natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The users of each network level are the final consumers directly connected to the high voltage level as well as downstream network levels.
Denna funktion är linjär och kontinuerlig, men består av två linjära delar som korsar varandra vid en brytpunkt på 2500 timmars användning per år.
The simultaneity factors of all network users of the network level considered are then introduced into a graph on the y-axis and put in correlation with the number of annual hours of full use (x-axis).
Samtidighetsfunktionen omvandlas därefter till en tariff per anslutningskapacitet i euro/kW och till en tariff per enhet av förbrukad el i euro/kWh.
This results into the simultaneity function.
När nätavgifterna fastställs ska nätoperatörerna även ta hänsyn till den högsta intäktsnivå som den federala infrastrukturmyndigheten (Bundesnetzagentur, nedan kallad BNetzA) tillåter för var och en av dem av (för högsta tillåtna intäktsnivå, se även skäl 43).
This function is linear and continuous but composed of two linear parts which intersect at a kink at 2500 annual usage hours made.
Den högsta intäktsnivån fastställs genom riktmärkning gentemot andra nätoperatörer och innebär i praktiken att höga kostnader som uppstår på grund av ineffektivitet inte kan återkrävas genom nätavgifter.
The simultaneity function is then converted into a tariff per connection capacity in EUR/kW and into a tariff per unit of electricity consumed in EUR/kWh.
Syftet med detta system är att förbättra nätoperatörernas effektivitet.
When establishing the network charges, network operators must also take into account the maximum revenue level allowed for each one of them by the Federal Network Agency (Bundesnetzagentur, ‘BNetzA’) (on the maximum revenue level allowed, see also recital 43).
Om en ändring av den högsta tillåtna intäktsnivån skulle leda till minskade nätavgifter måste nätoperatören anpassa nätavgifterna (punkt 17.2 i förordningen om införande av effektiviseringsincitament för energiförsörjningsnät – Verordnung über die Anreizregulierung der Energieversorgungsnetze, eller ARegV 2011).
In practice, this maximum revenue level, which is established by benchmarking with other network operators, will have as consequence that high costs resulting from inefficiencies cannot be recovered through network charges.
Den metod som beskrivs i skälen 11–15 ovan följer principen om kostnadskausalitet vid fastställandet av nätavgifter för majoriteten av nätanvändarna.
This system aims at improving the efficiency of the network operators.
I punkt 19.2 i StromNEV-förordningen identifieras två grupper av atypiska nätanvändare: Den första gruppen består av användare med en årlig topplast som förutsägbart och betydligt skiljer sig från den samtidiga årliga topplasten för alla andra nätanvändare som är anslutna till samma nät (punkt 19.2 första meningen i StromNEV-förordningen).
The methodology described in recitals 11 to 15 above implements the ‘principle of cost-causality’ when determining the network charges for the majority of network users.
Denna första grupp av atypiska nätanvändare kallas nedan låglastkonsumenter.
Paragraph 19 of the StromNEV addresses the network charges to be paid in line with the principle of cost-causality by so-called atypical network users, i.e. users with a consumption or load pattern that differs significantly from the consumption or load profile of the other users as provided for in point 3 of the first sentence of Paragraph 24 of the EnWG 2011.
Den andra gruppen består av användare med en årlig elförbrukning som uppnår minst 7000 timmars användning och överstiger 10 gigawattimmar (GWh) (punkt 19.2 andra meningen i StromNEV-förordningen).
The heading of Paragraph 19 of the StromNEV is ‘atypical network use’.
Denna andra grupp av atypiska nätanvändare kallas nedan baslastkonsumenter.
Paragraph 19(2) of the StromNEV identifies two groups of atypical network users: Firstly, users whose annual peak load predictably and significantly deviates from the simultaneous annual peak load of all other network users connected to the same network (first sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV).
Före den ändring som infördes genom artikel 7 i lagen av den 26 juli 2011 och som beskrivs mer utförligt i avsnitt 2.2, angav punkt 19.2 i StromNEV-förordningen, i dess ändrade lydelse enligt lagen av den 3 september 2010 (StromNEV 2010), att både låglast- och baslastkonsumenter skulle betala enskilda nätavgifter, i enlighet med vad som uttryckligen föreskrivs enligt befogenheten i punkt 24 första meningen led 3 i EnWG 2011 (se skäl 7 ovan).
Typically this concerns network users who are systematically consuming outside peak load times because for instance they are running equipment at night.
Sådana enskilda nätavgifter skulle ta vederbörlig hänsyn till förbrukningsmönstret för den atypiska nätanvändaren.
This first category of atypical network users is hereinafter designated as ‘non-peak consumers’.
Närmare bestämt krävdes i punkt 19.2 tredje meningen i StromNEV 2010 att den enskilda nätavgiften skulle återspegla den atypiska nätanvändarens bidrag till en minskning av de totala nätavgifterna eller till att undvika en ökning av nätavgifterna.
Secondly, users with an annual electricity consumption reaching minimum 7000 hours of use and exceeding 10 gigawatt hours (GWh) (second sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV).
För att uppnå detta publicerade BNetzA under 2010 ett policydokument med en beskrivning av den s.k. metoden med den fysiska vägen, som skulle användas för att fastställa de nätkostnader som orsakas av baslastkonsumenter och därmed deras enskilda nätavgifter.
This second category of atypical network users is hereinafter designated as ‘baseload consumers’.
Syftet med metoden med den fysiska vägen är att identifiera de fristående kostnaderna för en särskild nätanvändare.
Before the amendment introduced by Article 7 of the Law of 26 July 2011 and described more in detail below in section 2.2, Paragraph 19(2) of the StromNEV as amended by the Law of 3 September 2010 (‘StromNEV 2010’) stated that both non-peak and baseload consumers were to pay individual network charges as also explicitly provided under the empowerment laid down in point 3 of the first sentence of Paragraph 24 of the EnWG 2011 (see recital 7 above).
Den mäter kostnaderna för en virtuell användning av en befintlig direktledning från förbrukningsplatsen till en lämplig produktionsanläggning genom att beräkna kapital- och driftskostnaderna för den del av nätet som används för att ansluta baslastkonsumenten till det närmaste kraftverk som kan täcka baslastkonsumentens fullständiga behov, och genom att lägga till kostnaderna för eventuella nättjänster som baslastkonsumenten har använt.
Such individual network charges were to take due account of the consumption pattern of the atypical network user.
I punkt 19.2 andra meningen i StromNEV 2010 krävs dock att både låglast- och baslastkonsumenter betalar en minimiavgift på minst 20 % av den offentliggjorda nätavgiften, vilket innebär att den enskilda nätavgift som beräknas utifrån den atypiska nätanvändarens bidrag till minskningen av de totala nätavgifterna eller till undvikandet av en ökning av nätavgifterna inte får vara lägre än 20 % av den offentliggjorda nätavgiften.
More precisely, the third sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2010 required that the individual network charge should reflect the contribution of the atypical network user to a reduction of the overall network charges or their contribution to avoiding an increase in network charges.
Tyskland har förklarat att syftet med denna minimiavgift är att garantera att även atypiska nätanvändare betalar en minimiavgift till hanteringen av det allmänna nät som de är anslutna till.
To this end, in 2010, the BNetzA published a guidance paper outlining the so-called ‘physical path methodology’ that should be applied to determine the network costs caused by the baseload consumers and thereby their individual network charges.
För just baslastkonsumenter har Tyskland angett att om de befinner sig mycket nära ett baslastkraftverk kan de nätavgifter som beräknas med metoden med den fysiska vägen vara nära noll.
The physical path methodology aims at identifying the stand-alone costs of a particular network user.
Dessa baslastkonsumenter drar dock fortfarande nytta av det allmänna nätet och den tryggade elförsörjning som det tillhandahåller.
It measures the costs of a virtual use of an existing direct line from the consumption site to an adequate generation installation by computing the capital and operational expenditures of the part of the network used to connect the baseload consumer to the closest power plant that can cover the entire needs of the baseload consumer and adding the costs of network services that the baseload consumer has been using, if any.
Tyskland har dessutom förklarat att minimiavgiften tog hänsyn till att metoden med den fysiska vägen endast kan användas som ett riktmärke för att fastställa de enskilda nätkostnaderna.
The second sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2010, however, required both non-peak and baseload consumers to pay a minimum contribution of at least 20 % of the published network charge, that is to say the individual network charge calculated based on the contribution of the atypical network user to a reduction of the overall network charges or their contribution to avoiding an increase in network charges could not be lower than 20 % of the published network charge.
DEN FULLSTÄNDIGA BEFRIELSEN MELLAN 2011 OCH 2013
Germany has explained that this minimum contribution aims at guaranteeing that also atypical network users pay a minimum contribution to the management of the public grid to which they are connected.
I StromNEV-förordningen, i dess ändrade lydelse enligt artikel 7 i lagen av den 26 juli 2011 som trädde i kraft den 4 augusti 2011, men som retroaktivt började tillämpas den 1 januari 2011 (StromNEV 2011), avskaffades systemet med enskilda nätavgifter för baslastkonsumenter, för att i stället ersättas med en fullständig befrielse från skyldigheten att betala nätavgifter.
Concerning baseload consumers in particular, Germany has indicated that if they are located very close to a baseload power plant, the network charges calculated based on the physical path methodology could be close to zero.
Låglastkonsumenter var fortfarande skyldiga att betala enskilda nätavgifter samt minst 20 % av den offentliggjorda nätavgiften.
Those baseload consumers, however, still benefit from the public network and the secured electricity supply that it provides.
I enlighet med punkt 19.2 andra meningen i StromNEV 2011 skulle slutanvändare befrias från nätavgifter om deras årliga energiförbrukning uppnår minst 7000 timmars användning och överstiger en förbrukning på 10 GWh.
Germany has moreover explained that the minimum contribution was taking account of the fact that the physical path methodology can only serve as a proxy to determine the individual network costs.
Det är denna befrielse (nedan kallad den fullständiga befrielsen) som är föremål för både beslutet om inledande och detta beslut.
THE FULL EXEMPTION BETWEEN 2011 AND 2013
Tröskelvärdet på 7000 timmars användning är det som kännetecknar en baslastkonsument i den mening att detta tröskelvärde endast kan uppnås om slutanvändaren nästan ständigt är ansluten till nätet med samma belastning.
In the StromNEV as amended by Article 7 of the Law of 26 July 2011, which entered into force on 4 August 2011 but was retroactively applicable as of 1 January 2011 (‘StromNEV 2011’), the system of individual network charges for baseload consumers was abolished and replaced by a full exemption from the obligation to pay network charges.
Timmar av användning (i fullt utnyttjade timmar) definieras i punkt 2.2 i StromNEV-förordningen som kvoten av den årliga uteffekten och den årliga topplasten för respektive nätanvändare.
Individual network charges for non-peak consumers remained in place as well as their obligation to pay at least 20 % of the published network charge.
I enlighet med punkt 19.2 tredje meningen i StromNEV 2011 skulle den befrielse som föreskrivs i andra meningen i samma punkt endast beviljas efter det att den behöriga tillsynsmyndigheten (antingen BNetzA eller någon av de regionala tillsynsmyndigheterna – Landesregulierungsbehörde) hade verifierat att de rättsliga villkoren var uppfyllda.
According to the second sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2011 end users were to be exempted from network charges if their annual energy consumption reaches at least 7000 hours of full use and exceeds 10 GWh of consumption.
När verifieringen hade slutförts tillhandahöll BNetzA eller Landesregulierungsbehörde ett tillstånd som gav baslastkonsumenten rätt till en fullständig befrielse från nätavgifter från och med den 1 januari 2011 (förutsatt att alla villkor var uppfyllda vid denna tidpunkt) på obestämd tid (förutsatt att villkoren fortsatt var uppfyllda).
That exemption (‘the full exemption’) constitutes the subject-matter of both the Opening Decision and this Decision.
Den fullständiga befrielsen har lett till minskade intäkter för nätoperatörerna.
The threshold of 7000 hours of full use is what characterizes a baseload consumer in the sense that this threshold can only be reached if the end user concerned remains almost constantly connected to the network with the same load.
Denna ekonomiska förlust har sedan 2012 kompenserats genom en särskild tilläggsavgift (se avsnitt 2.4 nedan).
Hours of (full) use are defined under Paragraph 2(2) of the StromNEV as the quotient of the annual power output and the annual peak load of the respective network user.
År 2011 hade dock en särskild tilläggsavgift ännu inte införts och den ekonomiska förlusten bars under det året av nätoperatörerna.
Pursuant to the third sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2011, the exemption provided for in the second sentence of the same paragraph was to be granted only once the competent regulatory authority (either the BNetzA or one of the regional regulators, ‘Landesregulierungsbehörde’) had verified that the legal conditions were fulfilled.
Den fullständiga befrielsen avskaffades från och med den 1 januari 2014 genom en ändring av StromNEV-förordningen.
Once that verification was completed, the BNetzA or the Landesregulierungsbehörde delivered an authorisation that entitled the baseload consumer to the full exemption as of 1 January 2011 (provided all conditions were met at that date) and for an indefinite period (provided that the requirements continued to be met).
STÖDMOTTAGARE OCH STÖDBELOPP
The full exemption resulted in a reduction of revenues for network operators.
Den stora majoriteten av företagen tillhör olika grenar av tillverkningssektorn, särskilt den kemiska industrin (inklusive tillverkare av industrigaser), papper, textil, stål, icke-järnmetallindustrin, oljeraffinaderier och glastillverkning.
This financial loss has been compensated through a special surcharge as of 2012 (see section 2.4 below).
Endast undantagsvis har företag inom tjänstesektorn (till exempel webbhotell) fått fullständig befrielse.
The full exemption was abolished by an amendment to the StromNEV as of 1 January 2014.
De uppskattningar som tillhandahållits av Tyskland anger att de förluster som drabbade nätoperatörerna på grund av den fullständiga befrielsen under perioden 2011–2013 uppgick till runt 900 miljoner euro, i förhållande till en situation där baslastkonsumenterna skulle ha betalat den normala avgiften.
BENEFICIARIES AND AID AMOUNT
FINANSIERINGSMEKANISM
Germany has provided a provisional list of undertakings entitled to an exemption under the second sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2011.
FINANSIERINGSMEKANISMEN I PUNKT 19 I STROMNEV 2011
Based on this information, more than 200 undertakings were exempted from network charges under the second sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2011 in the period 2011 to 2013.
Eftersom de befriade baslastkonsumenterna var anslutna till olika nätnivåer medförde den fullständiga befrielsen intäktsförluster för både systemansvariga för överföringssystemet och systemansvariga för distributionssystemet.
Only occasionally have undertakings involved in the service sector (for instance web hosting) obtained a full exemption.
I enlighet med punkt 19.2 sjunde meningen i StromNEV 2011 var systemansvariga för överföringssystemet dessutom tvungna att räkna av beloppet av sina betalningar till de systemansvariga för distributionssystemet och sina egna förluster sinsemellan.
Those undertakings were undertakings with large data centres.
För utförliga regler om hur denna avräkning skulle utföras hänvisades i punkt 19.2 i StromNEV 2011 till punkt 9 i den då gällande lagen om produktion av kraftvärme (Kraft-Wärme-Kopplungsgesetz, nedan kallad KWKG-lagen), som skulle tillämpas på analogt sätt.
The estimates provided by Germany indicate that the losses incurred by the network operators due to the full exemption over the period 2011 to 2013 amount to approximately EUR 900 million compared to a situation in which baseload consumers would have paid the normal charge.
Syftet med avräkningen var att sprida den ekonomiska bördan mellan de systemansvariga för överföringssystemet så att varje systemansvarig bar samma börda i proportion till den el som levererades till slutkonsumenter som (direkt eller indirekt) var anslutna till deras respektive nätområde.
The loss is, however, probably lower as in the calculation of the 2011 network charges network operators normally took into account the fact that the baseload consumers would have been eligible for individual network charges under Paragraph 19(2) of the StromNEV 2010.
I punkt 9 i KWKG-lagen, till vilken hänvisas i punkt 19.2 sjunde meningen i StromNEV 2011, fastställdes ett system för att systemansvariga för överföringssystemet skulle ersättas genom den s.k. extra nätavgiften för ytterligare kostnader som uppstår till följd av deras skyldighet att betala ut stöd till producenter av kraftvärmeproducerad el som är anslutna till deras nät enligt KWKG-lagen, och deras skyldighet att ersätta systemansvariga för distributionssystemet för det stöd som de också betalar ut till producenter av kraftvärmeproducerad el som är anslutna till deras nätverk enligt KWKG-lagen.
FINANCING MECHANISM
Dessutom föreskrevs i punkt 19.2 i StromNEV 2011 att punkt 20 i StromNEV 2011 var analogt tillämplig.
THE FINANCING MECHANISM AS DESCRIBED IN PARAGRAPH 19 OF THE STROMNEV 2011
I punkt 20 i StromNEV 2011 fastställdes att elnätsoperatörer var tvungna att säkerställa att avgiftsintäkterna räckte för att täcka deras förväntade kostnader, innan de offentliggjorde sina elnätsavgifter.
Given that the exempted baseload consumers were connected to different network levels, the full exemption led to losses in revenue both for the transmission system operators (‘TSO’) and the distribution system operators (‘DSO’).
Sedan ikraftträdandet av ARegV-förordningen, som fastställer ett tillsynssystem med syftet att få nätoperatörerna att hantera sina nät mer effektivt, måste nätavgifter inte längre godkännas av BNetzA (till följd av punkt 23a i EnWG-lagen).
The sixth sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2011 obliged the TSO to compensate the DSO for their losses in revenue resulting from the full exemption.
Punkt 32.1.1 i ARegV 2011 föreskriver i stället att BNetzA ska godkänna den högsta intäktsnivå som nätoperatörer får erhålla från nätanvändare.
However, for the reasons set out in detail under section 2.4.3, such compensation de facto only took place as of 2012.
I enlighet med punkt 17 i ARegV 2011 ska denna godkända högsta intäktsnivå respekteras när nätoperatörer fastställer nätavgifter.
In 2011, the losses were born by the TSO and DSO to whose network the exempted baseload consumers were connected.
Nätoperatörerna är dock fortfarande skyldiga att se till att intäkterna från avgifterna räcker för att täcka deras förväntade kostnader, innan de offentliggör sina elnätsavgifter (inom gränsen för den godkända högsta intäktsnivån).
Furthermore, pursuant to the seventh sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2011, the TSO had to set off the sum of their payments to the DSO and their own losses amongst themselves.
Såsom förklaras nedan antog BNetzA ett tillsynsbeslut för att närmare utöva tillsyn över systemet med den extra nätavgiften, ett beslut som slutligen infördes från och med 2012 (se avsnitt 2.4.2).
For the detailed rules on how to carry out that set-off, Paragraph 19(2) of the StromNEV 2011 referred to Paragraph 9 of the Combined Heat and Power Generation Act (Kraft-Wärme-Kopplungsgesetz, ‘KWKG’) applicable at the time, which was to be applied by analogy.
Under 2011 tillämpades däremot inte punkt 19.2 sjätte och sjunde meningarna i StromNEV 2011, och varje nätoperatör bar sina egna kostnader (se avsnitt 2.4.3).
The set-off served to spread the financial burden between the TSO in such a way that each TSO bore the same burden in proportion to the electricity supplied to final consumers (directly or indirectly) connected to their respective network area.
FINANSIERING GENOM § 19-TILLÄGGSAVGIFTEN FRÅN OCH MED 2012
Paragraph 9 of the KWKG, to which the seventh sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2011 referred, established the system by which TSOs were compensated through the so-called CHP-surcharge for the extra costs resulting from their obligation to pay support to producers of cogenerated electricity connected to their network under the KWKG and their obligation to compensate DSOs for the support that they also paid to producers of cogenerated electricity connected to their network under the KWKG.
BNetzA införde dessutom en skyldighet för de systemansvariga för distributionssystemet att överföra intäkterna från denna tilläggsavgift till de systemansvariga för överföringssystemet varje månad (såsom även föreskrivs i punkt 9.5 i KWKG-lagen, som hänvisas till i punkt 19.2 sjunde meningen i StromNEV 2011).
The analogous application of Paragraph 9 of the KWKG implied that network operators could introduce a surcharge to obtain compensation for the financial losses resulting from the full exemption and that the revenues collected from this surcharge had to be transferred from DSOs to the TSOs.
Syftet med § 19-tilläggsavgiften var att inrätta en finansieringsmekanism som fördelar den finansiella bördan från tillämpningen av punkt 19.2 i StromNEV 2011 på ett öppet och enhetligt sätt och därmed skapa rättvisa villkor för alla elkonsumenter i Tyskland.
In addition, Paragraph 19(2) of the StromNEV 2011 stipulated that Paragraph 20 of the StromNEV 2011 was applicable by analogy.
Beloppet för § 19-tilläggsavgiften beräknades inte av BNetzA, utan behövdes beräknas varje år av systemansvariga för överföringssystemet på grundval av den metod som fastställdes av BNetzA.
Paragraph 20 of the StromNEV 2011 stated that electricity grid operators had to make sure, prior to publishing their network charges for electricity, that the revenues of the charges were sufficient to cover their expected costs.
Detta innebar att de systemansvariga för överföringssystemet var tvungna att fastställa både de förväntade finansiella förlusterna till följd av den fullständiga befrielsen i förhållande till den fullständiga nätavgiften och den förväntade förbrukningen för att kunna fastställa § 19-tilläggsavgiften per kWh.
Since the entry into force of the ARegV, which establishes a regulatory system that is aimed at incentivising network operators to a more efficient network management, network charges do not need to be approved by the BNetzA anymore (as a result of Paragraph 23a of the EnWG).
För det första verksamhetsåret (dvs. 2012) fastslog dock BNetzA att det belopp som skulle tas ut inom ramen för § 19-tilläggsavgiften var 440 miljoner euro.
According to Paragraph 17 ARegV 2011 this authorized maximum revenue level must be respected when network operators determine network charges.
Av detta belopp behövde 300 miljoner euro tas ut för att ersätta de intäktsförluster som uppstod till följd av den fullständiga befrielsen.