natgillin/translations-raw huggingface dataset:
End-of-waste status can only be achieved if substances or objects comply with relevant requirements applicable to products.
Systemens effektivitet och resultat skiljer sig emellertid avsevärt mellan medlemsstaterna.
End-of-waste rules can be established in product-specific legislation.
Det är därför nödvändigt att fastställa minimikrav för driften av sådana system för utökat producentansvar och att klargöra att dessa krav också gäller för system för utökat producentansvar som inrättats i enlighet med andra unionslagstiftningsakter, särskilt Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/53/EG, 2006/66/EG och 2012/19/EU, utöver de krav som redan fastställts där, om inget annat uttryckligen anges.
Member States should take appropriate measures to encourage the development, production, marketing and use of products and components of products that are suitable for multiple use, that contain recycled materials, that are technically durable and easily reparable and that are, after having become waste, suitable for preparing for re-use and recycling in order to facilitate proper implementation of the waste hierarchy and without compromising the free movement of goods in the internal market.
Det är nödvändigt att skilja mellan de allmänna minimikrav som gäller för alla system och de som gäller bara för organisationer som med avseende på utökat producentansvar genomför skyldigheter för produkters producenters räkning.
Those measures should take into account the impact of products throughout their life cycle, the waste hierarchy and, where appropriate, the potential for multiple recycling.
Såvida inte medlemsstaterna beslutar något annat gäller de allmänna minimikraven för system för utökat producentansvar inte för system som inte uppfyller definitionen av ett system för utökat producentansvar.
Extended producer responsibility schemes form an essential part of efficient waste management.
De allmänna minimikraven bör minska kostnaderna och förbättra resultaten samt garantera lika villkor, även för små och medelstora företag samt e-handelsföretag, och undvika hinder för en väl fungerande inre marknad.
However, their effectiveness and performance differ significantly between Member States.
De bör även bidra till att kostnader för uttjänta produkter inkluderas i produktpriserna och ge incitament för producenterna att, när de utformar sina produkter, i högre grad beakta möjligheter till materialåtervinning, återanvändning och reparation och förekomsten av farliga ämnen.
It is necessary therefore to set minimum operating requirements for such extended producer responsibility schemes, and to clarify that those requirements also apply to extended producer responsibility schemes established pursuant to other legislative acts of the Union, in particular Directives 2000/53/EC, 2006/66/EC and 2012/19/EU of the European Parliament and of the Council, in addition to the requirements already laid down therein, unless explicitly stated otherwise.
Dessa krav bör framför allt förbättra styrningen av och insynen i systemen för utökat producentansvar och minska möjligheten till intressekonflikter mellan organisationer som med avseende på utökat producentansvar genomför skyldigheter för produkters producenters räkning och aktörer på avfallsområdet som de organisationerna ingår avtal med.
It is necessary to make a distinction between those general minimum requirements that apply to all schemes and those that only apply to organisations implementing extended producer responsibility obligations on behalf of producers of products.
Kraven bör gälla för både nya och befintliga system för utökat producentansvar.
Unless Member States decide otherwise, the general minimum requirements for extended producer responsibility schemes do not apply to schemes that do not fulfil the definition of an extended producer responsibility scheme.
För att producenterna ska kunna anpassa sina strukturer och förfaranden till de nya kraven är det dock nödvändigt med en övergångsperiod för befintliga system för utökat producentansvar.
The general minimum requirements should reduce costs and boost performance, as well as ensure a level playing field, including for small and medium-sized enterprises and e-commerce enterprises, and avoid obstacles to the smooth functioning of the internal market.
Myndigheter spelar en viktig roll i samband med organiseringen av insamlingen och behandlingen av kommunalt avfall och dithörande kommunikation med medborgarna.
They should also contribute to the incorporation of end-of-life costs into product prices and provide incentives for producers, when designing their products, to take better into account recyclability, reusability, reparability and the presence of hazardous substances.
Bestämmelser om det ekonomiska ansvaret för produkters producenter som införs som en del av de allmänna minimikraven för systemen för utökat producentansvar bör tillämpas utan att det påverkar myndigheternas behörighet när det gäller insamling och behandling av kommunalt avfall.
Overall, those requirements should improve the governance and transparency of extended producer responsibility schemes and reduce the possibility of conflicts of interest emerging between organisations implementing extended producer responsibility obligations on behalf of producers of products and waste operators that those organisations contract.
I fall då myndigheterna är ansvariga för att organisera de operativa aspekterna av att hantera avfall från produkter som omfattas av system för utökat producentansvar bör tjänsterna tillhandahållas på ett kostnadseffektivt sätt och det ekonomiska ansvaret för produkters producenter bör inte överstiga kostnaderna för tillhandahållandet av tjänsterna.
The requirements should apply to both new and existing extended producer responsibility schemes.
Sådana kostnader bör klart och tydligt fastställas mellan de berörda aktörerna, däribland produkters producenter, deras organisationer och myndigheter.
A transitional period is however necessary for existing extended producer responsibility schemes to adapt their structures and procedures to the new requirements.
För att säkerställa en god avfallshantering bör produkters producenter eller de organisationer som för deras räkning genomför skyldigheter med avseende på utökat producentansvar vara ansvariga för hanteringen av avfall från produkter som de släpper ut på marknaden och säkerställa kontinuerliga avfallshanteringstjänster året runt, även om de mål som gäller dem har uppnåtts.
Public authorities play an important role in the organisation of municipal waste collection and treatment and related communication with citizens.
De bör inte heller begränsa dessa tjänster till att omfatta bara de geografiska områden, produkter och material som är lönsammast ur avfallsinsamlings- och avfallshanteringssynpunkt.
Provisions relating to the financial responsibility of producers of products introduced as part of the general minimum requirements for extended producer responsibility schemes should apply without prejudice to the competence of public authorities as regards the collection and treatment of municipal waste.
Produkters producenter bör täcka de kostnader som är nödvändiga för att uppnå avfallshanteringsmålen och andra mål, inbegripet för avfallsförebyggande, som fastställts för det relevanta systemet för utökat producentansvar.
In cases where public authorities are responsible for organising the operational aspects of managing waste from products that are subject to extended producer responsibility schemes, those services should be provided in a cost-efficient manner and the financial responsibility of producers of products should not exceed the costs necessary to provide those services.
På strikta villkor kan dessa kostnader delas med de ursprungliga avfallsproducenterna eller distributörerna om detta är befogat på grund av behovet att säkerställa god avfallshantering och den ekonomiska bärkraften för systemet för utökat producentansvar.
Such costs should be established in a transparent way between the actors concerned, including producers of products, their organisations and public authorities.
Kommissionen bör anta riktlinjer om anpassningen av ekonomiska bidrag från produkters producenter till system för utökat producentansvar, för att bistå medlemsstaterna med att genomföra detta direktiv för en smidigare inre marknad.
In order to ensure proper waste management, where producers of products or organisations implementing extended producer responsibility obligations on their behalf are responsible for the management of waste from products that they place on the market, they should ensure continuity of waste management services throughout the year, even if the targets and objectives applicable to them are met.
För att säkerställa enhetlighet på den inre marknaden bör kommissionen, genom genomförandeakter, kunna anta harmoniserade kriterier för detta ändamål.
They should also not restrict those services in terms of geographical, product and material coverage to the areas where the collection and management of waste are the most profitable.
Behöriga ombud som ska fullgöra skyldigheter med avseende på utökat producentansvar som åligger produkters producenter får underställas krav som gör det möjligt för den medlemsstat där de är etablerade att övervaka och kontrollera att skyldigheterna fullgörs.
Producers of products should cover the costs necessary to meet the waste management targets and other targets and objectives, including on waste prevention, defined for the relevant extended producer responsibility scheme.
Dessa krav bör dock inte gå utöver de krav som gäller för produkters producenter och organisationer som för deras räkning genomför skyldigheter med avseende på utökat producentansvar och som är etablerade i den medlemsstaten.
Under strict conditions, those costs can be shared with the original waste producers or distributors where justified by the need to ensure proper waste management and the economic viability of the extended producer responsibility scheme.
Förebyggande av avfall är det effektivaste sättet att förbättra resurseffektiviteten och minska miljöpåverkan från avfall.
The Commission should adopt guidelines on the modulation of financial contributions of producers of products to extended producer responsibility schemes in order to assist Member States in the implementation of this Directive in facilitating the functioning of the internal market.
Det är därför viktigt att medlemsstaterna vidtar lämpliga åtgärder för att förebygga avfallsgenerering och övervaka och utvärdera framstegen i genomförandet av sådana åtgärder.
To ensure coherence in the internal market, the Commission should be able to adopt harmonised criteria for that purpose by means of implementing acts.
Som en del av sådana åtgärder bör medlemsstaterna främja innovativa produktions-, företags- och konsumtionsmodeller som minskar förekomsten av farliga ämnen i material och produkter, som uppmuntrar till ökad livslängd för produkter och som främjar återanvändning, däribland genom inrättande av och stöd till nätverk för återanvändning och reparation, t.ex. sådana som drivs av företag inom den sociala ekonomin, pantsystem och system för återlämnande och återfyllnad, samt incitament till återtillverkning och renovering av produkter och i förekommande fall användning av dem för nya ändamål samt till delningsplattformar.
Authorised representatives established to fulfil extended producer responsibility obligations of producers of products may be subject to requirements that enable the Member State on whose territory they are established to monitor and verify compliance with those obligations.
Gemensamma indikatorer och mål bör fastställas för att få ett enhetligt mått på de övergripande framstegen i genomförandet av avfallsförebyggande åtgärder.
However, those requirements should not go beyond the requirements that are applicable to the producers of products and organisations implementing extended producer responsibility obligations on their behalf established in that Member State.
Genom att främja en hållbar produktion och konsumtion kan avfall till stor del förebyggas.
Waste prevention is the most efficient way to improve resource efficiency and to reduce the environmental impact of waste.
Medlemsstaterna bör vidta åtgärder för att öka konsumenternas medvetenhet om detta och uppmuntra dem att bidra aktivt till bättre resurseffektivitet.
It is important therefore that Member States take appropriate measures to prevent waste generation and monitor and assess progress in the implementation of such measures.
Som en del av åtgärderna för att minska avfallsgenerering bör medlemsstaterna inkludera kontinuerlig kommunikation och utbildningsinitiativ för att öka medvetenheten om frågor kring avfallsförebyggande och nedskräpning, och de får inkludera användningen av pantsystem och fastställa kvantitativa mål och vid behov ge producenter lämpliga ekonomiska incitament.
As part of such measures, Member States should facilitate innovative production, business and consumption models that reduce the presence of hazardous substances in materials and products, that encourage the increase of the lifespan of products and that promote re-use including through the establishment and support of re-use and repair networks, such as those run by social economy enterprises, deposit-refund and return-refill schemes and by incentivising remanufacturing, refurbishment and, where appropriate, repurposing of products as well as sharing platforms.
Medlemsstaterna bör mäta vilka framsteg som görs när det gäller att minska livsmedelsavfallet.
In order to ensure a uniform measurement of the overall progress in the implementation of waste prevention measures, common indicators and targets should be established.
För att mäta dessa framsteg och underlätta utbytet av god praxis inom unionen, både mellan medlemsstaterna och mellan livsmedelsföretagare, bör en gemensam metod för sådan mätning fastställas.
As part of measures to reduce waste generation, Member States should include continuous communication and education initiatives to raise awareness on the issues surrounding waste prevention and littering and may include the use of deposit-refund schemes and the setting of quantitative targets, and provide, as appropriate, adequate economic incentives to producers.
Konsumentupplysningen om betydelsen av sista förbrukningsdag och bäst före-datum bör också öka för att minska livsmedelsavfallet.
Member States should take measures to promote prevention and reduction of food waste in line with the 2030 Agenda for Sustainable Development, adopted by the United Nations (UN) General Assembly on 25 September 2015, and in particular its target of halving per capita global food waste at the retail and consumer levels and reduce food losses along production and supply chains, including post-harvest losses, by 2030.
Nedskräpning, vare sig den sker i städer, marker, floder, hav eller någon annanstans, har direkta och indirekta negativa effekter på miljön, medborgarnas välfärd och ekonomin, och de höga saneringskostnaderna är en onödig ekonomisk börda för samhället.
Those measures should aim to prevent and reduce food waste in primary production, in processing and manufacturing, in retail and other distribution of food, in restaurants and food services as well as in households.
Medlemsstaterna bör vidta åtgärder för att förhindra att avfall överges, dumpas, hanteras på ett okontrollerat sätt eller görs av med på annat sätt.
In order to contribute and ensure to be on track towards the attainment of the UN Sustainable Development Goal, Member States should aim to achieve an indicative Union-wide food waste reduction target of 30 % by 2025 and 50 % by 2030.
Medlemsstaterna bör också vidta åtgärder för att städa bort skräp i naturen oavsett varifrån det kommer eller hur stort det är och oavsett om avfallet har kastats uppsåtligen eller av oaktsamhet.
Having regard to the environmental, social and economic benefits of preventing food waste, Member States should establish specific food waste prevention measures, including awareness campaigns to demonstrate how to prevent food waste, in their waste prevention programmes.
Åtgärder för att förhindra och minska skräp från produkter som är huvudkällor till nedskräpning i naturen och i haven kan bl.a. bestå i bättre infrastruktur och metoder för avfallshantering, ekonomiska instrument och informationskampanjer.
Member States should measure progress made in the reduction of food waste.
När medlemsstaterna överväger en åtgärd som har begränsande effekter på handeln inom unionen bör de kunna visa att åtgärden är lämplig för att uppnå målet att förhindra och minska nedskräpning i naturen och till havs, inte går utöver vad som är nödvändigt för att uppnå det målet och inte utgör ett medel för godtycklig diskriminering eller ett förtäckt handelshinder mellan medlemsstater.
To measure that progress and to facilitate the exchange of good practices across the Union both between Member States and between food business operators, a common methodology for such measurement should be established.
Bekämpning av nedskräpning bör vara ett ansvar som delas av de behöriga myndigheterna, tillverkarna och konsumenterna.
Based on those methodologies, reporting on food waste levels should take place on an annual basis.
Konsumenter bör ges incitament att ändra sitt beteende genom bl.a. utbildning och upplysning, medan tillverkarna bör främja hållbar användning av deras produkter och bidra till lämplig hantering av uttjänta produkter.
In order to prevent food waste, Member States should provide incentives for the collection of unsold food products at all stages of the food supply chain and for their safe redistribution, including to charitable organisations.
Nedskräpning i haven är ett särskilt akut problem, och medlemsstaterna bör därför vidta åtgärder för att minska genereringen av marint skräp i unionen, och därmed bidra till målet i Agenda 2030 för hållbar utveckling som antogs av FN:s generalförsamling den 25 september 2015, i syfte att senast 2025 förhindra och avsevärt minska alla slags havsföroreningar, särskilt från landbaserad verksamhet, inbegripet marint skräp och övergödning.
Consumer awareness of the meaning of ‘use-by’ and ‘best-before’ dates should also be improved in order to reduce food waste.
Eftersom marint skräp, särskilt plastavfall, till stor del härrör från landbaserad verksamhet och främst orsakas av dåliga metoder och bristfällig infrastruktur för hantering av fast avfall, folks nedskräpning och brist på medvetenhet hos allmänheten, bör särskilda åtgärder fastställas i avfallsförebyggande program och avfallsplaner.
Litter, whether in cities, on land, in rivers and seas or elsewhere, has direct and indirect detrimental impacts on the environment, the well-being of citizens and the economy, and the costs to clean it up present an unnecessary economic burden for society.
Dessa åtgärder bör bidra till målet att uppnå en god miljöstatus i den marina miljön senast 2020 i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/56/EG.
Member States should take measures aimed at preventing all forms of abandonment, dumping, uncontrolled management or other forms of discarding of waste.
I enlighet med det direktivet ska medlemsstaterna införa särskilda strategier och åtgärder och uppdatera dem vart sjätte år.
Member States should also take measures to clean up litter present in the environment, irrespective of its source or size and regardless of whether waste has been discarded wilfully or by negligence.
De ska också från och med 2018 regelbundet rapportera om framstegen med att upprätthålla eller uppnå målet om god miljöstatus.
Measures to prevent and reduce litter from products that are the main sources of littering in the natural and marine environments could consist of, inter alia, improvements in waste management infrastructure and practices, economic instruments and awareness raising campaigns.
Åtgärderna i direktiv 2008/98/EG för att motverka nedskräpning bör därför samordnas med de åtgärder som krävs enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/56/EG och direktiv 2000/60/EG.
When considering a measure having restrictive effects on intra-Union trade, Member States should be able to demonstrate that the measure in question is adequate to attain the objective of preventing and reducing littering in the natural and marine environment, does not go beyond what is necessary to attain that objective and does not constitute a means of arbitrary discrimination or a disguised restriction on trade between Member States.
Vissa råvaror har stor betydelse för unionens ekonomi och försörjningen med dessa är förenad med en hög risk.
The fight against litter should be a shared effort between competent authorities, producers and consumers.
För att säkerställa försörjningstrygghet för dessa råvaror, och i linje med råvaruinitiativet, som inrättades av kommissionen i dess meddelande av den 4 november 2008 om råvaruinitiativet – att uppfylla våra kritiska behov av tillväxt och arbetstillfällen i Europa och målen för det europeiska innovationspartnerskapet om råvaror, bör medlemsstaterna vidta åtgärder för att främja återanvändning av produkter som utgör huvudsakliga källor till råvaror av avgörande betydelse för att förhindra att råvarorna blir avfall.
Consumers should be incentivised to change their behaviour including through education and awareness raising, while producers should promote the sustainable use of and contribute to appropriate end-of-life management of their products.
Mot den bakgrunden har kommissionen upprättat en förteckning över sådana råvaror för unionen i dess meddelande av den 13 september 2017 om 2017 års förteckning över råvaror av avgörande betydelse för EU, en förteckning som regelbundet ska ses över av kommissionen.
Litter in the marine environment is a particularly pressing problem, and Member States should take measures that aim at halting the generation of marine litter in the Union, thereby contributing to the goal of the 2030 Agenda for Sustainable Development adopted by the UN General Assembly on 25 September 2015 to prevent and significantly reduce by 2025 marine pollution of all kinds, in particular from land-based activities, including marine debris and nutrient pollution.
För att ytterligare stödja ett effektivt genomförande av råvaruinitiativet bör medlemsstaterna också vidta åtgärder för bästa möjliga hantering av avfall som innehåller betydande mängder av råvaror av avgörande betydelse, med beaktande av ekonomisk och teknisk genomförbarhet samt miljö- och hälsofördelar.
Since marine litter, in particular for plastic waste, stems to a large extent from land-based activities caused mainly by poor solid waste management practices and infrastructure, littering by citizens and lack of public awareness, specific measures should be laid down in waste prevention programmes and waste management plans.
De bör också i sina avfallsplaner inkludera lämpliga nationella åtgärder för insamling, sortering och återvinning av avfall som innehåller stora mängder av dessa råvaror.
Those measures should contribute to the goal of achieving good environmental status in the marine environment by 2020 as laid down in Directive 2008/56/EC of the European Parliament and of the Council.
Åtgärderna bör tas med i avfallsplanerna när de uppdateras för första gången efter detta direktivs ikraftträdande.
In accordance with that Directive, Member States are required to establish specific strategies and measures and update them every six years.
Kommissionen bör tillhandahålla information om relevanta produktgrupper och avfallsflöden på unionsnivå.
They are also required to regularly report, starting in 2018, on the progress to maintain or achieve the goal of good environmental status.
Tillhandahållandet av den informationen hindrar dock inte att medlemsstaterna vidtar åtgärder gällande andra råvaror som anses betydelsefulla för den nationella ekonomin.
Measures to tackle litter in Directive 2008/98/EC should therefore be coordinated with the measures required under Directive 2008/56/EC and Directive 2000/60/EC of the European Parliament and of the Council.
När produkter, material och ämnen blir avfall kan förekomsten av farliga ämnen göra avfallet olämpligt för återvinning eller produktion av returråvaror av hög kvalitet.