natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Mortgage instruments and housing bonds could be exchanged for an amount not exceeding 70 % of the appraised value of property, if the owner was building or buying his first residential housing, but 65 % of the value in all other instances (cf. Article 19 of the Act); in other words a reduction from the former ceiling of 75 % of the assessed price laid down in the abovementioned Article 27 of the previous Act No 97/1993.
Inteckningshandlingar och bostadsobligationer skulle kunna lämnas i utbyte mot ett belopp som inte överskred 70 % av fastighetens uppskattade värde, om ägaren byggde eller köpte sin första bostad, respektive 65 % för alla andra fall, se artikel 19 i lagen. Detta innebar med andra ord en minskning från det tidigare taket på 75 % av det uppskattade priset enligt den ovan nämnda artikel 27 i den tidigare lagen nr 97/1993.
The Minister of Social Affairs was permitted to decide in a Regulation the maximum number of mortgage instruments bought by the Housing Bond Division for each property.
Socialministern fick i en förordning bestämma det maximala antalet inteckningshandlingar som skulle kunna köpas av bostadsobligationsenheten för varje fastighet.
According to Article 21 of the Act, the maximum loan period of mortgage instruments bought by the Housing Bond Division was to be 40 years.
Enligt artikel 21 i lagen skulle den längsta låneperioden för inteckningshandlingar som köptes av bostadsobligationsenheten uppgå till 40 år.
Further rules regarding housing bonds were laid down in Regulation No 7/1999 on the Housing Bonds Division and housing bonds transactions (um húsbréfadeild og húsbréfaviðskipti).
Ytterligare regler fanns angivna i förordning (EG) nr 7/1999 om bostadsobligationsenheten och transaktioner med bostadsobligationer (um húsbréfadeild og húsbréfaviðskipti).
As regards lending to building contractors the rules in that Regulation mirrored those laid down in the previous Regulation 467/1991 of the same name applicable under the former Act [16].
När det gäller utlåning till byggnadsföretag återspeglade reglerna i denna förordning de regler som fanns i den tidigare förordningen 467/1991/EEG med samma namn och som tillämpades enligt den tidigare lagen [16].
As can be seen from the above, the housing bond swapping system remained the same after the entry into force of the Housing Act.
Så som framgår av det ovanstående förblev swapsystemet för bostadsobligationer detsamma när bostadslagen hade trätt i kraft.
The Housing Bond Division of the Housing Financing Fund was entrusted with the same functions as the same Division had carried out in the State Housing Agency (cf. Article 19 of the Act No 97/1993 and Article 17 of the Housing Act, both quoted above).
Bostadsobligationsenheten för bostadsfinansieringsfonden anförtroddes samma funktioner som enheten hade haft i det statliga bostadsinstitutet, se artikel 19 i lag nr 97/1993 och artikel 17 i bostadslagen, som båda citeras ovan.
This is also borne out by the comments to chapter VI of the bill which became the Housing Act, that the chapter contained substantively corresponding provisions as chapter IV of the Act No 97/1993 [17].
Det framgår också av kommentarerna till kapitel VI i det lagförslag som blev bostadslagen, att kapitlet i sak innehöll motsvarande bestämmelser som kapitel IV i lag nr 97/1993 [17].
Additional loans
Tilläggslån
With the Housing Act a new loan category, called additional loans, for people with lower income, was added to the housing system.
Genom bostadslagen fick bostadssystemet en ny lånekategori, så kallade tilläggslån, som var avsedd för personer med låga inkomster.
Those loans could be granted on top of the general loans replacing several social loans granted under Act No 97/1993 but were subsequently repealed [18].
Dessa lån kunde beviljas utöver de allmänna lånen och ersatte flera subventionerade lån som beviljades enligt lag nr 97/1993, men avskaffades senare [18].
According to Article 30, following a request from a municipal housing committee, the Housing Financing Fund could grant individuals who had a right to a general loan for the purchase of an apartment additional loans which could cover 25 % of the estimated value of the apartment.
Enligt artikel 30 kunde bostadsfinansieringsfonden, efter en begäran av en kommunal bostadsnämnd, bevilja tilläggslån till enskilda personer som hade rätt till ett allmänt lån för att köpa en lägenhet, som skulle täcka 25 % av lägenhetens uppskattade värde.
As was the case for social loans under the previous system in Act No 97/1993 before the establishment of the Housing Financing Fund, total lending from the Housing Financing Fund (general loan and addition loan) could never exceed 90 % of the estimated value of the apartment.
Precis som med subventionerade lån enligt det tidigare systemet i lag nr 97/1993 innan bostadsfinansieringsfonden inrättades, kunde den totala utlåningen från bostadsfinansieringsfonden (allmänt lån och tilläggslån) aldrig överskrida 90 % av lägenhetens uppskattade värde.
The Minister of Social Affairs was to set a regulation further outlining the requirements for granting additional loans.
Det var socialministerns uppgift att fastställa en förordning som ytterligare beskrev kraven för att bevilja tilläggslån.
The following criteria were to be considered for granting those loans: family size, assets, income, apartment size and type of housing.
Följande kriterier skulle beaktas vid beviljandet av dessa lån: familjens storlek, tillgångar, inkomst, lägenhetens storlek och typ av bostad.
The Minister of Social Affairs issued Regulation No 783/1998 on Additional Loans, which laid down in greater detail the conditions applicants had to satisfy in order to be eligible for additional loans.
Socialministern utfärdade förordning nr (EG) 783/1998 om tilläggslån som mer i detalj beskrev de villkor som de sökande var tvungna att uppfylla för att vara berättigade till tilläggslån.
Articles 5 and 6 of the Regulation provided that the applicant could not exceed certain thresholds as regards income and assets in order to qualify for an additional loan [19].
I artiklarna 5 och 6 i förordningen angavs att den sökande inte kunde överskrida vissa gränser när det gällde inkomst och tillgångar för att vara berättigad till ett tilläggslån [19].
Article 8 stated that the applicant had to pass an evaluation of payment ability.
I artikel 8 angavs att den sökande var tvungen att godkännas efter en bedömning av betalningsförmågan.
In Article 4 it was stated that the municipalities were permitted to create further guidelines for the housing committees to take into consideration.
I artikel 4 angavs att kommunerna hade rätt att ta fram ytterligare riktlinjer som bostadsnämnderna skulle ta hänsyn till.
These issues could include current housing situations; the state and type of current housing and family size and health [20].
Dessa riktlinjer kunde omfatta nuvarande bostadssituation, den nuvarande bostadstypen och dess skick, samt familjens storlek och hälsa [20].
Hence, the main criteria for determining whether someone qualified for ‘social’ loans continued to be lack of assets and low income just as was the case under the rules in place before the enactment of the Housing Act.
Huvudkriterierna för att bestämma om någon var berättigad till ”subventionerade” lån fortsatte alltså att vara brist på tillgångar och låg inkomst, precis så som var fallet enligt de regler som gällde innan bostadslagen antogs.
As opposed to the previous rules under Act No 97/1993, the Housing Act did not contain provisions for loans for the so-called lease-purchase social housing.
Till skillnad från de tidigare reglerna enligt lag nr 97/1993 innehöll bostadslagen inte några bestämmelser för lån till så kallade subventionerade hyrköpsbostäder.
Furthermore, the Housing Act did not contain any provisions related to the sale of social apartments as they could be sold on the general market subject to the conditions laid down in Article 32 of the Housing Act.
Vidare innehöll bostadslagen inte några bestämmelser som hänförde sig till försäljning av subventionerade lägenheter, eftersom de kunde säljas på den allmänna marknaden om de villkor som angavs i artikel 32 i bostadslagen var uppfyllda.
Rental apartments
Hyreslägenheter
The third loan category, loans for rental apartments, is regulated by Chapter VIII of the Housing Act.
Den tredje lånekategorin, lån till hyreslägenheter, regleras i kapitel VIII i bostadslagen.
According to Article 33, the Housing Financing Fund may extend loans for construction or purchase of housing intended for lease, to municipalities, associations or companies having the objective of constructing, owning and managing such housing.
Enligt artikel 33 kan bostadsfinansieringsfonden erbjuda lån för byggande eller köp av bostäder som är avsedda att hyras ut till kommuner, föreningar eller företag som har som målsättning att bygga, äga och förvalta sådana bostäder.
Loans may be granted for up to 90 % of the construction cost or purchase price but not exceeding 90 % of the cost basis approved by the board of the Fund (cf. Article 36 of the Act).
Lån kan beviljas för upp till 90 % av byggkostnaderna eller köpesumman men får inte överskrida 90 % av den kostnadsbas som har godkänts av fondens styrelse, se artikel 36 i lagen.
According to Article 37 of the Act, the right to rental housing shall depend on the social circumstances of an applicant and whether the applicant’s income and assets fall within the limits laid down in further detail in a Regulation issued by the Minister of Social Affairs.
Enligt artikel 37 i lagen ska rätten till hyresbostäder bero på den sökandes sociala omständigheter och om den sökandes inkomst och tillgångar faller inom de gränser som anges mer detaljerat i en förordning som har utfärdats av socialministern.
In the general comments accompanying Chapter VIII of the bill to the Housing Act it was stated that as regards this type of loans, for the greater part the same rules as under the former Act No 97/1993 would continue to apply [21].
I de allmänna kommentarerna till kapitel VIII i lagförslaget till bostadslagen angavs att när det gäller denna typ av lån, skulle till största delen samma regler som gällde enligt den tidigare lagen nr 97/1993 fortsätta att gälla [21].
Accordingly, this loan category is essentially the same as previously provided for in the rules regarding the Workers’ Housing Fund.
Följaktligen är denna lånekategori i huvudsak samma som den som fanns tidigare i reglerna för arbetarnas bostadsfond.
The maximum loan for this loan category was 90 % of construction cost or purchase price, both under the terms of the Housing Act and Act No 97/1993.
Det maximala lånebeloppet för denna lånekategori var 90 % av byggkostnaderna eller köpesumman, varvid båda omfattas av villkoren i bostadslagen och lag nr 97/1993.
Similarly, the entitlement to these rental apartments was based on criteria of social need such as lack of assets and low income.
På samma sätt grundades berättigandet till dessa hyreslägenheter på kriteriet om behov av socialt stöd, såsom brist på tillgångar och låg inkomst.
Amendments made in 2004
Ändringar som har gjorts 2004
Act No 57/2004
Lag nr 57/2004
In 2004, two Acts amending the Housing Act were enacted, Act No 57/2004 and Act No 120/2004.
2004 antogs två lagar om ändring av bostadslagen, lag nr 57/2004 (lög um breytingu á lögum um húsnæðismál, nr. 44/1998) och lag nr 120/2004 (lög um breytingu á lögum um húsnæðismál, nr 44/1998).
Act No 57/2004, which entered into force on 1 July 2004, abolished the housing bond swapping system.
I lag nr 57/2004, som trädde i kraft den 1 juli 2004, avskaffades swapsystemet för bostadsobligationer. I stället betalades de allmänna lån som bostadsfinansieringsfonden tillhandahöll ut i kontanter.
Instead the general loans provided by the Housing Financing Fund were paid out in cash.
Huvudsyftet med dessa förändringar beskrevs på följande sätt i lagförslaget:
The main objective of the changes was described in the following terms in the bill:
”Syftet med det lagförslag som lämnas här är att garantera islänningar gynnsammare bostadslån via bostadsfinansieringsfonden genom billigare finansiering på den allmänna lånemarknaden.
‘The bill, which is here submitted, has the purpose of ensuring Icelanders more favourable housing loans through the Housing Financing Fund by cheaper financing in the general loan market.
Detta syfte ska uppnås genom en omorganisation av bostadsfinansieringsfondens obligationsemittering, vilket kommer att förbättra finansieringens effektivitet och eliminera de största bristerna med den nuvarande emitteringen […].”
This objective shall be achieved by the reorganisation of the bond issuing of the Housing Financing Fund, which will enhance the efficiency of the financing and will cut away the main shortcomings with the current issuance […].After the amendments Article 19 of the Housing Act stated:
Efter ändringarna angavs följande i artikel 19 i bostadslagen: ”Lån som erbjuds av bostadsfinansieringsfonden ska betalas ut i kontanter.
‘Loans extended by the Housing Financing Fund shall be paid out in cash. Before a loan is paid out, the borrower shall issue a borrower’s mortgage instrument and have it officially recorded.
Innan ett lån betalas ut ska låntagaren utfärda en inteckningshandling och se till att den blir officiellt registrerad.
Each borrower’s mortgage shall be price-indexed by the consumer price index (cf. the Consumer Price Index Act), and shall bear interest as provided for in Article 21.’
Varje låntagares inteckning ska indexregleras enligt konsumentprisindexet, se lagen om konsumentprisindex, och ska innefatta ränta i enlighet med artikel 21.”
Sub-paragraphs 2 and 3 of Article 10 of the Act, concerning the financing of the Fund were amended to correspond to the abolition of the housing bond system:
Artikel 10.2 och 10.3 i lagen om finansieringen av fonden ändrades så att de motsvarade avskaffandet av bostadsobligationssystemet:
‘The Housing Financing Fund shall finance the tasks committed to by this Act in the following manner:
”Bostadsfinansieringsfonden ska finansiera de uppgifter som tilldelats den enligt denna lag på följande sätt:
By returns on the Fund’s own capital, i.e. instalments, interest and price indexation payments on extended loans.
Genom avkastning på fondens egna kapital, dvs. amorteringar, räntor och prisindexerade betalningar på beviljade lån.
By the issue and sale of HFF bonds, and by borrowing as may be provided for the Budget Act at any particular time.
Genom emittering och försäljning av ILS-obligationer, och genom upplåning enligt vad som stadgas i budgetlagen vid varje enskild tidpunkt.
By service charges as provided for in Article 49.’
Genom serviceavgifter i enlighet med artikel 49.”
Even though the service charges were not previously listed in Article 10 as a means of financing, the referred Article 49 was a part of the Act from its entry into force and had not been changed.
Även om serviceavgifterna inte angavs tidigare i artikel 10 som ett finansieringsmedel, var artikel 49 en del av lagen allt sedan den trädde i kraft och hade inte ändrats.
By Article 5 of the Act No 57/2004, two new paragraphs were added to Article 11 of the Housing Act on management of assets and liabilities:
Genom artikel 5 i lag nr 57/2004 utökades artikel 11 i bostadslagen med två nya punkter om hantering av tillgångar och skulder:
‘The Housing Financing Fund shall keep its revenues and expenses in balance, and shall make advance plans in this regard.
”Bostadsfinansieringsfonden ska hålla sina intäkter och utgifter i balans och ska upprätta förhandsplaner i detta hänseende.
The Fund shall establish a risk management system for this purpose.
Fonden ska upprätta ett riskhanteringssystem för detta ändamål.
The Housing Financing Fund may conduct trade in its own financing bonds and other securities.
Bostadsfinansieringsfonden får bedriva handel med sina egna finansieringsobligationer och andra värdepapper.
Having obtained the opinion of the board of the Fund and the Financial Supervisory Authority, the Minister shall, by Regulation, issue provisions on the Fund’s risk criteria, risk management, internal control and its trade in securities.’
Efter att ha inhämtat synpunkter från styrelsen för fond- och finansinspektionen ska ministern, genom en förordning, utfärda bestämmelser om fondens riskkriterier, riskhantering, interna kontroll och dess handel med värdepapper.”
Several other amendments were made by Act No 57/2004.
Flera andra ändringar gjordes genom lag nr 57/2004.
They were mostly related to issues, which can be termed as technical changes connected with the abolition of the bond swap system (cf. Articles 9 to 20 of the amending Act).
De hänförde sig mestadels till frågor som kan betecknas som tekniska ändringar i samband med avskaffandet av obligationsswapsystemet, se artiklarna 9–20 i ändringslagen.
This Act did not change anything regarding the substance of the general loans or who was eligible to receive them.
Denna lag innebar inte några ändringar i fråga om innebörden för de allmänna lånen eller vem som var berättigad till att få dem.
Act No 120/2004
Lag nr 120/2004
By Act No 120/2004, which entered into force on 3 December 2004, the limit of the Housing Financing Fund’s general loans was raised to 90 % of the appraised value of property from the former maximum value of 70 %, and the Minister of Social Affairs was given the power to change that amount by way of administrative regulation (cf. Article 19 of the Housing Act).
Genom lag nr 120/2004, som trädde i kraft den 3 december 2004, höjdes gränsen för bostadsfinansieringsfondens allmänna lån till 90 % av fastighetens uppskattade värde från det tidigare högsta värdet på 70 %. Samtidigt fick socialministern befogenhet att ändra beloppet genom en administrativ förordning, se artikel 19 i lagen.
Furthermore, as a consequence of the raising of the limit for general loans, Chapter VII of the Act, on additional loans, was abolished.
Vidare avskaffades kapitel VII i lagen om tilläggslån som ett resultat av att gränsen för de allmänna lånen höjdes.
In the comments to Article 4 of the bill, which abolished Chapter VII of the Housing Act on additional loans, inter alia, the following explanations were provided:
I kommentarerna till artikel 4 i lagförslaget, i vilken bland annat kapitel VII i bostadslagen om tilläggslån avskaffades, gavs följande förklaringar:
‘If the bill should become law, all property buyers will have the possibility of 90 % loans and the need for additional loans will therefore no longer exist.
”Om lagförslaget antas kommer alla fastighetsköpare att ha möjlighet till lån motsvarande 90 % av värdet och behovet av tilläggslån kommer därför att upphöra.
This change has resulted in substantially better terms for buyers with few assets and low income.
Denna ändring har resulterat i avsevärt bättre villkor för köpare med få tillgångar och låg inkomst.
Therefore, under the current circumstance there is no reason to provide for a separate loan category for that group.’
Under de aktuella omständigheterna finns det därför ingen anledning att tillhandahålla en separat lånekategori för denna grupp.”
The Minister of Social Affairs has made use of his competence granted by the above Act.
Socialministern har utnyttjat de befogenheter som denne beviljades enligt ovanstående lag.
The maximum limit has been lowered to 80 % and raised again to 90 % but then lowered again to 80 % which is the current limit [24].
Den maximala gränsen har sänkts till 80 % och höjts igen till 90 % men sedan sänkts igen till 80 % som är den nuvarande gränsen [24].
LEGAL BASIS UNDER ICELANDIC LAW FOR POSSIBLE STATE AID ELEMENTS
RÄTTSLIG GRUND ENLIGT ISLÄNDSK LAG FÖR EVENTUELLA INSLAG AV STATLIGT STÖD
In its decision to initiate a formal investigation procedure, the Authority identified the following five possible state aid measures:
I sitt beslut om att inleda ett formellt granskningsförfarande identifierade myndigheten följande möjliga statliga stödåtgärder:
the state guarantee,
Den statliga garantin.
exemption from income and property tax,
Befrielse från inkomst- och förmögenhetsskatt.
interest support,
Räntesubventioner.
no dividend payments,
Inga utdelningsbetalningar.
the HFF not being subject to capital adequacy requirements and minimum solvency ratio rules.
Det faktum att ILS inte omfattas av kapitaltäckningskrav och regler om minsta kapitaltäckningsgrad.
STATE GUARANTEE
STATLIG GARANTI
The Housing Financing Fund is a State institution governed by public law (cf. Article 4 of the Housing Act No 44/1998 and compare Article 2 of the previous Act No 97/1993).
Bostadsfinansieringsfonden är en statlig institution som lyder under offentlig rätt, se artikel 4 i bostadslagen nr 44/1998 och jämför med artikel 2 i den tidigare lagen nr 97/1993.
As such, under the general unwritten rules of Icelandic public law applicable to all State institutions, it enjoys a State guarantee on all its obligations.
Detta innebär att det, i enlighet med den allmänna praxisen för den isländska offentliga rätten som gäller alla statliga institutioner, kan ställas en statlig garanti för alla dess skyldigheter.
The said unwritten principle of Icelandic law predates the entry into force of the EEA Agreement.
Den nämnda praxisen enligt isländsk lag fanns redan innan EES-avtalet trädde i kraft.
Hence, it also applied to the former State Housing Agency and the three other bodies performing house financing activities before the entry into force of the Housing Act.
Därför gäller den även det tidigare statliga bostadsinstitutet och de tre andra organen som var verksamma inom bostadsfinansieringsområdet innan bostadslagen trädde i kraft.
EXEMPTION FROM INCOME AND PROPERTY TAX
BEFRIELSE FRÅN INKOMST- OCH FÖRMÖGENHETSSKATT
In the opening decision, the Authority identified as a second potential State aid measure the exemption that HFF enjoys from income and property tax.
I sitt beslut om att inleda ett förfarande identifierade myndigheten befrielsen från inkomst- och förmögenhetsskatt som ILS åtnjuter som den andra eventuella statliga stödåtgärden.
The State Treasury, all State institutions and all State undertakings for which the State carries unlimited liability have, long before the entry into force of the EEA Agreement, been exempted from income and property taxes (cf. now paragraph 1 of Article 4 of the Income Tax Act No 90/2003).
Statskassan, alla statliga institutioner och alla statliga företag som staten har obegränsat ansvar för har, långt innan EES-avtalet trädde ikraft, varit befriade från inkomst- och förmögenhetsskatt, se artikel 4.1 i inkomstskattelagen nr 90/2003 (lög um tekjuskatt og eignarskatt).
This general tax exemption applies to the Housing Financing Fund by virtue of it being a State institution.
Denna allmänna skattebefrielse gäller bostadsfinansieringsfonden eftersom den är en statlig institution.
The legal basis for the tax exemption was at the time of entry into force of the EEA Agreement laid down in paragraph 1 of Article 4 of Act No 75/1981 on Income and Property Tax.
Den rättsliga grunden för skattebefrielsen då EES-avtalet trädde i kraft angavs i artikel 4.1 i lag nr 75/1981 om inkomst- och förmögenhetsskatt (lög um tekjuskatt og eignarskatt).
The present Act on Income Tax is a consolidated version of Act No 75/1981 on Income and Property Tax.
Den nuvarande lagen om inkomstskatt är en konsoliderad version av lag nr 75/1981 om inkomst- och förmögenhetsskatt.
Hence, the predecessors of the Housing Financing Fund, also fell under this tax exemption.
Därför omfattas bostadsfinansieringsfondens föregångare också av denna skattebefrielse.
INTEREST SUPPORT
RÄNTESUBVENTIONER
In the opening decision, the Authority identified as a third potential State aid measure, interest support, which in fact corresponds to direct budgetary contributions to HFF to cover obligations resulting from lending below market rates for the building of social rental housing.
I sitt beslut om att inleda ett förfarande identifierade myndigheten räntesubventioner som den tredje potentiella statliga stödåtgärd, vilket de facto motsvarar direkta budgetbidrag till ILS för att täcka de skulder som uppstår vid utlåning under marknadsräntorna för byggande av subventionerade hyresbostäder.