natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Authority therefore concludes that the reduced taxation of management companies’ own assets under the Liechtenstein Tax Act between 1996 and 2006 was State aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement.
Därför drar övervakningsmyndigheten slutsatsen att skattesänkningen för förvaltningsbolagens egna tillgångar enligt Liechtensteins skattelag mellan 1996 och 2006 utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 61.1 i EES-avtalet.
Pursuant to Article 1(3) of Part I of Protocol 3, ‘the EFTA Surveillance Authority shall be informed, in sufficient time to enable it to submit its comments, of any plans to grant or alter aid (…). The State concerned shall not put its proposed measures into effect until the procedure has resulted in a final decision’.
I artikel 1.3 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet anges följande: ”Eftas övervakningsmyndighet ska underrättas i så god tid att den kan yttra sig om alla planer på att vidta eller ändra stödåtgärder […] och den berörda staten får inte genomföra åtgärden förrän detta förfarande lett till ett slutgiltigt beslut”.
The Liechtenstein authorities did not notify the aid measures to the Authority.
Liechtensteins myndigheter har inte anmält stödet till övervakningsmyndigheten.
The Liechtenstein authorities have argued that the aid is existing aid as the measures only became aid due to an evolution of the EEA and/or as a result of Articles 1(b)(iv) and 15 of Part II of Protocol 3 which provides that the powers of the Authority to recover aid shall be subject to a limitation period of 10 years.
Liechtensteins myndigheter har hävdat att det rör sig om befintligt stöd eftersom åtgärden först blev ett stöd i och med utvecklingen av EES och/eller som ett resultat av artiklarna 1 b iv och 15 i del II av protokoll 3, enligt vilka övervakningsmyndighetens befogenheter att återkräva stöd ska vara begränsat till en preskriptionstid på tio år.
The Authority is of the view, however, that the European Court of Justice made it clear as early as the 1970s that tax exemptions of the nature of those under assessment could be State aid.
Övervakningsmyndigheten anser dock att EG-domstolen redan på 1970-talet klargjort att skattebefrielser av det slag som granskningen gäller kan utgöra statligt stöd.
The Court held in 1974 [32] that any measures intended to exempt firms in a particular sector from the charges arising from the normal application of a tax system (without there being any justification for this exemption on the basis of the nature or general scheme of this system) constituted State aid.
EG-domstolen förklarade 1974 [32] att åtgärder som syftar till att befria företag inom en viss sektor från bördor som härrör från normal tillämpning av ett skattesystem (utan att denna befrielse är berättigad genom systemets natur eller logik) utgör statligt stöd.
In 1987 [33] the Court explicitly stated that a loss of tax revenue was equivalent to consumption of State resources in the form of fiscal expenditure.This approach is also reflected in decisions of the Authority prior to the implementation of the Liechtenstein Tax Act, where it concluded that exemptions from the tax payable by undertakings was (incompatible) State aid in Finland in 1994 [34] and in Norway in 1995 [35] and 1997 [36].
År 1987 [33] förklarade domstolen uttryckligen att förlorade skatteintäkter var likvärdigt med förbrukning av statliga medel i form av en skatteutgift. Detta synsätt återspeglades även i övervakningsmyndighetens beslut som föregick genomförandet av Liechtensteins skattelag där den konstaterade att åtgärder som befriar företag från att betala skatt utgjorde (oförenligt) statligt stöd i Finland 1994 [34] och i Norge 1995 [35] och 1997 [36].
On 1 December 1997, following a wide-ranging discussion on the need for coordinated action at Community level to tackle harmful tax competition, the European Council of Ministers adopted a series of conclusions and agreed a resolution on a code of conduct for business taxation [37].
Efter en omfattande diskussion om behovet av samordnade åtgärder på gemenskapsnivå för att angripa skadlig skattekonkurrens antog Europeiska unionens råd den 1 december 1997 en rad slutsatser och kom överens om en resolution om en uppförandekod för företagsbeskattning [37].
As part of the agreement reached, the Commission undertook to contribute to the objective of tackling harmful tax competition by implementing a notice [38] on the application of the State aid rules to measures relating to direct business taxation and committed itself ‘to the strict application of the aid rules concerned.’ When published in December 1998, the notice stated that ‘According to well-established practice and case-law [39], a tax measure whose main effect is to promote one or more sectors of activity constitutes aid’ [40].
Som ett led i det avtal som ingicks åtog sig kommissionen att bidra till målet att angripa den skadliga skattekonkurrensen genom att genomföra ett meddelande [38] om tillämpningen av reglerna om statligt stöd på åtgärder som omfattar direkt beskattning av företag och åtog sig ”att noggrant övervaka att reglerna beträffande detta stöd genomförs rigoröst”. När meddelandet offentliggjordes i december 1998 förklarade kommissionen följande: ”Enligt en numera fast besluts- och rättspraxis [39] utgör en skattemässig åtgärd vars huvudsakliga effekt är att främja en eller flera verksamhetssektorer stöd” [40].
The Commission, therefore, committed itself to the stricter application of rules which already existed [41].
Kommissionen åtog sig därför att noggrannare övervaka tillämpningen av redan befintliga regler [41].
Further, in line with case-law, even if it could be established that there had been such a change of practice, the argument that the tax measures are existing aid still could not be accepted, for it fails to show that any change in the criteria for ascertaining selectivity applied by either the Commission or the Authority is attributable to the ‘evolution of the European Economic Area’ within the meaning of Article 1(b)(v) of Part II of Protocol 3 [42].The Authority does not accept, therefore, that the measures can be defined as existing aid implemented prior to an evolution of the EEA Agreement.
Även om det skulle visa sig att praxis faktiskt har ändrats håller övervakningsmyndigheten i enlighet med rättspraxis ändå inte med om att skatteåtgärderna är att betrakta som befintligt stöd, eftersom man inte har kunnat visa att den eventuella ändring av de selektivitetskriterier som kommissionen eller övervakningsmyndigheten tillämpar härrör från ”utvecklingen av Europeiska ekonomiska samarbetsområdet” i den mening som avses i artikel 1 b v i del II av protokoll 3 [42]. Övervakningsmyndigheten håller därför inte med om att åtgärderna kan definieras som befintligt stöd som genomförts innan EES-avtalet ändrades.
In so far as the 10 year limitation period is concerned, the Authority accepts that aid paid prior to 15 March 1997 cannot be recovered by virtue of Articles 1(b)(iv) and 15 of Part II of Protocol 3.
Avseende preskriptionstiden på tio år, godtar övervakningsmyndigheten att stöd som betalats ut före den 15 mars 1997 i enlighet med artiklarna 1 b iv och 15 i del II av protokoll 3 inte kan återkrävas.
However the Authority does not accept that the mere fact that the relevant statutory provisions were implemented before 15 March 1997 means that all aid paid thereafter is existing aid.
Övervakningsmyndigheten håller dock inte med om att bara för att gällande lagar och bestämmelser trädde i kraft före den 15 mars 1997 betyder det att allt utbetalat stöd därefter är befintligt stöd.
In cases where aid is paid repeatedly (such as a scheme or tax provision such as the case in hand), the limitation period begins on the day each individual aid is granted (as opposed to when the tax measure or scheme was first put into effect).
I fall där stöd utbetalats upprepade gånger (såsom det är fallet med ett system eller en skattebestämmelse det handlar om i det här fallet) börjar preskriptionstiden den dag då varje enskilt stöd beviljas (inte när skatteåtgärden eller systemet infördes).
As stated by the Court of First Instance [43], ‘In the case of an aid scheme introduced more than 10 years before the first interruption of the limitation period, the unlawful aid incompatible with the common market granted under that scheme during the last 10 years is therefore subject to recovery’.
Förstainstansrätten fastslår följande [43]: ”Om stödordningen införts mer än tio år före det första avbrottet i preskriptionsfristen ska det rättsstridiga stöd som är oförenligt med den gemensamma marknaden och som beviljats enligt denna ordning under de senaste tio åren således återbetalas”.
The Authority therefore concludes that the aid paid through special tax rules applicable to investment management companies is not compatible with the EEA Agreement.
Övervakningsmyndigheten drar därför slutsatsen att stöd som betalats ut på grundval av de särskilda skatteregler som gäller för investmentbolag inte är förenligt med EES-avtalet.
The Liechtenstein authorities and third party recipients of aid have argued that recovery of aid would breach fundamental principles of EEA law, arguing that actions of the European Commission created an expectation on the part of beneficiaries that the aid had been lawfully granted.
Liechtensteins myndigheter och tredjepart som är stödmottagare hävdar att återkrav av stöd strider mot grundläggande rättsprinciper i EES-lagstiftningen, eftersom Europeiska kommissionen skapat en förväntning hos stödmottagarna att stödet beviljats enligt gällande bestämmelser.
It has also been argued that when Liechtenstein became a party to the EEA Agreement the taxation of investment companies did not involve State aid, nor was it foreseeable.
Man hävdar också att när Liechtenstein blev avtalspart i EES-avtalet innehöll beskattningen av investmentbolag inga inslag av statligt stöd, inte heller kunde detta förutses.
The Authority concludes that the Liechtenstein authorities have unlawfully implemented the aid in question in breach of Article 1(3) of Part I to Protocol 3.
Övervakningsmyndigheten drar slutsatsen att Liechtensteins myndigheter olagligt har tillämpat den aktuella stödåtgärden i strid med artikel 1.3 i del I i protokoll 3.
The aid is not compatible with the functioning of the EEA Agreement for the reasons set out above,
Av de skäl som anförts ovan är stödet inte förenligt med EES-avtalets funktionssätt.
The aid measures implemented by the Liechtenstein authorities in favour of investment companies, and which were repealed with effect from 30 June 2006, are not compatible with the functioning of the EEA Agreement within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement.
De stödåtgärder som Liechtensteins myndigheter har genomfört till förmån för investmentbolag, och som upphör att gälla från den 30 juni 2006, är inte förenliga med EES-avtalets funktionssätt i den mening som avses i artikel 61.1 i EES-avtalet.
In view of the failure by the Liechtenstein authorities to comply with the requirement to notify the Authority before implementing aid in accordance with Article 1(3) of Part I of Protocol 3, the measures involved unlawful State aid.
Mot bakgrund av att Liechtensteins myndigheter inte efterlever kravet att anmäla stöd i förväg till övervakningsmyndigheten i enlighet med artikel 1.3 i del I i protokoll 3, utgör åtgärden olagligt statligt stöd.
The Liechtenstein authorities shall take all necessary measures to recover from the investment companies the aid referred to in Article 1 and unlawfully made available to the beneficiaries from 15 March 1997 until the date in which beneficiaries last benefitted from the tax exemptions following their repeal in 2006.
Liechtensteins myndigheter ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att återkräva från investmentbolagen det stöd som avses i artikel 1 och olagligen betalats ut till dem från den 15 mars 1997 till det datum då stödmottagarna senast gynnades av skattebefrielsen efter det att den upphävdes 2006.
Recovery shall be effected without delay, and in any event by 3 March 2011, and in accordance with the procedures of national law, provided that they allow the immediate and effective execution of the decision.
Återkravet ska verkställas utan dröjsmål och senast den 3 mars 2011 och enligt förfarandena i den nationella lagstiftningen, förutsatt att dessa förfaranden gör det möjligt att omedelbart och effektivt verkställa detta beslut.
Interest shall be calculated on the basis of Article 9 of the Implementing Provisions Decision.
Räntan ska beräknas på grundval av artikel 9 i beslutet om genomförandebestämmelser.
The Liechtenstein authorities shall inform the Authority, within two months of notification of this Decision, of the measures taken to comply with it.
Liechtensteins myndigheter ska inom två månader från delgivningen av detta beslut underrätta kommissionen om vilka åtgärder som har vidtagits för att följa beslutet.
Only the English language version of this Decision is authentic.
Endast den engelska versionen av detta beslut är giltig.
Available at: http://www.eftasurv.int/media/decisions/195-04-COL.pdf
http://www.eftasurv.int/media/decisions/195-04-COL.pdf
OJ C 236, 1.10.2009 and EEA Supplement No 51, 1.10.2009.
EUT C 236, 1.10.2009 och EES-tillägget nr 51, 1.10.2009.
Liechtensteinisches Landesgesetzblatt 1961, Nr. 7, with subsequent amendments.
Liechtensteinisches Landesgesetzblatt 1961, Nr. 7, med senare ändringar.
Section 2(1) of the 1996 Investment Undertakings Act.
Artikel 2.1 i 1996 års skattelag för fondföretag.
See Section 3(2) of the 1996 Investment Undertakings Act.
Artikel 3.2 i 1996 års skattelag för fondföretag.
See Section 3(3) of the 1996 Investment Undertakings Act.
Artikel 3.3 i 1996 års skattelag för fondföretag.
See Section 39(2) of the 1996 Investment Undertakings Act.
Artikel 39.2 i 1996 års skattelag för fondföretag.
The Liechtenstein authorities have stated that it is impossible to list these fees exhaustively as a fund direction (or the management side of the investment company) is free to levy fees at its own discretion.
Myndigheterna i Liechtenstein hävdar att det är omöjligt att ta fram exakta uppgifter om vilka avgifter det rör sig om, eftersom fondförvaltningsbolaget (eller förvaltningssidan av investmentbolaget) får ta ut avgifter efter eget gottfinnande.
Private persons are subject to income tax (Erwerbssteuer) and property tax (Vermögenssteuer), which are not relevant for this investigation.
Privatpersoner omfattas av inkomstskatt (Erwerbssteuer) och förmögenhetsskatt (Vermögenssteuer), vilka inte är relevanta för denna undersökning.
The net profit is set in relation to the taxable capital.
Nettovinsten sätts i relation till det skattepliktiga kapitalet.
The tax rate is then set at half the percentage which the net profit constitutes of the taxable capital.
Skattesatsen sätts sedan på hälften av den procentandel som utgör nettovinsten av det skattepliktiga kapitalet.
However, there is a minimum level of 7,5 % and a maximum ceiling of 15 %, see Section 79(2) of the Tax Act.
Det finns dock en miniminivå på 7,5 % och ett tak på 15 %, se artikel 79.2 i skattelagen.
Section 88(d) of the Tax Act.
Se artikel 88 d i skattelagen.
Domiciliary companies are legal entities registered in the public register which only have their seat or an office in Liechtenstein, but do not exercise any commercial or business activity in Liechtenstein.
Inhemska bolag är juridiska personer som är upptagna i det offentliga registret och som bara har sitt säte eller kontor i Liechtenstein, men inte utövar någon kommersiell eller annan affärsverksamhet i Liechtenstein.
The tax derogation in favour of domiciliary companies pre-dates the entry of Liechtenstein to the EEA Agreement and is therefore not part of this Decision, which deals only with tax derogations introduced after 1.5.1995, the date of Liechtenstein’s entry to the EEA.
De skattemässiga undantag som gynnar inhemska bolag existerade redan när Liechtenstein ingick EES-avtalet den 1 maj 1995 och ingår därför inte i detta beslut som bara rör skattemässiga undantag införda efter detta datum.
Cf. Section 85(2) of the Tax Act in the form of the 1996 amendment, LGBL 1996 Nr. 88.
Jämför artikel 85.2 i skattelagen i form av 1996 års ändring, LGBL 1996 nr 88.
Sections 88(f), 88(g), 88(h)(3), 88(i)(2) of the 1961 Tax Act, which dealt with the coupon taxation of investment funds were repealed.
Följande artiklar i skattelagen från 1961 som omfattade kupongskatt på investeringsfonder upphävdes: 88 f, 88 g, 88 h 3, 88 i 2.
See Government Bill No 69/1995, p. 10, in which it was stated that the repeal of the coupon tax on ‘their’ distributions was a pre-condition for the foundation of investment undertakings.
Se proposition nr 69/1995, s. 10, enligt vilken man hävdar att upphävandet av kupongskatten på ”deras” utdelningar var en förutsättning för grundandet av fondföretag.
Regarding the entry into force, see Gesetz vom3.5.1996über die Abänderung des Steuergesetzes, LGBl.
För ikraftträdandedatum se Gesetz vom3.5.1996über die Abänderung des Steuergesetzes, LGBl.
Nr. 88 of 10.7.1996.
Nr. 88 av den 10.7.1996.
The Act was also the repeal of Section 84(5) and the insertion of a new Section 86(2), which provided that the managed assets of both types of investment undertakings were explicitly exempted from payment of the capital tax.
Genom lagen upphävdes också artikel 84.5 och en ny artikel, artikel 86.2, infördes. Enligt denna är de förvaltade tillgångarna i bägge typer av fondföretag uttryckligen undantagna kapitalbeskattning.
Commission Decision of 22 September 2004, State aid N 354/04.
Kommissionens beslut av den 22 september 2004, statligt stöd nr 354/04.
Commission Decision of 13 February 2008, State aid N 480/07.
Kommissionens beslut av den 13 februari 2008, statligt stöd nr 480/07.
The Court of First Instance has, for example, recognised that a fiscal measure does not lose its character as being selective just because it is based on objective criteria, see judgment of the CFI of 6.3.2002, T-127/99,T-129/99 and T-148/99, Diputación Foral de Álava e.a. v Commission [2002] ECR II-1275.
Förstainstansrätten har till exempel fastslagit att en skatteteknisk åtgärd inte upphör att vara selektiv bara för att det grundar sig på objektiva kriterier. Se förstainstansrättens dom av den 6 mars 2002, T-127/99,T-129/99 och T- 148/99, Diputación Foral de Álava m.fl. mot kommissionen, REG 2002, II-1275.
Case C-308/01 GIL Insurance and Others [2004] ECR I-4777, paragraph 68.
Mål C-308/01 GIL Insurance m.fl. REG 2004, I-4777, punkt 68.
See also Case C-143/99 Adria-Wien Pipeline [2001] ECR I-8365, paragraph 41, Case C-409/00 Spain v Commission [2003] ECR I-1487, paragraph 47.
Se även mål C-143/99 Adria-Wien Pipeline REG 2001, I-8365, punkt 41, mål C-409/00 Spanien mot kommissionen REG 2003, I-1487, punkt 47.
Joined Cases E-5/04–E-7/04 Fesil and others v the Authority, cited above, paragraphs 82 et seq.
De förenade målen E-5/04 – E-7/04 Fesil m.fl. mot övervakningsmyndigheten. Se punkt 82 och följande.
Both types of investment undertakings must keep the company’s own assets separate from the managed assets of the investors, held in the deposit bank; and in bankruptcy proceedings, the own assets are at the disposal of the creditors for both investment funds and investment companies.
Båda typer av fondföretag måste hålla företagets egna tillgångar åtskilda från de tillgångar som förvaltas åt investorer, i förvar i en depåbank. I samband med en konkurs är de egna tillgångarna tillgängliga för kreditorerna både när det gäller investeringsfonder och investmentbolag.
Favourable tax rates for domiciliary companies have not been the subject of an investigation by the Authority as the provisions pre-dated the EEA Agreement.
Fördelaktiga skattesatser för inhemska bolag har inte undersökts av övervakningsmyndigheten eftersom de börjat gälla innan EES-avtalet trätt i kraft.
Quoted from an expert opinion submitted by the Liechtenstein authorities on the legal forms of investment undertakings and the respective taxation they were subject to (Section DII, b.ii.3).
Citerat från ett expertutlåtande som lämnats in av Liechtensteins myndigheter om den rättsliga formen för fondföretag och respektive beskattning som dessa omfattas av (artikel DII,b.ii.3).
Case C-8/03, Banque Bruxelles Lambert SA (BBL) v Belgian State [2004] ECR. I-10157, paragraphs 42 and 43.
Mål C-8/03 Banque Bruxelles Lambert SA (BBL) mot belgiska staten REG 2004, I -10157, punkterna 42 och 43.
The judgment was given in the area of taxation, however the Authority considers that the problem in question is the same under the State aid rules.
Domen gällde skatteområdet, men övervakningsmyndigheten anser att problemet i fråga även gäller bestämmelser för statligt stöd.
See also Commission Decision of 6 September 2005 on the Italian scheme for collective investments in transferable securities (OJ L 268, 27.9.2006, p. 1) (hereafter Italian collective investment scheme).
Se även kommissionens beslut av den 6 september 2005 om det italienska systemet för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (EUT L 268, 27.9.2006, s. 1) (nedan kallat det italienska kollektiva investeringssystemet).
See also Commission Decision of 6 September 2005 on the Italian scheme for collective investments in transferable securities (OJ L 268, 27.9.2006, p. 1) and Case T-445/05 Associazione Italiana del risparmio gestito, e.a. v Commission, paragraphs 127 ff.
Se även kommissionens beslut av den 6 september 2005 om det italienska systemet för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper, EUT L 268, 27.9.2006,s.1 och mål T-445/05, Associazione Italiana del risparmio gestito m.fl. mot kommissionen, punkt 127 ff.
Case T-214/95 Vlaamse Gewest v Commission [1998] ECR II-717, paragraph 46.
Mål T-214/95, Vlaamse Gewest mot kommissionen, REG 1998, s. II-717, punkt 46.
Case T-424/05, Italy v Commission, judgment of 4 March 2009, paragraphs 154 ff.
Mål T-424/05, Italien mot kommissionen, dom av den 4 mars 2009, punkt 154 ff.
See Italian collective investment scheme, paragraph 45, upheld by the Court of First Instance in Case T-445/05 Associazione italiana del risparmio gestito v Commission cited above, and T-424/05 Italy v Commission.
Se det italienska systemet för kollektiva investeringar, punkt 45, bekräftat av förstainstansrätten i mål T-445/05, Associazione italiana del risparmio gestito mot kommissionen, och T-424/05, Italien mot kommissionen.
See Case T-424/05, cited above, paragraph 156.
Se ovannämnda mål T-424/05, punkt 156.
In line with case-law (see Case T-424/05, cited above, paragraph 160), the Authority need not demonstrate that all investment companies operate in international markets.
I överensstämmelse med rättspraxis (se ovannämnda mål T-424/05, punkt 160), behöver inte övervakningsmyndigheten visa att alla investmentbolag bedriver verksamhet på internationella marknader.
It is sufficient in the assessment of aid schemes to assess their general characteristics without examining each individual application.
Det är tillräckligt att bedöma stödsystem utifrån deras allmänna särdrag utan att undersöka varje enskild tillämpning av den.
Where tax reliefs on industrial production were abolished following a decision of the Authority dated 1 December 1994, No 213/94/COL.
Övervakningsmyndighetens beslut nr 213/94/KOL av den 1 december 1994 om avskaffande av skattelättnader på industriproduktion.
See, among others, Case C-387/92 Banco Exterior de España SA v Ayuntamiento de Valencia [1994] ECR I-877.
Se bland annat mål C-387/92, Banco Exterior de España SA mot Ayuntamiento de Valencia, REG 1994, s. I-877.
Joined Cases T-346/99, T-347/99 and T-348/99 Territorio Histórico de Álava and others v Commission, paragraph 84.
De förenade målen T-346/99, T-347/99 och T-348/99, Territorio Histórico de Álava m.fl. mot kommissionen, punkt 84.