natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In order to support this conclusion the municipality has referred to the calculations of 2 May 2006 by Mr Bakke, described above.
Till stöd för denna slutsats hänvisar kommunen till Bakkes beräkningar av den 2 maj 2006, som beskrivs ovan.
The municipality has in the correspondence with the Authority noted that the bridge value of the Inner Camp should be set at NOK 12,4 million and that “the value of the properties not covered by the contract represents a value above the value of the entire Inner Camp.” The Authority assumes that the municipality by this statement meant to note that the sales values of all the different buildings in the Inner Camp, as calculated by Mr. Bakke, exceeded the municipality’s alleged primary cost of NOK 12,4 million.
Kommunen har i skriftväxlingen med myndigheten angivit att brovärdet på kasernområdet bör fastställas till 12,4 miljoner norska kronor och att ”värdet på de egendomar som inte ingår i avtalet motsvarar ett högre värde än värdet på hela kasernområdet”. Myndigheten förmodar att kommunen med detta påstående menar att försäljningsvärdet på alla de olika byggnaderna i kasernområdet, enligt Bakkes beräkningar, var högre än de ursprungliga kostnader på 12,4 miljoner norska kronor som kommunen gör gällande.
As regards the value of the other buildings in the Inner Camp that were not sold to Haslemoen AS, the municipality has also submitted a valuation report of 15 March 2006, made by Mr. Erik Alhaug, that concerned mostly the same buildings as Norsk Trafikksenter made a bid for (No 28, 35, 36, 37, 38, 39, 46, 47, 50 and 94).
Vad beträffar värdet på de andra byggnaderna i kasernområdet som inte såldes till Haslemoen AS har kommunen även inkommit med ett värdeutlåtande av den 15 mars 2006 utfärdat av Erik Alhaug som gäller de flesta av de byggnader som Norsk Trafikksenter lämnade ett anbud på (byggnaderna nr 28, 35, 36, 37, 38, 39, 46, 47, 50 och 94).
The report assessed the total value of these 10 buildings at NOK 5,5 million if sold as one unit – and NOK 6,65 million if sold separately.
I utlåtandet beräknas det sammanlagda värdet på dessa 10 byggnader till 5,5 miljoner norska kronor om de säljs som en enhet och till 6,65 miljoner norska kronor om de säljs separat.
Thus, on the basis of these calculations and assessments the municipality has submitted that that the price of NOK 4 million for 29 buildings sold to Haslemoen AS corresponded to the market value.
På grundval av dessa beräkningar och bedömningar hävdar kommunen alltså att det pris på 4 miljoner norska kronor för 29 byggnader som såldes till Haslemoen AS motsvarade marknadsvärdet.
The total value of the Inner Camp was therefore: NOK 3,67 million (the value of the buildings the municipality intended to keep) plus NOK 5 million (the offer from Norsk Trafikksenter or alternatively NOK 5,5 million as estimated by the later value assessment) plus NOK 4 million (the price for the 29 buildings to Haslemoen AS) = NOK 12,67 million which exceeds the municipality’s primary cost of NOK 12,4 million.
Det totala värdet på kasernområdet var därför följande: 3,67 miljoner norska kronor (värdet på de byggnader som kommunen avsåg att köpa) plus 5 miljoner norska kronor (anbudet från Norsk Trafikksenter eller 5,5 miljoner norska kronor enligt bedömningen i det senare värdeutlåtandet) plus 4 miljoner norska kronor (priset för de 29 byggnaderna till Haslemoen AS), dvs. totalt 12,67 miljoner norska kronor, vilket överstiger kommunens ursprungliga kostnader på 12,4 miljoner norska kronor.
The municipality also recalls that the sales contract between Våler Municipality and Haslemoen AS contains elements that have a price reducing effect.
Kommunen påminner även om att köpeavtalet mellan Våler kommune och Haslemoen AS innehåller inslag som har en prissänkande effekt.
The municipality refers to the obligation imposed on the buyer to rent out the purchased school building for a period of one year for free and that none of the valuations takes into account possible pollution in the ground.
Kommunen hänvisar till den skyldighet som köparen åläggs att utan ersättning hyra ut den förvärvade skolbyggnaden under ett år och till att risken för eventuella markföroreningar inte beaktas i någon av värderingarna.
Finally, the municipality submits that it was correct to transfer to Haslemoen AS both rebates the municipality was granted when it acquired the military camp from the State.
Slutligen hävdar kommunen att det var korrekt att till Haslemoen AS överföra båda de rabatter som kommunen beviljades när den förvärvade militärförläggningen från staten. Kommunen har i detta avseende förståelse för de tvivel som myndigheten ger uttryck för i sitt beslut om att inleda förfarandet.
While the municipality in this regard understands the doubt the Authority expressed in its opening decision, it has explained that although only a part of the 44 buildings of the Inner Camp was sold, the sales contract between Våler Municipality and Haslemoen AS is based on the assumption that the buyer would develop and operate the entire Inner Camp as well as the areas outside as one unit together with Våler Municipality.
Den förklarar dock att även om endast en del av de 44 byggnaderna i kasernområdet såldes är köpeavtalet mellan Våler kommune och Haslemoen AS grundat på antagandet att köparen skulle utveckla och sköta driften av både hela kasernområdet och områdena utanför som en enhet tillsammans med Våler kommune.
The sales price of NOK 4 million to Haslemoen AS reflects this assumption.
Försäljningspriset på 4 miljoner norska kronor till Haslemoen AS speglar detta antagande.
This is also the reason why the 30 % rebate for the Inner Camp sold as one unit plus an additional 20 % rebate for the entire Haslemoen Leir should be applied when reaching the final price.
Detta är också skälet till att rabatten på 30 procent för kasernområdet sålt som en enhet och en ytterligare rabatt på 20 procent för hela Haslemoen Leir bör tillämpas när slutpriset fastställs.
The latter rebate cannot be understood as an en bloc rebate that would not be applicable if the buyer did not buy the whole camp.
Den sistnämnda rabatten kan inte tolkas som en mängdrabatt som inte skulle gälla om köparen inte köpte hela förläggningen.
The municipality has stressed that it endeavoured to handle the sale in a manner that would not raise problems with regard to the EEA state aid rules.
Kommunen betonar att den bemödat sig om att hantera försäljningen på ett sätt som inte skulle ge upphov till några problem avseende bestämmelserna om statligt stöd i EES-avtalet.
In order to constitute state aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement the sale must confer an economic advantage on the beneficiary.
För att utgöra statligt stöd i den mening som avses i artikel 61.1 i EES-avtalet måste försäljningen ge mottagaren en ekonomisk fördel.
If the transaction was carried out in accordance with the market economy investor principle, i.e. if the municipality sold the land at its market value and the conditions of the transaction would have been acceptable for a private seller, the transaction would not involve state aid.
Om transaktionen utförts i enlighet med principen om hur en privat investerare i en marknadsekonomi skulle handla, dvs. om kommunen sålde marken till dess marknadsvärde och villkoren för transaktionen hade varit godtagbara för en privat säljare skulle den inte medföra statligt stöd.
The Authority’s guidelines – primary cost
Myndighetens riktlinjer – ursprungliga kostnader
The Authority’s State Aid Guidelines on state aid elements in sales of land and buildings by public authorities, explain how the Authority applies the state aid rules when assessing the sale of public land and buildings.
I myndighetens riktlinjer för inslag av stöd vid statliga myndigheters försäljning av mark och byggnader förklaras hur myndigheten tillämpar reglerna om statligt stöd när den bedömer försäljningen av offentlig mark och offentliga byggnader.
These two procedures allow EFTA States to handle sales of land and buildings in a way that normally precludes state aid.
Genom dessa två förfaranden ges Eftas medlemsstater möjlighet att hantera överlåtelser av mark och byggnader på ett sätt som normalt utesluter statligt stöd.
As mentioned above, none of these two procedures were followed when Våler Municipality sold the 29 buildings to Haslemoen AS.
Som redan nämnts följdes inget av dessa två förfaranden när Våler kommune sålde de 29 byggnaderna till Haslemoen AS.
Section 2.2 d) of the Guidelines stipulates that the primary cost to the public authorities of acquiring land or buildings is an indicator for the market value unless a significant period of time has elapsed since the municipality’s purchase.
I avsnitt 2.2 d i riktlinjerna fastställs att de offentliga myndigheternas ursprungliga kostnader vid förvärv av mark och byggnader är ett riktmärke för marknadsvärdet, såvida inte en betydande tidsperiod förflutit sedan kommunens förvärv.
The market value should not be set below the primary cost during the first three years after acquisition.
Marknadsvärdet bör under de första tre åren efter förvärvet inte fastställas till ett belopp som ligger under de ursprungliga kostnaderna.
It goes without saying that the primary cost as an indicator for market value for the next three years is only applicable to the extent the land or buildings were acquired at market value in the first place.
Det säger sig självt att de ursprungliga kostnaderna som ett riktmärke för marknadsvärdet för de följande tre åren bara kan tillämpas i den utsträckning marken eller byggnaderna förvärvades till marknadsvärdet till att börja med.
Hence, although the 29 buildings in questions were sold to Haslemoen AS less than a year after the municipality acquired Haslemoen Leir from the State, two questions arise.
Även om de 29 byggnaderna i fråga såldes till Haslemoen AS mindre än ett år efter det att kommunen förvärvade Haslemoen Leir från staten uppstår följaktligen två frågor.
First whether the preceding sale of Haslemoen Leir from the Norwegian State to Våler Municipality was carried out on market terms.
Den första frågan är huruvida den föregående försäljningen av Haslemoen Leir från den norska staten till Våler kommune genomfördes enligt marknadsvillkor.
Second, provided that this was the case, whether Våler Municipality subsequently sold the relevant parts of the Inner Camp to Haslemoen AS for a price corresponding at least to its primary cost.
Om det var så blir den andra frågan huruvida Våler kommune sedan sålde de relevanta delarna av kasernområdet till Haslemoen AS för ett pris som åtminstone motsvarar kommunens ursprungliga kostnader.
Whether the municipality acquired Haslemoen Leir on market terms
Frågan om huruvida kommunen förvärvade Haslemoen Leir enligt marknadsvillkor
As described above, there was considerable uncertainty about the market value of Haslemoen Leir in the negotiations between the State and Våler Municipality, in particular with regard to the value of the Inner Camp.
Som beskrivs ovan rådde det stor osäkerhet om marknadsvärdet på Haslemoen Leir i förhandlingarna mellan staten och Våler kommune, särskilt vad beträffar värdet på kasernområdet.
The first Agdestein report estimated the investor value of the Inner Camp at NOK 39 million (or NOK 29 million if sold as one unit) and the user value at NOK 44 million, and the assessment by Alhaug/Bakke estimated the investor value of all the buildings there at NOK 0.
I den första Agdestein-rapporten beräknades investeringsvärdet på kasernområdet till 39 miljoner norska kronor (eller 29 miljoner norska kronor om det såldes som en enda enhet) och bruksvärdet till 44 miljoner norska kronor. I Alhaug/Bakke-rapporten beräknades investeringsvärdet för samtliga byggnader i området till 0 norska kronor.
In the view of the Authority, prior value assessments of this type of land, a former military camp with old, but relatively well preserved buildings, both residential housing and other buildings, located in a remote area, will always involve considerable uncertainty.
Myndigheten anser att tidigare värdeutlåtanden för den här typen av mark, en f.d. militärförläggning med gamla men relativt välbevarade byggnader, både bostäder och andra byggnader, som är belägen i ett avlägset område alltid kommer att vara förknippade med stor osäkerhet.
However, the big gap in the assessments in this case may also be due to different assumptions with regard to future use, including whether the buildings would be kept for rental purposes or sold, either separately or in one go.
Den stora skillnaden mellan bedömningarna i detta ärende kan dock också ha sin grund i olika antaganden rörande framtida användning, bl.a. huruvida byggnaderna skulle behållas för hyresändamål eller säljas, separat eller tillsammans.
As illustrated by the first Agdestein report such variations may have considerable impact.
Som den första Agdestein-rapporten visar kan sådana skillnader ha stor betydelse.
To the Authority it is somewhat difficult to understand that the parties to the transaction did not ensure a better alignment of the underlying assumptions for the valuations before the assessments were finalised.
För myndigheten är det svårt att förstå att parterna i transaktionen inte såg till att de bakomliggande antagandena om värderingarna stämde bättre överens innan bedömningarna slutfördes.
This is all the more so since they, shortly after having discovered their very different assessments on the value, agreed to reconcile their different starting points by simply meeting halfway.
Särskilt svårt är detta att förstå med hänsyn till att parterna, kort efter att ha upptäckt att deras bedömningar av värdet var mycket olika, kom överens om att sammanjämka sina olika utgångspunkter genom att helt enkelt mötas på halva vägen.
The application of a method as the described, to determine the true market value of a huge and special property such as Haslemoen Leir, appears questionable.
Att tillämpa en metod som den beskrivna för att fastställa det verkliga marknadsvärdet på en så stor och speciell egendom som Haslemoen Leir framstår som tvivelaktigt.
A more adequate procedure would in the view of the Authority have been to appoint new experts or at least reconcile the assessments in terms of assessing comparable future use of the camp and a more detailed assessment of the factors that provided for the huge gap in the first place.
Myndigheten anser att ett lämpligare förfarande skulle ha varit att utse nya experter eller åtminstone jämka samman bedömningarna i fråga om förläggningens framtida användning och en mer detaljerad bedömning av de faktorer som till att börja med låg bakom den stora skillnaden.
In this regard the Authority recalls that the Norwegian Parliament (Stortinget) had decided that the former military camps should be sold at market value, see above at Paragraph 3.
Myndigheten påminner i detta avseende om att Stortinget hade beslutat att de f.d. militärförläggningarna skulle säljas till marknadsvärdet, se punkt 3 ovan.
Also later value assessments of parts of the Inner Camp made available to the Authority during the investigation seem to operate with higher values on buildings in the Inner Camp than what followed from the halfway settlement, see Paragraphs 22 and 29 above.
Även i senare värdeutlåtanden för delar av kasernområdet som myndigheten har fått tillgång till under granskningen verkar man utgå ifrån högre värden på byggnader i kasernområdet än de värden som blev resultatet av den överenskommelse där parterna möttes på halva vägen, se punkterna 22 och 29 ovan.
Viewed in isolation, as a transaction between public bodies, such a procedure may not be a cause for concern.
Isolerat sett, som en transaktion mellan offentliga organ, behöver ett sådant förfarande inte föranleda någon oro.
The fact remains nevertheless that the state sold the military camp to Våler Municipality on the basis of an independent expert valuation, namely the second Agdestein report.
Faktum kvarstår dock att staten sålde militärförläggningen till Våler kommune på grundval av en oberoende expertvärdering, dvs. den andra Agdestein-rapporten.
Admittedly, the method relied on in this assessment, the so-called “bridge value” was no more than a simple calculation where the value of the two former assessments were added and then divided by 2.
Den metod man förlitade sig på i den bedömningen, den så kallade brovärderingen, var visserligen inte mer än en enkel beräkning där värdet i de två tidigare bedömningen lades samman och sedan delades med 2.
Such a method should hardly require external expertise, and the calculation in itself does not appear more convincing from the mere fact that it is made by an independent expert.
En sådan metod borde knappast kräva extern expertkunskap och beräkningen i sig framstår inte som mer övertygande bara för att den har gjorts av en oberoende expert.
The report is also quite short, just over one page, and appears viewed in isolation to be of a quite approximate nature.
Rapporten är dessutom ganska kort, lite drygt en sida, och verkar isolerat sett vara ganska ungefärlig.
However, the report must be viewed in the light of the two former value assessments that are more detailed and thorough, in particular the first Agdestein report that contained individual assessments of all the buildings in the Inner Camp.
Rapporten måste dock ses mot bakgrund av de två tidigare värdeutlåtandena, som är mer detaljerade och genomarbetade, särskilt den första Agdestein-rapporten som innehåller enskilda bedömningar av alla byggnader i kasernområdet.
The Authority has moreover noted that certain amendments and adjustments were also made to the prior assessments in the second Agdestein report.
Myndigheten har dessutom noterat att vissa ändringar och justeringar av de tidigare bedömningarna också har tagits med i den andra Agdestein-rapporten.
This indicates that the renewed assessment was of a somewhat more detailed nature than a simple halfway calculation.
Detta visar att den förnyade bedömningen var något mer detaljerad än en enkel beräkning där parterna mötts på halva vägen.
Finally, the Authority notes that the report, despite its statement about the existence of other methods to determine the value, did not contest that the bridge value was representative for the market value.
Slutligen konstaterar myndigheten att det i rapporten, trots uppgiften om att det finns andra metoder för att fastställa värdet, inte bestrids att brovärdet motsvarade marknadsvärdet.
Thus, in light of the considerable uncertainty inherent in a value assessment of a former military camp comprising various areas and types of buildings, located in a remote area with a relatively scarce population, the Authority, while in doubt, concludes that the Haslemoen Leir was sold from the state to Våler Municipality at market value.
Mot bakgrund av den stora osäkerhet som är förknippad med ett värdeutlåtande för en f.d. militärförläggning som omfattar flera olika områden och typer av byggnader, belägna i ett avlägset och relativt glesbefolkat område är det myndighetens slutsats, även om den hyser vissa tvivel, att staten sålde Haslemoen Leir till Våler kommune till marknadsvärdet.
The next question is therefore whether the municipality in its subsequent sale of parts of the Inner Camp to Haslemoen AS sold at a price at least corresponding to its primary cost.
Nästa fråga är därför om kommunen när den sedan överlät delar av kasernområdet till Haslemoen Leir sålde dem till ett pris som åtminstone motsvarar kommunens ursprungliga kostnader.
Whether the price for the 29 buildings corresponded to the primary cost
Frågan om huruvida priset för de 29 byggnaderna motsvarade de ursprungliga kostnaderna
The assessment of whether the sales price for the 29 buildings corresponded to the primary cost appears complicated since it was never made explicitly clear in the agreement between the state and the municipality what the latter paid for the different buildings in the Inner Camp.
Bedömningen av om försäljningspriset för de 29 byggnaderna motsvarade de ursprungliga kostnaderna framstår som komplicerad eftersom det aldrig uttryckligen gjordes klart i avtalet mellan staten och kommunen vad kommunen betalade för de olika byggnaderna i kasernområdet.
Instead it paid a fixed sum of NOK 15,5 million, which included “an approximate 30 %” [21] rebate for acquiring the whole Inner Camp.
Den betalade i stället ett fast belopp på 15,5 miljoner norska kronor, vilket inbegrep en rabatt ”på ungefär 30 procent” [21] för att förvärva hela kasernområdet.
In the end the municipality received an additional 20 % rebate for acquiring all four areas of the military camp.
I slutänden erhöll kommunen ytterligare en rabatt på 20 procent för att förvärva alla fyra områdena i militärförläggningen.
One may envisage different methods to try to establish how much the municipality actually paid for the relevant 29 buildings of the Inner Camp, for instance based on the number of buildings or value, compared with the total number of buildings or total value.
Det finns flera tänkbara metoder för att försöka fastställa hur mycket kommunen faktiskt betalade för de 29 byggnaderna i fråga i kasernområdet, t.ex. en metod baserad på antalet byggnader eller på värdet, jämfört med det totala antalet byggnader eller det totala värdet.
However, as described above, it is not clear to the Authority whether the municipality, before selling to Haslemoen AS, actually made any such calculations in order to determine its primary cost for the 29 buildings in question.
I enlighet med beskrivningen ovan är myndigheten dock inte klar över om kommunen, innan försäljningen till Haslemoen AS, faktiskt gjorde några sådana beräkningar för att fastställa sina ursprungliga kostnader för dessa 29 byggnader.
The Authority has not received any contemporary documentation that such calculations were made during the course of the negotiations or later when the sale was put up for approval by the Municipal Council.
Myndigheten har inte mottagit någon dokumentation från den aktuella tidpunkten om att sådana beräkningar gjordes under förhandlingarna eller senare när försäljningen lades fram för kommunestyrets godkännande.
The municipality has during the administrative procedure referred to different considerations and objectives such as creation of new employment possibilities and the future development of the Inner Camp as a whole for the benefit of the local community.
Kommunen har under det administrativa förfarandet hänvisat till olika överväganden och mål som exempelvis skapandet av nya sysselsättningstillfällen och den framtida utvecklingen av kasernområdet i dess helhet till gagn för lokalsamhället.
While such considerations do not necessarily conflict with a sale at market value, they neither, as such, support that the basic starting point was a sale without state aid elements.
Sådana överväganden behöver inte nödvändigtvis vara oförenliga med en försäljning till marknadsvärde, men de utgör heller inte i sig något stöd för att den grundläggande utgångspunkten var en försäljning utan inslag av statligt stöd.
The municipality has moreover, in response to the Authority’s specific question, admitted that it cannot today document what the real value of the properties in question were at the time they were sold.
Kommunen har dessutom som svar på myndighetens specifika fråga medgett att den idag inte kan dokumentera vad det verkliga värdet på egendomarna i fråga var vid den tidpunkt då de såldes.
The way the sale was handled by the Municipal Council also adds to the uncertainty about possible state aid.
Det sätt som kommunestyret hanterade försäljningen på bidrar också till att öka osäkerheten rörande de eventuella inslagen av statligt stöd.
As described above, the municipality did neither arrange for an open tender nor arrange for an independent expert to make an assessment of the buildings it sold.
Kommunen arrangerade som redan beskrivits inget öppet anbudsförfarande och den såg inte till att en oberoende expert genomförde någon bedömning av de byggnader som den sålde.