Företag J hävdar att de särskilda bestämmelserna för captiveförsäkringsbolag i den nya Solvens II-lagstiftningen är ett tecken på att captiveförsäkringsbolag inte är verksamma på samma marknad och inte är föremål för samma tillsynsmekanismer som andra försäkringsbolag.
Company J also argued that any undertaking can establish a captive insurance company and in consequence the measure is not selective.
Företag J hävdar också att alla företag kan bilda ett captiveförsäkringsbolag och att åtgärden därför inte är selektiv.
The company was of the view that taxing captive insurance companies ‘across the board’ on their net earnings would lead to unequal treatment of undertakings.
Företaget anser att linjär beskattning av captiveförsäkringsbolagens nettoinkomst skulle leda till olika behandling av företag.
Captives, the company argued, are an instrument of self insurance and should only be taxed on their income from insurance branches liable for a legal insurance obligation in the country of the insurer.
Företaget hävdar att captiveförsäkringsbolag utgör ett slags egenförsäkring och endast bör beskattas utifrån sin inkomst från försäkringsdotterbolag som omfattas av en juridisk försäkringsskyldighet i försäkringsgivarens land.
Otherwise, it was said, undertakings that create a captive will be worse off from a tax point of view than those that do not have a captive insurance company, and choose not to insure risks which do not have to be insured by law.
Annars menar man att företag som bildar ett captiveförsäkringsbolag kommer att missgynnas i skattehänseende jämfört med dem som inte har något captiveförsäkringsbolag och välja att inte försäkra risker som de inte måste försäkra enligt lag.
Captives take insurance policies for risks for which there is no market and income from these activities should, therefore, not be taxed.
Captiveförsäkringsbolag försäkrar risker som det inte finns någon marknad för och inkomster från denna verksamhet bör därför inte beskattas.
The company argued that it would contradict the principle of legal certainty to expect an undertaking to question legislation that had applied for more than 10 years.
Företaget hävdar att det strider mot rättssäkerhetsprincipen att förvänta sig att ett företag ska ifrågasätta lagstiftning som gällt i över tio år.
It stated that it had legitimately trusted the legality of the tax measures and contended that should the Authority come to the conclusion that State aid is involved, the measures qualify as existing aid, or (alternatively) recovery would contravene fundamental principles of law.
Företaget förklarar att det haft berättigade förväntningar på att skatteåtgärderna var lagliga och hävdar att om övervakningsmyndigheten skulle komma fram till att det föreligger statligt stöd så måste slutsatsen bli att åtgärderna bör räknas som befintligt stöd eller (alternativt) att ett återkrav skulle strida mot grundläggande rättsprinciper.
Finally, Company J referred to the financial crisis and how it has had an impact on the assessment of State aid.
Slutligen hänvisar företag J till finanskrisen och till hur den har påverkat bedömningen av det statliga stödet.
In its view, many of the measures adopted by several Member States of the European Union will not have a temporary character but will become permanent.
Företaget anser att många av de åtgärder som flera EU-medlemsstater har antagit inte är av tillfällig art utan kommer att permanentas.
Against this background, Company J expected that the Authority will not request the amendment of the Liechtenstein tax legislation applicable to captives.
Mot bakgrund av detta räknar företag J med att övervakningsmyndigheten inte kommer att begära någon ändring av Liechtensteins skattelagstiftning för captiveförsäkringsbolag.
Comments from Company K
Synpunkter från företag K
It argued that any order to repay aid would contravene the principle of legal certainty (pointing out that Liechtenstein law has a limitation period of five years for challenging tax liabilities).
Företaget hävdar att ett eventuellt återkrav skulle strida mot rättssäkerhetsprincipen (och påpekar att Liechtensteins lagstiftning har en preskriptionstid på fem år för skatteskulder).
Should the Authority conclude that incompatible State aid was granted, the Company K considers that a recovery would violate the principles of legal certainty, homogeneity and legitimate expectations.
Om övervakningsmyndigheten skulle komma fram till att det beviljats oförenligt statligt stöd anser företag K att ett återkrav skulle strida mot principerna om rättssäkerhet, lika behandling och berättigade förväntningar.
COMMENTS BY THE LIECHTENSTEIN AUTHORITIES
SYNPUNKTER FRÅN LIECHTENSTEINS MYNDIGHETER
Comments on the opening decision
Synpunkter på beslutet att inleda ett granskningsförfarande
In a letter dated 25 November 2008, the Liechtenstein authorities referred to the evolution of the assessment of State aid in the context of business taxation from the beginning of the 1980s to the issue of a notice on the application of the State aid rules to direct business taxation in 1998, and to the European Commission’s decisions in the early 2000s (for example on the Belgian coordination centres [15]).The Liechtenstein authorities argued that captive insurance companies are not active on an open market as their activities are limited to managing intra-group risks, i.e. the risks of its own corporate group.
Liechtensteins myndigheter hänvisar i en skrivelse av den 25 november 2008 till hur bedömningen av statligt stöd vid bolagsbeskattning har förändrats sedan början av 1980-talet, till kommissionens meddelande från 1998 om tillämpningen av reglerna om statligt stöd på åtgärder som omfattar direkt beskattning av företag, och till kommissionens beslut i början av 2000-talet (till exempel om belgiska samordningscenter [15].Liechtensteins myndigheter hävdar att captiveförsäkringsbolag inte är verksamma på en öppen marknad eftersom deras verksamhet är begränsad till att hantera koncerninterna risker, dvs. den egna företagskoncernens risker.
Any income generated by the captive insurance through transactions within the group is not ordinary income that should be subject to income taxation, as the administration of own assets does not constitute a commercial activity subject to taxation.
De inkomster som captiveförsäkringsbolaget genererar genom transaktioner inom koncernen utgör inte vanliga inkomster som bör inkomstbeskattas, eftersom förvaltningen av egna tillgångar inte utgör någon beskattningsbar kommersiell verksamhet.
In their view, an entity that does not exercise its activity on a market in competition with other market players cannot be considered as engaging in economic activity as an undertaking [16].
De anser att ett företag som inte bedriver någon verksamhet på en marknad i konkurrens med andra marknadsaktörer inte kan anses bedriva ekonomisk verksamhet i egenskap av företag [16].
Even if they were to provide services on the ‘free’ market, the Liechtenstein system ensures that the regular tax rates apply to these free market activities.
Och om företagen skulle tillhandahålla tjänster på den ”fria” marknaden garanterar Liechtensteins system att vanliga skattesatser gäller för denna verksamhet på den fria marknaden.
In the opinion of the Liechtenstein authorities, it is only to the extent that the companies engage in those ‘free’ activities that they should qualify as undertakings.
Liechtensteins myndigheter anser att det bara är företag som bedriver sådan ”fri” verksamhet som bör räknas som företag.
The Liechtenstein authorities argued that captive insurance companies (like reinsurance companies) constitute a separate market from direct insurance due to the risk allocation within a group, the different regulatory framework, and the management function captives undertake within the group to which they belong.
Myndigheterna hävdar att captiveförsäkringsbolag (och återförsäkringsbolag) utgör en separat marknad i förhållande till direktförsäkringsbolagen på grund av riskfördelningen inom koncernen, det annorlunda regelverket, och den förvaltningsfunktion som captiveförsäkringsbolagen fyller inom den egna koncernen.
Captive insurance companies only insure their own group’s risks (where there is no market or where costs are too high) and not the risks of third parties.
Captiveförsäkringsbolag försäkrar bara den egna koncernens risker (där det inte finns någon marknad eller där kostnaderna är för höga) och inte tredjemans risker.
As far as selectivity is concerned, with reference to the Åland captive insurance system and the Irish Company Holding Regime, the Liechtenstein authorities submitted that the tax regime applicable to captive insurance companies is not materially selective.
När det gäller selektiviteten anser Liechtensteins myndigheter, med hänvisning till captiveförsäkringssystemet på Åland och den irländska ordningen för holdingbolag, att skattesystemet för captiveförsäkringsbolag inte är materiellt selektivt.
This is because the conditions for these companies are horizontal in nature and could be achieved by any undertaking, i.e. no specific economic strength is required from undertakings to set up a captive insurance company and it, therefore, applies to all sorts of companies.
Detta beror på att dessa företag omfattas av övergripande villkor som alla företag kan uppfylla, det vill säga det krävs inte någon särskild ekonomisk styrka för att bilda ett captiveförsäkringsbolag, och som därför gäller alla typer av företag.
On that basis any legal person, irrespective of the sector of activity or size of operations, could qualify for the tax reduction through ownership of a captive insurance company.
Mot bakgrund av detta skulle alla juridiska personer, oavsett i vilken sektor verksamheten bedrivs eller hur stor verksamheten är, vara berättigade till skattereduktionen genom att äga ett captiveförsäkringsbolag.
In line with the Gil Insurance [17] case-law, the Liechtenstein authorities argued in the alternative that the measures are justified by the nature and general scheme of the tax system, arguing that: ‘What matters is whether the apparent exception is actually in line with the internal logic of the measure. […] A tax measure is specific only if it unreasonably discriminates between situations being legally and factually comparable in the light of objectives set by the tax system.’ Under Liechtenstein law, captive insurances may be defined as a limited-purpose insurance entity established with the specific objective of financing risks emanating from their corporate group: ‘Hence, it is an in-house self-insurance vehicle. The captive insurance is made out of the own means of its corporate groups. Hence, the captive insurance follows the principle that the coverage of liabilities out of own means should be treated differently for tax purposes.’
I enlighet med rättspraxis i Gil Insurance-målet [17] hävdar Liechtensteins myndigheter i andra hand att åtgärderna är berättigade av skattesystemets natur och logik, och framhåller att det väsentliga är om det påstådda undantaget faktiskt överensstämmer med åtgärdens inneboende logik. En skatteåtgärd är bara specifik om den innebär oskälig åtskillnad mellan i faktiskt och rättsligt hänseende jämförbara situationer mot bakgrund av skattesystemets mål. Enligt Liechtensteins lagstiftning kan captiveförsäkringsbolag definieras som ett försäkringsbolag med det specifika syftet att finansiera risker som härrör ur den egna koncernen. Det är således ett internt egenförsäkrande företag. Captiveförsäkringsbolaget är uppbyggt av koncernens egna medel. Captiveförsäkringsbolaget följer således principen om att täckning av skulder med egna medel bör behandlas annorlunda i skattehänseende.
Furthermore, the Liechtenstein authorities highlighted the different treatment of captive insurance companies in comparison with conventional insurance companies by reference to Community/EEA law examples under the reinsurance directive and the Solvency II directive.
Liechtensteins myndigheter betonar också att captiveförsäkringsbolag behandlas annorlunda jämfört med konventionella försäkringsbolag och hänvisar till exempel ur gemenskaps-/EES-lagstiftningen, nämligen återförsäkringsdirektivet och Solvens II-direktivet.
These, it is said, take note of the specific nature of captive insurance and reinsurance undertakings.
Myndigheterna hävdar att man i direktiven beaktar captiveförsäkrings- och captiveåterförsäkringsbolagens särskilda särdrag.
They argued that it is acknowledged that as those undertakings cover only risks associated with the industrial or commercial group to which they belong, account is taken of their specific (and different) position.
De hävdar att man i direktiven beaktar att dessa företag befinner sig i en särskild (och annorlunda) situation, eftersom de endast försäkrar risker förknippade med den industri- eller handelskoncern de tillhör.
Finally (in the alternative), the Liechtenstein authorities considered that the 1997 Tax Act constitutes existing aid because at the time it was put into effect it did not constitute an aid, but subsequently became aid due to the evolution of EEA law.
Slutligen anser Liechtensteins myndigheter (i andra hand) att skattelagen från 1997 utgör befintligt stöd, eftersom den inte utgjorde stöd när lagen trädde ikraft men senare ansågs utgöra stöd till följd av ändringen av EES-lagstiftningen.
If the Authority characterises the measures as new aid, they argued that there are sufficient grounds for not recovering the aid.
Om övervakningsmyndigheten anser att åtgärderna utgör nytt stöd hävdar Liechtensteins myndigheter att det finns tillräckliga skäl att inte återkräva stödet.
This is for two reasons.
Det finns två skäl till detta.
The first is legitimate expectations based on a reliance on the approach taken by the Commission in its decisions relating to the tax incentives for intra-group financial treasury centres in France and the tax incentives for international financial activities in the Netherlands.
Det första är berättigade förväntningar som bygger på att företaget förlitade sig på den ståndpunkt som kommissionen intog i sina beslut om skatteincitament för koncernfinansieringsföretag i Frankrike och skatteincitament för internationell finansieringsverksamhet i Nederländerna.
The second is legal certainty, since at the time Liechtenstein joined the EEA in 1995, the Commission’s State aid practice (which is part of the acquis communautaire) did not consider taxation of intra-group activities to be a matter subject to the State aid rules.
Det andra är rättssäkerhet, eftersom det av kommissionens praxis för statligt stöd (som ingår i gemenskapens regelverk) när Liechtenstein anslöt sig till EES 1995 framgick att beskattning av verksamheter inom en koncern inte skulle omfattas av reglerna om statligt stöd.
Comments on third party submissions
Kommentarer till inkomna synpunkter från tredjeland
The Liechtenstein authorities stressed that nearly all captive insurance companies operating in Liechtenstein submitted comments during the formal investigation, reflecting the importance of the issue.
Liechtensteins myndigheter betonar att nästan alla captiveförsäkringsbolag som bedriver verksamhet i Liechtenstein har inkommit med synpunkter under det formella granskningsförfarandet, vilket visar hur viktig frågan är.
They emphasised that the decision to open a formal investigation came as a surprise to the companies since Liechtenstein’s tax regime had been adopted more than 10 years ago.
De betonar att beslutet att inleda ett formellt granskningsförfarande kom som en överraskning för företagen eftersom Liechtensteins skattesystem antogs för över tio år sedan.
Agreeing with the comments submitted by third parties, the Liechtenstein authorities argued that:
Liechtensteins myndigheter instämmer med de synpunkter som inkommit från tredjeman och anför följande:
Captives do not qualify as undertakings
Captiveförsäkringsbolag ska inte räknas som företag
The Liechtenstein authorities considered that the comments submitted by Company B provided a good overview of captive insurance operations.
Liechtensteins myndigheter anser att de synpunkter som inkommit från företag B ger en god överblick över captiveförsäkringsbolagens verksamhet.
They agree, in particular, that there is no ‘liquid insurance market’ for all of the activities of captives.
De håller framförallt med om att det inte finns någon ”likvid försäkringsmarknad” för alla delar av captiveförsäkringsbolagens verksamhet.
In this context the Liechtenstein authorities referred to an International Association of Insurance Supervisors (IAIS) Captive Issues Paper stating that:
Här hänvisar Liechtensteins myndigheter till en rapport om captiveförsäkringsfrågor från Internationella organisationen för försäkringstillsynsmyndigheter (IAIS).
‘Certain types of risk such as sensitive product liability risks, environmental impairment, pharmaceutical liability and selected professional indemnity, regardless of the claims history, are frequently either extremely difficult or even impossible to place in traditional markets. Alternatively they demand either high premiums or unacceptable terms and conditions even though the insured may have an acceptable claims history.’
”Av den framgår det att det ofta antingen är mycket svårt eller till och med omöjligt att på den traditionella marknaden teckna försäkring för vissa typer av risker, till exempel ansvarsförsäkring för känsliga produkter, miljöskadeförsäkring, ansvarsförsäkring för läkemedel och vissa andra yrkesrelaterade risker, oavsett skadehistorik. Alternativt krävs det antingen höga premier eller oacceptabla villkor, trots att försäkringstagaren kan ha en acceptabel skadehistorik.”
The Liechtenstein authorities reiterated that all captives established in Liechtenstein are confined to managing intra-group risks only.
Liechtensteins myndigheter upprepar att alla captiveförsäkringsbolag i Liechtenstein endast hanterar risker inom koncernen.
Further, the risks insured by captives are often not transferable to other commercial insurers.
Vidare är de risker som captiveförsäkringsbolagen försäkrar inte överförbara till andra kommersiella försäkringsbolag.
Captives are therefore in a position to cover risks for which the traditional insurance market does not offer economically viable solutions.
Captiveförsäkringsbolag kan därför försäkra risker som det ekonomiskt sett inte lönar sig att försäkra på den traditionella försäkringsmarknaden.
In addition, captives differ considerably from direct insurance companies as the latter insure many sorts of risks and therefore hold a risk pool to balance claims.
Dessutom skiljer sig captiveförsäkringsbolagen väsentligt från direktförsäkringsbolag eftersom de senare försäkrar många typer av risker och därför sprider riskerna för att kunna täcka de skador som uppstår.
A captive on the other hand only insures its own companies’ risks and is not able to balance those risks.
Ett captiveförsäkringsbolag, å andra sidan, försäkrar endast sina egna företags risker och kan inte sprida dessa risker.
The Liechtenstein authorities argue, therefore, that the captive insurance market is distinct from conventional insurance market operations and that captive insurances do not compete with insurance companies.
Liechtensteins myndigheter menar därför att captiveförsäkringsmarknaden skiljer sig från den konventionella försäkringsmarknaden och att captiveförsäkringsbolag inte konkurrerar med andra försäkringsbolag.
Reference was also made to Court of Justice case-law concluding that an entity which does not exercise its activity on a market ‘in competition with other market players’ cannot be considered as operating an economic activity as an undertaking, and to the Authority’s decision in the Norwegian Road Administration case which — it is argued — shows that entities engaged only in in-house activities are not undertakings as they do not engage in economic activities.
Man hänvisar även till domstolens rättspraxis, enligt vilken ett företag som inte bedriver sin verksamhet på en marknad i konkurrens med andra aktörer på marknaden inte kan anses utgöra ett företag som bedriver ekonomisk verksamhet, och till övervakningsmyndighetens beslut i fallet med norska vägverket, som de menar visar att företag som endast bedriver verksamhet inom en koncern inte är att betrakta som företag eftersom de inte bedriver någon ekonomisk verksamhet.