natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Network operators continue, however, to be obliged to make sure prior to publishing their network charges for electricity, that the revenues of the charges were sufficient to cover their expected costs (but within the limit of the authorized maximum revenue level).
Resterande 140 miljoner euro var avsedda att täcka intäktsförlusterna från enskilda nätavgifter på grundval av punkt 19.2 första meningen i StromNEV 2011.
As explained below, the BNetzA adopted a regulatory decision in order to regulate more in detail the surcharge system, which was eventually put in place as of 2012 (see section 2.4.2).
Före de ändringar som infördes genom artikel 7 i lagen av den 26 juli 2011 i StromNEV-förordningen intjänades intäktsförluster från enskilda nätavgifter för atypiska nätanvändare genom nätavgifter, i den mån nätoperatören var ett effektivt företag och därmed inom ramen för ARegV-förordningen kunde tjäna in alla sina kostnader: eftersom nätoperatörerna i förväg visste att vissa användare skulle betala mindre kunde de ta hänsyn till detta redan i beräkningen av nätavgifter enligt punkt 20 i StromNEV-förordningen.
By contrast, in 2011, the sixth and seventh sentences of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2011 were not implemented and each network operator bore its own costs (see section 2.4.3).
Enligt punkt 19.2 sjätte och sjunde meningen i StromNEV 2011 skulle dock förlusten av intäkter till följd av enskilda nätavgifter för låglastkonsumenter och den fullständiga befrielsen för baslastkonsumenter ersättas genom en särskild tilläggsavgift.
FINANCING VIA THE ‘PARAGRAPH 19-SURCHARGE’ AS OF 2012
Dessutom föreskrevs i tillsynsbeslutet av den 14 december 2011 att den systemansvarige för överföringssystemet varje år skulle fastställa vad som verkligen hade behövts i fråga om finansiella medel föregående år.
The legal framework for the compensation and the set-off of the losses in revenue resulting from the full exemption was concretized by a regulatory decision of the BNetzA adopted on 14 December 2011 (‘the regulatory decision of 14 December 2011’) on the basis of Paragraph 29(1) of the EnWG and point 6 of Paragraph 30(2) of the StromNEV 2011.
Om intäkterna från § 19-tilläggsavgiften översteg det belopp som faktiskt hade behövts för att ersätta den systemansvarige för överföringssystemet för intäktsförluster till följd av den fullständiga befrielsen och ersättningen till den systemansvarige för distributionssystemet, skulle tilläggsavgiften minskas med skillnaden efterföljande år.
The decision imposed on the DSO the obligation to collect from end users a surcharge called the ‘Paragraph 19-surcharge’.
Om intäkterna inte hade varit tillräckliga skulle tilläggsavgiften ökas med motsvarande belopp.
The BNetzA further imposed on the DSO the obligation to transfer the proceeds from this surcharge to the TSO on a monthly basis (as also provided for under Paragraph 9(5) of the KWKG to which the seventh sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2011 refers).
FINANSIERINGSMEKANISM FÖR 2011
The purpose of the Paragraph 19-surcharge was to establish a financing mechanism that distributes the financial burden resulting from the application of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2011 in a transparent and homogenous way and thus to create equal conditions for all electricity consumers across Germany.
Tillsynsbeslutet av den 14 december 2011 angav uttryckligen att de intäktsförluster som uppstod under 2011 inte täcktes av den ersättnings- och avräkningsmekanism som beskrivs i skäl 30.
The amount of the Paragraph 19-surcharge was not calculated by the BNetzA but needed to be calculated each year by the TSO on the basis of the methodology set out by the BNetzA.
De systemansvariga för distributionssystemet var därmed inte berättigade till ersättning från de systemansvariga för överföringssystemet för de förluster som uppstod under 2011.
This implied that the TSO had to determine on the one hand the forecasted financial losses resulting from the full exemption compared to the full network charge and on the other hand the forecasted consumption in order to determine the Paragraph 19-surcharge per kWh.
Båda dessa systemansvariga var tvungna att täcka sådana intäktsförluster med egna medel.
For the first year of operation (that is to say 2012), however, the BNetzA set the amount that needed to be recovered through the Paragraph 19-surcharge at EUR 440 million.
De kunde införa förlusterna i sina s.k. tillsynskonton (Regulierungskonto), som upprättats enligt ARegV-förordningen.
This amount served as a basis for the calculation of the surcharge.
Såsom nämns i skäl 32 upprättade ARegV-förordningen ett tillsynssystem i syfte att uppmuntra nätoperatörer att hantera näten mer effektivt och enligt vilket nätoperatörer omfattas av en högsta intäktsnivå som fastställs av BNetzA.
Of this amount, EUR 300 million needed to be recovered in order to compensate for the losses in revenue resulting from the full exemption.
Denna godkända högsta intäktsnivå fastställs för en tillsynsperiod på högst fem år.
The remaining EUR 140 million were destined to cover the losses in revenue resulting from individual network charges based on the first sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2011.
För att fastställa denna högsta intäktsnivå är nätoperatörer skyldiga att tillhandahålla BNetzA diverse redovisningsuppgifter (inklusive kostnader och intäkter) innan tillsynsperioden börjar.
Before the amendments introduced by Article 7 of the Law of 26 July 2011 in the StromNEV, the loss of revenues resulting from individual network charges for atypical network users were recouped, to the extent that the network operator was an efficient company and hence could under the ARegV recoup its entire costs, through network charges: as network operators knew in advance that some users would pay less, they could already factor that in in the calculation of network charges under Paragraph 20 of the StromNEV.
Den högsta intäktsnivå som nätoperatörer får erhålla från nätanvändare utvecklas dessutom under den femåriga tillsynsperioden för att ta hänsyn till nätoperatörers ineffektivitet och för att få dem att öka effektiviteten.
Under the sixth and seventh sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2011, however, the loss of revenues resulting from individual network charges for non-peak consumers and the full exemption for baseload consumers had to be compensated through a dedicated surcharge.
Detta innebär att den godkända högsta intäkten minskar under tillsynsperioden.
In addition, the regulatory decision of 14 December 2011 provided that the TSO had to establish for each year what the real need in terms of financial resources was for the previous year.
En nätoperatörs effektivitet uppmäts före tillsynsperioden genom att BNetzA jämför de olika nätoperatörerna.
Where the proceeds from the Paragraph 19-surcharge exceeded the amount actually needed to compensate the TSO for the losses in revenue resulting from the full exemption and the compensation of DSO, the surcharge in the subsequent year would have to be reduced by the difference.
De positiva eller negativa skillnaderna mellan den godkända högsta intäktsnivån och de intäkter som faktiskt erhålls bokförs på ett särskilt tillsynskonto, som är ett redovisningsverktyg som förvaltas av BNetzA (punkt 5 i ARegV-förordningen) för att leda nätoperatörerna mot större effektivitet.
Where the proceeds were insufficient, the surcharge was increased accordingly.
I slutet av femårsperioden 2009–2013 avräknades intäktsöverskotten mot intäktsunderskotten.
FINANCING MECHANISM FOR 2011
Den resulterade positiva eller negativa balansen överfördes till nästa tillsynsperiod (punkt 5.4 i ARegV 2011) och fördelades över den andra tillsynsperiodens fem år som en minskning eller ökning i den i övrigt tillämpliga högsta intäktsnivån.
The regulatory decision of 14 December 2011 explicitly stated that the losses in revenue incurred in 2011 were not covered by the compensation and set-off mechanism described in recital 30.
Om de intäkter som erhölls under ett bestämt år inom tillsynsperioden översteg den godkända högsta intäktsnivån med mer än 5 % var den berörda nätoperatören tvungen att justera sina nätavgifter (för att undvika att samma situationer skulle uppstå på nytt under följande år och för att undvika att minskningen av nätavgifterna skulle skjutas upp till nästa tillsynsperiod.
As regards the losses incurred in 2011, the DSO were thus not entitled to be compensated by the TSO.
Om de intäkter som erhölls under ett bestämt år inom tillsynsperioden understeg den godkända högsta intäktsnivån med mer än 5 % hade den berörda nätoperatören rätt att justera sina nätavgifter (för att undvika att samma situationer skulle uppstå på nytt under följande år och för att undvika en plötslig ökning av nätavgifterna under nästa tillsynsperiod.
Both the DSO and the TSO had to cover those losses in revenue from their own resources.
I det senare fallet fick nätoperatören dock välja mellan att justera nätavgifterna eller inte.
As mentioned in recital 32, the ARegV established a regulatory system that is aimed at incentivising network operators to a more efficient network management and under which network operators are subject to a maximum revenue level established by the BNetzA.
Detta är även anledningen till att nätoperatörerna ifrågasatte den fullständiga befrielsen och BNetzA:s tillsynsbeslut av den 14 december 2011.
This authorized maximum revenue level is established for a regulatory period of 5 years the maximum.
Om man i slutet av den första tillsynsperioden hade ersatt intäktsförlusterna för 2011 med ytterligare intäkter från andra år inom samma tillsynsperiod skulle ingen förlustersättning ske.
In order to establish this maximum revenue level, network operators are obliged to provide the BNetzA with various accounting data (including costs and revenues) prior to the start of a regulatory period.
Intäktsförlusterna för 2011 kunde endast ersättas indirekt under följande tillsynsperiod om de förlusterna inte kunde ersättas med ytterligare intäkter under den tillsynsperiod som slutade 2013.
In addition, the maximum revenue level that network operators are allowed to obtain from network users is evolving during the 5 year regulatory period to take into account inefficiencies of network operators in order to induce them to increase efficiency.
Denna indirekta ersättning skulle då ske i form av en liten höjning av den godkända högsta intäktsnivån för följande tillsynsperiod.
This implies that the approved maximum revenue will decrease during the regulatory period.
Inte heller i en sådan situation skulle förlusterna dock ersättas fullständigt i de flesta fall, eftersom ARegV-förordningen inte föreskriver ersättning av samtliga kostnader, utan endast kostnaderna för en effektiv operatör.
The efficiency of a network operator is measured prior to the regulatory period based on a comparison of the network operators by the BNetzA.
SYFTET MED DEN FULLSTÄNDIGA BEFRIELSEN
The first regulatory period was from 2009 to 2013.
Av motiveringen till StromNEV 2011 framgår att den fullständiga befrielsen för baslastkonsumenter infördes på grund av de stabiliserande effekter som baslastkonsumenter påstås ha på nätet.
The positive or negative differences between the approved maximum revenue level and the actually obtained revenues are booked on a special regulatory account, which is an accounting tool administered by the BNetzA (Paragraph 5 of the ARegV) in order to steer network operators towards more efficiency.
I sitt beslut om inledande drog kommissionen slutsatsen att den fullständiga befrielsen innebar en selektiv fördel för baslastkonsumenter med en årlig elförbrukning på över 7000 timmars användning och en förbrukning på över 10 GWh.
The resulting positive balance or negative balance was transferred to the next regulatory period (Paragraph 5(4) of the ARegV 2011) and spread over the five years of the second regulatory period as a decrease or increase of the otherwise applicable maximum revenue level.
Vad gäller 2011 uttryckte kommissionen oro över att den fullständiga befrielsen eventuellt hade finansierats med statliga medel redan innan § 19-tilläggsavgiften infördes.
However, if the revenues obtained in a given year of the regulatory period were to exceed by more than 5 % the approved maximum revenue level, the network operator concerned would have to adapt its network charges (to avoid that the same situations occurs again in the following year and to avoid that the reduction of network charges would be postponed until the next regulatory period).
Kommissionen angav att förekomsten av statliga medel kunde härledas eftersom punkt 9 i KWKG-lagen berättigade nätoperatörer att ta ut en tilläggsavgift från nätanvändarna, vars intäkter skulle förvaltas av de systemansvariga för överföringssystemet.
If the revenues obtained in a given year of the regulatory period were to be below the approved maximum revenue level by more than 5 %, the network operator concerned would have the right to adapt its network charges (to avoid that the same situations occurs again in the following year and avoid a sudden increase of network charges in the next regulatory period).
Kommissionen ansåg även att de intäktsförluster som uppstod till följd av den fullständiga befrielsen under 2011 kunde ha ersatts via Regulierungskonto, som kommissionen konstaterade var under översyn av BNetzA.
The network operator has, however, in the latter case the choice to adapt the network charges or not..
Kommissionen påpekade även att Tyskland inte hade lagt fram någon förenlighetsmotivering för stödet och endast hade hänvisat till den stabiliserande inverkan på nätverken, utan att beräkna denna inverkan.
It is in this framework that the losses in revenue incurred by the network operators due to the full exemption in 2011 had to be compensated.
Kommissionen inledde därför ett formellt granskningsförfarande.
At the time of the ‘Verprobung’ for 2011 (and which took place in 2010), the full exemption was not known and could not have been taken into account when network charges were established for 2011.
UTVECKLINGEN EFTER BESLUTET OM INLEDANDE
As Germany has confirmed by Email of 24 October 2017, based on the then applicable ARegV 2011, the losses in revenue incurred in 2011 (that is to say the difference between allowed revenues and actually obtained revenues) could not be recouped by an adaptation of the 2011 network charges given that network charges had to be set in advance in the framework of the ‘Verprobung’ pursuant to Paragraph 20 of the StromNEV and could not be modified over the course of that year.
Den högre regionala domstolen konstaterade att den fullständiga befrielse som beviljats enligt punkt 19.2 andra meningen i StromNEV 2011 inte respekterade gränserna i punkt 24 i EnWG 2011, som enbart gav förbundsregeringen rätten att fastställa hur enskilda nätavgifter skulle beräknas, men inte att införa en fullständig befrielse från nätavgifter.
They were actually obliged to set this loss off with profits from other years of the regulatory period.
Den högre regionala domstolen påpekade dessutom att nätavgifter är priset för en tjänst som tillhandahålls (det vill säga tillträdet till och användningen av nätet) och att den fullständiga befrielsen inte kunde betraktas som en enskild nätavgift eller priset för en tjänst, utan i stället motsvarade ett privilegium, vilket är ett undantag från principen att en proportionell nätavgift ska betalas till nätoperatörer för användning av nätet.
This is also why network operators challenged the full exemption and the BNetzA regulatory decision of 14 December 2011.
Domstolen konstaterade att baslastkonsumenters stabiliserande effekt som mest kunde motivera en sänkt nätavgift, men inte en fullständig befrielse, eftersom även dessa baslastkonsumenter använde nätet.
The losses in revenue incurred by the network operators due to the full exemption could also not be recouped through an increase in network charges in 2012 given that network charges for 2012 could only be linked to forecasted costs to be incurred in 2012.
Slutligen påpekade den högre regionala domstolen att § 19-tilläggsavgiften inte motsvarade en nätavgift, utan en tilläggsavgift som samlas in utöver nätavgifterna; den motsvarade inte priset för användningen av nätet, utan endast en tilläggsavgift som införts för att täcka finansiella förluster som uppstått för nätoperatörer till följd av den fullständiga befrielsen.
By contrast, the losses in revenue – if not already compensated by efficiency gains in 2011 – had to be booked on the Regulierungskonto.
Den federala domstolen påpekade dessutom att punkt 24.1 första och tredje meningen i EnWG 2011 grundades på principen att nätoperatörerna har rätt att ersättas för användningen av deras nät och att baslastkonsumenters stabiliserande effekt inte kan betraktas som en ersättning till nätoperatören för användningen av nätet, eftersom denna stabiliserande inverkan inte var ersättning som betalades för att få använda nätet, utan endast konsekvensen av användningen av nätet.
Where, at the end of the first regulatory period, the losses in revenue for 2011 were set off against additional revenues in other years of that regulatory period, no compensation of the losses would occur.
Den federala domstolen påpekade även att denna stabiliserande inverkan visserligen kunde vara av ekonomiskt intresse för nätoperatörer och kunde motivera sänkta nätavgifter, men att den inte automatiskt kunde antas motivera en fullständig befrielse endast på grundval av antalet timmar av användning, särskilt eftersom även baslastkonsumenter bidrar till nätets topplast.
Only where the losses could not be set off against additional revenues in the regulatory period ending in 2013 could the loss of revenues in 2011 lead to an indirect compensation over the next regulatory period by leading to a slight increase of the approved maximum revenue level of the next regulatory period.
Sänkningar måste beakta varje baslastkonsuments särskilda inverkan på nätet.
However, even in that situation, as the ARegV does not compensate full costs, but only costs of an efficient operator, there would normally not be a full compensation.
Slutligen bekräftade den federala domstolen även att § 19-tilläggsavgiften inte motsvarade en nätavgift, utan en tilläggsavgift som samlas in utöver nätavgifterna; den motsvarade inte priset för användningen av nätet, utan endast en tilläggsavgift som införts för att täcka finansiella förluster som uppstått för nätoperatörer till följd av den fullständiga befrielsen.
It follows from the explanatory memorandum to the StromNEV 2011 that the full exemption for baseload consumers had been introduced because of the alleged stabilizing effects that baseload consumers have on the network.
Det framgår dock av tysk förvaltningsrätt att den tyska staten i praktiken inte kunde begära återbetalning från stödmottagarna på grund av preskriptionsreglerna.
GROUNDS FOR INITIATING THE PROCEDURE
Såsom anges i skäl 55 föreskriver dessutom den nya punkten 32.7 i StromNEV 2014 att befrielsebeslut som antagits på grundval av punkt 19.2 andra meningen i StromNEV 2011 är ogiltiga sedan den 1 januari 2014.
In its Opening Decision, the Commission concluded that the full exemption conferred a selective advantage on such baseload consumers that have an annual electricity consumption exceeding 7000 hours of full use and 10 GWh of consumption.
Genom en förordning av den 14 augusti 2013 avskaffade Tyskland den fullständiga befrielsen från och med den 1 januari 2014 och återinförde från och med detta datum enskilda nätavgifter för slutanvändare med en årlig elförbrukning som uppnår 10 GWh och minst 7000 timmars användning.
Moreover, the Commission found that the Paragraph 19-surcharge, which was introduced in 2012, constituted a State resource and that the TSO had been appointed to administer it while being monitored by the BNetzA through the Regulierungskonto.
BNetzA var skyldig att införa utförliga regler för metoden för att fastställa de enskilda nätkostnaderna enligt StromNEV-förordningen i dess ändrade lydelse genom artikel 1 i förordningen av den 14 augusti 2013 (StromNEV 2014).
The Commission indicated that the existence of State resources could be derived from the fact that Paragraph 9 of the KWKG entitled the network operators to levy a surcharge from the network users, the proceeds of which would be administered by the TSO.
Metoden har ändrats något men motsvarar innehållsmässigt metoden med den fysiska vägen såsom den tillämpades för att beräkna enskilda nätavgifter enligt StromNEV 2010 (se skäl 19 i detta beslut).
Also, the Commission considered that the losses in revenue due to the full exemption in 2011 could have been compensated via the Regulierungskonto which the Commission found to be monitored by the BNetzA.
Tillsynsbeslutet om metoden med den fysiska vägen understöddes av ett beslut av den 13 december 2016 av den federala domstolen.
The Commission also noted that Germany had not presented any compatibility ground for the aid and had merely referred to the stabilising impact on networks without quantifying that impact.
Den federala domstolen erkände särskilt att metoden med den fysiska vägen säkerställer en bedömning av de nätkostnader som orsakas av baslastkonsumenter som är i linje med principen om kostnadskausalitet.
The Commission therefore opened the formal investigation procedure.
Både beslutet av den 8 maj 2013 av den högre regionala domstolen i Düsseldorf och beslutet av den 6 oktober 2015 av den federala domstolen påverkade endast parterna i förfarandet och ledde inte till ett allmänt återkallande av samtliga befrielsebeslut.
DEVELOPMENTS AFTER THE OPENING DECISION
Genom ett beslut av den 12 april 2016 annullerade den federala domstolen tillsynsbeslutet av den 14 december 2011 (se skälen 35–39 i detta beslut).
As network operators were not guaranteed that they would recoup the loss of revenues resulting from the full exemption in 2011, several of them challenged exemption decisions of the BNetzA and also directly the regulatory decision of 14 December 2011.
Domstolen konstaterade att beslutet inte omfattades av befogenheten i punkt 24 i EnWG-lagen.
By order of 8 May 2013, the Higher Regional Court of Düsseldorf concluded that the full exemption in place between 2011 and 2013 was illegal and revoked the full exemption granted to the undertaking concerned by the procedure before that Court.
Efter denna dom ändrade den tyska lagstiftaren punkt 24 i EnWG-lagen och åtgärdade därmed retroaktivt den bristande befogenheten för § 19-tilläggsavgiften.
The Higher Regional Court found that the full exemption granted under the second sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2011 did not respect the limits of Paragraph 24 of the EnWG 2011 which entitled the federal government merely to define the modalities of calculating individual network charges, but not to introduce a full exemption from network charges.
SYNPUNKTER FRÅN BERÖRDA PARTER
The Higher Regional Court further observed that network charges are the price for a service supplied to them (that is to say the access to and the use of the network) and that the full exemption could not be seen as an individual network charge or a price for a service but corresponded to a privilege, an exception to the principle that a proportionate network charge should be paid to network operators for the use of the network.
Kommissionen mottog synpunkter från Ahlstrom GmbH, AlzChem AG, Aurubis AG, Bender GmbH, Fitesa Germany GmbH, Evonik Industries AG, Hans Adler OHG, Lindes Gas Produktionsgesellschaft, Norske Skog Walsum GmbH, Oxxynova GmbH, Ruhr Oel GmbH, Saalemühle Alsleben GmbH, Sasol Wax GmbH, SETEX-Textil GmbH, Bundesverband der Energieabnehmer e.V., Currenta GmbH & Co. KG, Air Liquide Deutschland GmbH, InfraServ GmbH & Co. KG, Naturin Viscofan GmbH, Wirtschaftsvereinigung Stahl, Wirtschaftsvereinigung Metalle, Hydro Aluminium Rolled Products GmbH, Norsk Hydro ASA, Papierfabrik Scheufelen GmbH & Co. KG, ThyssenKrupp Steel Europe AG, Trimet Aluminium AG, UPM GmbH, Verband der Chemischen Industrie e.V., Verband der Industriellen Energie- und Kraftwirtschaft e.V. och Xstrata Zink GmbH/Glencore.