natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The system of levies on admissions to casinos in Greece that existed until November 2012 does not constitute aid within the meaning of Article 107(1) of the Treaty on the Functioning of the European Union.
Konsortiet DAET Loutraki AE– Club Hotel Casino Loutraki AE (Κοινοπραξια Δ.Α.Ε.Τ.– Λουτρακι Α.Ε.– Κλαμπ Οτελ Λουτρακι Α.Ε.), Voukourestiou 11, Akti Poseidonos 48, Loutraki, Aten 10671, Grekland.
Article 2
Casino Mont Parnès, société anonyme ”Elliniko Kasino Parnithas A.E.”, Agiou Konstantinou 49, 15124 Marousi Attikis, Grekland .
This Decision is addressed to the Hellenic Republic.
Casino Thessaloniki, ”Regency Entertainment Psychagogiki kai Touristiki A.E.”, Agiou Konstantinou 49, 15124 Marousi Attikis, Grekland och 13th km Thessaloniki-Polygyrou Street, 55103 Thessaloniki, Grekland.
Done at Brussels, 9 August 2018.
Kommissionens beslut 2011/716/EU av den 24 maj 2011 om det statliga stöd som Republiken Grekland har genomfört till förmån för vissa grekiska kasinon C 16/10 (f.d.
For the Commission
NN 22/10, f.d.
Member of the Commission
CP 318/09) (EUT L 285, 1.11.2011, s. 25).
OJ C 235, 31.8.2010, p. 3.
Tribunalens dom av den 11 september 2014, Republiken Grekland mot Europeiska kommissionen, T-425/11, ECLI:EU:T:2014:768.
Consortium — Loutraki S.A. — Club Hotel Casino Loutraki S.A.
Domstolens beslut av den 22 oktober 2015, Europeiska kommissionen/Republiken Grekland, C-530/14 P, ECLI:EU:C:2015:727.
(Κοινοπραξια Δ.Α.Ε.Τ.- Λουτρακι Α.Ε.- Κλαμπ Οτελ Λουτρακι Α.Ε.), Voukourestiou 11, Akti Poseidonos 48, Loutraki, Athens 10671, Greece.
De tre kasinona drevs som serviceklubbar av EOT på grundval av lag 1624/1951, dekret 4109/1960 och lag 2160/1993.
Casino Mont Parnès, société anonyme ‘Elliniko Kasino Parnithas A.E.’, Agiou Konstantinou 49, 15124 Marousi Attikis, Greece .
Driften av kasinona på Korfu och i Mont Parnès övertogs senare av Elliniki Etaireia Touristikis Anaptyxis (grekiska byrån för utveckling av turism, ETA), som helt ägdes av grekiska staten, enligt lagarna 2636/1998 och 2837/2000, fram till dess att de ovanstående två kasinona beviljades tillstånd i enlighet med lag 3139/2003 (kasinot på Rhodos drevs av EOT fram till dess att det beviljades tillstånd år 1996).
Casino Thessaloniki, ‘Regency Entertainment Psychagogiki kai Touristiki A.E.’, Agiou Konstantinou 49, 15124 Marousi Attikis, Greece and 13th km Thessaloniki-Polygyrou Street, 55103 Thessaloniki, Greece.
Följande beslut utfärdades av EOT:s generalsekreterare (i enlighet med lag 1624/1951 och dekret 4109/1960): EOT:s beslut 535633 av den 21 november 1991 (som fastställde inträdesavgiften till kasinot i Mont Parnès till 2000 grekiska drakmer).
Commission Decision 2011/716/EU of 24 May 2011 on State aid to certain Greek casinos C 16/10 (ex NN 22/10, ex CP 318/09) implemented by the Hellenic Republic (OJ L 285, 1.11.2011, p. 25).
EOT:s beslut 508049 av den 24 mars 1992 (som fastställde inträdesavgiften till kasinona på Korfu och Rhodos till 1500 grekiska drakmer).
Judgment of the General Court of 11 September 2014, Hellenic Republic v European Commission, Case T-425/11, ECLI:EU:T:2014:768.
EOT:s beslut 532691 av den 24 november 1997 (som ändrade inträdesavgiften till kasinot på Korfu till 2000 grekiska drakmer).
Order of the Court of 22 October 2015, European Commission v Hellenic Republic, Case C-530/14 P, ECLI:EU:C:2015:727.
Lag 2206/1994 om etablering, organisation, drift och tillsyn av kasinon och andra frågor, Νόμος 2206, Δημοσιεύθηκε στο ΦΕΚ 62 – 20.4.1994.
The three casinos operated as service clubs of the EOT based on Law 1624/1951, Decree 4109/1960 and Law 2160/1993.
Ministerbeslut Y.A 1128269/1226/0015/ΠΟΛ.1292/16.11.1995 – ΦΕΚ 982/B'/1995.
The EOT was later replaced in the operation of the casinos of Corfu and Mont Parnès by the Hellenic Tourism Development company (ETA), fully owned by the Greek State, under Laws 2636/1998 and 2837/2000, until the grant of licenses to the above mentioned two casinos by virtue of Law 3139/2003 (the Casino in Rhodes was operated by the EOT until it was granted a license in 1996).
Punkt 1 i 1995 års ministerbeslut: ”Kasinooperatörer (lag 2206/1994) är, från och med den 15 december 1995, förpliktade att utfärda en inträdesbiljett till varje besökare enligt de särskilda bestämmelser som fastställs i följande punkter.”
More precisely, the decisions of the General Secretary of EOT (issued in accordance with Law 1624/1951 and Decree 4109/1960) are: EOT decision 535633/21.11.1991 (setting the price of admission tickets to the Mont Parnès Casino at 2000 drachmas); EOT decision 508049/24.3.1992 (setting the price of admission tickets to the Corfu and Rhodes Casinos at 1500 drachmas); EOT decision 532691/24.11.1997 (adjusting the price of admission tickets to the Corfu Casino to 2000 drachmas).
Punkt 5 i 1995 års ministerbeslut: ”Det enhetliga biljettpriset för inträde till området med enarmade banditer och spelbord ska uppgå till 5000 GRD.”
Law 2206/1994 on the creation, organisation, operation and control of casinos and other matters, Νόμος 2206, Δημοσιεύθηκε στο ΦΕΚ 62 - 20.4.1994.
I det första stycket i punkt 7 i 1995 års ministerbeslut anges följande: ”Av inträdesbiljettens totala värde ska kasinot behålla en procentsats på 20 % som en avgift för att utfärda biljetten och täcka kostnader, inklusive den mervärdesskatt som ska erläggas.
Ministerial Decision Y.A 1128269/1226/0015/ΠΟΛ.1292/16.11.1995 – ΦΕΚ 982/B'/1995.
Resten ska utgöra en avgift till staten.”
Paragraph 1 of the Ministerial Decision of 1995: ‘Casino operators (Law 2206/1994) are obliged from 15 December 1995 to issue an admission ticket to each person according to specific provisions included in the following paragraphs.’
I punkt 6 i 1995 års ministerbeslut anges följande: ”Om kasinot av marknadsföringsskäl eller skäl som hänför sig till sociala förpliktelser inte tar ut en inträdesavgift från en besökare ska kasinot utfärda en biljett märkt ’fribiljett’ från en särskild biljettserie eller trycka på den särskilda knappen på det av skattemyndigheten godkända kassaregister som används för att registrera gratiskunder. ”
Paragraph 5 of the Ministerial Decision of 1995: ‘The uniform ticket price for entering the areas of “slot machines” or “table games” shall amount to five thousand ( 5000) drachmas.’
I det andra stycket i punkt 7 i 1995 års ministerbeslut anges följande: ”När det gäller fribiljetter ska avgiften till staten betalas på grundval av biljettpriset på den relevanta dag som fastställs i punkt 5 i detta beslut.”
The first subparagraph of paragraph 7 of the Ministerial Decision of 1995 states the following: ‘From the total value of the ticket a percentage of twenty percent (20 %) shall be appropriated by the casino undertaking as fees for issuing the ticket and covering its expenses, in which the appropriate VAT is included, while the remaining amount shall be considered public fee.’.
I det första stycket i punkt 10 i 1995 års ministerbeslut anges följande: ”Statliga avgifter ska deponeras hos det korrekta skattekontoret den 10:e varje månad, med uppgift om de avgifter som uppburits under föregående månad.”
Paragraph 6 of the Ministerial Decision of 1995 states the following: ‘To record the admission of a person, from which the Casino refrains from requesting an price of admission for reasons of promotion or social obligation, the Casino shall issue tickets from a special batch or a special counter of the tax records cash register labelled “Honoris Causa”/ “Free admission”. ’.
I det första och det andra stycket i punkt 8 i 1995 års ministerbeslut anges följande: ”Om inte annat följer av punkterna 2–7, i tillämpliga delar, är det tillåtet [för kasinooperatörer] att utfärda biljetter med längre giltighet som gäller under 15 eller 30 dagar i rad eller under en kalendermånad.
The second subparagraph of paragraph 7 of the Ministerial Decision of 1995 states the following: ‘For tickets issued under the label “Honoris Causa”/ “Free admission” public fees shall be paid based on of the value of the tickets for that day as established in paragraph 5 of the present decision. ’
För sådana biljetter med längre giltighet kan man ge rabatt, enligt följande:
The first subparagraph of paragraph 10 of the Ministerial Decision of 1995 states the following: ‘The public fees shall be deposited at the competent income tax office by the tenth day of each month by submitting a statement concerning the fees collected during the previous month.’.
För 15-dagarsbiljetter, 40 % av det totala värdet av 15 dagsbiljetter.
The first and second subparagraphs of paragraph 8 of the Ministerial Decision of 1995 states the following: ‘As provided under the aforementioned paragraphs 2 to 7, it is allowed [for casino operators] to issue long term tickets valid for fifteen or thirty consecutive days or one calendar month, as appropriate.
Om sådana biljetter utfärdas för hälften av en kalendermånad, täcker den sista hälften av en månad den period som börjar den 16:e dagen i månaden och slutar vid månadens utgång.
A discount can be granted on the value of the above mentioned long term tickets, as follows:
För 30-dagarsbiljetter eller månadsbiljetter, 50 % av det totala värdet av 30 dagsbiljetter.”
Forty percent (40 %) of the total value of fifteen daily tickets for the tickets valid for 15 days.
Lag 1624/1951 om ratificering, ändring och komplettering av lag 1565/1950 om etablering av den grekiska byrån för utveckling av turism, Νόμος 1624, Δημοσιεύθηκε στο ΦΕΚ 7 – 8.1.1951.
In case these tickets are issued for a calendar period of two weeks, the last two weeks of each month covers the period from the 16th day until the end of the month.
Dekret 4109/1960 om ändring och komplettering av lagstiftningen avseende den grekiska byrån för utveckling av turism och vissa andra bestämmelser, Νομοθετικό Διάταγμα 4109, Δημοσιεύθηκε στο ΦΕΚ 153 – 29.9.1960.
Fifty percent (50 %) of the total value of thirty daily tickets for the tickets valid for thirty days or a month’.
Lag 2160/1993 om turism och andra frågor, Νόμος 2160, Δημοσιεύθηκε στο ΦΕΚ 118 – 19.7.1993.
Law 1624/1951 ratifying, amending and supplementing Law 1565/1950 on the creation of the Hellenic Tourism Organisation, Νόμος 1624, Δημοσιεύθηκε στο ΦΕΚ 7 - 8.1.1951.
Lag 2687/1953 om investeringar och skydd av utländskt kapital, Νομοθετικό Διάταγμα 2687, Δημοσιεύθηκε στο ΦΕΚ 317 – 10.11.1953.
Decree 4109/1960 amending and supplementing legislation regarding the Hellenic Tourism Organisation and certain other provisions, Νομοθετικό Διάταγμα 4109, Δημοσιεύθηκε στο ΦΕΚ 153 - 29.9.1960.
Kasinot i Thessaloniki blev föremål för bestämmelserna i lag 2687/1953 genom presidentdekret Π.Λ.
Law 2160/1993 on tourism and other matters, Νόμος 2160, Δημοσιεύθηκε στο ΦΕΚ 118 - 19.7.1993.
290/1995 (om godkännande av en utländsk kapitalinvestering av Hyatt Regency Xenodocheiaki kai Touristiki, Προεδρικό Διάταγμα 290, Δημοσιεύθηκε στο ΦΕΚ 163 – 9.8.1995) i vilket det angavs att det skulle ges samma behandling som kasinot i Mont Parnès och det på Korfu.
Law 2687/1953 on investment and protection of foreign capital, Νομοθετικό Διάταγμα 2687, Δημοσιεύθηκε στο ΦΕΚ 317 - 10.11.1953.
Se punkterna 16, 17 och 18 i beslutet om att inleda ett förfarande.
The Casino Thessaloniki was declared to benefit from the provisions of Law 2687/1953 according to the Presidential Decree Π.Λ.
Kasinot i Mont Parnès drevs av Elliniko Kasino Parnithas A.E.
290/1995 (approving a foreign capital investment by Hyatt Regency Hotel and Tourism Enterprise, Προεδρικό Διάταγμα 290, Δημοσιεύθηκε στο ΦΕΚ 163 - 9.8.1995) which assimilated it to the casinos of Mont Parnès and Corfu.
(EKP), som grundades år 2001 som ett dotterbolag till ETA och som kontrolleras fullt ut av den grekiska staten.
See paragraphs 16, 17 and 18 of the Opening Decision.
Enligt de upplysningar som lämnades av de grekiska myndigheterna under det formella granskningsförfarandet privatiserades kasinot på Korfu den 30 augusti 2010, efter en internationell anbudsfordran, genom försäljningen av 100 % av aktiekapitalet i företaget Elliniki Kazino Kerkyras AE (EKK) till V&T Corfu Ependyseis Casino AE, som hade grundats av den vinnande anbudsgivaren, konsortiet Vivere Entertainment Emporiki & Symmetochon AE – Theros International Gaming Inc.
Casino Mont Parnès was operated by Elliniko Kasino Parnithas A.E.
EKK hade grundats år 2001 som ett dotterbolag till ETA.
(EKP), set up in 2001 as a subsidiary of ETA, fully controlled by the Greek state.
I enlighet med ministerbeslut Τ/633/29.5.1996.
According to information provided by the Greek authorities during the formal investigation procedure, Casino Corfu was privatised on 30 August 2010 through the sale, by international call to tender, of 100 % of the shares in the company Corfu Hellenic Casino S.A.
Lag 4093/2012, Greklands officiella tidning I 222 av den 12 november 2012.
(EKK) to V&T Corfu Casino S.A., which was set up by the successful tenderer, namely the grouping Vivere Entertainment Commercial & Holding S.A. - Theros International Gaming INC..
Se punkterna 19–23 i beslutet om att inleda ett förfarande.
EKK had been set up in 2001 as a subsidiary of ETA.
Se punkterna 26, 27, 28 och 37 i beslutet om att inleda ett förfarande.
By virtue of ministerial decision Τ/633/29.5.1996
Se punkterna 24–29 i beslutet om att inleda ett förfarande.
Law 4093/2012, Government Gazette I 222 of 12 November 2012.
Se punkterna 30, 31 och 32 i beslutet om att inleda ett förfarande.
See paragraphs 19-23 of the Opening Decision
Rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EGT L 83, 27.3.1999, s. 1).
See paragraphs 26, 27, 28 and 37 of the Opening Decision.
Se punkterna 34 och 35 i beslutet om att inleda ett förfarande.
See paragraphs 24-29 of the Opening Decision.
Se punkterna 36, 37 och 38 i beslutet om att inleda ett förfarande.
See paragraphs 30, 31 and 32 of the Opening Decision.
Se punkterna 39 och 40 i beslutet om att inleda ett förfarande.
Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 108 of the treaty on the functioning of the European Union (OJ L 83, 27.3.1999, p. 1).
Domstolens dom av den 21 december 2016 i de förenade målen C-20/15 P och C-21/15 P Kommissionen mot World Duty Free Group, ECLI:EU:C:2016:981, punkt 53, och den rättspraxis som det hänvisas till i domen.
See paragraphs 34 and 35 of the Opening Decision.
Se målen C-20/15 P och C-21/15 P Kommissionen mot World Duty Free Group, ECLI:EU:C:2016:981, punkt 56 och mål C-6/12 P Oy, ECLI:EU:C:2013:525, punkt 18.
See paragraphs 36, 37 and 38 of the Opening Decision.
Domstolens dom av den 11 juli 1996, SFEI m.fl, C-39/94, ECLI:EU:C:1996:285, punkt 60; domstolens dom av den 29 april 1999, Spanien mot kommissionen, C-342/96, ECLI:EU:C:1999:210, punkt 41.
See paragraphs 39 and 40 of the Opening Decision.
Domstolens dom av den 2 juli 1974, Italien mot kommissionen, 173/73, ECLI:EU:C:1974:71, punkt 13.
Judgment of the Court of Justice of 21 December 2016, joined Cases C-20/15 P and C-21/15 P Commission v World Duty Free Group, ECLI:EU:C:2016:981, paragraph 53, and the case-law cited therein.
Kommissionens beslut 2004/339/EG av den 15 oktober 2003 (som vidtagits av Italien) till förmån för RAI SpA (EUT L 119, 23.4.2004, s. 1), skäl 69; generaladvokat Fennellys yttrande av den 26 november 1998, Frankrike mot kommissionen, C-251/97, ECLI:EU:C:1998:572, punkt 26.
See Cases C-20/15 P and C-21/15 P Commission v World Duty Free Group, ECLI:EU:C:2016:981, paragraph 56 and Case C-6/12 P Oy, ECLI:EU:C:2013:525, paragraph 18.
Domstolens dom av den 24 juli 2003, Altmark Trans, C-280/00, ECLI:EU:C:2003:415, punkt 84.
Judgment of the Court of Justice of 11 July 1996, SFEI and Others, C-39/94, ECLI:EU:C:1996:285, paragraph 60; judgment of the Court of Justice of 29 April 1999, Spain v Commission, C-342/96, ECLI:EU:C:1999:210, paragraph 41.
Domstolens dom av den 15 mars 1994, Banco Exterior de España, C-387/92, ECLI:EU:C:1994:100, punkt 13; domstolens dom av den 19 september 2000, Tyskland mot kommissionen, C-156/98, ECLI:EU:C:2000:467, punkt 25; domstolens dom av den 19 maj 1999, Italien mot kommissionen, C-6/97, ECLI:EU:C:1999:251, punkt 15; domstolens dom av den 3 mars 2005, Heiser, C-172/03, ECLI:EU:C:2005:130, punkt 36.
Judgment of the Court of Justice of 2 July 1974, Italy v Commission, 173/73, ECLI:EU:C:1974:71, paragraph 13.
Domstolens dom av den 20 november 2003, GEMO SA, C-126/01, ECLI:EU:C:2003:622, punkterna 28–31.
Commission Decision 2004/339/EC of 15 October 2003 on the measures implemented by Italy for RAI SpA (OJ L 119, 23.4.2004, p. 1), recital 69; opinion of Advocate General Fennelly of 26 November 1998, France v Commission, C-251/97, ECLI:EU:C:1998:572, paragraph 26.
2014 års dom, punkt 55.
Judgment of the Court of Justice of 24 July 2003, Altmark Trans, C-280/00, ECLI:EU:C:2003:415, paragraph 84.
Ibid, punkt 57.
Judgment of the Court of Justice of 15 March 1994, Banco Exterior de España, C-387/92, ECLI:EU:C:1994:100, paragraph 13; judgment of the Court of Justice of 19 September 2000, Germany v Commission, C-156/98, ECLI:EU:C:2000:467, paragraph 25; judgment of the Court of Justice of 19 May 1999, Italy v Commission, C-6/97, ECLI:EU:C:1999:251, paragraph 15; judgment of the Court of Justice of 3 March 2005, Heiser, C-172/03, ECLI:EU:C:2005:130, paragraph 36.
2015 års beslut, punkt 35 (ej översatt till svenska).
Judgment of the Court of Justice of 20 November 2003, GEMO SA, C-126/01, ECLI:EU:C:2003:622, paragraphs 28 to 31.
2014 års dom, punkt 76.
2014 judgment, paragraph 55.
Ibid, punkt 77.
Ibid, paragraph 57.
Ibid, punkt 78.
2015 order, paragraph 35.
Ibid, punkt 80.
2014 judgment, paragraph 76.
2015 års beslut, punkt 55 (ej översatt till svenska).
Ibid, paragraph 77.
Domstolens dom av den 24 januari 1978, Van Tiggele, 82/77, ECLI:EU:C:1978:10, punkterna 25 och 26; tribunalens dom av den 12 december 1996, Air France mot kommissionen, T-358/94, ECLI:EU:T:1996:194, punkt 63.
Ibid, paragraph 78.
Domstolens dom av den 13 mars 2001, PreussenElektra AG mot Schleswag AG, C-379/98, EU:C:2001:160, punkt 62.
Ibid, paragraph 80.
Domstolens dom av den 24 januari 1978, Openbar Ministerie i Nederländerna mot Jacobus Philippus van Tiggele, 82/77, ECLI:EU:C:1978:10, punkterna 25 och 26.
2015 order, paragraph 55.
Den 22 november 2014 överklagade kommissionen 2014 års dom.
Judgment of the Court of Justice of 24 January 1978, Van Tiggele, 82/77, ECLI:EU:C:1978:10, paragraphs 25 and 26; judgment of the General Court of 12 December 1996, Air France v Commission, T-358/94, ECLI:EU:T:1996:194, paragraph 63.
Genom ett beslut av den 22 oktober 2015 i mål C-530/14 P, Kommissionen mot Grekland (nedan kallat 2015 års beslut) ogillade EU-domstolen kommissionens överklagande och fastställde 2014 års dom.
Commission Implementing Decision (EU) 2018/1576
Kommissionens genomförandebeslut (EU) 2018/1576
of 18 October 2018
av den 18 oktober 2018
(notified under document C(2018) 6961)
[delgivet med nr C(2018) 6961]
The Annex to Implementing Decision 2014/709/EU was last amended by Commission Implementing Decision (EU) 2018/1512, following recent instances of African swine fever in Hungary and Poland.
Bilagan till genomförandebeslut 2014/709/EU ändrades senast genom kommissionens genomförandebeslut (EU) 2018/1512 till följd av nya fall av afrikansk svinpest i Ungern och Polen.
The risk of the spread of African swine fever in wildlife is linked to the natural slow spread of that disease among feral pig populations, and also the risks linked to human activity, as demonstrated by the recent epidemiological evolution of that disease in the Union, and as documented by the European Food Safety Authority (EFSA) in the Scientific Opinion of the Panel on Animal Health and Welfare, published on 14 July 2015; in the Scientific Report of EFSA on Epidemiological analyses on African swine fever in the Baltic countries and Poland, published on 23 March 2017; and in the Scientific Report of EFSA on Epidemiological analyses of African swine fever in the Baltic States and Poland, published on 8 November 2017.
Risken att afrikansk svinpest sprids till vilda djur är kopplad till den naturliga långsamma spridningen av sjukdomen bland vildsvinspopulationer och även till risker kopplade till mänsklig verksamhet, vilket har påvisats av den senaste epidemiologiska utvecklingen av sjukdomen i unionen och dokumenterats av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (Efsa) i ett vetenskapligt yttrande av Efsas panel för djurs hälsa och välbefinnande av den 14 juli 2015, i Efsas vetenskapliga rapport Epidemiological analyses on African swine fever in the Baltic countries and Poland av den 23 mars 2017 samt i Efsas vetenskapliga rapport Epidemiological analyses of African swine fever in the Baltic States and Poland av den 8 november 2017.
In particular, Article 9 of Directive 2002/60/EC provides for the establishment of a protection and surveillance zone when African swine fever has been officially confirmed in pigs on a holding, and Articles 10 and 11 of that Directive lay down the measures to be taken in the protection and surveillance zones in order to prevent the spread of that disease.
I artikel 9 i direktiv 2002/60/EG föreskrivs särskilt att det ska upprättas en skydds- och övervakningszon när afrikansk svinpest officiellt har bekräftats hos svin på en anläggning och i artiklarna 10 och 11 i samma direktiv fastställs de åtgärder som ska vidtas i skydds- och övervakningszonerna för att förhindra att sjukdomen sprids.
In addition, Article 15 of Directive 2002/60/EC provides for the measures to be taken where African swine fever is confirmed in feral pigs, including the placing under official surveillance of pig holdings in the defined infected area.
I artikel 15 i direktiv 2002/60/EG föreskrivs dessutom de åtgärder som ska vidtas när afrikansk svinpest bekräftas hos viltlevande svin, inklusive att anläggningar för svinhållning i det område som definierats som smittat ska ställas under officiell övervakning.
Recent experience has shown that the measures laid down in Directive 2002/60/EC are effective in controlling the spread of that disease, and in particular the measures providing for the cleaning and disinfecting of infected holdings.
Den senaste tidens erfarenheter har visat att de åtgärder som fastställs i direktiv 2002/60/EG effektivt förhindrar spridningen av sjukdomen, särskilt åtgärderna för rengöring och desinfektion av smittade anläggningar.
Taking into account the effectiveness of the measures being applied in the Member States concerned in accordance with Directive 2002/60/EC, and in particular those laid down in Article 10(4)(b), Article 10(5) and Article 15 thereof, and in line with the risk mitigation measures for African swine fever set out in the Terrestrial Animal Health Code of the World Organisation for Animal Health, certain areas in Latvia, Lithuania and Poland currently listed in Part III of the Annex to Implementing Decision 2014/709/EU should now be listed in Part II or Part I of that Annex, in view of the expiry of the period of three months from the date of the final cleaning and disinfection of the infected holdings.
Eftersom de åtgärder som tillämpas i de berörda medlemsstaterna enligt direktiv 2002/60/EG är effektiva, särskilt åtgärderna i artiklarna 10.4 b, 10.5 och 15 bör, i överensstämmelse med de riskreducerande åtgärder avseende afrikansk svinpest som fastställs i Terrestrial Animal Health Code från Världsorganisationen för djurhälsa, vissa områden i Lettland, Litauen och Polen som för närvarande förtecknas i del III i bilagan till genomförandebeslut 2014/709/EU nu förtecknas i del II eller del I i den bilagan, med hänsyn till att tremånadersperioden från dagen för den slutliga rengöringen och desinfektionen av de smittade anläggningarna löper ut.
Given that Part III of the Annex to Implementing Decision 2014/709/EU lists the areas where the situation is still evolving, when any amendments are made to areas listed in that Part, particular consideration must always be given to the effect on the surrounding areas.
Eftersom de områden där situationen fortfarande utvecklas förtecknas i del III i bilagan till genomförandebeslut 2014/709/EU måste alltid effekten på de angränsande områdena särskilt beaktas när eventuella ändringar görs av de områden som förtecknas i den delen.