natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The liberalisation of product placement has not brought about the expected take-up of this form of audiovisual commercial communication.
Liberaliseringen av produktplacering har inte resulterat i den förväntade användningen av denna form av audiovisuella kommersiella meddelanden.
In particular, the general prohibition of product placement, albeit with some exceptions, has not created legal certainty for media service providers.
Framför allt har det allmänna förbudet mot produktplacering, om än med vissa undantag, inte skapat rättssäkerhet för leverantörer av medietjänster.
Product placement should thus be allowed in all audiovisual media services and video-sharing platform services, subject to exceptions.
Produktplacering bör därför tillåtas i alla audiovisuella medietjänster och videodelningsplattformstjänster, med vissa undantag.
Product placement should not be allowed in news and current affairs programmes, consumer affairs programmes, religious programmes and children's programmes.
Produktplacering bör inte tillåtas i nyhets- och samhällsprogram, program om konsumentfrågor, religiösa program eller barnprogram.
In particular, evidence has shown that product placement and embedded advertisements can affect children's behaviour as children are often not able to recognise the commercial content.
I synnerhet finns det belägg för att produktplacering och inbäddad reklam kan påverka barns beteende, eftersom barn sällan är i stånd att känna igen det kommersiella innehållet.
There is thus a need to continue to prohibit product placement in children's programmes.
Det finns alltså ett behov av att fortsätta att förbjuda produktplacering i barnprogram.
Consumer affairs programmes are programmes offering advice to viewers or including reviews on the purchase of products and services.
Program om konsumentfrågor är program som ger tittarna råd eller som innehåller recensioner av inköpta produkter och tjänster.
Allowing product placement in such programmes would blur the distinction between advertising and editorial content for viewers who may expect a genuine and honest review of products or services in such programmes.
Om produktplacering tillåts i sådana program skulle gränserna mellan reklam och redaktionellt innehåll suddas ut för tittare som kan tänkas förvänta sig en genuin och ärlig recension av produkter eller tjänster i sådana program.
Providers of on-demand audiovisual media services should promote the production and distribution of European works by ensuring that their catalogues contain a minimum share of European works and that they are given sufficient prominence.
Leverantörer av audiovisuella medietjänster på begäran bör främja produktion och distribution av europeiska produktioner genom att säkerställa att deras programkataloger innehåller en minimiandel europeiska produktioner och att dessa framhävs i tillräcklig grad.
The labelling in metadata of audiovisual content that qualifies as a European work should be encouraged so that such metadata are available to media service providers.
Metadatamärkning av audiovisuellt innehåll som räknas som europeisk produktion bör uppmuntras så att sådana metadata är tillgängliga för leverantörer av medietjänster.
Prominence involves promoting European works through facilitating access to such works.
Med framhävande avses att främja europeiska produktioner genom att underlätta tillgången till sådana produktioner.
Prominence can be ensured through various means such as a dedicated section for European works that is accessible from the service homepage, the possibility to search for European works in the search tool available as part of that service, the use of European works in campaigns of that service or a minimum percentage of European works promoted from that service's catalogue, for example by using banners or similar tools.
Framhävande kan säkerställas med olika medel, till exempel en särskild avdelning för europeiska produktioner som är tillgänglig via tjänstens startsida, en möjlighet att söka efter europeiska produktioner med ett sökverktyg som tillhandahålls via tjänsten, användning av europeiska produktioner i tjänstens kampanjer eller främjande av en minimiandel europeiska produktioner ur tjänstens katalog, till exempel med hjälp av banners eller liknande verktyg.
In order to ensure adequate levels of investment in European works, Member States should be able to impose financial obligations on media service providers established on their territory.
För att säkerställa att tillräckligt mycket investeras i europeiska produktioner bör medlemsstaterna kunna införa finansiella skyldigheter för leverantörer av medietjänster som är etablerade på deras territorium.
Those obligations can take the form of direct contributions to the production of and acquisition of rights in European works.
Skyldigheterna kan ha formen av direkta bidrag till produktion av och förvärv av rättigheter till europeiska produktioner.
The Member States could also impose levies payable to a fund, on the basis of the revenues generated by audiovisual media services that are provided in and targeted towards their territory.
Medlemsstaterna skulle också kunna införa avgifter som betalas till en fond, baserat på intäkterna från audiovisuella medietjänster som tillhandahålls i och riktas mot deras territorium.
This Directive clarifies that, given the direct link between financial obligations and Member States' different cultural policies, a Member State is also allowed to impose such financial obligations on media service providers established in another Member State that target its territory.
I detta direktiv förtydligas att en medlemsstat, mot bakgrund av den direkta kopplingen mellan finansiella skyldigheter och medlemsstaternas olika kulturpolitik, även har rätt att införa sådana finansiella skyldigheter för leverantörer av medietjänster som är etablerade i en annan medlemsstat, men vars tjänster riktas mot den medlemsstatens territorium.
In that case, financial obligations should only be charged on the revenues generated through the audience in the targeted Member State.
I sådana fall bör de finansiella skyldigheterna endast tas ut på de intäkter som genereras genom publiken i den medlemsstat mot vilken tjänsterna riktas.
Media service providers that are required to contribute to film funding schemes in a targeted Member State should be able to benefit in a non-discriminatory way, even in the absence of an establishment in that Member State, from the aid available under respective film funding schemes to media service providers.
Leverantörer av medietjänster som är skyldiga att bidra till ordningar för filmstöd i en medlemsstat mot vilken deras tjänster riktas bör, på ett icke-diskriminerande sätt och även om de inte är etablerade i den medlemsstaten, kunna ta del av det stöd som är tillgängligt för leverantörer av medietjänster inom ramen för sådana ordningar för filmstöd.
Broadcasters currently invest more in European audiovisual works than providers of on-demand audiovisual media services.
Programföretag investerar i dag mer i europeiska audiovisuella produktioner än leverantörer av audiovisuella medietjänster på begäran.
Therefore, if a targeted Member State chooses to impose a financial obligation on a broadcaster that is under the jurisdiction of another Member State, the direct contributions to the production and acquisition of rights in European works, in particular co-productions, made by that broadcaster, should be taken into account, with due consideration for the principle of proportionality.
Om en medlemsstat mot vilken tjänster riktas väljer att införa en finansiell skyldighet för ett programföretag som lyder under en annan medlemsstats jurisdiktion bör den därför ta hänsyn till de direkta bidragen från detta programföretag till produktion och förvärv av rättigheter till europeiska produktioner, särskilt samproduktioner, med vederbörligt beaktande av proportionalitetsprincipen.
This is without prejudice to the Member States' competence to establish, in accordance with their cultural policy and subject to compatibility with State aid rules, the level of financial contributions payable by media service providers under their jurisdiction.
Detta påverkar inte medlemsstaternas behörighet att i enlighet med sin kulturpolitik och förutsatt att det är förenligt med reglerna för statligt stöd fastställa nivån på de finansiella bidrag som ska betalas av leverantörer av medietjänster under deras jurisdiktion.
A Member State, when assessing, on a case-by-case basis, whether an on-demand audiovisual media service established in another Member State is targeting audiences in its territory, should refer to indicators such as advertisement or other promotions specifically aiming at customers in its territory, the main language of the service or the existence of content or commercial communications aiming specifically at the audience in the Member State of reception.
När en medlemsstat i det enskilda fallet ska fastställa om en audiovisuell medietjänst på begäran som är etablerad i en annan medlemsstat riktar sig till publik på dess territorium, bör den beakta indikatorer såsom reklam eller andra säljfrämjande åtgärder som särskilt riktar sig till kunder på medlemsstatens territorium, tjänstens huvudsakliga språk eller förekomsten av innehåll eller kommersiella meddelanden som särskilt riktar sig till publiken i den mottagande medlemsstaten.
Where a Member State imposes financial contributions on media service providers, such contributions should strive for an adequate promotion of European works while avoiding the risk of double imposition for media service providers.
När medlemsstater inför skyldigheter för leverantörer av medietjänster att lämna finansiella bidrag bör sådana bidrag utformas så att europeiska produktioner främjas på lämpligt sätt samtidigt som risken för att leverantörer av medietjänster blir skyldiga att lämna dubbla bidrag undviks.
In this way, if the Member State where the media service provider is established imposes such a financial contribution, it should take into account any financial contributions imposed by targeted Member States.
Om den medlemsstat där leverantören av medietjänster är etablerad inför en skyldighet att lämna ett sådant finansiellt bidrag bör den således ta hänsyn till eventuella skyldigheter att lämna finansiella bidrag som införts av medlemsstater mot vilka tjänsterna riktas.
In order to ensure that obligations relating to the promotion of European works do not undermine market development and in order to allow for the entry of new players in the market, providers with no significant presence on the market should not be subject to such requirements.
För att säkerställa att skyldigheter relaterade till främjandet av europeiska produktioner inte äventyrar marknadsutveckling och för att medge marknadstillträde för nya aktörer, bör leverantörer utan väsentlig marknadsnärvaro inte omfattas av sådana krav.
This is particularly the case for providers with a low turnover or low audience.
Detta gäller särskilt för leverantörer med låg omsättning eller liten publik.
A low audience can be determined, for example, on the basis of a viewing time or sales, depending on the nature of the service, while the determination of low turnover should take into account the different sizes of audiovisual markets in Member States.
Huruvida publiken är liten kan fastställas exempelvis på grundval av tittartid eller försäljning, beroende på tjänstens art, medan man vid fastställande av låg omsättning bör ta hänsyn till storleksskillnaderna mellan de audiovisuella marknaderna i medlemsstaterna.
It might also be inappropriate to impose such requirements in cases where, given the nature or theme of the audiovisual media services, they would be impracticable or unjustified.
Det kan också vara olämpligt att införa sådana krav i fall då det skulle vara opraktiskt och omotiverat mot bakgrund av arten av eller ämnet för den audiovisuella medietjänsten.
It is important that broadcasters have more flexibility and are able to decide when to place advertising in order to maximise advertisers' demand and viewers' flow.
Det är viktigt att programföretagen får mer flexibilitet och kan bestämma när reklamen ska inplaceras för att maximera annonsörernas efterfrågan och tittarflödet.
It is also necessary, however, to maintain a sufficient level of consumer protection in that regard because such flexibility could expose viewers to an excessive amount of advertising during prime time.
Det är emellertid också nödvändigt att upprätthålla ett fullgott konsumentskydd i det avseendet, eftersom en sådan flexibilitet skulle kunna utsätta tittarna för överdrivet mycket reklam under bästa sändningstid.
Specific limits should therefore apply within the period from 6.00 to 18.00 and from 18.00 to 24.00.
Särskilda gränser bör därför gälla under perioden mellan kl. 6.00 och 18.00 och mellan kl. 18.00 och 24.00.
Neutral frames separate editorial content from television advertising or teleshopping spots, as well as separate individual spots.
Neutrala inramningar skiljer redaktionellt innehåll från tv-reklaminslag eller teleshoppinginslag och enskilda inslag från varandra.
They allow the viewer to clearly distinguish when one type of audiovisual content ends and the other begins.
Tack vare dessa kan tittaren tydligt avgöra när ett slags audiovisuellt innehåll tar slut och ett annat börjar.
It is necessary to clarify that neutral frames are excluded from the quantitative limit set out for television advertising.
Det är nödvändigt att förtydliga att neutrala inramningar inte omfattas av den kvantitativa gräns som fastställts för tv-reklam.
This is in order to ensure that the time used in neutral frames does not impact on the time used for advertising and that revenues generated from the advertising are not negatively affected.
Därigenom kan man säkerställa att den tid som används för neutrala inramningar inte inverkar på den tid som används för reklam och att reklamgenererade intäkter inte påverkas negativt.
Transmission time allotted to announcements made by the broadcaster in connection with its own programmes and ancillary products directly derived from those programmes, or to public service announcements and charity appeals broadcast free of charge, with the exception of the costs incurred for the transmission of such appeals, should not be included in the maximum amounts of transmission time that may be allotted to television advertising and teleshopping.
Sändningstid som ett programföretag avsätter för meddelanden som rör dess egna program och produkter med programanknytning som har direkt koppling till dessa program, eller för meddelanden till allmänheten och välgörenhetsuppmaningar som sänds gratis, med undantag av de kostnader som uppstår till följd av sändningen av sådana uppmaningar, bör inte inkluderas i den maximala sändningstid som får användas för tv-reklam och teleshopping.
In addition, many broadcasters are part of larger broadcasting groups and make announcements not only in connection with their own programmes and ancillary products directly derived from those programmes, but also in relation to programmes and audiovisual media services from other entities belonging to the same broadcasting group.
Dessutom tillhör många programföretag större mediegrupper och sänder meddelanden som inte bara rör dess egna program och produkter med programanknytning som har direkt koppling till dessa program, utan även program och audiovisuella medietjänster från andra aktörer som tillhör samma mediegrupp.
Transmission time allotted to such announcements should also not be included in the maximum amounts of transmission time that may be allotted to television advertising and teleshopping.
Den sändningstid som programföretaget använder för sådana meddelanden bör inte heller räknas med i den maximala sändningstid som får användas för tv-reklam och teleshopping.
The video-sharing platform providers covered by Directive 2010/13/EU provide information society services within the meaning of Directive 2000/31/EC of the European Parliament and of the Council.
De leverantörer av videodelningsplattformar som omfattas av direktiv 2010/13/EU tillhandahåller informationssamhällets tjänster i den mening som avses i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/31/EG.
Those providers are consequently subject to the provisions on the internal market set out in that Directive, if they are established in a Member State.
Dessa leverantörer omfattas följaktligen av bestämmelserna om den inre marknaden i det direktivet, om de är etablerade i en medlemsstat.
It is appropriate to ensure that the same rules also apply to video-sharing platform providers which are not established in a Member State with a view to safeguarding the effectiveness of the measures to protect minors and the general public set out in Directive 2010/13/EU and ensuring as much as possible a level playing field, in so far as those providers have either a parent undertaking or a subsidiary undertaking which is established in a Member State or where those providers are part of a group and another undertaking of that group is established in a Member State.
Det bör säkerställas att samma bestämmelser tillämpas på leverantörer av videodelningsplattformar som inte är etablerade i en medlemsstat, i syfte att säkerställa att de åtgärder för att skydda minderåriga och allmänheten som föreskrivs i direktiv 2010/13/EU är verkningsfulla och att det i möjligaste mån säkerställs lika villkor för alla, i den mån som leverantörerna har antingen ett moderföretag eller ett dotterföretag som är etablerat i en medlemsstat, eller om leverantörerna tillhör en grupp och ett annat företag i den gruppen är etablerat i en medlemsstat.
Therefore, the definitions set out in Directive 2010/13/EU should be principles-based and should ensure that it is not possible for an undertaking to exclude itself from the scope of that Directive by creating a group structure containing multiple layers of undertakings established inside or outside the Union.
Mot bakgrund av ovanstående bör definitionerna i direktiv 2010/13/EU vara principbaserade och säkerställa att det inte är möjligt för ett företag att utesluta sig självt från det direktivets tillämpningsområde genom att skapa en konstellation med flera ovanpå varandra liggande företag som är etablerade i eller utanför unionen.
The Commission should be informed of the providers under each Member State's jurisdiction pursuant to the rules on establishment set out in Directives 2000/31/EC and 2010/13/EU.
Kommissionen bör underrättas om vilka leverantörer som står under varje medlemsstats jurisdiktion enligt bestämmelserna om etablering i direktiven 2000/31/EG och 2010/13/EU.
There are new challenges, in particular in connection with video-sharing platforms, on which users, particularly minors, increasingly consume audiovisual content.
Det finns nya utmaningar, i synnerhet i samband med videodelningsplattformar, där användare – särskilt minderåriga – i allt högre grad konsumerar audiovisuellt innehåll.
In this context, harmful content and hate speech provided on video-sharing platform services have increasingly given rise to concern.
I detta sammanhang har skadligt innehåll och hatpropaganda som tillhandahålls via videodelningsplattformstjänster gett upphov till allt mer oro.
In order to protect minors and the general public from such content, it is necessary to set out proportionate rules on those matters.
För att skydda minderåriga och allmänheten från sådant innehåll är det nödvändigt att fastställa proportionella bestämmelser om dessa frågor.
Commercial communications on video-sharing platform services are already regulated by Directive 2005/29/EC of the European Parliament and of the Council, which prohibits unfair business-to-consumer commercial practices, including misleading and aggressive practices occurring in information society services.
Kommersiella meddelanden via videodelningsplattformstjänster omfattas redan av Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/29/EG, som förbjuder otillbörliga affärsmetoder som tillämpas av näringsidkare gentemot konsumenter, inbegripet vilseledande och aggressiva metoder i samband med informationssamhällets tjänster.
As regards commercial communications concerning tobacco and related products in video-sharing platforms, the existing prohibitions provided for in Directive 2003/33/EC of the European Parliament and of the Council, as well as the prohibitions applicable to commercial communications concerning electronic cigarettes and refill containers pursuant to Directive 2014/40/EU of the European Parliament and of the Council, ensure that consumers are sufficiently protected from tobacco and related products.
När det gäller kommersiella meddelanden avseende tobaksvaror och relaterade produkter på videodelningsplattformar säkerställer de befintliga förbuden i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/33/EG, liksom förbuden avseende elektroniska cigaretter och påfyllningsbehållare enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/40/EU, att konsumenterna har ett tillfredsställande skydd mot tobaksvaror och relaterade produkter.
Since users increasingly rely on video-sharing platform services to access audiovisual content, it is necessary to ensure a sufficient level of consumer protection by aligning the rules on audiovisual commercial communications, to the appropriate extent, amongst all providers.
Eftersom användarna i allt större utsträckning förlitar sig på videodelningsplattformstjänster för att ta del av audiovisuellt innehåll är det nödvändigt att säkerställa en tillräcklig konsumentskyddsnivå genom att i lämplig utsträckning anpassa reglerna om audiovisuella kommersiella meddelanden med avseende på samtliga leverantörer.
It is therefore important that audiovisual commercial communications on video-sharing platforms are clearly identified and respect a set of minimum qualitative requirements.
Det är därför viktigt att audiovisuella kommersiella meddelanden på videodelningsplattformar är tydligt identifierade och följer ett antal grundläggande kvalitativa minimikrav.
A significant share of the content provided on video-sharing platform services is not under the editorial responsibility of the video-sharing platform provider.
Leverantörer av videodelningsplattformar saknar redaktionellt ansvar för en betydande andel av det innehåll som tillhandahålls på videodelningsplattformstjänster.
However, those providers typically determine the organisation of the content, namely programmes, user-generated videos and audiovisual commercial communications, including by automatic means or algorithms.
Dessa leverantörer brukar dock normalt fastställa hur innehållet, nämligen program, användargenererade videor och audiovisuella kommersiella meddelanden, ska organiseras, inbegripet med hjälp av automatiserade metoder eller algoritmer.
Therefore, those providers should be required to take appropriate measures to protect minors from content that may impair their physical, mental or moral development.
Dessa leverantörer bör därför vara skyldiga att vidta lämpliga åtgärder för att skydda minderåriga från innehåll som kan skada deras fysiska, mentala eller moraliska utveckling.
They should also be required to take appropriate measures to protect the general public from content that contains incitement to violence or hatred directed against a group or a member of a group on any of the grounds referred to in Article 21 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union (the ‘Charter’), or the dissemination of which constitutes a criminal offence under Union law.
De bör också vara skyldiga att vidta lämpliga åtgärder för att skydda allmänheten från innehåll som innehåller uppmaning till våld eller hat mot en grupp eller en medlem av en grupp på någon av de grunder som anges i artikel 21 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan), eller vars spridning utgör ett brott enligt unionsrätten.