natgillin/translations-raw huggingface dataset:
At its meeting on 2 December 2009 the Economic and Financial Affairs Council concluded on the necessity to design a strategy for the phasing out of support measures which should be transparent and duly coordinated among EU Member States to avoid negative spill-over effects but take into account the different specific circumstances across EU Member States [7].
Vid sitt möte den 2 december 2009 ansåg rådet för ekonomiska och finansiella frågor i sina slutsatser att en strategi för utfasning av stödåtgärder måste utarbetas som är transparent och korrekt samordnad mellan EU-medlemsstaterna så att negativa spridningseffekter kan undvikas, samtidigt som hänsyn tas till att omständigheterna är olika i olika EU-medlemsstater [7].
The conclusions further set out that, in principle, the phasing-out process concerning the various forms of assistance to banks should start with the unwinding of government guarantee schemes, encouraging the exit of sound banks and inducing other banks to address their weaknesses.
I slutsatserna anges vidare att utfasningen av de olika formerna av bankstöd i princip ska börja med att man avvecklar statliga garantiordningar, uppmuntrar sunda banker att avveckla stödet och förmår andra banker att ta itu med sina svagheter.
In the following paragraphs, the Authority will set out the steps of a gradual phasing out with regard to recapitalisation and impaired asset measures.
I de följande punkterna redovisar myndigheten de olika stegen i en successiv utfasning av rekapitaliseringsåtgärder och åtgärder i form av övertagande av värdeminskade tillgångar.
Tighter conditions for the compatibility of government guarantees under Article 61(3)(b) of the EEA Agreement
Strängare villkor för när statliga garantier anses vara förenliga med artikel 61.3 b i EES-avtalet
From 1 January 2011 the Authority will apply tighter conditions for the compatibility of government guarantees under Article 61(3)(b) of the EEA Agreement by introducing an increased guarantee fee and the requirement of a viability plan for beneficiaries that have recourse to new guarantees and exceed a certain threshold of total outstanding guaranteed liabilities both in absolute terms and in relation to total liabilities [8].
Sedan den 1 januari 2011 har myndigheten tillämpat strängare villkor för när statliga garantier anses vara förenliga med den inre marknaden enligt artikel 61.3 b i EES-avtalet. Då infördes nämligen en högre garantiavgift och ett krav på en lönsamhetsplan för stödmottagare som förlitar sig på nya garantier och överstiger ett visst tröskelvärde av de totala utestående garanterade skulderna såväl i absoluta tal som i förhållande till de totala skulderna [8].
Considering the current market these conditions appear necessary at present.
Med tanke på det rådande marknadsläget förefaller dessa villkor vara nödvändiga för närvarande.
Pricing conditions
Villkor för fastställande av priser
Access to the government guarantees has been subject to a fee, which is determined following the ECB recommendations.
Tillgång till statliga garantier har omfattats av en garantiavgift, som fastställs i enlighet med rekommendationer från ECB.
In the case of a bond with maturity over one year, the fee comprises a flat charge of 50 basis points augmented by each bank’s median five-year senior debt credit default swap (‘CDS’) spread observed in the period 1 January 2007 to 31 August 2008 [9].
För skuldförbindelser med löptider längre än ett år baseras avgiften på medianen av marknadspriset för femåriga kreditswappar (credit default swaps, CDS) för varje bank under perioden 1 januari 2007–31 augusti 2008, med ett schablontillägg på 0,5 procentenheter [9].
Up to now, this has been considered necessary to facilitate banks’ access to external funding and thereby safeguard financial stability.
Hittills har det ansetts nödvändigt att underlätta bankernas tillgång till extern finansiering för att värna den finansiella stabiliteten.
However, financial-market developments in the two years since 31 August 2008, including changes in the banks’ credit status, are not taken into account.
Utvecklingen på finansmarknaderna under de två åren efter den 31 augusti 2008, däribland förändringar i fråga om bankernas kreditvärdighet, beaktas emellertid inte.
Thus, while access to market financing has generally improved, banks which have been downgraded are still benefiting from their pre-crisis credit rating and perceived creditworthiness.
Även om tillgången till marknadsfinansiering har förbättrats överlag, gynnas därför banker som fått sänkta kreditbetyg fortfarande av de kreditbetyg och den uppfattade kreditvärdighet de hade före krisen.
This increases the likelihood of competition distortions.
Detta ökar risken för snedvridningar av konkurrensen.
Evidence shows that banks with low rating benefit disproportionately more from guarantees than banks with higher rating because they would normally pay a higher market price due to their low rating.
Det har visat sig att garantier ger banker med låga kreditbetyg oproportionerliga fördelar jämfört med banker med högre kreditbetyg eftersom de förstnämnda under normala förhållanden skulle ha behövt betala ett högre marknadspris till följd av sina lägre kreditbetyg.
In order to address these distortions, the pricing of government support should be brought closer to current market conditions, better reflecting individual banks’ current creditworthiness.
För att förhindra dessa snedvridningar bör prissättningen av statligt stöd närmare motsvara det rådande marknadsläget och i högre grad avspegla enskilda bankers aktuella kreditvärdighet.
De facto, this requires that the guarantee fee payable by beneficiary institutions would be increased.
I praktiken innebär detta att den garantiavgift som de stödmottagande instituten betalar skulle höjas.
A coordinated approach among EFTA States should promote a gradual phasing out of guarantee schemes while retaining a certain degree of flexibility to take account of the different situations of EFTA States and their banks.
En samordnad strategi mellan Eftastaterna skulle främja en successiv utfasning av garantiordningar samtidigt som man behåller en viss flexibilitet för att kunna ta hänsyn till de specifika omständigheter som råder i olika Eftastater och för deras banker.
To this end, the Authority considers it appropriate to introduce a minimum increase in the fee for guarantees that should be differentiated according to the beneficiary bank's creditworthiness.
Myndigheten anser därför att det är lämpligt att införa en minimihöjning av garantiavgiften som bör differentieras i enlighet med den stödmottagande bankens kreditvärdighet.
The differentiation based on creditworthiness strengthens the price signal for weaker banks, allows to better align the price of guarantees with the risk profile of the beneficiary institution thus lowering distortions of competition between institutions and contributing to the protection of a level playing field across banks in the single market.
En differentiering som grundas på kreditvärdighet förstärker prissignalen för svagare banker, gör det möjligt att bättre anpassa priset på garantierna med det stödmottagande institutets riskprofil och minskar därmed snedvridningar av konkurrensen mellan institut och bidrar till att skydda rättvisa konkurrensförhållanden mellan banker på den inre marknaden.
The approval of the extension of a guarantee scheme [10] beyond 1 January 2011 would therefore require the fee for a government guarantee [11] to be higher than under the pricing formula recommended by the ECB in October 2008 at least:
För att godkänna en förlängning av en garantiordning [10] efter den 1 januari 2011 skulle det därför krävas att avgiften för en statlig garanti [11] höjs från den nivå som tidigare beräknats enligt den beräkningsformel som ECB rekommenderade i oktober 2008 med minst följande:
by 20 basis points for banks with a rating of A+ or A [12],
0,20 procentenheter för banker med kreditbetyget A + eller A [12],
by 30 basis points for banks rated A- [13], and
0,30 procentenheter för banker med kreditbetyget A- [13], och
by 40 basis points for banks rated below A-.
0,40 procentenheter för banker med ett kreditbetyg lägre än A-.
Banks without rating will be considered to belong to the category of banks with a BBB rating [14].
Banker som saknar kreditbetyg kommer att betraktas som banker med kreditbetyget BBB [14].
EFTA States would have the possibility to go beyond these minimum requirements in defining the top-ups for the guarantee fee.
Eftastaterna skulle ha möjlighet att gå längre än dessa minimikrav vid fastställandet av höjningarna av garantiavgiften.
As a further element of flexibility allowing EFTA States to adjust the conditions to the specific circumstances prevailing in their financial sectors, the Authority would accept a different model for the calculation of a fee increase provided that it can be unequivocally demonstrated that this formula leads at least to the minimum rise set out above for the banks concerned [15].
Som ett ytterligare inslag av flexibilitet som gör det möjligt för Eftastaterna att anpassa villkoren till de särskilda omständigheter som råder inom deras finansiella sektorer, skulle myndigheten godta en annan modell för beräkningen av en avgiftshöjning om det tydligt går att påvisa att denna beräkningsformel minst leder till den minimihöjning som anges ovan för de berörda bankerna [15].
Viability review of banks still dependent on government debt guarantees
Översyn av den ekonomiska bärkraften hos banker som fortfarande är beroende av statliga garantier
While limited usage could be allowed without prompting further scrutiny, a larger usage both in absolute terms and in relation to the bank's total amount of liabilities should trigger the requirement of a viability review as a prerequisite for the conformity of the further extension of guarantee schemes with Article 61(3)(b) EEA.
Samtidigt som en begränsad användning skulle kunna tillåtas utan att detta motiverar en närmare granskning, bör en mer omfattande användning i såväl absoluta tal som i förhållande till bankens totala skulder utlösa kravet på en lönsamhetsöversyn som en förutsättning för förenligheten av en ytterligare förlängning av garantiordningar med artikel 61.3 b i EES-avtalet.
A persistent failure to obtain a considerable proportion of the funding needed without government guarantees may indicate a lack of confidence in the viability of a bank's business model.
Upprepade misslyckanden att erhålla en betydande del av den nödvändiga finansieringen utan statliga garantier kan tyda på ett bristande förtroende för bärkraften i en banks affärsmodell.
It should be avoided that a bank retains a heavy reliance on guarantee schemes, which were designed to tackle unprecedented difficulties in access to financing, even when these exceptional circumstances have subsided, thereby possibly allowing that bank to postpone necessary structural adjustments.
Man bör undvika att banker fortsätter att i stor utsträckning förlita sig på garantiordningar – som utformades för att ta itu med aldrig tidigare skådade problem att få tillgång till finansiering – även sedan dessa exceptionella omständigheter har upphört, och därmed eventuellt gör det möjligt för banker att skjuta upp nödvändiga strukturanpassningar.
Therefore, the Authority considers it appropriate that guarantee schemes to be prolonged beyond 1 January 2011 should include a threshold concerning the ratio of total guaranteed liabilities outstanding over total liabilities of a bank and the absolute amount of guaranteed liabilities which, if exceeded, triggers the requirement of a viability review.
Myndigheten anser därför att det är lämpligt att garantiordningar som ska förlängas efter den 1 januari 2011 innehåller ett tröskelvärde för en banks andel av totala utestående garanterade skulder i förhållande till totala skulder och den totalt garanterade skulden som, om det överskrids, utlöser kravet på en översyn av bankens ekonomiska bärkraft.
For any bank that requests government guarantees under a scheme covering new or renewed debt to be issued as from 1 January 2011 which takes or keeps the total amount of outstanding guaranteed liabilities beyond this threshold in relation to both of its elements (absolute and relative size) [16] the EFTA State concerned would be required to submit a review demonstrating the bank's long-term viability to the Authority within three months of the granting of guarantees.
För varje bank som ansöker om statliga garantier inom ramen för en ordning som omfattar en emission av nya skuldförbindelser eller ett förnyande av gamla från och med den 1 januari 2011, som leder till att de totala utestående garanterade skulderna överstiger eller ligger kvar över detta tröskelvärde i förhållande till båda dess beståndsdelar (absolut och relativ storlek) [16] skulle den berörda Eftastaten behöva lämna in en översyn som påvisar bankens lönsamhet på lång sikt till myndigheten inom tre månader från det att garantierna beviljades.
This mechanism does not apply to banks that are already in restructuring or are obliged to present a restructuring plan or that are already subject to a pending viability review at the material time.
Denna mekanism gäller inte för banker som redan är föremål för en pågående omstrukturering eller som är skyldiga att lägga fram en omstruktureringsplan, eller som redan omfattas av en pågående lönsamhetsöversyn vid den aktuella tidpunkten.
In those scenarios the award of additional State aid will have to be taken into account within the framework of the ongoing restructuring/viability review process [17].
I dessa scenarier skulle beviljandet av ytterligare statligt stöd behöva beaktas inom ramen för den pågående omstruktureringen/lönsamhetsöversynen [17].
The threshold is set at a ratio of 5 % of outstanding guaranteed liabilities over total liabilities and at a total amount of guaranteed debt of EUR 500 million.
Tröskelvärdet fastställs till 5 % av utestående garanterade skulder i förhållande till de totala skulderna och en total garanterad skuld på 500 miljoner euro.
The determination of this trigger threshold is based on a comparative analysis which illustrates that the vast majority of banks that use guarantees and are presently not under restructuring obligations (and even a significant proportion of banks that are subject to such obligations) stay well below this level.
Detta tröskelvärde har fastställts på grundval av en jämförande analys som visar att de allra flesta banker som utnyttjar garantier och som för närvarande inte är utsatta för omstruktureringskrav (och även en stor andel banker som är utsatta för sådana krav) ligger långt under detta värde.
For the small but not negligible group of banks exceeding this limit, it is warranted to scrutinise whether the considerable reliance on guarantees for funding indicates a more structural weakness of their business models.
För den lilla men icke obetydliga grupp av banker som överskrider detta tröskelvärde är det motiverat att närmare granska huruvida det starka beroendet av garantier för finansiering tyder på mer strukturella problem som hänger samman med deras affärsmodeller.
The trigger function provides an incentive for sound banks to initiate a swift process of return to funding predominantly or exclusively on undistorted market terms.
Utlösningsfunktionen ger sunda banker incitament att inleda en process för en snabb återgång till finansiering som helt eller delvis sker på likvärdiga marknadsvillkor.
For all banks undergoing a thorough viability review either their long-term viability will be confirmed or doubts in that respect will indicate the need to confront the necessity of a farther-reaching restructuring.
För de banker som omfattas av en grundlig översyn av deras ekonomiska bärkraft på lång sikt kommer antingen deras lönsamhet på lång sikt att bekräftas eller så kommer det att uppstå tvivel om detta som gör det nödvändigt att överväga om det behövs en mer långtgående omstrukturering.
In relation to the content to be provided in a viability review exercise, reference can be made to the Restructuring Guidelines which set out that the principles concerning the analysis of a bank's situation with a view to the restoration of long-term viability in a restructuring plan apply by analogy to cases where the aid beneficiary is not under a formal obligation to present a restructuring plan but is nonetheless required to demonstrate long-term viability.
När det gäller innehållet i en lönsamhetsöversyn hänvisas till riktlinjerna om omstrukturering. I dessa anges att de principer som ligger till grund för den analys som ska göras i en omstruktureringsplan av en banks situation i syfte att återställa den långsiktiga lönsamheten, gäller analogt för fall där stödmottagaren inte har någon formell skyldighet att anmäla en omstruktureringsplan men ändå måste påvisa att den är lönsam på lång sikt.
As a general rule, the more significant the reliance on government guarantees is and the more it is combined with the use of other forms of State assistance and/or a low creditworthiness [21] the stronger the indication of a need to undergo changes in the business model in order to ensure long-term viability.
Generellt gäller att ju mer en bank förlitar sig på statliga garantier och ju mer detta kombineras med användningen av andra former av statligt stöd och/eller ett lågt kreditbetyg [21] desto starkare är indikationen på att det behövs förändringar i affärsmodellen för att garantera bankens lönsamhet på lång sikt.
The mechanism triggering the requirement of a viability review conveys the signal that banks have to prepare for a return to normal market mechanisms without state support as the financial sector gradually emerges from crisis conditions and represents an incentive for individual institutions to scale down the reliance on government guarantees or to refrain from their use altogether.
Den mekanism som utlöser kravet på en lönsamhetsöversyn signalerar att banker måste förbereda sig för en återgång till normala marknadsmekanismer utan statligt stöd i takt med att finanssektorn gradvis kommer ut ur krisen och är ett incitament för enskilda finansinstitut att inte förlita sig på statliga garantier i lika stor utsträckning eller att helt avstå från att använda dem.
At the same time, it affords sufficient flexibility to duly take account of potentially diverse circumstances affecting the situation of different banks or national financial markets and also caters for the possibility of an overall deterioration in relation to financial stability which cannot be excluded at this stage given the residual fragility in the recovery of financial markets.
Samtidigt ger det tillräcklig flexibilitet för att kunna ta vederbörlig hänsyn till olika omständigheter som kan påverka situationen för olika banker eller nationella finansmarknader. Dessutom beaktas eventualiteten att den finansiella stabiliteten försämras överlag vilket inte kan uteslutas i dagens läge med tanke på att situationen på finansmarknaderna fortfarande är bräcklig.
Removal of the distinction between sound and distressed banks for the purposes of submitting a restructuring plan
Uppdelningen i sunda banker och nödlidande banker frångås för att en omstruktureringsplan ska lämnas
At the beginning of the crisis, the Authority established a distinction between unsound/distressed financial institutions and fundamentally sound financial institutions, that is to say, financial institutions suffering from endogenous, structural problems linked, for instance, to their particular business model or investment strategy and financial institutions whose problems merely and largely had to do with the extreme situation in the financial crisis rather than with the soundness of their business model, inefficiency or excessive risk taking.
Vid krisens början införde myndigheten en distinktion mellan finansinstitut som är osunda/nödlidande och finansinstitut som är sunda i grunden, dvs. å ena sidan finansinstitut som lider av internt betingade, strukturella problem som till exempel hänger samman med deras specifika affärsmodell eller investeringsstrategi, och å andra sidan finansinstitut där problemen till övervägande del enbart föranletts av den extrema situation som finanskrisen gett upphov till och egentligen inte hade att göra med om finansinstituten i fråga haft en sund affärsmodell, varit ineffektiva eller tagit alltför stora risker.
The distinction is defined in particular on the basis of a number of indicators set out in the Recapitalisation Guidelines: capital adequacy, current CDS spreads, current rating of the bank and its outlook as well as, inter alia, the relative size of the recapitalisation.
Denna distinktion görs framför allt på grundval av ett antal indikatorer som anges i riktlinjerna om rekapitalisering: kapitaltäckning, kreditswapparnas aktuella räntespridning, bankens aktuella kreditbetyg och framtidsutsikterna samt bland annat rekapitaliseringens relativa storlek.
Regarding the latter, the Authority deems aid received under the form of recapitalisation and asset relief measures of more than 2 % of the bank's risk weighted assets to be an indicator to distinguish between fundamentally sound and distressed banks.
Vad den sistnämnda indikatorn beträffar anser myndigheten att stöd som tagits emot i form av rekapitalisering och åtgärder för övertagande av värdeminskade tillgångar som utgör mer än 2 % av bankens riskvägda tillgångar är en indikator för att skilja mellan banker som är sunda i grunden och banker som är nödlidande.
The recapitalisation of a distressed bank triggers the requirement to submit a restructuring plan to the Authority, while the recapitalisation of a sound bank triggers the requirement to submit a viability plan.
En rekapitalisering av en nödlidande bank utlöser kravet att en omstruktureringsplan lämnas till myndigheten, medan en rekapitaliseringen av en sund bank utlöser kravet att en lönsamhetsplan lämnas.
The original rationale for establishing that distinction and for setting a range of indicators, including a threshold of 2 % of the bank's risk weighted assets, was the fear that capital needs resulting from impairments, higher expectations of the markets as to the capital levels of banks and temporary difficulties in raising capital on markets would otherwise lead to sound banks diminishing their lending to the real economy in order to avoid having to submit a restructuring plan when having recourse to State resources.
Den ursprungliga anledningen till denna distinktion och fastställandet av vissa indikatorer, bl.a. ett tröskelvärde på 2 % av bankens riskvägda tillgångar, var farhågorna för att kapitalbehovet på grund av värdeminskningar, marknadernas större förväntningar när det gäller bankernas kapitalnivåer och tillfälliga svårigheter med att uppbringa kapital på marknaderna annars skulle leda till att sunda banker minskar sin utlåning till realekonomin för att inte behöva lägga fram en omstruktureringsplan i samband med att de förlitar sig på statliga medel.
At present, however, the banking sector overall faces fewer difficulties in raising capital on the markets or, inter alia, through retained earnings [22] and can therefore meet their capital needs without recourse to State aid [23].
För närvarande har dock banksektorn allmänt sett mindre svårt att uppbringa kapital på marknaderna eller t.ex. med hjälp av outdelad vinst [22] och kan därför tillgodose sitt kapitalbehov utan att förlita sig på statligt stöd [23].
The amount of capital raised by financial institutions on the market has significantly increased over the course of 2009 and 2010, demonstrating renewed access for financial institutions to capital markets as well as anticipation of new regulatory requirements [24].
Finansinstituten uppbringade betydligt mer kapital på marknaden under 2009 och 2010, vilket visar att finansinstituten återigen fått tillgång till kapitalmarknaderna och att det finns förväntningar på ny lagstiftning på området [24].