natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The power to adopt delegated acts is conferred on the Commission subject to the conditions laid down in this Article.
Artikel 462 ska ersättas med följande:
The power to adopt delegated acts referred to in Articles 244(6) and 245(6) and in Articles 456 to 460 shall be conferred on the Commission for an indeterminate period of time from 28 June 2013.
”Artikel 462
The delegation of power referred to in Articles 244(6) and 245(6) and in Articles 456 to 460 may be revoked at any time by the European Parliament or by the Council.
Utövande av delegeringen
A decision to revoke shall put an end to the delegation of the power specified in that decision.
Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
It shall take effect the day following the publication of the decision in the Official Journal of the European Union or at a later date specified therein.
Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artiklarna 244.6 och 245.6 och i artiklarna 456–460 ska ges till kommissionen tills vidare från och med den 28 juni 2013.
It shall not affect the validity of the delegated acts already in force.
Den delegering av befogenhet som avses i artiklarna 244.6 och 245.6 och i artiklarna 456–460 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet.
As soon as it adopts a delegated act, the Commission shall notify it simultaneously to the European Parliament and to the Council.
Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning eller vid ett senare i beslutet angivet datum.
A delegated act adopted pursuant to Articles 244(6) and 245(6) and Articles 456 to 460 shall enter into force only if no objection has been expressed by the European Parliament or the Council within a period of 3 months of notification of that act to the European Parliament and the Council or if, before the expiry of that period, the European Parliament and the Council have both informed the Commission that they will not object.
Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.
That period shall be extended by 3 months at the initiative of the European Parliament or of the Council.’.
Innan kommissionen antar en delegerad akt, ska den samråda med experter som utsetts av varje medlemsstat i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning.
The following article is inserted:
Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
‘Article 519a
En delegerad akt som antas enligt artiklarna 244.6 och 245.6 och artiklarna 456–460 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period på tre månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända.
Reporting and review
Denna period ska förlängas med tre månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.”
By 1 January 2022, the Commission shall report to the European Parliament and the Council on the application of the provisions in Chapter 5 of Title II of Part Three in the light of developments in securitisation markets, including from a macroprudential and economic perspective.
Följande artikel ska införas:
That report shall, if appropriate, be accompanied by a legislative proposal and shall, in particular, assess the following points:
”Artikel 519a
the impact of the hierarchy of methods set out in Article 254 and of the calculation of the risk-weighted exposure amounts of securitisation positions set out in Articles 258 to 266 on issuance and investment activity by institutions in securitisation markets in the Union;
Rapportering och översyn
the effects on the financial stability of the Union and Member States, with a particular focus on potential immovable property market speculation and increased interconnection between financial institutions;
Kommissionen ska senast den 1 januari 2022 rapportera till Europaparlamentet och rådet om tillämpningen av bestämmelserna i del tre avdelning II kapitel 5 mot bakgrund av utvecklingen på värdepapperiseringsmarknaderna, inklusive ur ett makrotillsynsperspektiv och ett ekonomiskt perspektiv.
what measures would be warranted to reduce and counter any negative effects of securitisation on financial stability while preserving its positive effect on financing, including the possible introduction of a maximum limit on exposure to securitisations; and
Denna rapport ska om lämpligt åtföljas av ett lagstiftningsförslag och ska i synnerhet utvärdera följande:
the effects on the ability of financial institutions to provide a sustainable and stable funding channel to the real economy, with particular attention to SMEs.
Den inverkan rangordningen av metoder enligt artikel 254 och beräkningen av riskvägda exponeringsbelopp för värdepapperiseringspositioner enligt artiklarna 258–266 har på institutens utgivnings- och investeringsverksamhet på unionens värdepapperiseringsmarknader.
The report shall also take into account regulatory developments in international fora, in particular those relating to international standards on securitisation.’.
Effekterna på unionens och medlemsstaternas finansiella stabilitet, med särskild uppmärksamhet på potentiell spekulation på fastighetsmarknaden och ökad sammanlänkning mellan finansiella institut.
Article 2
Vilka åtgärder som skulle vara befogade för att minska och motverka värdepapperiseringens eventuella negativa effekter på den finansiella stabiliteten, samtidigt som dess positiva effekter för finansiering bevaras, däribland det eventuella införandet av en högsta gräns för exponering mot värdepapperiseringar.
Transitional provisions concerning outstanding securitisation positions
Effekterna på finansiella instituts förmåga att tillhandahålla en hållbar och stabil finansieringskanal för den reala ekonomin, med särskild uppmärksamhet på små och medelstora företag.
In respect of securitisations the securities of which were issued before 1 January 2019, institutions shall continue to apply the provisions set out in Chapter 5 of Title II of Part Three and Article 337 of Regulation (EU) No 575/2013 until 31 December 2019 in the version applicable on 31 December 2018.
Rapporten ska också beakta den rättsliga utvecklingen i internationella forum, särskilt vad beträffar internationella standarder för värdepapperisering.”
For the purposes of this Article, in the case of securitisations which do not involve the issuance of securities, the reference to ‘securitisations the securities of which were issued’ shall be deemed to mean securitisations the initial securitisation positions of which were created.
Artikel 2
Article 3
Övergångsbestämmelser gällande utestående värdepapperiseringspositioner
Entry into force and date of application
När det gäller värdepapperiseringar där värdepappren emitterats före den 1 januari 2019, ska instituten, till och med den 31 december 2019, fortsatt tillämpa bestämmelserna i del tre avdelning II kapitel 5 och artikel 337 i förordning (EU) nr 575/2013 i den version som är tillämplig den 31 december 2018.
This Regulation shall enter into force on the twentieth day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
När det gäller värdepapperiseringar som inte inbegriper emittering av värdepapper, ska vid tillämpningen av denna artikel hänvisningen till ”värdepapperiseringar där värdepappren emitterats” läsas som ”värdepapperiseringar där de ursprungliga värdepapperiseringspositionerna skapades”.
It shall apply from 1 January 2019.
Artikel 3
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Ikraftträdande och tillämpningsdatum
Done at Strasbourg, 12 December 2017.
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
For the European Parliament
Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2019.
For the Council
Utfärdad i Strasbourg den 12 december 2017.
OJ C 219, 17.6.2016, p. 2.
På Europaparlamentets vägnar
OJ C 82, 3.3.2016, p. 1.
M. MAASIKAS
Position of the European Parliament of 26 October 2017 (not yet published in the Official Journal) and decision of the Council of 20 November 2017.
På rådets vägnar
Regulation (EU) 2017/2402 of the European Parliament and of the Council of 12 December 2017 laying down a general framework for securitisation and creating a specific framework for simple, transparent and standardised securitisation, and amending Directives 2009/65/EC, 2009/138/EC, 2011/61/EU and Regulations (EC) No 1060/2009 and (EU) No 648/2012 (OJ L 347, 28.12.2017, p. 35).
EUT C 219, 17.6.2016, s.
Regulation (EU) No 575/2013 of the European Parliament and of the Council of 26 June 2013 on prudential requirements for credit institutions and investment firms and amending Regulation (EU) No 648/2012 (OJ L 176, 27.6.2013, p. 1).
2.
Regulation (EU) No 1093/2010 of the European Parliament and of the Council of 24 November 2010 establishing a European Supervisory Authority (European Banking Authority), amending Decision No 716/2009/EC and repealing Commission Decision 2009/78/EC (OJ L 331, 15.12.2010, p. 12).
EUT C 82, 3.3.2016, s.
Directive 2014/59/EU of the European Parliament and of the Council of 15 May 2014 establishing a framework for the recovery and resolution of credit institutions and investment firms and amending Council Directive 82/891/EEC, and Directives 2001/24/EC, 2002/47/EC, 2004/25/EC, 2005/56/EC, 2007/36/EC, 2011/35/EU, 2012/30/EU and 2013/36/EU, and Regulations (EU) No 1093/2010 and (EU) No 648/2012, of the European Parliament and of the Council (OJ L 173, 12.6.2014, p. 190).
1.
OJ L 123, 12.5.2016, p. 1.
Europaparlamentets ståndpunkt av den 26 oktober 2017 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 20 november 2017.
Regulation (EU) 2017/2402 of the European Parliament and of the Council of 12 December 2017 laying down a general framework for securitisation and creating a specific framework for simple, transparent and standardised securitisation, and amending Directives 2009/65/EC, 2009/138/EC, 2011/61/EU and Regulations (EC) No 1060/2009 and (EU) No 648/2012 (OJ L 347, 28.12.2017, p. 35).’;
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/2402 av den 12 december 2017 om ett allmänt ramverk för värdepapperisering och om inrättande av ett särskilt ramverk för enkel, transparent och standardiserad värdepapperisering samt om ändring av direktiven 2009/65/EG, 2009/138/EG och 2011/61/EU och förordningarna (EG) nr 1060/2009 och (EU) nr 648/2012 (EUT L 347, 28.12.2017, s.
It is of particular importance that the Commission carry out appropriate consultations during its preparatory work, including at expert level, and that those consultations be conducted in accordance with the principles laid down in the Interinstitutional Agreement of 13 April 2016 on Better Law-Making [8].
35).
In particular, to ensure equal participation in the preparation of delegated acts, the European Parliament and the Council receive all documents at the same time as Member States’ experts, and their experts systematically have access to meetings of Commission expert groups dealing with the preparation of delegated acts.
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av den 26 juni 2013 om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012 (EUT L 176, 27.6.2013, s.
The EBA shall report its findings to the Commission by 2 January 2021.
1).
The requirements set out in paragraph 1 of this Article shall apply to the entire pool of exposures backing the securitisation.
12).
D* LGD
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/2402 av den 12 december 2017 om ett allmänt ramverk för värdepapperisering och om inrättande av ett särskilt ramverk för enkel, transparent och standardiserad värdepapperisering samt om ändring av direktiven 2009/65/EG, 2009/138/EG och 2011/61/EU och förordningarna (EG) nr 1060/2009 och (EU) nr 648/2012 (EUT L 347, 28.12.2017, s.
E* MT
35).”
u D – KA
Det är särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå, och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning [8].
A. TAJANI
EBA ska rapportera sina iakttagelser till kommissionen senast den 2 januari 2021.
Regulation (EU) 2017/2402 of the European Parliament and of the Council
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/2402
laying down a general framework for securitisation and creating a specific framework for simple, transparent and standardised securitisation, and amending Directives 2009/65/EC, 2009/138/EC and 2011/61/EU and Regulations (EC) No 1060/2009 and (EU) No 648/2012
om ett allmänt ramverk för värdepapperisering och om inrättande av ett särskilt ramverk för enkel, transparent och standardiserad värdepapperisering samt om ändring av direktiven 2009/65/EG, 2009/138/EG och 2011/61/EU och förordningarna (EG) nr 1060/2009 och (EU) nr 648/2012
Securitisation involves transactions that enable a lender or a creditor – typically a credit institution or a corporation – to refinance a set of loans, exposures or receivables, such as residential loans, auto loans or leases, consumer loans, credit cards or trade receivables, by transforming them into tradable securities.
Värdepapperisering innefattar transaktioner som gör det möjligt för en långivare eller en borgenär – oftast ett kreditinstitut eller ett bolag – att refinansiera en uppsättning lån, exponeringar eller fordringar, såsom bostadslån, billån, billeasing, konsumentlån, kortkrediter eller kundfordringar, genom att omvandla dem till överlåtbara värdepapper.
The lender pools and repackages a portfolio of its loans, and organises them into different risk categories for different investors, thus giving investors access to investments in loans and other exposures to which they normally would not have direct access.
Långivaren väljer ut en portfölj av sin utlåning, ompaketerar och sammanför lånen i olika riskkategorier riktade till olika typer av investerare, vilket ger investerarna tillgång till placeringar i lån och andra exponeringar som de normalt inte skulle ha direkt tillgång till.
Returns to investors are generated from the cash flows of the underlying loans.
Avkastningen till investerarna kommer från de kassaflöden som genereras av de underliggande lånen.
The development of a simple, transparent and standardised securitisation market constitutes a building block of the Capital Markets Union (CMU) and contributes to the Commission’s priority objective of supporting job creation and a return to sustainable growth.
Det är viktigt att säkerställa att regler antas för att bättre särskilja enkla, transparenta och standardiserade produkter från komplexa, otydliga och riskfyllda instrument och på så sätt få till stånd ett regelverk som tar större hänsyn till riskfaktorn.
The Union aims to strengthen the legislative framework implemented after the financial crisis to address the risks inherent in highly complex, opaque and risky securitisation.
Värdepapperisering är en viktig del av väl fungerande finansmarknader.
It is essential to ensure that rules are adopted to better differentiate simple, transparent and standardised products from complex, opaque and risky instruments and to apply a more risk-sensitive prudential framework.
Sunt utformad utgör den ett betydelsefullt verktyg för att diversifiera finansieringskällor och sprida risker i större utsträckning inom unionens finansiella system.
Securitisation is an important element of well-functioning financial markets.
Värdepapperisering möjliggör i sin tur en större spridning av riskerna inom finanssektorn, och kan också bidra till att minska trycket på originatorernas balansräkningar och därmed möjliggöra ytterligare utlåning till ekonomin.
Soundly structured securitisation is an important channel for diversifying funding sources and allocating risk more widely within the Union financial system.
Sammantaget kan värdepapperisering skapa ett effektivare finansiellt system och ökade investeringsmöjligheter.
It allows for a broader distribution of financial-sector risk and can help free up originators’ balance sheets to allow for further lending to the economy.
Värdepapperisering kan skapa en bro mellan kreditinstitut och kapitalmarknader och därmed indirekt generera fördelar för företag och enskilda medborgare (genom t.ex. lägre kostnader för upplåning, företagsfinansiering och lån för förvärv av fast egendom och kortkrediter).
Overall, it can improve efficiencies in the financial system and provide additional investment opportunities.
I denna förordning erkänns emellertid de risker för ökad sammanflätning och för alltför hög skuldsättningsgrad som värdepapperiseringen medför och de behöriga myndigheternas mikrotillsyn över finansiella institutens deltagande på värdepapperiseringsmarknaden förstärks, liksom den makrotillsyn över denna marknad som utövas av Europeiska systemrisknämnden (ESRB) som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1092/2010 [4] och de nationella behöriga respektive utsedda myndigheterna för makrotillsynsinstrument.
Securitisation can create a bridge between credit institutions and capital markets with an indirect benefit for businesses and citizens (through, for example, less expensive loans and business financing, and credits for immovable property and credit cards).
För att kunna skapa ett mer riskkänsligt tillsynsramverk för enkel, transparent och standardiserad (STS) värdepapperisering (nedan kallad STS-värdepapperisering) måste unionen tydligt definiera vad en STS-värdepapperisering är, eftersom den mer riskkänsliga tillsynen för kreditinstitut och försäkringsbolag annars skulle kunna tillämpas på olika typer av värdepapperisering i olika medlemsstater.
Nevertheless, this Regulation recognises the risks of increased interconnectedness and of excessive leverage that securitisation raises, and enhances the microprudential supervision by competent authorities of a financial institution’s participation in the securitisation market, as well as the macroprudential oversight of that market by the European Systemic Risk Board (ESRB), established by Regulation (EU) No 1092/2010 of the European Parliament and of the Council [4], and by the national competent and designated authorities for macroprudential instruments.
Detta skulle i sin tur leda till ojämlika konkurrensvillkor och regelarbitrage, när det tvärtom är viktigt att säkerställa att unionen fungerar som en inre marknad för STS-värdepapperisering och att den underlättar gränsöverskridande transaktioner.
Establishing a more risk-sensitive prudential framework for simple, transparent and standardised (‘STS’) securitisations requires that the Union clearly define what an STS securitisation is, since otherwise the more risk-sensitive regulatory treatment for credit institutions and insurance companies would be available for different types of securitisations in different Member States.
Nyckelbegreppen inom området för värdepapperisering bör definieras i linje med definitionerna i unionens sektorslagstiftning.
This would lead to an unlevel playing field and to regulatory arbitrage, whereas it is important to ensure that the Union functions as a single market for STS securitisations and that it facilitates cross-border transactions.
Det behövs framför allt en tydlig och övergripande definition av värdepapperisering för att inbegripa alla transaktioner och program varigenom den kreditrisk som är förenad med en exponering eller en grupp exponeringar delas upp i trancher.
In line with the existing definitions in Union sectoral legislation, it is appropriate to provide definitions of all the key concepts of securitisation.
En exponering som skapar en direkt betalningsskyldighet för en transaktion eller ett program som används för att finansiera eller förvalta materiella tillgångar bör inte betraktas som en exponering mot en värdepapperisering, även om transaktionen eller programmet har betalningsskyldigheter av varierande prioritet.
In particular, a clear and encompassing definition of securitisation is needed to capture any transaction or scheme whereby the credit risk associated with an exposure or pool of exposures is tranched.
Ett medverkande institut bör kunna delegera uppgifter till ett serviceföretag men bör fortsätta att bära ansvaret för riskhanteringen.
An exposure that creates a direct payment obligation for a transaction or scheme used to finance or operate physical assets should not be considered an exposure to a securitisation, even if the transaction or scheme has payment obligations of different seniority.
Ett medverkande institut bör framför allt inte överföra kravet på bibehållande av risk till sitt serviceföretag.
A sponsor should be able to delegate tasks to a servicer, but should remain responsible for risk management.
Serviceföretaget bör vara en reglerad kapitalförvaltare, t.ex. ett förvaltningsbolag för företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag), en förvaltare av alternativa investeringsfonder (AIF-förvaltare) eller en sådan enhet som avses i Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/65/EU [5] (Mifidenhet).
In particular, a sponsor should not transfer the risk-retention requirement to his servicer.
Genom denna förordning införs ett förbud mot återvärdepapperisering, med undantag för vissa fall av återvärdepapperisering som används för berättigade ändamål och med förbehåll för att det ska förtydligas huruvida program för tillgångsbaserade certifikat (nedan kallade ABCP-program) anses utgöra återvärdepapperisering.
The servicer should be a regulated asset manager such as an undertaking for the collective investment in transferable securities (UCITS) management company, an alternative investment fund manager (AIFM) or an entity referred to in Directive 2014/65/EU of the European Parliament and of the Council [5] (MiFID entity).
Återvärdepapperisering skulle kunna utgöra ett hinder för den nivå av transparens som det är tänkt att denna förordning ska inrätta.
This Regulation introduces a ban on resecuritisation, subject to derogations for certain cases of resecuritisations that are used for legitimate purposes and to clarifications as to whether asset-backed commercial paper (ABCP) programmes are considered to be resecuritisations.
Återvärdepapperisering kan emellertid, under exceptionella omständigheter, vara användbar för att skydda investerarnas intressen.
Resecuritisations could hinder the level of transparency that this Regulation seeks to establish.
Därför bör återvärdepapperisering endast vara tillåten i de särskilda fall som anges i denna förordning.
Nevertheless, resecuritisations can, in exceptional circumstances, be useful in preserving the interests of investors.
Det är dessutom viktigt för finansieringen av realekonomin att fullt ut stödda ABCP-program som inte medför någon återuppdelning i trancher utöver de transaktioner som finansieras genom programmet inte heller i fortsättningen omfattas av tillämpningsområdet för förbudet mot återvärdepapperisering.
Therefore, resecuritisations should only be permitted in specific instances as established by this Regulation.
Investeringar i eller exponeringar för värdepapperiseringar utsätter investeraren inte bara för kreditrisker kopplade till de underliggande lånen eller exponeringarna; struktureringsprocessen för värdepapperiseringar kan också leda till andra risker, t.ex. agentrisk, modellrisk, rättslig och operativ risk, motpartsrisk, administrationsrisk, likviditetsrisk och koncentrationsrisk.
In addition, it is important for the financing of the real economy that fully supported ABCP programmes that do not introduce any re-tranching on top of the transactions funded by the programme remain outside the scope of the ban on resecuritisation.
Det är därför viktigt att institutionella investerare omfattas av proportionerligt utformade krav avseende due diligence som säkerställer att de korrekt bedömer riskerna med alla typer av värdepapperisering och därmed bidrar till att skydda de icke-professionella investerarna.