natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Such measures should aim at minimising the environmental impacts of packaging and packaging waste from a life-cycle perspective, taking into account, where appropriate, the benefits of using bio-based materials and materials suitable for multiple recycling.
Sådana åtgärder bör syfta till att minimera miljöpåverkan av förpackningar och förpackningsavfall ur ett livscykelperspektiv, med beaktande av, där så är lämpligt, fördelarna med biobaserade material och material som lämpar sig för upprepad återvinning.
Measures to increase public awareness of the benefits deriving from packaging made from recycled materials can contribute to expanding the recycling sector for packaging waste.
Åtgärder för att öka allmänhetens medvetenhet om fördelarna med förpackningar tillverkade av återvunnet material kan få sektorn för återvinning av förpackningsavfall att växa.
Where single use packaging is indispensable to guarantee food hygiene and the health and safety of consumers, Member States should take measures to ensure recycling of such packaging.
Där engångsförpackningar är nödvändiga för att garantera livsmedelshygien och konsumenternas hälsa och säkerhet bör medlemsstaterna vidta åtgärder för att säkerställa återvinning av sådana förpackningar.
Fostering a sustainable bio-economy can contribute to decreasing the Union’s dependence on imported raw materials.
Att främja en hållbar bioekonomi kan bidra till att minska unionens beroende av importerade råvaror.
Bio-based recyclable packaging and compostable biodegradable packaging could represent an opportunity to promote renewable sources for the production of packaging, where shown to be beneficial from a life-cycle perspective.
Biobaserade materialåtervinningsbara förpackningar och komposterbara biologiskt nedbrytbara förpackningar skulle kunna utgöra en möjlighet att främja förnybara energikällor för tillverkning av förpackningar, där detta visat sig vara gynnsamt ur ett livscykelperspektiv.
Litter, whether in cities, on land, in rivers and seas, or elsewhere, has direct and indirect detrimental impacts on the environment, the well-being of citizens and the economy, and the costs to clean it up present an unnecessary economic burden for society.
Nedskräpning, oavsett om den sker i städer, på marker, i floder och hav eller någon annanstans har direkta och indirekta negativa effekter på miljön, medborgarnas välbefinnande och ekonomin, och saneringskostnaderna är en onödig ekonomisk börda för samhället.
Many of the most commonly found items on beaches include packaging waste and have long-term impacts on the environment while affecting tourism and the public benefit of these natural areas.
Till de föremål som ofta hittas på stränder hör förpackningsavfall, med långvariga effekter på miljön, vilket påverkar turismen och allmänhetens möjligheter att använda dessa naturområden.
Additionally, the presence of packaging waste in the marine environment entails subverting the priority order of the waste hierarchy, in particular by avoiding reuse, recycling and other recovery.
Dessutom innebär förpackningsavfall i den marina miljön att avfallshierarkins prioritetsordning kastas om, särskilt genom att återanvändning, materialåtervinning och annan återvinning undviks.
Clear environmental, economic and social benefits would be derived from further increasing the targets laid down in Directive 94/62/EC for recycling of packaging waste.
En ytterligare ökning av de mål som anges i direktiv 94/62/EG för materialåtervinning av förpackningsavfall skulle leda till tydliga miljömässiga, ekonomiska och sociala fördelar.
It should be ensured that economically valuable waste materials are progressively and effectively recovered through proper waste management and in line with the waste hierarchy as laid down in Directive 2008/98/EC, and are channelled back into the European economy, thereby making progress in the implementation of the Commission Communication of 4 November 2008 on ‘The raw materials initiative: meeting our critical needs for growth and jobs in Europe’ and the creation of a circular economy.
Det bör säkerställas att ekonomiskt värdefulla avfallsmaterial successivt och effektivt återvinns genom god avfallshantering och i linje med avfallshierarkin såsom den fastställs i direktiv 2008/98/EG, och att dessa återförs till den europeiska ekonomin, vilket är steg på vägen mot att genomföra kommissionens meddelande av den 4 november 2008 om råvaruinitiativet – att uppfylla våra kritiska behov av tillväxt och arbetstillfällen i Europa och skapa en cirkulär ekonomi.
It is therefore essential to set clear long-term policy objectives in order to avoid locking recyclable materials at the lower levels of the waste hierarchy.
Det är därför nödvändigt att fastställa tydliga långsiktiga policymål för att undvika att materialåtervinningsbara material fastnar längre ned i avfallshierarkin.
This Directive sets long-term objectives for the Union’s waste management and gives economic operators and Member States a clear direction for the investments needed to achieve those objectives.
Detta direktiv fastställer långsiktiga mål för avfallshanteringen i unionen och ger ekonomiska aktörer och medlemsstaterna tydlig vägledning för de investeringar som krävs för att uppnå dessa mål.
In developing their national waste management plans and planning investments in waste management infrastructure, Member States should make sound use of investments, including through Union Funds, by prioritising prevention including reuse, and recycling, in line with the waste hierarchy.
När medlemsstaterna utarbetar sina nationella avfallsplaner och planerar investeringar i infrastruktur för avfallshantering bör de använda investeringar på lämpligt sätt, inbegripet genom unionsfonder, genom att prioritera förebyggande, vilket inkluderar återanvändning, och materialåtervinning, i linje med avfallshierarkin.
As a result of the combination of recycling targets and landfill restrictions laid down in Directive 2008/98/EC and Council Directive 1999/31/EC, setting targets for recovery and maximum targets for recycling of packaging waste is no longer necessary.
Till följd av den kombination av materialåtervinningsmål och deponeringsbegränsningar som fastställs i direktiv 2008/98/EG och rådets direktiv 1999/31/EG är det inte längre nödvändigt att fastställa mål för återvinning och maximala mål för materialåtervinning av förpackningsavfall.
Separate recycling targets should be set for ferrous metals and aluminium in order to achieve significant economic and environmental benefits because more aluminium would be recycled leading to significant savings in energy and reduction of carbon dioxide emissions.
Separata materialåtervinningsmål bör fastställas för järnmetaller och aluminium.
The existing recycling target for metal packaging should therefore be split into separate targets for those two types of waste.
Detta skulle leda till stora ekonomiska och miljömässiga fördelar, eftersom mer aluminium skulle återvinnas vilket innebär betydande energibesparingar och minskade koldioxidutsläpp.
The 2030 recycling targets for packaging should be examined with a view to maintaining or, if appropriate, increasing them.
Det befintliga materialåtervinningsmålet för metallförpackningar bör därför delas upp i separata mål för dessa båda typer av avfall.
During that review, attention should also be paid to specific packaging waste streams such as household, commercial and industrial packaging waste as well as composite packaging waste.
2030 års mål för materialåtervinning av förpackningsavfall bör granskas i syfte att bibehållas eller, om så är lämpligt, höjas.
The calculation of the recycling targets should be based on the weight of packaging waste which enters recycling.
Under den översynen bör också särskilda förpackningsavfallsströmmar uppmärksammas, såsom hushållens förpackningsavfall och förpackningsavfall från handel och industrier samt avfall från kompositförpackningar.
As a general rule, the actual measurement of the weight of packaging waste counted as recycled should be at the point where packaging waste enters the recycling operation.
Beräkningen av materialåtervinningsmålen bör baseras på vikten av det förpackningsavfall som undergår materialåtervinning.
Nevertheless, in order to limit administrative burdens, Member States should, under strict conditions and by way of derogation from the general rule, be allowed to establish the weight of packaging waste recycled on the basis of measuring the output of any sorting operation.
Som allmän regel bör den faktiska mätningen av vikten av det förpackningsavfall som räknas som materialåtervunnet ske vid den punkt där förpackningsavfallet går in i materialåtervinningsförfarandet.
Losses of materials which occur before the waste enters the recycling operation, for instance due to sorting or other preliminary operations, should not be included in the waste amounts reported as recycled.
För att begränsa administrativa bördor bör dock medlemsstaterna, på strikta villkor, och genom undantag från den allmänna regeln, tillåtas att fastställa vikten av det materialåtervunna förpackningsavfallet genom att mäta den utgående mängden från ett sorteringsförfarande.
Those losses can be established on the basis of electronic registries, technical specifications, detailed rules on the calculation of average loss rates for various waste streams or other equivalent measures.
Förluster av material som sker innan avfallet går in i materialåtervinningsförfarandet, exempelvis på grund av sortering eller annat inledande förfarande, bör inte räknas in i de avfallsvolymer som anges som materialåtervunna.
Member States should report on such measures in the quality check reports accompanying the data which they report to the Commission on waste recycling.
Dessa förluster kan fastställas på grundval av elektroniska register, tekniska specifikationer, detaljerade regler om beräkningen av genomsnittliga förlusttal för olika avfallsflöden eller andra motsvarande åtgärder.
The average loss rates should preferably be established at the level of individual sorting facilities and should be linked to the different main types of waste, different sources (such as household or commercial), different collection schemes and different types of sorting processes.
Medlemsstaterna bör rapportera sådana åtgärder i de kvalitetskontrollrapporter som åtföljer de uppgifter som de rapporterar till kommissionen om materialåtervinning av avfall.
Average loss rates should only be used in cases where no other reliable data are available, in particular in the context of shipment and export of waste.
De genomsnittliga förlusttalen bör helst fastställas vid de enskilda sorteringsanläggningarna och bör kopplas till de olika huvudsakliga avfallskategorierna, olika källor (såsom hushåll eller handel), olika insamlingssystem och olika typer av sorteringsförfaranden.
Losses in weight of materials or substances due to physical or chemical transformation processes inherent in the recycling operation where packaging waste is actually reprocessed into products, materials or substances should not be deducted from the weight of the waste reported as recycled.
Genomsnittliga förlusttal bör endast användas om det inte finns några andra tillförlitliga uppgifter, i synnerhet i samband med transport och export av avfall.
Where packaging waste materials cease to be waste as a result of a preparatory operation before being actually reprocessed, such materials can be counted as recycled provided that they are destined for subsequent reprocessing into products, materials or substances, whether for their original or other purposes.
Viktförluster av material eller ämnen på grund av fysiska eller kemiska omvandlingsprocesser som ingår i det materialåtervinningsförfarande genom vilket förpackningsavfallet faktiskt upparbetas till produkter, material eller ämnen bör inte dras av från vikten av det avfall som rapporteras som materialåtervunnet.
End-of-waste materials which are to be used as fuels or other means to generate energy, which are backfilled or disposed of, or which are to be used in any operation that has the same purpose as recovery of waste other than recycling, should not be counted towards the attainment of the recycling targets.
Förpackningsavfall som upphör att vara avfall till följd av ett förberedande förfarande innan det faktiskt upparbetas kan räknas som materialåtervunnet om det senare ska upparbetas till produkter, material eller ämnen, antingen för det ursprungliga ändamålet eller för andra ändamål.
Where the calculation of the recycling rate is applied to aerobic or anaerobic treatment of biodegradable packaging waste, the amount of waste that enters aerobic or anaerobic treatment can be counted as recycled provided that such treatment generates output which is to be used as a recycled product, material or substance.
Material som upphört att vara avfall och som ska användas som bränsle eller annan energikälla, som används som återfyllnad eller bortskaffas, eller som ska användas i ett förfarande som har samma ändamål som återvinning av avfall men som inte är materialåtervinning, får inte tillgodoräknas när det gäller uppnåendet av materialåtervinningsmålen.
While the output of such treatment is most commonly compost or digestate, other output could also be taken into account provided that it contains comparable quantities of recycled content in relation to the amount of the treated biodegradable packaging waste.
Om beräkningen av materialåtervinningskvoten tillämpas på aerobisk eller anaerobisk behandling av biologiskt nedbrytbart förpackningsavfall kan de avfallsmängder som går in i en aerobisk eller anaerobisk behandling räknas som materialåtervunna om behandlingen resulterar i något som ska användas som en materialåtervunnen produkt, ett materialåtervunnet material eller ett materialåtervunnet ämne.
In other cases, in line with the definition of recycling, the reprocessing of biodegradable packaging waste into materials which are to be used as fuels or other means to generate energy, which are disposed of, or which are to be used in any operation that has the same purpose as recovery of waste other than recycling, should not be counted towards the attainment of the recycling targets.
Resultatet av sådan behandling är oftast kompost eller rötrester, men andra resultat skulle också kunna beaktas om det innehåller jämförbara mängder återvunnet innehåll i förhållande till mängden behandlat biologiskt nedbrytbart förpackningsavfall.
In the case of exports of packaging waste from the Union for recycling, Member States should make effective use of the inspection powers provided for in Article 50(4c) of Regulation (EC) No 1013/2006 of the European Parliament and of the Council to require documentary evidence to ascertain whether a shipment is destined for recovery operations which are in compliance with Article 49 of that Regulation and therefore managed in an environmentally sound manner at a facility operating in accordance with human health and environmental protection standards that are broadly equivalent to standards established in Union legislation.
I andra fall, och i linje med definitionen av materialåtervinning, får upparbetning av biologiskt nedbrytbart förpackningsavfall till material som ska användas som bränsle eller annan energikälla, som bortskaffas, eller som ska användas i ett förfarande som har samma ändamål som återvinning av avfall men som inte är materialåtervinning, inte tillgodoräknas när det gäller uppnåendet av materialåtervinningsmålen.
In carrying out that task, Member States could cooperate with other relevant actors, such as the competent authorities in the country of destination, independent third-party verification bodies or organisations implementing extended producer responsibility obligations on behalf of producers of products established under extended producer responsibility schemes, which could carry out physical and other checks of facilities in third countries.
Om förpackningsavfall exporteras från unionen för materialåtervinning bör medlemsstaterna använda sig av de inspektionsbefogenheter som föreskrivs i artikel 50.4c i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1013/2006 för att kräva styrkande dokument för att kunna fastställa om en transport är avsedd för återvinningsförfaranden som uppfyller kraven i artikel 49 i den förordningen och därför hanteras på ett miljövänligt sätt i en anläggning som drivs i enlighet med hälso- och miljöskyddsnormer som i stort sett motsvarar normerna i unionslagstiftningen.
In the quality check report accompanying the data on the attainment of the targets, Member States should report on the measures to implement the obligation to ensure that waste exported from the Union is treated in broadly equivalent conditions to those required under relevant Union environmental law.
Medlemsstaterna skulle vid utförandet av denna uppgift kunna samarbeta med andra relevanta aktörer, såsom de behöriga myndigheterna i mottagarlandet, oberoende tredje parts kontrollorgan eller organisationer som med avseende på utökat producentansvar genomför skyldigheter för produkters producenters räkning, som upprättats enligt system för utökat producentansvar, vilka kan utföra fysiska och andra kontroller av anläggningar i tredjeländer.
In order to ensure better, more timely and more uniform implementation of this Directive and anticipate any implementation weaknesses, a system of early warning reports should be established to detect shortcomings and allow taking action ahead of the deadlines for meeting the targets.
Medlemsstaterna bör i kvalitetskontrollrapporten som åtföljer uppgifterna om uppnåendet av målen rapportera om åtgärderna för att genomföra skyldigheten att säkerställa att avfall som exporteras från unionen behandlas under i stort sett likvärdiga förhållanden som dem som krävs enligt relevant unionsrätt på miljöområdet.
As the amount and type of packaging used generally depends on choices made by the producer rather than the consumer, extended producer responsibility schemes should be established.
För att se till att detta direktiv genomförs på ett bättre, punktligare och enhetligare sätt och för att föregripa brister i genomförandet, bör ett system för tidiga varningsrapporter inrättas så att brister kan upptäckas och åtgärdas innan tidsfristerna för att uppfylla målen går ut.
Effective extended producer responsibility schemes can have a positive environmental impact by reducing the generation of packaging waste and increasing its separate collection and recycling.
Eftersom mängden och typen av förpackningar som används oftast beror på val som görs av producenten snarare än av konsumenten, bör system för utökat producentansvar inrättas.
While extended producer responsibility schemes for packaging already exist in most Member States, there are wide disparities in the way they are set up, in their efficiency and in the scope of responsibility of producers.
Ändamålsenliga system för utökat producentansvar kan ha en positiv inverkan på miljön genom att de minskar uppkomsten och ökar separat insamling och materialåtervinning av förpackningsavfallet.
The rules on extended producer responsibility laid down in Directive 2008/98/EC should therefore apply to extended producer responsibility schemes for producers of packaging.
System för utökat producentansvar för förpackningar existerar redan i de flesta medlemsstater, men det finns stora skillnader i hur de inrättas, hur effektiva de är och hur långt producenternas ansvar sträcker sig.
In order to boost the prevention of packaging waste, reduce its impact on the environment and promote recycling materials of high quality, while ensuring the functioning of the internal market, avoiding obstacles to trade and avoiding distortion and restriction of competition within the Union, the essential requirements of Directive 94/62/EC and Annex II thereto should be reviewed, and if necessary amended in order to strengthen the requirements with a view to enhancing the design for reuse and a high quality recycling of packaging.
De regler som rör utökat producentansvar som fastställs i direktiv 2008/98/EG bör därför tillämpas på system för utökat producentansvar för producenter av förpackningar.
Data reported by Member States are essential for the Commission to assess compliance with Union waste law by Member States.
För att öka förebyggandet av förpackningsavfall, minska dess påverkan på miljön och främja återvinningsmaterial av hög kvalitet, och samtidigt säkerställa en fungerande inre marknad, undvika handelshinder och snedvridning och begränsning av konkurrensen inom unionen, bör de väsentliga kraven i direktiv 94/62/EG och bilaga II till det direktivet ses över, och vid behov ändras, för att skärpa kraven som förbättrar designen för återanvändning och materialåtervinning av hög kvalitet av förpackningar.
The quality, reliability and comparability of data should be improved by introducing a single entry point for all waste data, deleting obsolete reporting requirements, benchmarking national reporting methodologies and introducing a data quality check report.
Medlemsstaternas rapportering av uppgifter är av avgörande betydelse för att kommissionen ska kunna bedöma hur unionsrätten på avfallsområdet efterlevs av medlemsstaterna.
Implementation reports prepared by Member States every three years have not proved to be an effective tool for verifying compliance or ensuring good implementation, and are generating unnecessary administrative burdens.
Uppgifternas kvalitet, tillförlitlighet och jämförbarhet bör förbättras genom att man inrättar en gemensam kontaktpunkt för samtliga avfallsuppgifter, tar bort obsoleta rapporteringskrav, utför riktmärkning av de nationella rapporteringsmetoderna och inför en kvalitetskontrollrapport.
It is therefore appropriate to repeal provisions obliging Member States to produce such reports.
De genomföranderapporter som medlemsstaterna utarbetar vart tredje år har inte visat sig vara ett effektivt sätt att kontrollera att lagstiftningen efterlevs eller säkerställa ett korrekt genomförande, och de ger dessutom upphov till onödiga administrativa bördor.
Instead, compliance monitoring should be exclusively based on the data which Member States report every year to the Commission.
Det är därför lämpligt att upphäva bestämmelser som ålägger medlemsstaterna att utarbeta sådana rapporter.
Reliable reporting of data concerning waste management is paramount to efficient implementation and to ensuring comparability of data among Member States.
I stället bör efterlevnadskontrollen baseras uteslutande på de uppgifter som medlemsstaterna varje år rapporterar till kommissionen.
Therefore, when reporting on the attainment of the targets set out in Directive 94/62/EC as amended by this Directive, Member States should use the most recent rules developed by the Commission and methodologies developed by the respective national competent authorities responsible for implementing this Directive.
Tillförlitlig rapportering av uppgifter om avfallshantering är av största vikt för ett effektivt genomförande av lagstiftningen och för att säkerställa att uppgifterna från olika medlemsstater är jämförbara.
In order to supplement or amend Directive 94/62/EC, the power to adopt acts in accordance with Article 290 of the Treaty on the Functioning of the European Union should be delegated to the Commission in respect of Articles 11(3) and 19(2) and Article 20 of that Directive, as amended by this Directive.
När medlemsstaterna rapporterar om uppnåendet av de mål som fastställs i direktiv 94/62/EG, i dess lydelse enligt det här direktivet, bör de använda de senaste regler som utvecklats av kommissionen och metoder som utvecklats av de respektive nationella behöriga myndigheterna med ansvar för genomförandet av detta direktiv.