natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Both Directives as last amended by Directive 2007/32/EC (OJ L 141, 25.6.2007, p. 63) were incorporated into the EEA Agreement by Decision of the EEA Joint Committee No 163/07 (OJ L 124, 8.5.2008, p. 30 and EEA Supplement No 26, 8.5.2008, p. 24).
Båda direktiven, som ändrades genom direktiv 2007/32/EG (EUT L 141, 25.6.2007, s. 63) införlivades i EES-avtalet genom Gemensamma EES-kommitténs beslut nr 163/07 (EUT L 124, 8.5.2008, s. 30 och EES-supplementet nr 26, 8.5.2008, s. 24).
Calculation of the eligible costs will take account of any changes made to charges for infrastructure use based on rolling stock performance (especially sound performance).
Vid beräkningen av stödberättande kostnader tas hänsyn till eventuella förändringar av avgifterna för utnyttjande av infrastruktur på grundval av den rullande materielens prestanda (i synnerhet bullerprestanda).
See, by way of illustration, European Commission Decision of 22 December 2006, N 574/05, prolongation of existing aid scheme N 335/03 – Italy (Friuli-Venezia Giulia) – Aid for the setting up of rolling-motorway services (OJ C 133, 15.6.2007, p. 6); European Commission Decision of 12 October 2006, N 427/2006 – United Kingdom – Rail Environmental Benefit Procurement Scheme (REPS) (OJ C 283, 21.11.2006, p. 10).
För ett exempel, se Europeiska kommissionens beslut av den 22 december 2006, N 574/05, förlängning av befintlig stödordning N 335/03 – Italien – Friuli-Venezia Giulia – stöd för inrättandet av höghastighetsförbindelser (EUT C 133, 15.6.2007, s. 6), Europeiska kommissionens beslut av den 12 oktober 2006, N 427/2006 – Förenade kungariket – Rail Environmental Benefit Procurement Scheme (REPS) (EUT C 283, 21.11.2006, s. 10).
Annex I to Regulation (EC) No 1692/2006 of the European Parliament and of the Council of 24 October 2006 establishing the second Marco Polo programme for the granting of Community financial assistance to improve the environmental performance of the freight transport system (Marco Polo II) and repealing Regulation (EC) No 1382/2003 (OJ L 328, 24.11.2006, p. 1) incorporated into the EEA Agreement by Decision of the EEA Joint Committee No 70/07 of 29 June 2007 (OJ L 304, 22.11.2007, p. 54 and EEA Supplement No 56, 22.11.2007, p. 8) provides that EEA financial assistance for modal shift actions is limited to a maximum of 35 % of the total expenditure necessary to achieve the objectives of the action and incurred as a result of the action.
Enligt bilaga 1 till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1692/2006 av den 24 oktober 2006 om inrättande av det andra Marco Polo-programmet om beviljande av ekonomiskt gemenskapsstöd till förbättring av godstransportsystemets miljöprestanda (Marco Polo II) och om upphävande av förordning (EG) nr 1382/2003 (EUT L 328, 24.11.2006, s. 1) – får det ekonomiska gemenskapsstödet till en trafikomställningsåtgärd uppgå till högst 35 % av de totala utgifter som är nödvändiga för att åtgärdens mål ska uppnås och som uppstått på grund av denna.
In these guidelines, as regards state aid for transport coordination the criterion is 30 % of the total cost of rail transport.
I föreliggande riktlinjer, vad gäller statliga stöd till samordning av transporter, är kriteriet 30 % av de samlade kostnaderna för järnvägstransporter.
See, by way of illustration, European Commission Decision of 22 December 2006, N 552/06 – Denmark – Prolongation of environmental aid scheme for the transport of goods by rail (OJ C 133, 15.6.2007, p. 5) and European Commission Decision of 12 October 2006, N 427/2006 – United Kingdom – Rail Environmental Benefit Procurement Scheme (REPS), op. cit.
Se kommissionens beslut av den 22 december 2006 om stöd N 552/06, Danmark, förlängning av miljöstödordningen för godstransport på järnväg (EUT C 133, 15.6.2007, s. 5), och kommissionens beslut av den 12 oktober 2006 om stöd N 427/06 – Förenade kungariket – Rail Environmental Benefit Procurement Scheme (REPS), beslutet citerat ovan.
This could be the case with interoperability measures on the trans-European transport network as last defined by Decision No 884/2004/EC of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 amending Decision No 1692/96/EC on Community guidelines for the development of the trans-European transport network (OJ L 167, 30.4.2004, p. 1) incorporated into the EEA Agreement by Decision of the EEA Joint Committee No 62/06 of 2 June 2006 (OJ L 245, 7.9.2006, p. 9 and EEA Supplement No 44, 7.9.2006, p. 8).
Detta kunde vara fallet för driftkompatibilitetsåtgärder i det transeuropeiska transportnätet enligt den senaste definitionen i Europaparlamentets och rådets beslut 884/2004/EG av den 29 april 2004 om ändring av beslut nr 1692/96/EG om gemenskapens riktlinjer för utbyggnad av det transeuropeiska transportnätet (EUT L 167, 30.4.2004, s. 1) som införlivats i EES-avtalet genom Gemensamma EES-kommitténs beslut nr 62/06 av den 2 juni 2006 (EUT L 245, 7.9.2006, s. 9 och EES-supplementet nr 44, 7.9.2006, s. 8).
With regard to measures falling under Article 15(1)(e) of Directive 2003/96/EC, an impact on the price of transport may be taken for granted, unless there is proof to the contrary.
För åtgärder som omfattas av artikel 15.1 e i direktiv 2003/96/EG, kan en inverkan på transportpriset tas för given, om inte motsatsen bevisas.
See in particular the European Commission decision of 2 April 2008, NN 46/B/2006 - Slovakia - Excise duty exemptions and reductions provided for by Council Directive 2003/96/EC (transport sector), not yet published.
Se i synnerhet kommissionens beslut av den 2 april 2008, NN 46/B/2006 – Slovakien – befrielse från eller nedsättning av punktskatter enligt rådets direktiv 2003/96/EG (transportsektorn) ännu ej offentliggjort.
European Commission Decision of 30 May 2007, N 780/06 – The Netherlands – Onderzoek en ontwikkeling composiet scheepsconstructie en multi-purpose laadruim; het ‘CompoCaNord’-project ( OJ C 227, 27.9.2007, p. 5); European Commission Decision of 19 July 2006, N 556/2005 – The Netherlands – Environmental protection and innovation in public transport in the province of Gelderland (OJ C 207, 30.8.2006); European Commission Decision of 20 July 2005, N 63/2005 – Czech Republic – Programme for energy economics and use of alternative fuels in the transport sector (OJ C 83, 6.4.2006).
Europeiska kommissionens beslut av den 30 maj 2007, N 780/06 – Nederländerna – Onderzoek en ontwikkeling composiet scheepsconstructie en multi-purpose laadruim; Het ”CompoCaNord”-project ( EUT C 227, 27.9.2007, s. 5), Europeiska kommissionens beslut av den 19 juli 2006, N 556/2005 – Nederländerna – Samordning av transporter – stöd till miljöskydd och innovation inom kollektivtrafikområdet (EUT C 207, 30.8.2006), Europeiska kommissionens beslut av den 20 juli 2005, N 63/2005 – Tjeckien – Program för energibesparande åtgärder och användning av alternativa bränslen i transportsektorn (EUT C 83, 6.4.2006).
The EFTA Surveillance Authority adopted Guidelines for state aid for research and development and innovation by Decision 14/07/COL of 7 February 2007 (OJ L 305, 19.11.2009, p. 1 and EEA Supplement No. 60, 19.11.2009, p. 1.
Eftas övervakningsmyndighet antog riktlinjer för statligt stöd för forskning, utveckling och onnovation genom beslut nr 14/07/KOL av den 7 februari 2007 (EUT L 305, 19.11.2010, s. 1 och EES-supplementet nr 60, 19.11.2009, s. 1).
Updated Guidelines are available on the EFTA Surveillance Authority web page at: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/).
Aktualiserade riktlinjer finns på hemsidan för Eftas övervakningsmyndighet: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/).
See corresponding Community guidelines (OJ C 323, 30.12.2006, p. 1).
Se motsvarande gemenskapsriktlinjer (EUT C 323, 30.12.2006, s. 1).
Ibidem, point 2.1.
Idem, punkt 2.1.
European Commission Decision 2005/145/EC of 16 December 2003 on the state aid granted by France to EDF and the electricity and gas industries (OJ L 49, 22.2.2005, p. 9); European Commission Decision of 24 April 2007, E 12/2005 – Poland – Unlimited guarantee for the Polish post office (Poczta Polska) (OJ C 284, 27.11.2007, p. 2); European Commission Decision of 27 March 2002, E 10/2000 – Germany – State guarantees for public credit institutions in Germany (OJ C 150, 22.6.2002, p. 7); EFTA Surveillance Authority Decision of 15 July 2005, 177/05/COL State guarantee in favour of Liechtensteinische Landesbank (OJ C 310, 8.12.2005, p. 17 and EEA Supplement No 62, 8.12.2005, p. 1).
Europeiska kommissionens beslut 2005/145/EG av den 16 december 2003 om det statliga stöd som Frankrike genomfört till förmån för EDF samt el- och gasindustrin (EUT L 49, 22.2.2005, s. 9); Europeiska kommissionens beslut av den 24 april 2007, E 12/2005 – Polen – obegränsade statliga garantin till polska postverket (Poczta Polska) (EUT C 284, 27.11.2007, s. 2), Europeiska kommissionens beslut av den 27 mars 2002, E 10/2000 – Tyskland – Statliga garantier för offentligrättsliga kreditinstitut i Tyskland (EUT C 150, 22.6.2002, s. 7), Eftas övervaknings myndighets beslut av den 15 juli 2005, 177/05/KOL Statlig garanti till Liechtensteinische Landesbank (EUT C 310, 8.12.2005, s. 17 och EES-supplementet nr 62, 8.12.2005, s. 1).
RECOVERY OF UNLAWFUL AND INCOMPATIBLE STATE AID [1]1.
ÅTERKRAV AV OLAGLIGT OCH OFÖRENLIGT STÖD [1]1.
The EFTA Surveillance Authority (hereinafter referred to as ‘the Authority’) is prepared to take a strong stance against unlawful aid.
Eftas övervakningsmyndighet (nedan kallad övervakningsmyndigheten) är beredd att inta en sträng hållning mot olagligt stöd.
Under Protocol 3 to the Agreement between the EFTA States on the Establishment of a Surveillance Authority and a Court of Justice (hereinafter referred to as ‘Protocol 3’) [2] the Authority has systematically ordered the EFTA States to recover any unlawful aid found to be incompatible with the functioning of the Agreement on the European Economic Area (hereinafter referred to as ‘the EEA Agreement’), unless it has considered that this would be contrary to a general principle of EEA law.
Enligt protokoll 3 till avtalet mellan Eftastaterna om upprättande av en övervakningsmyndighet och en domstol (nedan kallat protokoll 3) [2] har övervakningsmyndigheten regelbundet uppmanat Eftastaterna att återkräva allt olagligt stöd som funnits vara oförenligt med avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdets funktion (nedan kallat EES-avtalet), om detta inte skulle stå i strid med en allmän princip i EES-rätten.
The Authority has adopted 6 such recovery decisions.
Övervakningsmyndigheten har antagit sex sådana beslut om återkrav.
It is essential for the integrity of the State aid regime that these decisions ordering EFTA States to recover unlawful state aid (hereinafter referred to as ‘recovery decisions’) are enforced in an effective and immediate manner.
För att förtroendet för ordningen för statligt stöd ska vara orubbat är det av yttersta vikt att dessa beslut, där övervakningsmyndigheten uppmanar Eftastaterna att återkräva olagligt statligt stöd (nedan kallade beslut om återkrav), verkställs snabbt och effektivt.
The experience of the Authority in recent years indicates that there is cause for real concern in this respect.
De uppgifter som övervakningsmyndigheten har samlat in under senare år visar dock att det finns stora problem på detta område.
The State Aid Scoreboard for the EFTA States presented in autumn 2008 [3] also shows that out of 6 recovery decisions adopted by the Authority, only one has been fully implemented by the EFTA State concerned [4].
I den resultattavla för statligt stöd för Eftastaterna som lades fram under hösten 2008 [3] framgår också att av de sex beslut om återkrav som övervakningsmyndigheten antagit har bara ett genomförts helt av den berörda Eftastaten [4].
In 2004, the European Commission (hereinafter referred to as ‘the Commission’) ordered a comparative study on the enforcement of EU State aid policy in different Member States (hereinafter referred to as the ‘Enforcement Study’) [5].
År 2004 beställde Europeiska kommissionen (nedan kallad kommissionen) en jämförande studie av hur EU:s stödpolitik verkställs i olika medlemsstater (nedan kallad verkställighetsstudien) [5].
One of the objectives of the study was to assess the effectiveness of recovery procedures and practices in a number of Member States.
Ett av syftena med studien var att bedöma effektiviteten i verkställighetsförfarandena och verkställighetsmetoderna i ett antal medlemsstater.
The authors of the Study found that the excessive length of recovery proceedings is a recurring theme in all country reports.
Författarna till studien fann att ett återkommande tema i alla länderrapporter var de alltför långa återkravsförfarandena.
Based on its own experience, the Authority has noticed that the recovery of unlawful and incompatible aid also faces a number of obstacles in the EFTA States.
Utifrån sina egna erfarenheter har övervakningsmyndigheten noterat att återkrav av olagligt och oförenligt stöd är förenat med många problem i Eftastaterna.
Recovery proceedings, to which national law provisions are applicable, are particularly lengthy, and, in practice, recovery has not been completed within the deadline set out in any of the recovery decisions of the Authority.
Återkravsförfaranden, på vilka bestämmelser i nationell lagstiftning tillämpas, är särskilt långa och i praktiken har återkraven inte fullbordats inom den tidsfrist som anges i övervakningsmyndighetens beslut om återkrav.
Therefore, the Authority wishes to stress the need for an effective enforcement of recovery decisions.
Övervakningsmyndigheten betonar därför behovet av att besluten om återkrav effektivt verkställs.
It is clear that the implementation of such decisions is a shared responsibility between the Authority and the EFTA States, and will require considerable efforts by both in order to be successful.
Övervakningsmyndigheten och Eftastaterna har ett gemensamt ansvar för genomförandet av sådana beslut och det kommer att krävas stora ansträngningar från båda håll för att lyckas.
The purpose of the present Chapter is to explain the Authority’s policy towards the implementation of recovery decisions.
Syftet med detta kapitel är att förklara övervakningsmyndighetens politik i fråga om genomförandet av beslut om återkrav.
It shall not examine the consequences that national courts may draw from the non respect of the notification and standstill obligation of Article 1(3) in Part I of Protocol 3.
I tillkännagivandet granskas inte de påföljder som nationella domstolar kan fastställa med anledning av att Eftastaterna inte följer den anmälningsplikt och det krav på att inte genomföra stöd innan övervakningsmyndighetens förfarande slutförts som fastställs i artikel 1.3 i del I av protokoll 3.
The Authority considers that there is a need to clarify the measures it intends to take to facilitate the execution of recovery decisions and to set out actions EFTA States could take to ensure that they reach full compliance with the rules and principles as established by the body of EEA law, and, in particular, the case law of the Courts of the European Communities and of the EFTA Court.
Övervakningsmyndigheten anser att det finns ett behov av att förklara vilka åtgärder som den kommer att vidta för att underlätta genomförandet av beslut om återkrav och att beskriva vilka åtgärder Eftastaterna skulle kunna vidta för att uppnå full överensstämmelse med de regler och principer som fastställts i EES-lagstiftningen och i gemenskapsdomstolarnas och Eftadomstolens rättspraxis.
To this end, the present Chapter will first recall the purpose of recovery and the basic principles underlying the implementation of recovery decisions.
Kapitlet inleds med en kort genomgång av syftet med återkrav och de grundläggande principerna bakom genomförandet av besluten om återkrav.
It will then present the practical implications of these basic principles for each of the actors involved in the recovery process.
Sedan beskrivs de praktiska konsekvenserna av dessa grundläggande principer för var och en av de aktörer som deltar i återkravsförfarandet.
THE PRINCIPLES OF RECOVERY POLICY
ÅTERKRAVSPOLITIKENS PRINCIPER
A short history of recovery policy
En kort bakgrund till återkravspolitiken
Article 1(3) in Part I of Protocol 3 states that ‘[t]he EFTA Surveillance Authority shall be informed, in sufficient time to enable it to submit its comments, of any plans to grant or alter aid.
I artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet anges att ”Eftas övervakningsmyndighet skall underrättas i så god tid att den kan yttra sig om alla planer på att vidta eller ändra stödåtgärder.
[…] The State concerned shall not put its proposed measures into effect until this procedure has resulted in a final decision.’
[…] Eftastaten i fråga får inte genomföra åtgärden förrän detta förfarande lett till ett slutgiltigt beslut.”
In cases where an EFTA State does not notify the Authority of its plans to grant or alter aid prior to such aid being put into effect, the aid is unlawful in relation to EEA law from the time that it is granted.
Om Eftastaten inte anmäler sina planer på att vidta eller ändra stödåtgärder innan sådant stöd genomförs, är stödet enligt EES-lagstiftningen olagligt från och med den tidpunkt då det beviljas.
In its Kohlegesetz judgment [6] of 1973, the European Court of Justice (hereinafter referred to as the ECJ) confirmed for the first time that the Commission had the power to order the recovery of unlawful and incompatible State aid.
I sin dom i målet Kohlegesetz [6] från 1973 bekräftade Europeiska gemenskapernas domstol (nedan kallad domstolen) för första gången att kommissionen har behörighet att uppmana en medlemsstat att återkräva olagligt och oförenligt statligt stöd.
The Court held that the Commission was competent to decide that a Member State must alter or abolish a state aid that was incompatible with the common market.
Domstolen ansåg att kommissionen var behörig att besluta att en medlemsstat skulle ändra eller upphäva ett statligt stöd som var oförenligt med den gemensamma marknaden.
It should therefore also be entitled to require repayment of this aid [7].
Den bör därför också ha rätt att kräva återbetalning av detta stöd [7].
In 2001, Protocol 3 was amended by inter alia inserting Part II which amongst others included basic rules on recovery [8].
Under 2001 ändrades protokoll 3 genom att del II infördes, som bland annat inkluderade grundregler om återkrav [8].
Further implementing provisions on recovery were included in Decision No 195/04/COL of 14 July 2004, as amended [9].
Ytterligare genomförandebestämmelser om återkrav finns i beslut nr 195/04/KOL av den 14 juli 2004, efter ändring [9].
Article 14(1) in Part II of Protocol 3 confirms the constant case law of the ECJ [10] and establishes an obligation on the Authority to order recovery of unlawful and incompatible aid unless this would be contrary to a general principle of law.
I artikel 14.1 i del II av protokoll 3 bekräftas domstolens [10] ständiga rättspraxis och fastställs att övervakningsmyndigheten har skyldighet att uppmana Eftastaterna att återkräva olagligt och oförenligt stöd, om detta skulle stå i strid med en allmän princip i gemenskapsrätten.
This article also provides that the EFTA State concerned shall take all necessary measures to recover unlawful aid that is found to be incompatible.
I denna artikel anges också att den berörda Eftastaten ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att återkräva olagligt stöd som konstateras vara oförenligt.
Article 14(2) establishes that the aid is to be recovered, including interest from the date on which the unlawful aid was at the disposal of the beneficiary until the date of its effective recovery.
I artikel 14.2 fastställs att stödet ska återkrävas med ränta från det datum då det olagliga stödet stod till stödmottagarens förfogande till det datum då det har återbetalats.
Decision No 195/04/COL elaborates on the methods to be used for the calculation of recovery interest.
I beslut nr 195/04/KOL beskrivs metoderna för att beräkna räntan på det återkrävda stödet.
Finally, Article 14(3) states that ‘[…] recovery shall be effected without delay and in accordance with the procedures under the national law of the EFTA State concerned, provided that they allow the immediate and effective execution of the EFTA Surveillance Authority’s decision.
I artikel 14.3 i anges att ”återkravet [ska] verkställas utan dröjsmål och enligt den berörda Eftastatens förfaranden enligt nationell lagstiftning, förutsatt att dessa förfaranden gör det möjligt att omedelbart och effektivt verkställa övervakningsmyndighetens beslut […].
In a number of recent judgments, the ECJ further clarified the scope and interpretation of Article 14(3) of Council Regulation No 659/1999 (which corresponds to Article 14(3) in Part II of Protocol 3) thereby emphasising the need for an immediate and effective execution of recovery decisions [11].
Domstolen har i en rad domar ytterligare klargjort tillämpningsområdet för och tolkningen av artikel 14.3 i rådets förordning nr 659/1999 (som motsvarar artikel 14.3 i del II av protokoll 3) och understrukit att beslut om återkrav måste verkställas omedelbart och effektivt [11].
In addition, the Authority has also started to apply the Deggendorf case law [12] in a systematic manner.
Övervakningsmyndigheten har dessutom mer systematiskt börjat tillämpa rättspraxis [12] från Deggendorf-målet.
This case law enables the Authority, if certain conditions have been satisfied, to order EFTA States to suspend the payment of a new compatible aid to a company until that company has reimbursed old unlawful and incompatible aid that is subject to a recovery decision.
Denna rättspraxis ger övervakningsmyndigheten möjlighet att, om vissa villkor är uppfyllda, uppmana Eftastaterna att skjuta upp betalningen av nytt förenligt stöd till ett företag tills företaget har betalat tillbaka gammalt olagligt och oförenligt stöd som omfattas av ett beslut om återkrav.
Purpose and principles of recovery policy
Återkravspolitikens syfte och principer
Purpose of recovery
Syftet med återkrav
The ECJ has held on several occasions that the purpose of recovery is to re-establish the situation that existed on the market prior to the granting of the aid.
EG-domstolen har vid flera tillfällen konstaterat att syftet med återkrav är att återupprätta den situation som rådde på marknaden innan stödet beviljades.
This is necessary to ensure that the level-playing field in the internal market is maintained.
Detta är nödvändigt för att säkerställa att det råder lika villkor på den inre marknaden.
In this context, the ECJ underlined that the recovery of unlawful and incompatible aid is not a penalty [13], but the logical consequence of the finding that it is unlawful [14].
I detta sammanhang har EG-domstolen understrukit att återkrav av olagligt och oförenligt stöd inte är något straff [13], utan en logisk konsekvens av att stödet har konstaterats vara olagligt [14].
It can therefore not be regarded as disproportionate to the objectives of the EC Treaty as regards state aid [15].
Det kan därför inte anses oproportionerligt i förhållande till de mål för statligt stöd som anges i EG-fördraget [15].
According to the ECJ, the ‘re-establishment of the previously existing situation is obtained once the unlawful and incompatible aid is repaid by the recipient who thereby forfeits the advantage which he enjoyed over his competitors in the market, and the situation as it existed prior to the granting of the aid is restored’ [16].
Enligt domstolen har den situation som rådde innan stödet beviljades återställts när förmånstagaren har återbetalat det olagliga och oförenliga stödet. Då ”förlorar förmånstagaren nämligen den fördel som han har haft på marknaden i förhållande till sina konkurrenter, och den situation som förelåg innan stödet lämnades återställs” [16].
In order to eliminate any financial advantages incidental to unlawful aid, interest is to be recovered on the sums unlawfully granted.
För att undanröja eventuella ekonomiska fördelar av det olagliga stödet ska ränta betalas på det belopp som olagligen beviljats.