natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the alternative Company A argued that should the Authority conclude that aid is present it should be considered to be existing aid, failing which the company contends that it had legitimate expectations that the tax legislation was lawful and no recovery of aid should therefore be ordered.
Om övervakningsmyndigheten ändå skulle komma fram till att stöd föreligger hävdar företag A i andra hand att detta bör anses utgöra befintligt stöd och i tredje hand att företaget hade berättigade förväntningar på att skattelagstiftningen var laglig och att stödet därför inte bör återkrävas.
Company A argued that the tax measures do not involve State aid for the following reasons:
Företag A hävdar att skatteåtgärderna inte utgör statligt stöd av följande skäl:
its captive insurance company is not an undertaking within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement as it does not operate on an open market [7] and because captive reinsurance operations are distinct from other open market operations as risks covered by the captive are either uninsurable or could be insured only with a prohibitive premium,the tax treatment of captives in Liechtenstein is a general measure as forming a captive does not require a certain economic strength and applies to all forms of company, citing similarities with decisions of the European Commission concerning an Irish Company Holding Regime [8] and a Spanish scheme reducing tax on revenue from certain intangible assets [9],in the alternative Company A argued that if the measure is selective it is nevertheless justified by the nature and logic of the Liechtenstein tax regime as captive reinsurance companies and open market reinsurance companies are in a different legal and factual position; and a differential (lower) tax treatment is merited if the activities are confined within a group of companies, and
Företagets captiveförsäkringsbolag är inte att betrakta som ett företag enligt artikel 61.1 i EES-avtalet, eftersom det inte verkar på en öppen marknad [7] och eftersom capitveåterförsäkringsbolag skiljer sig från andra verksamheter på den öppna marknaden, på grund av att de risker som bolagen försäkrar antingen inte går att försäkra eller endast kan försäkras till en oöverkomligt hög premie.Beskattningen av captiveförsäkringsbolag i Liechtenstein utgör en allmän åtgärd eftersom det inte ställs några krav på någon viss ekonomisk styrka och eftersom den gäller alla bolagsformer, med hänvisning till likheter med Europeiska kommissionens beslut om en irländsk ordning för holdingbolag [8] och ett spanskt system med reducerad skatt på intäkter från vissa immateriella tillgångar [9].Om åtgärden skulle anses vara selektiv hävdar företag A i andra hand att den ändå är berättigad av det liechtensteinska skattesystemets natur och logik, eftersom captiveåterförsäkringsbolag och återförsäkringsbolag på den öppna marknaden i faktiskt och rättsligt hänseende befinner sig i en annan situation, och en differentierad (lägre) skattesats är befogad om verksamheten är begränsad till en företagskoncern.
captive reinsurance companies neither distort competition nor affect trade within the EEA as the captive does not compete for market share and the services it provides are not tradable.
Captiveåterförsäkringsbolag varken snedvrider konkurrensen eller påverkar handeln inom EES-området eftersom de inte konkurrerar om marknadsandelar och eftersom de tjänster bolagen tillhandahåller inte är omsättningsbara.
Company A also argued that the Liechtenstein tax measures on captive insurance companies, introduced in 1997, preceded the evolution of any assessment by the Authority or European Commission that such taxation on intra-group activities could involve State aid.
Företag A hävdar också att Liechtensteins skatteåtgärder för captiveförsäkringsbolag som infördes 1997 infördes innan övervakningsmyndigheten eller Europeiska kommissionen gjorde bedömningen att sådan koncernintern beskattning skulle kunna utgöra statligt stöd.
In the alternative, it argued that in light of the principles of legitimate expectations and legal certainty, the Authority should not order recovery if it concludes that State aid has been granted.
Om övervakningsmyndigheten skulle komma fram till att det föreligger statligt stöd hävdar företaget i andra hand att övervakningsmyndigheten i ljuset av principerna om berättigade förväntningar och rättssäkerhet inte bör återkräva stödet.
In its second submission, Company A expanded upon its contention that captive insurance companies are not in a legally and factually comparable position to that of insurance companies providing services to unrelated companies, and that a differential tax treatment is justified, by making reference to the Commission’s decision concerning the Dutch Groepsrentebox scheme [10].3.2.
I sin andra skrivelse utvecklar företag A argumentet att captiveförsäkringsbolag inte, vare sig i faktiskt eller i rättsligt hänseende, befinner sig i en jämförbar situation med försäkringsbolag som tillhandahåller tjänster till icke-närstående bolag och att en differentierad beskattning är befogad, med hänvisning till kommissionens beslut om den nederländska ordningen groepsrentebox [10].3.2 Synpunkter från företag B
It stressed, however, that it is unable to insure all of its risks either because such insurance cover is not available or because it is not financially efficient.
Företaget betonar dock att det inte kan försäkra alla sina risker, antingen på grund av att det inte finns något sådant försäkringsskydd eller på grund av att det inte lönar sig ekonomiskt.
Company B was founded in Liechtenstein in 2004 as a reaction to adverse insurance market developments after 2001 when commercial insurers and reinsurers began to demand higher retentions, limited their capacities, and sold insurance and reinsurance at higher prices and at more restrictive terms and conditions.
Företag B grundades i Liechtenstein 2004 till följd av den negativa utvecklingen på försäkringsmarknaden efter 2001, då kommersiella försäkringsbolag och återförsäkringsbolag började kräva att kunderna skulle stå för en större del av risken, begränsade sin kapacitet och sålde försäkringar och återförsäkringar till högre priser och till mer restriktiva villkor.
Company C argued in particular that a commercial risk transfer (to a general insurer) always involves the customer retaining a certain portion of the risk.
Företag C framhåller att kunden vid en kommersiell risköverföring (till en allmän försäkringsgivare) alltid står för en viss del av risken.
It stated that it is considered uneconomic and inefficient to seek risk transfer up to a certain level of risk retention.
Företaget förklarar att det anses oekonomiskt och ineffektivt att försöka överföra risker under en viss nivå.
The company contended that there is market consensus on levels of risk that companies keep and that below this level ‘one cannot speak of a liquid insurance market’.
Företaget hävdar att man på marknaden är överens om hur stor risk företagen själva står för och att man under denna nivå inte kan tala om en likvid försäkringsmarknad.
Company C also considered certain risks to be uninsurable and are therefore forcibly retained by companies, and that in this area captive insurance companies do not substitute commercial insurers.
Företag C anser också att vissa risker inte går att försäkra och att företagen därför själva tvingas stå för dem, och att captiveförsäkringsbolagen inte är utbytbara med kommersiella försäkringsgivare på detta område.
Company C explained that in its opinion forming captives is merely one way of formalising and organising retained risk within a company, and that it is not an option limited to large corporations, and does not confer an economic advantage in comparison to companies that do not form captives.
Företag C förklarar att det anser att bildandet av captiveförsäkringsbolag endast är ett sätt att formalisera och organisera kvarvarande risker inom ett företag och att det inte är ett alternativ som endast är tillgängligt för stora koncerner eller ger någon ekonomisk fördel jämfört med företag som inte bildar captiveförsäkringsbolag.
Although Company C stated that it is not an option limited to large companies, it also accepted, however, that larger companies have a lower cost of risk (due to economies of scale, capital structure and risk diversification) than smaller ones, and are more likely to own captive insurance companies.
Även om företag C förklarar att detta inte är ett alternativ som endast är tillängligt för stora företag, håller man samtidigt med om att större företag har en lägre riskkostnad (på grund av stordriftsfördelar, kapitalstruktur och riskspridning) än mindre företag och oftare äger egna captiveförsäkringsbolag.
Company C emphasised that Company B is only able to operate within its group of companies, and that it does not participate in the commercial direct insurance market.
Företag C betonar att företag B endast kan bedriva verksamhet inom sin koncern och att det inte är verksamt på den kommersiella direktförsäkringsmarknaden.
Finally, Company C contended that its captive does not compete with other market recipients, and, as Company C is unable to procure the services offered by its captive from other market recipients, there is no effect on cross-border competition.
Slutligen hävdar företag C att dess captiveförsäkringsbolag inte konkurrerar med andra aktörer på marknaden och eftersom företag C inte kan få tag i de tjänster som dess captiveförsäkringsbolag erbjuder från andra aktörer på marknaden påverkas inte den gränsöverskridande konkurrensen.
Comments from Company D
Synpunkter från företag D
Company D described itself as the leading captive manager in Liechtenstein, providing management services to six of the 12 captive insurance companies currently located in the principality.
Företag D beskriver sig självt som den ledande captiveförvaltaren i Liechtenstein, som tillhandahåller förvaltningstjänster till sex av de tolv captiveförsäkringsbolag som för närvarande lär baserade i furstendömet.
In its letter received on 11 May 2009, Company D stated that in its opinion the tax measures to which captive insurance companies are subject do not distort competition as the companies do not have competitors and there is, therefore, no market.
Företag D förklarar i sin skrivelse som mottogs den 11 maj 2009 att det anser att de skatteåtgärder som captiveförsäkringsbolag omfattas av inte snedvrider konkurrensen eftersom företagen inte har några konkurrenter och det därför inte finns någon marknad.
Company D acknowledged that in terms of supply-side substitution, ‘many commercial insurers can insure the risks captives insure’, but contended that in terms of demand-side substitution, buyers of insurance do not view captives and commercial insurers as alternatives, but as separate products.
Företag D medger när det gäller utbytbarheten på tillgångssidan att många kommersiella försäkringsgivare kan försäkra de risker som captiveförsäkringsbolagen försäkrar, men hävdar när det gäller utbytbarheten på efterfrågesidan att köpare av försäkringar inte ser captiveförsäkringsbolag och kommersiella försäkringsbolag som utbytbara alternativ utan som separata produkter.
This is because commercial insurance is considered not to be as effective a risk management tool as using a captive; as the insurable risks are different (the products being complementary rather than interchangeable); and because in some countries commercial insurers and captives face different licence and regulatory requirements (Company D was of the view that it is unreasonable to classify captives as operating in the same market as commercial insurers when they do not have the same opportunity to participate in that market).
Det beror på att kommersiella försäkringar inte anses vara ett lika effektivt riskhanteringsverktyg som captiveförsäkringar, eftersom de försäkringsbara riskerna är olika (produkterna kompletterar varandra snarare än ersätter varandra) och eftersom kommersiella försäkringsbolag och captiveförsäkringsbolag i vissa länder omfattas av olika tillstånds- och tillsynskrav (företag D anser att det är orimligt att påstå att captiveförsäkringsbolag är verksamma på samma marknad som kommersiella försäkringsbolag när de inte har samma möjlighet att delta på den marknaden).
Company D also argued that any decision by the Authority ordering recovery of unlawful State aid from captives in Liechtenstein would be contrary to general principles of law, as it would be retrospective and in breach of the legitimate expectation of the companies that they would not be subject to an increased tax burden.
Företag D hävdar också att det skulle strida mot allmänna rättsprinciper om övervakningsmyndigheten beslutar att återkräva olagligt statligt stöd från captiveförsäkringsbolag i Liechtenstein, eftersom detta skulle ske retroaktivt och i strid med företagens berättigade förväntningar om att inte omfattas av en högre skatt.
Comments from Company E
Synpunkter från företag E
Company E is a captive insurance company located in Liechtenstein.
Företag E är ett captiveförsäkringsbolag med säte i Liechtenstein.
In its letter received by the Authority on 12 May 2009, Company E claimed that the Authority had made incorrect assumptions in its decision to open the formal procedure.
Företag E hävdar i den skrivelse som övervakningsmyndigheten mottog den 12 maj 2009 att övervakningsmyndigheten har gjort felaktiga antaganden i sitt beslut att inleda ett formellt granskningsförfarande.
Company E argued that a captive insurance company does not offset risk through the purchase of reinsurance as stated by the European Commission (and referred to by the Authority) in its decision concerning aid for captive insurance companies in Åland (Finland) [11] explaining that a captive carries all of the risks of its parent.
Företag E hävdar att ett captiveförsäkringsbolag inte neutraliserar risken genom att teckna återförsäkring, vilket Europeiska kommissionen påstår (och övervakningsmyndigheten hänvisar till) i sitt beslut om den stödordning som Finland genomfört till förmån för captiveförsäkringsbolag i landskapet Åland [11]. I stället menar företag E att ett captiveförsäkringsbolag bär hela moderbolagets risk.
Company E also argued that insurance through a captive is not an alternative to obtaining insurance on the ‘general market’, and indeed that captives are at a disadvantage compared to general insurers as they are unable to pool risks, and should be compared not with general insurers but with the uninsured risks that companies carry.
Företag E hävdar också att försäkring genom ett captiveförsäkringsbolag inte är ett alternativ till att teckna försäkring på den ”vanliga marknaden” och att captiveförsäkringsbolag missgynnas jämfört med vanliga försäkringsbolag eftersom de inte kan dela på riskerna och inte bör jämföras med vanliga försäkringsbolag utan med företagens oförsäkrade risker.
Company E stated that it does not currently provide insurance to its group that cannot be bought on the international market.
Företag E förklarar att det för närvarande inte tillhandahåller någon försäkring till sin koncern som inte kan tecknas på den internationella marknaden.
Company E stated that establishing a captive involves substantial costs and can only be justified on commercial grounds.
Företag E förklarar att bildandet av ett captiveförsäkringsbolag medför väsentliga kostnader och endast kan motiveras av kommersiella skäl.
One of the reasons, it informed the Authority, that the company was formed in Liechtenstein was that the principality was ‘not disadvantageous’ in tax terms in comparison to other locations, and a change to the tax regime ‘will adversely affect the viability of Liechtenstein as a captive location’.
Företaget meddelar övervakningsmyndigheten att ett av skälen till att företaget bildades i Liechtenstein var att furstendömet i skattehänseende ”inte var ofördelaktigt” jämfört med andra platser och att en förändring av skattesystemet negativt kommer att påverka Liechtensteins möjligheter att fortsätta vara säte för captiveförsäkringsbolag.
Comments from Company F
Synpunkter från företag F
Company F firstly explained how captive insurance and reinsurance companies, and in particular Company F as part of the […] Holding, are organised.
Företag F förklarar först hur captiveförsäkringsbolag och captiveåterförsäkringsbolag är organiserade, framförallt företag F som en del av holdingbolaget […].
It stressed the fact that captives constitute a pooling of risks within a company group to allow for efficient risk management and financing.
Man betonar att captiveförsäkringsbolag samlar riskerna inom en företagskoncern för att möjliggöra effektiv riskhantering och finansiering.
It also considered that the establishment of a captive creates greater transparency of risks within the group.
Företaget anser också att bildandet av ett captiveförsäkringsbolag ger större insyn i riskerna inom koncernen.
Company F referred to the lesser requirements of market integration that exist among the EFTA States of the EEA compared to the EU.
Företag F hänvisar till de mindre stränga kraven på marknadsintegration som föreligger bland Eftastater i EES jämfört med i EU.
It referred in particular to Articles 113, 114(2), and 115 TFEU regarding approximation of laws in the area of taxation, which do not have analogous provisions in the EEA Agreement.
Man hänvisar särskilt till artiklarna 113, 114.2 och 115 i EUF-fördraget om tillnärmning av lagstiftning på skatteområdet, som inte har någon motsvarighet i EES-avtalet.
Company F argued that the tax measures in favour of captive insurance companies in Liechtenstein do not constitute State aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement.
Företag F hävdar att de skatteåtgärder som vidtagits för captiveförsäkringsbolag i Liechtenstein inte utgör statligt stöd enligt artikel 61.1 i EES-avtalet.
This statement was based on two reasons: captives are not undertakings, and the tax measures do not selectively benefit any undertaking.
Det finns två skäl till detta påstående: Captiveförsäkringsbolag är inte att betrakta som företag, och skatteåtgärderna gynnar inte ensidigt något enskilt företag.
Referring to a decision of the Authority concerning the Norwegian Road Administration Møre and Romsdal District Office [12], Company F argued that captives are not undertakings because they only provide insurance services ‘in-house’.
Företag F hänvisar till övervakningsmyndighetens beslut om norska vägverket, lokalkontoret i Møre och Romsdal [12], och hävdar att captiveförsäkringsbolag inte är att betrakta som företag eftersom de endast tillhandahåller koncerninterna försäkringstjänster.
Moreover, the activity carried out by captive insurance companies does not have an economic nature as it is exclusively limited to the transfer of internal risks from the activities of the remainder of the […] Holding Group.
Captiveförsäkringsbolagens verksamhet är inte av ekonomisk art eftersom den uteslutande är begränsad till överföring av risker inom övriga holdingkoncernen […].
Disagreeing with the arguments put forward by the Authority in the opening decision, Company F contended that the reason for establishing a captive was not that it is economically advantageous but because it means that the risks of the group are pooled for more efficient risk management and increased transparency.
Företag F delar inte övervakningsmyndighetens synpunkter i beslutet att inleda ett granskningsförfarande utan hävdar att skälet till att bilda ett captiveförsäkringsbolag inte är att det är ekonomiskt fördelaktigt utan att det innebär att koncernen delar på sina risker vilket ger en effektivare riskhantering och ökad insyn.
This specific function cannot be assumed by an ‘external’ company and in consequence there is no market for this specific type of activities.
Ett utomstående företag kan inte fylla denna specifika funktion och därför finns det inte någon marknad för denna specifika typ av verksamhet.
Company F also argued that the tax measures are not linked to a given undertaking but to a particular function and are, therefore, not selective.
Företag F hävdar också att skatteåtgärderna inte är knutna till något visst företag utan till en viss funktion och därför inte är selektiva.
Company F considered that selectivity does not relate to the economic strength of the undertaking and the question of whether it could establish a captive insurance company was wrongly argued both by the Authority and by the Commission in the Åland case.
Företag F anser att det inte föreligger någon selektivitet när det gäller företagets ekonomiska styrka och att både övervakningsmyndigheten och kommissionen i Ålandfallet för ett felaktigt resonemang i frågan om huruvida företaget skulle kunna bilda ett captiveförsäkringsbolag.
Company F argued that in the latter case the Commission had not fully assessed selectivity as it did not assess whether the measures fell within the nature and logic of the tax system.
Företag F hävdar att kommissionen i Ålandfallet inte gjort någon uttömmande bedömning av selektiviteten eftersom den inte tagit ställning till om åtgärderna är förenliga med skattesystemets natur och logik.
As secondary arguments, Company F considered that the tax measure existed prior to the entry into force of the EEA Agreement in Liechtenstein, and that the company has been subject to the same tax rules since its establishment in 1990.
Med hänvisning till Eftadomstolens rättspraxis hävdar företag F att för att anses vara berättigad måste all direkt eller indirekt differentiering härröra ur systemets natur och logik och vara ett resultat av objektiva villkor inom detta system.I andra hand hävdar företag F att skatteåtgärden förelåg redan innan EES-avtalet trädde i kraft i Liechtenstein och att företaget har omfattats av samma skatteregler sedan det bildades 1990.
These rules were explicitly applicable to captive insurances companies from January 1998 and have not been substantially modified since.
Dessa regler gällde uttryckligen för captiveförsäkringsbolag från och med januari 1998 och har inte genomgått några större ändringar sedan dess.
Company F contended that it is only the evolution of EEA rules that has led to the tax measures applicable to captives in Liechtenstein being considered to be State aid.
Företag F hävdar att det först är efter ändringen av EES-reglerna som skatteåtgärderna för captiveförsäkringsbolag i Liechtenstein anses utgöra statligt stöd.
The decision-making practice of the Commission from 1960 to 1990, during which time the Liechtenstein scheme was introduced, did not consider tax measures to constitute State aid.
Kommissionens beslutspraxis från 1960 till 1990, då Liechtenstein införde sitt system, visar att kommissionen inte har betraktat skatteåtgärder som statligt stöd.
Finally, referring to previous Commission decisions, some of which had considered similar tax arrangements not to constitute State aid, Company F considered that no recovery should be requested in this case because of legal certainty and the protection of legitimate expectations.
Med hänvisning till kommissionens tidigare beslut, där kommissionen i vissa fall har ansett att liknande skattesystem inte utgör statligt stöd, anser företag F, av rättssäkerhetsskäl och på grund av företagets berättigade förväntningar, att stödet inte bör återkrävas i det här fallet.
Comments from Company G
Synpunkter från företag G
In letters dated 1 December 2008 and 25 May 2009, Company G expressed its surprise at the investigation given that it had trusted the legality of the Liechtenstein tax system for more than 10 years, and that to date there had been no indications that the rules applicable to captive insurance companies could be State aid.
I sina skrivelser av den 1 december 2008 och den 25 maj 2009 uttrycker företag G sin förvåning över granskningen, med tanke på att företaget i över tio år förlitat sig på att Liechtensteins skattesystem var lagligt och att det hittills inte funnits några tecken på att reglerna för captiveförsäkringsbolag skulle kunna utgöra statligt stöd.