natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pursuant to Article 1(b)(i) of Part II of Protocol 3, existing aid is: 'all aid which existed prior to the entry into force of the EEA Agreement in the respective EEA States, that is to say, aid schemes and individual aid which were put into effect before, and are still applicable after, the entry into force of the EEA Agreement.'
Enligt artikel 1 b i i del II i protokoll 3 avses med befintligt stöd ”allt stöd som fanns innan EES- avtalet trädde i kraft i respektive Eftastat, det vill säga stödordningar och individuellt stöd som infördes före och som fortfarande är tillämpliga efter EES-avtalets ikraftträdande”.
Chapter II.1.3 of Decision No 537/09/COL.
Avsnitt II.1.3 i beslut nr 537/09/KOL.
Case C-400/99 Italy v Commission [2005] ECR I-3657.
Dom av den 10 maj 2005 i mål C-400/99, Italien mot kommissionen (REG 2005, s. I-3657).
Ibid. paragraphs 47 and 54-55.
Dom av den 10 maj 2005 i mål C-400/99, Italien mot kommissionen (REG 2005, s. I-3657), punkterna 47, 54 och 55.
Case T-190/00 Regione Siciliana v Commission [2003] ECR II-5015, paragraph 48.
Dom av den 27 november 2003 i mål T-190/00, Regionen Sicilien mot kommissionen (REG 2003, s. II-5015), punkt 48.
Case C-312/90 Spain v Commission [1992] ECR I-4117, paragraphs 14-17 and Case C-47/91 Italy v Commission [1992] ECR I-4145, paragraphs 22-25.
Dom av den 30 juni 1992 i mål C-312/90, Spanien mot kommissionen (REG 1992, s. I-4117), punkterna 14–17, och dom av den 30 juni 1992 i mål C-47/91, Italien mot kommissionen (REG 1992, s. I-4145), punkterna 22–25.
See Opinion of AG Trabucchi in Case 51/74 Hulst [1975] ECR 79.
Se förslag till avgörande av generaladvokat Trabucchi föredraget den 4 december 1974 i mål 51/74, P.J. van der Hulst's Zonen mot Produktschap voor Siergewassen (REG 1975, s. 79).
Case N 37/2003 (UK), available online: http://ec.europa.eu/eu_law/state_aids/comp-2003/n037-03.pdf
Kommissionens beslut i ärende N 37/2003 (Förenade kungariket), som finns på http://ec.europa.eu/eu_law/state_aids/comp-2003/n037-03.pdf
Ibid. paragraph 36.
Kommissionens beslut i ärende N 37/2003, punkt 36.
In the context of the formal investigation procedure, the Norwegian authorities have clarified that users were only charged for accessing some of the facilities of the KLC (i.a. the swimming pool) but anyone could access the fitness centre free of charge until 1996 when the municipality started charging the users [5].2.2.2. Expansions in 1997-1999
Under det formella granskningsförfarandet klargjorde de norska myndigheterna att användarna till att börja med fick betala bara för att utnyttja en del av KIS faciliteter (bl.a. simbassängen) och att alla fick använda fitnesscentrumet gratis fram till 1996, då kommunen började ta ut avgifter från användarna [5].2.2.2 Utbyggnaden under 1997–1999
The Norwegian authorities have subsequently clarified that the fitness centre did indeed cover the full cost of the loan in 2008 by allocating the annual profit to the municipality [13].2.2.4. No funding from the county municipality of Nordland
Under det formella granskningsförfarandet klargjorde de norska myndigheterna att fitnesscentrumet genom att det överförde årsintäkterna till kommunen faktiskt bar hela sin andel av dessa kostnader [13].2.2.4 Inga medel från Nordlands fylkeskommun
The Norwegian authorities notified the financing of the fitness centre to the Authority in January 2009.
De norska myndigheterna anmälde finansieringen av fitnesscentrumet till övervakningsmyndigheten i januari 2009.
In the notification, the Norwegian authorities did not put forward any arguments to the effect that the financing of the fitness centre constituted existing aid, despite the fact that the notification included a copy of the writ of summons from the proceedings before the Norwegian courts wherein the applicant argued, at some length, that the financing of the fitness centre constituted new aid [19].In the Decision to open the formal investigation procedure, the Authority referred to the fact that the method of financing the fitness centre (covering the total deficit of the KLC over the municipal budget and allocation of revenue generated by ticket sales) was in place prior to the entry into force of the EEA Agreement, and could on this basis appear to constitute existing aid within the meaning of Article 1(b)(i) of Part II of Protocol 3 [20].
De lade därvid inte fram några argument för att finansieringen av fitnesscentrumet borde anses utgöra ett befintligt stöd, trots att anmälan omfattade en kopia av en stämningsansökan från ett förfarande inför en norsk domstol i vilken sökanden ganska utförligt anförde skäl för att finansieringen borde anses utgöra ett nytt stöd [19].I beslutet om inledande av det formella granskningsförfarandet angav övervakningsmyndigheten att metoden för finansiering av fitnesscentrumet (täckande av det samlade underskottet för KIS via kommunens budget och allokering av intäkter från biljettförsäljning) fanns redan innan EES-avtalet trädde i kraft och att finansieringen på grundval av detta skulle kunna anses utgöra ett befintligt stöd i den mening som avses i artikel 1 b i i del II i protokoll 3 [20].
Comments from the Norwegian Association for Fitness (the NAF) The NAF is a Norwegian organisation for commercial fitness centres.
Synpunkterna från Treningsforbundet
No 204/11/COL
nr 204/11/KOL
on the alleged state aid granted to companies belonging to the Norsk Film group (Norway)
om påstått statligt stöd som beviljats företag tillhöriga gruppen Norsk film (Norge)
THE EFTA SURVEILLANCE AUTHORITY (“THE AUTHORITY”),
EFTAS ÖVERVAKNINGSMYNDIGHET (NEDAN KALLAD MYNDIGHETEN) HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
HAVING REGARD to the Agreement on the European Economic Area (“the EEA Agreement”), in particular to Articles 61 and 62,
MED BEAKTANDE av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (nedan kallat EES-avtalet), särskilt artiklarna 61 och 62,
HAVING REGARD to the Agreement between the EFTA States on the Establishment of a Surveillance Authority and a Court of Justice (“the Surveillance and Court Agreement”), in particular to Article 24,
MED BEAKTANDE av avtalet mellan Eftastaterna om upprättande av en övervakningsmyndighet och en domstol (nedan kallat övervaknings- och domstolsavtalet), särskilt artikel 24,
HAVING REGARD to Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement (“Protocol 3”), in particular to Article 1(2) of Part I and Articles 4(4) and 7(1) of Part II,
MED BEAKTANDE av protokoll 3 till övervaknings- och domstolsavtalet (nedan kallat protokoll 3), särskilt artikel 1.2 i del I och artiklarna 4.4 och 7.1 i del II,
HAVING CALLED on interested parties to submit their comments pursuant to Article 6(1) of Part II of Protocol 3 [1],
efter att ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig i enlighet med artikel 6.1 i del II i protokoll 3 [1], och
By letter dated 23 March 2006 (Event No 368163), several Norwegian film companies [2] complained that the Norwegian authorities had awarded annual grants to Norsk FilmStudio AS/Filmparken AS for the years 2000 - 2005.
Genom en skrivelse av den 23 mars 2006 (ärendenr 368163) framförde flera norska filmföretag [2] klagomål på att de norska myndigheterna hade beviljat årliga bidrag till Norsk FilmStudio AS/Filmparken AS mellan åren 2000 och 2005.
After various exchanges of correspondence, the Authority adopted Decision No 491/09/COL to initiate the formal investigation procedure, published in the Official Journal of the European Union and in the EEA Supplement thereto [3].
Efter flera skriftväxlingar antog myndigheten beslut nr 491/09/KOL om att inleda det formella granskningsförfarandet, vilket offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning och i det tillhörande EES-supplementet.
The Authority called on interested parties to submit their comments.
Myndigheten uppmanade de berörda parterna att inkomma med sina synpunkter.
The Authority did not receive any comments from third parties.
Myndigheten mottog inte några synpunkter från tredje parter.
The Norwegian authorities submitted their observations by letter dated 2 February 2010 (Event No 545244).
De norska myndigheterna ingav sina synpunkter genom en skrivelse av den 2 februari 2010 (ärendenr 545244).
The Norsk Film group
Gruppen Norsk Film
Norsk Film AS was established in 1932 by the association of municipal cinemas.
Norsk Film AS grundades 1932 av sammanslutningen av kommunala biografer.
During the 1950s and 1960s, Norsk Film AS was faced with financial difficulties which lead the government to allocate grants to it to guarantee its further existence.
Under 1950- och 1960-talet drabbades Norsk Film AS av finansiella svårigheter, vilket gjorde att regeringen beviljade företaget bidrag för att säkra dess fortlevnad.
After the company was declared bankrupt in the late 1960s, the government decided to assume full responsibility for the future of the company.
Efter att företaget i slutet av 1960-talet försatts i konkurs beslutade regeringen att ta på sig det fulla ansvaret för företagets framtid.
From 1974, the State kept an ownership of 77,6 % of the shares in the company.
Från 1974 ägde staten 77,6 % av aktierna i företaget.
Norsk Film AS served two purposes: to provide Norwegian feature film production with the necessary facilities and to produce Norwegian films.
Norsk Film AS hade två syften: att ge den norska långfilmsproduktionen de nödvändiga resurserna och att producera norska filmer.
ScanCam AS was founded in 1986 by Norsk Film AS and the newspaper VG (Verdens Gang) on the basis of the existing camera department of Norsk Film AS.
ScanCam AS grundades 1986 av Norsk Film AS och dagstidningen VG (Verdens Gang) med utgångspunkt i den befintliga kameraavdelningen på Norsk Film AS.
Later, Norsk Film AS and Schibsted ASA each owned 50 % of the shares in ScanCam AS.
Norsk Film AS och Schibsted ASA ägde senare 50 % vardera av aktierna i ScanCam AS.
On 31 December 1998, Schibsted ASA sold its stake to Norsk Film AS and ScanCam AS continued as a 100 % owned subsidiary of Norsk FilmStudio AS as from 1999.
Den 31 december 1998 sålde Schibsted ASA sin andel till Norsk Film AS, och från och med 1999 blev ScanCam AS ett helägt dotterbolag till Norsk FilmStudio AS.
Norsk FilmStudio AS, which was founded in 1989, was a wholly-owned subsidiary of Norsk Film AS.
Norsk FilmStudio AS, som grundades 1989, var ett helägt dotterbolag till Norsk Film AS.
Until 1989, the studio and technical facilities were an integral division of Norsk Film AS.
Fram till 1989 var studion och de tekniska resurserna en integrerad avdelning inom Norsk Film AS.
Norsk FilmStudio AS was founded in order to establish a clear-cut distinction between the company’s role as a producer and its role of maintaining the infrastructure for film production (studio and technical facilities).
Norsk FilmStudio AS grundades för att tydligt skilja mellan företagets roll som producent och dess uppdrag att bevara infrastrukturen för filmproduktion (studio och tekniska resurser).
In 2001, the Norwegian government reformed its film policy and a clearer distinction was made between the State’s areas of responsibility and the responsibility of the private sector.
År 2001 ändrade den norska regeringen sin filmpolitik, och en tydligare åtskillnad gjordes mellan statens och den privata sektorns ansvarsområden.
Private production companies should have the responsibility for producing films.
De privata produktionsbolagen skulle ansvara för att producera film.
It was therefore proposed to sell the shares in Norsk Film AS.
Det föreslogs därför att aktierna i Norsk Film AS skulle säljas.
The State would maintain its responsibility for the studios as this part of the production process was considered not sustainable on market conditions.
Staten skulle behålla sitt ansvar för företagets studior eftersom den delen av produktionsprocessen inte ansågs hållbar med avseende på marknadsvillkoren.
In 2001, Norsk Film AS was de-merged into two separate companies: a company for film production, named Norsk Film AS and a company for infrastructure, named Filmparken AS.
År 2001 delades Norsk Film AS in i två separata företag: ett företag för filmproduktion med namnet Norsk Film AS, och ett företag för infrastruktur med namnet Filmparken AS.
The remaining assets of the company stayed in Filmparken AS.
Företagets resterande tillgångar behölls i Filmparken AS.
Norsk FilmStudio AS continued as a wholly-owned subsidiary of Filmparken AS.
Norsk FilmStudio AS fortsatte att vara ett helägt dotterbolag till Filmparken AS.
On 25 June 2001, Norsk FilmStudio AS merged into Filmparken AS.
Den 25 juni 2001 slogs Norsk FilmStudio AS ihop med Filmparken AS.
The State sold its shares in the production company Norsk Film AS to a private production company called Diopter AS on 4 January 2002.
Staten sålde den 4 januari 2002 sina aktier i produktionsbolaget Norsk Film AS till ett privat produktionsbolag med namnet Diopter AS.
In 2002, Filmparken AS was re-named Norsk FilmStudio AS again.
År 2002 fick Filmparken AS åter namnet Norsk FilmStudio AS.
In 2004, ScanCam AS merged into Norsk FilmStudio AS.
År 2004 slogs ScanCam AS ihop med Norsk FilmStudio AS.
In 2009, Norsk FilmStudio AS and The Chimney Pot AS merged to become Storyline Studios AS.
År 2009 slogs Norsk FilmStudio AS och The Chimney Pot AS ihop och blev Storyline Studios AS.
After the merger Filmparken AS owns 60 % of the business with 40 % left to the shareholders of the prior Chimney Pot AS.
Efter sammanslagningen äger Filmparken AS 60 % av företaget, och de resterande 40 % ägs av aktieägarna i det tidigare Chimney Pot AS.
Storyline Studios AS is a full spectre supplier of equipment and services to the film industry, providing film studios, grip and light, camera, post production, costumes, financing, office facilities, line production and film catalogues.
Storyline Studios AS är en fullvärdig leverantör av utrustning och tjänster för filmindustrin som tillhandahåller filmstudior, passning och ljussättning, kameror, efterproduktion, kostym, finansiering, kontorstjänster, linjeproduktion och filmkataloger.
Description of the measures investigated
Beskrivning av de undersökta åtgärderna
The Authority investigated two different measures: the payment of the grant of NOK 36 million (see Section 3.1) and the preferential tax treatment some companies belonging to the Norsk Film group benefited from (see section 3.2).
Två separata åtgärder undersöktes av myndigheten: utbetalningen av bidraget på 36 miljoner norska kronor (se avsnitt 3.1) och den förmånsbehandling i skattehänseende som vissa företag tillhöriga gruppen Norsk Film beviljades (se avsnitt 3.2).
Payment of the grant of NOK 36 million
Utbetalningen av bidraget på 36 miljoner norska kronor
The grants were paid by the Ministry of Culture and Church Affairs.
Bidragen betalades ut av Kultur- och kirkedepartementet.
The Authority, in its Decision No 491/09/COL, has taken the view that the yearly payments made by the Norwegian State since the 1970s to various entities belonging to the Norsk Film group for the production of feature films and to maintain an infrastructure necessary for the production of films were based on an existing system of aid.
Myndigheten slog i sitt beslut nr 491/09/KOL fast att de årliga utbetalningarna från den norska staten sedan 1970-talet till olika enheter tillhöriga gruppen Norsk Film för långfilmsproduktion och för bevarande av den nödvändiga infrastrukturen för filmproduktion gjordes inom ramen för ett befintligt stödsystem.
The Norwegian authorities have indicated that in 1997, the Norwegian Parliament decided to grant NOK 36 million to Norsk Film AS for the upgrading, modernisation and development of the production facilities called “Filmparken”.
De norska myndigheterna har angivit att Stortinget 1997 beslutade att bevilja Norsk Film AS 36 miljoner norska kronor för upprustning, modernisering och utveckling av de produktionslokaler som kallas ”Filmparken”.
The grant was allocated over the national budget’s section for grants to national cultural buildings.
Bidraget fördelades via statsbudgetens avdelning för bidrag till ”nasjonale kulturbygg” (nationella kulturbyggnader).
The Authority, in Decision No 491/09/COL, considered that as the payment of the grant of NOK 36 million was based on a different budget allocation and the specific amount was singled out for a special aim (renovation of the jar site), it could amount to new aid.
Myndigheten ansåg i sitt beslut nr 491/09/KOL att eftersom utbetalningen av bidraget på 36 miljoner norska kronor gjordes utifrån en annan budgetfördelning och det specifika beloppet var öronmärkt för ett särskilt syfte (renovering av lokalerna i Jar), kunde det anses utgöra nytt stöd.
The Authority had doubts as to whether this contribution formed part of the existing system of aid or whether it constituted a new aid measure.
Myndigheten ifrågasatte om detta bidrag ingick i den befintliga stödordningen eller om det utgjorde en ny stödåtgärd.
Preferential tax treatment
Förmånsbehandlingen i skattehänseende
Norsk Film AS and Norsk FilmStudio AS benefited from a tax exemption as from 1995.
Norsk Film AS och Norsk FilmStudio AS beviljades skattebefrielse från och med 1995 mot bakgrund av avsnitt 26 punkt 1 k i den tidigare skattelagen nr 8 av den 18 augusti 1911, som ersatts av skattelag nr 14 av den 26 mars 1999. [4]
The exemption was based on Section 26, first paragraph, litra k, of the former Tax Act of 18 August 1911 No 8, replaced by the Tax Act of 26 March 1999 No 14 [4].According to Section 2-32 of the Norwegian Tax Act, presently setting out the rules regarding this preferential tax regime, non-profit organisations, institutions and companies are exempt from corporate tax to the extent that they operate on a non-profit basis.
Enligt avsnitt 2-32 i den norska skattelagen, där reglerna för denna skattemässiga förmånsbehandling för närvarande fastställs, är ideella organisationer, institutioner och företag befriade från bolagsskatt i den mån de bedriver ideell verksamhet.
Whether an institution or a company is considered as non-profit according to Section 2-32 is determined on the basis of objective criteria, with the purpose of the company being the decisive factor.
Huruvida institutioner eller företag anses vara ideella i enlighet med avsnitt 2-32 avgörs mot bakgrund av objektiva kriterier, bland vilka företagets syfte är den avgörande faktorn.
Thus, a charitable purpose indicates the presence of a non-profit body.
Om företagets verksamhet bedrivs i välgörenhetssyfte rör det sig om ett ideellt organ.
In order to determine the purpose of the company, the tax authorities take into account inter alia its statutes including its statutory purpose and the activity actually carried out.
För att fastställa ett företags syfte beaktar skattemyndigheterna bland annat dess stadgar inklusive de mål som anges i stadgarna och den verksamhet som faktiskt bedrivs.
Whether the body is engaged in activities that are exposed to competition is also taken into consideration.
Skattemyndigheten beaktar också huruvida organet bedriver konkurrensutsatt verksamhet.
If the undertaking carries out economic or commercial activities and competes with taxable profit driven companies, this indicates the existence of a taxable status.
Om företaget bedriver ekonomisk eller kommersiell verksamhet och konkurrerar med skattskyldiga företag med vinstsyfte är företaget skattskyldigt. En annan faktor som beaktas är hur företaget finansieras.
Another element taken into account is the nature of the funding of the undertaking.
Om företaget finansieras genom privata gåvor eller andra bidrag anses företaget sakna vinstsyfte.
If the company is funded by private gifts or other contributions, this indicates that the company has a non-profit purpose.
En ideell organisation är befriad från bolagsskatt för vinster från verksamhet i enlighet med företagets ideella syfte.
An organisation considered non-profit is exempt from corporate tax for profit resulting from the non-profit purpose of the company.
Intäkter från kommersiell verksamhet är under vissa villkor föremål för bolagsskatt.
Income derived from commercial activities is – under certain conditions – subject to corporate tax [5].Whether Section 2-32 is applicable to a company or organisation is determined by the tax authorities as part of the normal annual assessment process.
Huruvida avsnitt 2-32 ska tillämpas på ett företag eller en organisation avgörs av skattemyndigheterna som en del av den normala årliga bedömningsprocessen.
It is on the basis of the information provided by the tax payer in the tax return and other information available that the local tax authorities determine which tax regime is applicable.
De lokala skattemyndigheterna beslutar mot bakgrund av uppgifter från skattebetalaren och andra tillgängliga uppgifter vilket skattesystem som är tillämpligt.
Norsk Film AS, Norsk FilmStudio AS and ScanCam AS were granted a tax exemption based on the fact that the purpose of the companies was non-profit.
Norsk Film AS, Norsk FilmStudio AS och ScanCam AS beviljades skattebefrielse på grundval av att företagen inte drevs i vinstsyfte.
Until 1995, Norsk Film AS and Norsk FilmStudio AS did not apply for the special regime.
Fram till 1995 ansökte Norsk Film AS och Norsk FilmStudio AS inte om den särskilda ordningen.
Following their applications they benefited from such a regime from 1995 until 2001.
De omfattades dock av en sådan ordning mellan 1995 och 2001, efter att ha ansökt om det.
As from 2002, the companies were no longer funded by government subsidies and they carried out normal business activities.
Från och med 2002 finansierades företagen inte längre genom statliga bidrag och bedrev vanlig affärsverksamhet.
They were therefore considered as normal profit-making companies and consequently subject to standard corporate tax.
De ansågs därför vara vanliga vinstdrivande företag och följaktligen föremål för vanlig bolagsskatt.
Until 1998, Norsk Film AS and Schibsted ASA each owned 50% of the shares in ScanCam AS.
Fram till 1998 ägde Norsk Film AS och Schibsted ASA vardera 50 % av aktierna i ScanCam AS.
ScanCam AS was therefore not considered an integrated part of Norsk Film AS’ business.
ScanCam AS ansågs därför inte vara en integrerad del av den verksamhet som bedrevs av Norsk Film AS.
ScanCam AS generated a profit in the years 1998, 1999, 2000 and 2001 [6].In their evaluation, the tax authorities considered that the companies could benefit from the non-profit organisation status on the basis of the following elements: the statutes of Norsk Film AS which provided that its purpose was non-profit, the fact that 97,7 % of the shares were held by the State and local municipalities and the fact that the company was funded essentially through state subsidies.
ScanCam AS var vinstgenererande under åren 1998, 1999, 2000 och 2001. [6]Skattemyndigheterna ansåg i sin bedömning att företagen kunde omfattas av statusen som icke-vinstdrivande organisation på följande grunder: stadgarna för Norsk Film AS, enligt vilka verksamheten saknade vinstsyfte, det faktum att 97,7 % av aktierna innehades av staten och de lokala myndigheterna och att företaget till största delen finansierades genom statsbidrag.
The tax authorities furthermore indicated that the tax exemption was given under the proviso that a possible profit should be used in full to achieve the purpose of the company within the framework of being a non-profit undertaking.
Skattemyndigheterna angav vidare att skattebefrielsen beviljades med förbehåll för att en eventuell vinst i sin helhet skulle användas för att nå företagets syfte inom ramen för sin status som ett icke-vinstdrivande företag.
The subsidiary Norsk FilmStudio AS was regarded as an integrated part of Norsk Film AS’ activity and covered by the same tax exemption.
Dotterbolaget Norsk FilmStudio AS betraktades som en integrerad del av Norsk Film AS verksamhet och omfattades av samma skattebefrielse.
The Norwegian authorities have indicated that Norsk FilmStudio AS did not generate a profit in the years 1995–2001 and that consequently, the application of the favourable tax regime was without effect.
Enligt de norska myndigheterna genererade Norsk FilmStudio AS inte någon vinst mellan 1995 och 2001, och tillämpningen av det gynnsamma skattesystemet hade följaktligen inte någon effekt.