natgillin/translations-raw huggingface dataset:
State aid measures can sometimes be effective tools for achieving objectives of common interest, thereby correcting market failures, which improve the functioning of markets and enhance competitiveness.
Statliga stödåtgärder kan ibland vara effektiva när det gäller att uppnå mål av gemensamt intresse. Därigenom korrigeras marknadsmisslyckanden, vilket leder till att marknaden fungerar bättre och konkurrensen ökar.
The “State aid Action Plan — Less and better targeted state aid: a roadmap for state aid reform 2005-2009” [2] explains that State aid may be conducive to the objective of the environmental protection which can provide opportunities for innovation, create new markets and increase competitiveness through resource efficiency and new investment opportunities.
I Handlingsplan för statligt stöd – Mindre men bättre riktat statligt stöd: en plan för reform av det statliga stödet 2005–2009 [2] förklaras att statligt stöd kan bidra till uppnåendet av miljöskyddsmålet, vilket ger möjligheter till innovation, nya marknader och ökad konkurrenskraft genom ett effektivt resursutnyttjande och investeringar.
Since the Community guidelines on aid for environmental protection is based on the “State aid Action Plan” such considerations will also be taken into account when the Authority assesses compatibility of State aid with the functioning of the EEA Agreement.
Eftersom gemenskapens riktlinjer om statligt stöd till miljöskydd grundar sig på handlingsplanen för statligt stöd kommer dessa överväganden även att beaktas vid övervakningsmyndighetens bedömning av ett statligt stöds förenlighet med EES-avtalet.
The policy background for the current guidelines also includes Decision No 1600/2002/EC of the European Parliament and of the Council of 22 July 2002 laying down the Sixth Community Environment Action Programme [3] (hereafter referred to as the “Sixth Environment Action Programme”), incorporated in the EEA Agreement through Article 3, point 7(d) of Protocol 31, identifies priority areas for actions to protect the environment [4].
Grunden för de gällande riktlinjerna omfattar även Europaparlamentets och rådets beslut nr 1600/2002/EG av den 22 juli 2002 om fastställande av gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram [3] (nedan kallat sjätte miljöhandlingsprogrammet), införlivat i EES-avtalet genom artikel 3 punkt 7 d i protokoll 31, som fastställer prioriterade områden för miljöskyddsåtgärder [4].
The primary objective of State aid control in the field of environmental protection is to ensure that State aid measures will result in a higher level of environmental protection than would occur without the aid and to ensure that the positive effects of the aid outweigh its negative effects in terms of distortions of competition, taking account of the polluter pays principle (hereafter “PPP”) established by Article 73 of the EEA Agreement.
Det primära syftet med kontrollen av statligt stöd på miljöskyddsområdet är att garantera att statliga stödåtgärder leder till att en högre miljöskyddsnivå uppnås än vad som vore fallet utan stöd och att garantera att stödets positiva effekter är större än de negativa när det gäller snedvridning av konkurrensen, med hänsyn tagen till principen om att förorenaren betalar, som fastställs i artikel 73 i EES-avtalet.
Economic activities can harm the environment not least through pollution.
Ekonomisk verksamhet kan skada miljön, inte minst genom föroreningar.
In certain cases, in the absence of government intervention, undertakings can avoid bearing the full cost of the environmental harm arising from their activities.
Utan statliga ingripanden kan företag i vissa fall slippa stå för hela kostnaden för den skada på miljön som deras verksamhet orsakar.
As a result, the market fails to allocate resources in an efficient manner, since the (negative) external effects of production are not taken into account by the producer, but are borne by society as a whole.
Resultatet är att marknaden misslyckas med att fördela resurser på ett effektivt sätt, eftersom de (negativa) externa effekterna av produktion inte beaktas av tillverkaren, utan i stället drabbar samhället som helhet.
According to the PPP, these negative externalities can be tackled by ensuring that the polluter pays for its pollution, which implies full internalisation of environmental costs by the polluter.
Enligt principen om att förorenaren betalar kan dessa negativa externa effekter avhjälpas genom att man ser till att förorenaren betalar för sina föroreningar, vilket innebär att alla miljökostnader läggs på förorenaren.
This is intended to ensure that the private costs (borne by the undertaking) reflect the true social costs of the economic activity.
Syftet är att garantera att de privata kostnaderna (som företaget står för) motsvarar de verkliga sociala kostnader som ekonomisk aktivitet orsakar samhället.
Full implementation of the PPP would thus lead to correction of the market failure.
Ett fullständigt genomförande av principen om att förorenaren betalar skulle således leda till att marknadsmisslyckandet rättas till.
The PPP can be implemented either by setting mandatory environmental standards or by market-based instruments [5].
Principen om att förorenaren betalar kan genomföras antingen genom att obligatoriska miljönormer införs eller genom marknadsbaserade instrument [5].
Some of the market-based instruments may involve the granting of State aid to all or some of the undertakings which are subject to them.
En del av de marknadsbaserade instrumenten kan innebära att statligt stöd ges till alla eller en del av de företag som omfattas av dem.
Although there are currently limits to the application of the PPP, this regulatory failure should not prevent EFTA States from imposing requirements for environmental protection that go beyond Community requirements [6] and from reducing negative externalities to the greatest possible extent.
Även om det för närvarande finns gränser för tillämpningen av principen om att förorenaren betalar bör denna brist i lagstiftningen inte få hindra Eftaländerna från att ställa miljöskyddskrav som är mer långtgående än gemenskapens krav [6] och att minska de negativa externa effekterna i största möjliga utsträckning.
In order to increase the level of environmental protection, EFTA States may want to use State aid to create incentives on an individual level (at the level of the undertaking) to achieve a higher level of environmental protection than required by Community standards or to increase the environmental protection in the absence of Community standards.
För att förbättra miljöskyddet kan det hända att Eftaländerna vill använda statligt stöd för att skapa incitament på individuell nivå (det enskilda företagets nivå) för att nå upp till en högre nivå för miljöskyddet än vad gemenskapsnormerna kräver eller för att förbättra miljöskyddet om det saknas gemenskapsnormer.
They may also set national standards or environmental taxation at a higher level than that required by Community legislation or they may use environmental taxation to implement PPP unilaterally in the absence of Community legislation.
De kan också införa nationella normer eller miljöskatter som är mer krävande än gemenskapslagstiftningen eller, om det saknas gemenskapslagstiftning, använda miljöskatter för att ensidigt genomföra principen om att förorenaren betalar.
According to the Community guidelines on aid for environmental protection aid to undertakings which go beyond Community standards may be declared compatible with the common market on certain conditions.
Enligt gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till miljöskydd kan stöd till företag som går längre än gemenskapsnormerna förklaras förenligt med den gemensamma marknaden om vissa villkor är uppfyllda.
Similarly, aid in the form of reductions or exemptions from harmonised Community taxes can on certain conditions be considered compatible with the common market.
Även stöd i form av nedsättning av eller befrielse från harmoniserade gemenskapsskatter kan på vissa villkor anses vara förenliga med den inre marknaden.
Certain legislation establishing such Community standards may not be incorporated into the EEA Agreement.
Viss lagstiftning om inrättande av sådana gemenskapsnormer är inte införlivad med EES-avtalet.
Moreover, Community legislation on tax harmonisation falls as such outside the scope of the EEA Agreement.
Gemenskapslagstiftningen om skatteharmonisering faller som sådan utanför ramen för EES-avtalet.
Nonetheless, with a view to ensure a uniform application of State aid provisions and equal conditions of competition throughout the European Economic Area (the EEA) the Authority will in general apply the same points of reference as that of the Community guidelines when assessing the compatibility of environmental aid with the functioning of the EEA Agreement, while taking into account the particular legislative situation of the EFTA States.
I syfte att se till att bestämmelserna om statligt stöd tillämpas på ett enhetligt sätt och att det råder lika konkurrensvillkor inom hela Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (nedan kallat EES) kommer övervakningsmyndigheten att generellt sett tillämpa samma referenspunkter som i gemenskapens riktlinjer vid bedömningen av ett miljöstöds förenlighet med EES-avtalet, med hänsyn tagen till lagstiftningen i Eftaländerna.
This implies that the present guidelines make reference to relevant Community standards and Community tax harmonisation measures where such have been adopted.
Detta innebär att det i riktlinjerna hänvisas till relevanta gemenskapsnormer och gemenskapsåtgärder för skatteharmonisering i de fall sådana antagits.
The Authority emphasises that such references to Community legislation do not imply that the EFTA States are obliged to comply with the Community legislation when such legislation has not been implemented in the EEA Agreement [7].
Övervakningsmyndigheten understryker att sådana hänvisningar till gemenskapslagstiftningen inte innebär att Eftaländerna är skyldiga att följa gemenskapslagstiftningen när sådan lagstiftning inte införlivats i EES-avtalet [7].
They serve only as a basis for assessing the compatibility of aid measures with the functioning of the EEA Agreement in terms of Article 61(3) of the Agreement.11.
De tjänar endast som grund för bedömningen av stödåtgärders förenlighet med EES-avtalet i enlighet med artikel 61.3 i det avtalet.11.
The Authority considers that it is necessary to revise the State aid Guidelines on environmental protection in order to meet similar objectives as those set out in the State Aid Action Plan, in particular to ensure better targeted aid, improved economic analysis and more effective procedures.
Övervakningsmyndigheten anser att det är nödvändigt att se över riktlinjerna för statligt stöd till skydd för miljön för att mål liknande dem som anges i handlingsplanen för statligt stöd ska kunna nås, särskilt att garantera ett bättre riktat statligt stöd, förbättrade ekonomiska analyser och effektivare förfaranden.
Furthermore, the Authority considers it necessary to take into account developments in environmental policy and environmental technologies and to adjust the rules in the light of experience.
Dessutom anser övervakningsmyndigheten att hänsyn måste tas till den miljöpolitiska och miljötekniska utvecklingen och att reglerna måste anpassas med beaktande av de erfarenheter som gjorts.
The Authority will apply these Guidelines in the assessment of environmental aid, thereby increasing legal certainty and the transparency of its decision-making.
Övervakningsmyndigheten kommer att tillämpa dessa riktlinjer vid bedömningen av miljöstöd, vilket ökar klarheten om rättsläget och öppenheten i övervakningsmyndighetens beslutsfattande.
Aid for environmental protection will primarily be justified on the basis of Article 61(3)(c) of the EEA Agreement.
Den rättsliga grunden för stöd till miljöskydd är i första hand artikel 61.3 c i EES-avtalet.
These Guidelines replace the State aid Guidelines on aid for environmental protection that came into force in 2001 [8].
Dessa riktlinjer ersätter de riktlinjer för statligt stöd till miljöskydd som trädde i kraft 2001 [8].
Guidelines are given for two types of assessments: a standard assessment for measures involving aid under a certain threshold or aid granted to installations with a production capacity below a certain threshold (Chapter 3) and a detailed assessment for measures involving aid above that threshold or aid granted to installations with a production capacity above that threshold as well as for aid granted to new plants producing renewable energy where the aid amount is based on a calculation of the external costs avoided (Chapter 5).
Riktlinjer fastställs för två olika slag av bedömningar, nämligen en standardbedömning för stödåtgärder under ett visst tröskelvärde eller stöd som ges till anläggningar med en produktionskapacitet under ett visst tröskelvärde (kapitel 3) och en detaljerad bedömning för stödåtgärder över det tröskelvärdet eller stöd som ges till anläggningar med en produktionskapacitet över det tröskelvärdet samt för stöd som ges till nya anläggningar som producerar förnybar energi, där stödbeloppet grundar sig på en beräkning av de externa kostnader som undvikits (kapitel 5).
These Guidelines will be applied to all measures notified to the Authority (either because the measure is not covered by a block exemption regulation (BER) or a BER imposes an obligation to notify aid individually, or because the EFTA State concerned decides to notify a measure which could in principle have been exempted under a BER), as well as in the assessment of all non-notified aid after the adoption of these Guidelines.
De här riktlinjerna kommer att tillämpas på alla stöd som anmäls till övervakningsmyndigheten, antingen därför att stödet i fråga inte omfattas av en gruppundantagsförordning, det i en gruppundantagsförordning föreskrivs en skyldighet att anmäla stöd separat eller därför att det berörda Eftalandet beslutar att anmäla ett stöd som i princip skulle ha kunnat omfattas av en gruppundantagsförordning. De kommer också att tillämpas vid bedömningen av allt oanmält stöd efter offentliggörandet av dessa riktlinjer.
The balancing test and its application to aid for environmental protection
Avvägningstestet och dess tillämpning på stöd till miljöskydd
Less and better targeted aid, balancing test for the assessment of aid
Mindre men bättre riktat stöd, avvägningstest för bedömning av stöd
In the State aid Action Plan, referred to above, the Commission announced that it will “when relevant, strengthen its economic approach to State aid analysis.”
I handlingsplanen för statligt stöd förklarade kommissionen att den i lämpliga fall kommer att ’förstärka sitt ekonomiska angreppssätt för granskningen av statligt stöd’.
In assessing whether an aid measure can be deemed compatible with the functioning of the EEA Agreement, the Authority balances the positive impact of the aid measure in reaching an objective of common interest against its potentially negative side effects, such as distortion of trade and competition.
I bedömningen av huruvida ett stöd kan anses vara förenligt med EES-avtalet väger övervakningsmyndigheten stödets positiva effekter när det gäller att nå ett mål av gemensamt intresse mot dess eventuella negativa bieffekter, såsom snedvridning av handel och konkurrens.
The State aid Action Plan, building on existing practice, has formalised this balancing exercise in what has been termed a “balancing test” [9].
I handlingsplanen för statligt stöd, som bygger på befintlig praxis, har denna avvägning formaliserats i det som kallas ett ’avvägningstest’ [9].
It operates in three steps; the first two steps address the positive effects of the State aid and the third addresses the negative effects and resulting balancing of the positive and negative effects.
Ett sådant görs i tre steg. I de två första stegen granskas de positiva effekterna av statligt stöd och i det tredje steget de negativa effekterna, och en avvägning görs mellan de positiva och de negativa effekterna.
The balancing test is structured as follows:
Avvägningstestet är strukturerat på följande sätt:
Is the aid measure aimed at a well-defined objective of common interest? (for example: growth, employment, cohesion, environment, energy security).
Har stödåtgärden ett klart definierat mål av gemensamt intresse (t.ex. tillväxt, sysselsättning, sammanhållning, miljö, energisäkerhet)?
In the context of these Guidelines, the relevant common interest objective is the protection of the environment.
Inom ramen för dessa riktlinjer är det miljöskyddet som är det relevanta målet av gemensamt intresse.
Is the aid well designed to deliver the objective of common interest that is to say, does the proposed aid address the market failure or other objective?
Är stödet utformat så att detta mål av gemensamt intresse kan nås, dvs. är stödets syfte att åtgärda ett marknadsmisslyckande, eller finns det ett annat mål?
is State aid an appropriate policy instrument?
Är statligt stöd det rätta instrumentet på politikområdet i fråga?
is there an incentive effect, namely does the aid change the behaviour of undertakings?
Uppstår det en stimulanseffekt, dvs. kommer stödet att ändra företagens agerande?
is the aid measure proportional, namely could the same change in behaviour be obtained with less aid?
Är stödåtgärden proportionerlig, dvs. skulle samma ändring av handlingsmönstret kunna uppnås med mindre stöd?
This balancing test is applicable to the design of State aid rules as well as to the assessment of cases.
Detta avvägningstest kan tillämpas både för att utforma regler för statligt stöd och vid granskningen av ärenden.
The objective of common interest addressed by the Guidelines
Målet av allmänt intresse som riktlinjerna tar sikte på
The ninth recital of the Preamble to the EEA Agreement states the EFTA States’ determination to preserve, protect and improve the quality of the environment and stipulates that sustainable development is one of their objectives.
I nionde skälet i ingressen till EES-avtalet anges det att Eftaländerna är beslutna att bevara, skydda och förbättra miljön och att en hållbar utveckling är ett av deras mål.
Promoting environmental protection is thus an important objective of common interest.
Att främja miljöskyddet är därför ett viktigt mål av gemensamt intresse.
In addition, Article 73(2) of the EEA Agreement mentions the need to integrate protection of the environment into the EFTA States’ other policies and it states that environment policy is to be based on the principles of prevention, rectifying pollution [10] at source and that the “polluter should pay”.
I artikel 73.2 i EES-avtalet nämns behovet av att miljöskyddet integreras i Eftaländernas politik på alla övriga områden och anges det att miljöpolitiken ska bygga på principerna om att förebyggande åtgärder vidtas, att miljöförstöring hejdas [10] vid källan och att förorenaren betalar.
These Guidelines lay down the conditions for authorising the granting of State aid to address those market failures which lead to a sub-optimal level of environmental protection.
I dessa riktlinjer anges villkoren för när statligt stöd får ges för att åtgärda sådana marknadsmisslyckanden som orsakar att miljöskyddet inte når upp till en optimal nivå.
The most common market failure in the field of environmental protection is related to negative externalities.
Det vanligaste marknadsmisslyckandet när det gäller miljöskydd är förknippade med negativa externa effekter.
Undertakings acting in their own interest have no incentive to take the negative externalities arising from production into account either when they decide on a particular production technology or when they decide on the production level.
Företag som agerar i eget intresse har inget incitament att ta hänsyn till de negativa externa effekter som orsakas av produktion, vare sig när de fattar beslut om en viss produktionsteknik eller när de fattar beslut om produktionsnivån.
In other words, the production costs that are borne by the undertaking are lower than the costs borne by society.
Företagets produktionskostnader är med andra ord lägre än kostnaderna för samhället.
Therefore undertakings have no incentive to reduce their level of pollution or to take individual measures to protect the environment.
Därför har företagen inget incitament att minska sina föroreningar eller att vidta individuella åtgärder för att skydda miljön.
Governments confronted with this market failure tend to use regulation in order to ensure that the negative externalities arising from production are accounted for.
Regeringar som konfronteras med denna typ av marknadsmisslyckande tillgriper vanligen reglering för att se till att någon svarar för de negativa externa effekter som orsakas av produktion.
Through the introduction of standards, taxation, economic instruments and other regulation, the undertakings producing pollution have to pay for the cost to society of pollution in accordance with the PPP.
På grund av införandet av normer, beskattning, ekonomiska instrument och annan reglering måste de företag som alstrar föroreningar betala de kostnader som föroreningarna orsakar samhället i enlighet med principen om att förorenaren betalar.
Internalising these negative externalities will consequently raise the private costs borne by those undertakings, thereby negatively affecting their revenue.
Om de negativa externa effekterna internaliseras ökar följaktligen de privata kostnaderna för dessa företag, och därmed påverkas deras intäkter negativt.
Moreover, since the generation of pollution is unevenly spread among industries and undertakings, the costs of any environmentally friendly regulation tend to be differentiated, not only between undertakings, but also between EEA States.
Eftersom vissa branscher och företag förorenar mer, andra mindre, varierar kostnaderna för miljövänlig lagstiftning i regel dessutom inte bara mellan olika företag utan också mellan olika EES-länder.
EEA States may furthermore have a different appreciation of the need to introduce high environmental targets.
EES-länder kan dessutom ha olika uppfattning om behovet av att införa ambitiösa miljömål.
In the absence of Community standards and market-based instruments fully reflecting the PPP level (regulatory failure), EFTA States may thus decide unilaterally to pursue a higher level of environmental protection.
I avsaknad av gemenskapsnormer och marknadsbaserade styrmedel som till fullo återspeglar nivån på principen att förorenaren betalar (brist i lagstiftningen) kan Eftaländerna således ensidigt besluta att eftersträva ett bättre miljöskydd.
This may in turn create additional costs for the undertakings active in their territory.
Det kan i sin tur ge upphov till extra kostnader för de företag som är verksamma på deras territorium.
For that reason, in addition to regulation, EFTA States may use State aid as a positive incentive to achieve higher levels of environmental protection.
Därför kan Eftaländerna utöver lagstiftningen använda statligt stöd som ett positivt incitament för att nå upp till en högre miljöskyddsnivå.
They can do this in two ways:
Detta kan göras på följande två sätt:
positive individual incentives to reduce pollution and other negative impacts on the environment: First, EFTA States can create positive incentives on an individual level (at the level of the undertaking) to go beyond Community standards [11].
Positiva individuella incitament för att minska föroreningar och andra negativa miljöeffekter: För det första kan Eftaländerna skapa positiva incitament på individuell nivå (på företagsnivå) som sporrar till att gå längre än gemenskapsnormerna [11].
In this case, the aid beneficiary reduces pollution because it receives aid to change its behaviour, and not because it has to pay for the costs of this pollution.
I det fallet minskar det stödmottagande företaget föroreningarna inte därför att det måste betala för dem utan därför att det får stöd för att ändra sitt beteende.
The objective of State aid here is to address directly the market failure linked with the negative effects of pollution;
Syftet med statligt stöd är i det här fallet att direkt åtgärda det marknadsmisslyckande som är förknippat med de negativa effekterna av föroreningar.