natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Commission Delegated Regulation (EU) 2015/3 of 30 September 2014 supplementing Regulation (EC) No 1060/2009 of the European Parliament and of the Council with regard to regulatory technical standards on disclosure requirements for structured finance instruments (OJ L 2, 6.1.2015, p. 57).
Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/17/ЕU av den 4 februari 2014 om konsumentkreditavtal som avser bostadsfastighet och om ändring av direktiven 2008/48/EG och 2013/36/EU och förordning (EU) nr 1093/2010 (EUT L 60, 28.2.2014, s. 34).
Directive (EU) 2016/2341 of the European Parliament and of the Council of 14 December 2016 on the activities and supervision of institutions for occupational retirement provision (IORPs) (OJ L 354, 23.12.2016, p. 37).
Rådets förordning (EU) nr 1024/2013 av den 15 oktober 2013 om tilldelning av särskilda uppgifter till Europeiska centralbanken i fråga om politiken för tillsyn över kreditinstitut (EUT L 287, 29.10.2013, s. 63).
Directive 2002/87/EC of the European Parliament and of the Council of 16 December 2002 on the supplementary supervision of credit institutions, insurance undertakings and investment firms in a financial conglomerate and amending Council Directives 73/239/EEC, 79/267/EEC, 92/49/EEC, 92/96/EEC, 93/6/EEC and 93/22/EEC, and Directives 98/78/EC and 2000/12/EC of the European Parliament and of the Council (OJ L 35, 11.2.2003, p. 1).
Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/65/EG av den 13 juli 2009 om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) (EUT L 302, 17.11.2009, s. 32).
Regulation (EU) 2015/1017 of the European Parliament and of the Council of 25 June 2015 on the European Fund for Strategic Investments, the European Investment Advisory Hub and the European Investment Project Portal and amending Regulations (EU) No 1291/2013 and (EU) No 1316/2013 — the European Fund for Strategic Investments (OJ L 169, 1.7.2015, p. 1).
Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/61/EU av den 8 juni 2011 om förvaltare av alternativa investeringsfonder samt om ändring av direktiv 2003/41/EG och 2009/65/EG och förordningarna (EG) nr 1060/2009 och (EU) nr 1095/2010 (EUT L 174, 1.7.2011, s. 1).
Regulation (EU) No 1094/2010 of the European Parliament and of the Council of 24 November 2010 establishing a European Supervisory Authority (European Insurance and Occupational Pensions Authority), amending Decision No 716/2009/EC and repealing Commission Decision 2009/79/EC (OJ L 331, 15.12.2010, p. 48).
Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1060/2009 av den 16 september 2009 om kreditvärderingsinstitut (EUT L 302, 17.11.2009, s. 1).
Directive 2003/71/EC of the European Parliament and of the Council of 4 November 2003 on the prospectus to be published when securities are offered to the public or admitted to trading and amending Directive 2001/34/EC (OJ L 345, 31.12.2003, p. 64).
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 648/2012 av den 4 juli 2012 om OTC-derivat, centrala motparter och transaktionsregister (EUT L 201, 27.7.2012, s. 1).
Regulation (EU) No 596/2014 of the European Parliament and of the Council of 16 April 2014 on market abuse (market abuse regulation) and repealing Directive 2003/6/EC of the European Parliament and of the Council and Commission Directives 2003/124/EC, 2003/125/EC and 2004/72/EC (OJ L 173, 12.6.2014, p. 1).
EUT L 123, 12.5.2016, s. 1.
Regulation (EU) 2015/2365 of the European Parliament and of the Council of 25 November 2015 on transparency of securities financing transactions and of reuse and amending Regulation (EU) No 648/2012 (OJ L 337, 23.12.2015, p. 1).
Kommissionens delegerade förordning (EU) nr 625/2014 av den 13 mars 2014 om komplettering av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 med hjälp av tekniska tillsynsstandarder om de krav som investerande institut, medverkande institut, institut som är ursprungliga långivare och institut som är originatorer ska uppfylla när det gäller exponeringar mot överförda kreditrisker (EUT L 174, 13.6.2014, s. 16).
Directive 2014/59/EU of the European Parliament and of the Council of 15 May 2014 establishing a framework for the recovery and resolution of credit institutions and investment firms and amending Council Directive 82/891/EEC, and Directives 2001/24/EC, 2002/47/EC, 2004/25/EC, 2005/56/EC, 2007/36/EC, 2011/35/EU, 2012/30/EU and 2013/36/EU, and Regulations (EU) No 1093/2010 and (EU) No 648/2012, of the European Parliament and of the Council (OJ L 173, 12.6.2014, p. 190).
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av den 26 juni 2013 om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012 (EUT L 176, 27.6.2013, s. 1).
Directive 2003/41/EC of the European Parliament and of the Council of 3 June 2003 on the activities and supervision of institutions for occupational retirement provision (OJ L 235, 23.9.2003, p. 10).
Kommissionens delegerade förordning (EU) 2015/3 av den 30 september 2014 om komplettering av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1060/2009 med avseende på tekniska tillsynsstandarder för informationskrav för strukturerade finansiella instrument (EUT L 2, 6.1.2015, s. 57).
Regulation (EU) No 600/2014 of the European Parliament and of the Council of 15 May 2014 on markets in financial instruments and amending Regulation (EU) No 648/2012 (OJ L 173, 12.6.2014, p. 84).
Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/2341 av den 14 december 2016 om verksamhet i och tillsyn över tjänstepensionsinstitut (EUT L 354, 23.12.2016, s. 37).
Directive 2013/34/EU of the European Parliament and of the Council of 26 June 2013 on the annual financial statements, consolidated financial statements and related reports of certain types of undertakings, amending Directive 2006/43/EC of the European Parliament and of the Council and repealing Council Directives 78/660/EEC and 83/349/EEC (OJ L 182, 29.6.2013, p. 19).
Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/87/EG av den 16 december 2002 om extra tillsyn över kreditinstitut, försäkringsföretag och värdepappersföretag i ett finansiellt konglomerat och om ändring av rådets direktiv 73/239/EEG, 79/267/EEG, 92/49/EEG, 92/96/EEG, 93/6/EEG och 93/22/EEG samt Europaparlamentets och rådets direktiv 98/78/EG och 2000/12/EG (EUT L 35, 11.2.2003, s. 1).
Regulation (EU) 2017/2402 of the European Parliament and of the Council of 12 December 2017 laying down a general framework for securitisation and creating a specific framework for simple, transparent and standardised securitisation, and amending Directives 2009/65/EC, 2009/138/EC and 2011/61/EU and Regulations (EC) No 1060/2009 and (EU) No 648/2012 (OJ L 347, 28.12.2017, p.
Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU av den 26 juni 2013 om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och om tillsyn av kreditinstitut och värdepappersföretag, om ändring av direktiv 2002/87/EG och om upphävande av direktiv 2006/48/EG och 2006/49/EG (EUT L 176, 27.6.2013, s. 338).
35).’
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2015/1017 av den 25 juni 2015 om Europeiska fonden för strategiska investeringar, Europeiska centrumet för investeringsrådgivning och portalen för investeringsprojekt på europeisk nivå samt om ändring av förordningarna (EU) nr 1291/2013 och (EU) nr 1316/2013 – Europeiska fonden för strategiska investeringar (EUT L 169, 1.7.2015, s. 1).
Whereas: (1) Securitisation involves transactions that enable a lender or a creditor – typically a credit institution or a corporation – to refinance a set of loans, exposures or receivables, such as residential loans, auto loans or leases, consumer loans, credit cards or trade receivables, by transforming them into tradable securities.
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1094/2010 av den 24 november 2010 om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten), om ändring av beslut nr 716/2009/EG och om upphävande av kommissionens beslut 2009/79/EG (EUT L 331, 15.12.2010, s. 48).
In its communication of 26 November 2014 on an Investment Plan for Europe, the Commission announced its intention to restart high-quality securitisation markets, without repeating the mistakes made before the 2008 financial crisis.
Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/71/EG av den 4 november 2003 om de prospekt som skall offentliggöras när värdepapper erbjuds till allmänheten eller tas upp till handel och om ändring av direktiv 2001/34/EG (EUT L 345, 31.12.2003, s. 64).
The development of a simple, transparent and standardised securitisation market constitutes a building block of the Capital Markets Union (CMU) and contributes to the Commission’s priority objective of supporting job creation and a return to sustainable growth.
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 596/2014 av den 16 april 2014 om marknadsmissbruk (marknadsmissbruksförordning) och om upphävande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/6/EG och kommissionens direktiv 2003/124/EG, 2003/125/EG och 2004/72/EG (EUT L 173, 12.6.2014, s. 1).
Originators or sponsors should not take advantage of the fact that they could hold more information than investors and potential investors on the assets transferred to the SSPE, and should not transfer to the SSPE, without the knowledge of the investors or potential investors, assets whose credit-risk profile is higher than that of comparable assets held on the balance sheet of the originators.
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2015/2365 av den 25 november 2015 om transparens i transaktioner för värdepappersfinansiering och om återanvändning samt om ändring av förordning (EU) nr 648/2012 (EUT L 337, 23.12.2015, s. 1).
Any breach of that obligation should be subject to sanctions to be imposed by competent authorities, though only when such a breach is intentional.
Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/59/EU av den 15 maj 2014 om inrättande av en ram för återhämtning och resolution av kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av rådets direktiv 82/891/EEG och Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/24/EG, 2002/47/EG, 2004/25/EG, 2005/56/EG, 2007/36/EG, 2011/35/EU, 2012/30/EU och 2013/36/EU samt Europaparlamentets och rådets förordningar (EU) nr 1093/2010 och (EU) nr 648/2012 (EUT L 173, 12.6.2014, s. 190).
However, that obligation should not prejudice in any way the right of originators or sponsors to select assets to be transferred to the SSPE that ex ante have a higher-than-average credit-risk profile compared to the average credit-risk profile of comparable assets that remain on the balance sheet of the originator, as long as the higher credit-risk profile of the assets transferred to the SSPE is clearly communicated to the investors or potential investors.
Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/41/EG av den 3 juni 2003 om verksamhet i och tillsyn över tjänstepensionsinstitut (EUT L 235, 23.9.2003, s. 10).
Member States shall inform the Commission and ESMA of the designation of competent authorities pursuant to this paragraph by 1 January 2019.
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 600/2014 av den 15 maj 2014 om marknader för finansiella instrument och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012 (EUT L 173, 12.6.2014, s. 84).
Regulation (EU) 2017/2403 of the European Parliament and of the Council
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/2403
on the sustainable management of external fishing fleets, and repealing Council Regulation (EC) No 1006/2008
om hållbar förvaltning av externa fiskeflottor och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1006/2008
Council Regulation (EC) No 1006/2008 [3] (the ‘FAR’) established a system concerning authorisations for fishing activities of Union fishing vessels outside Union waters and the access of third-country vessels to Union waters.
Genom rådets förordning (EG) nr 1006/2008 [3] (nedan kallad tillståndsförordningen) upprättades ett system vad gäller tillstånd till fiskeverksamhet för unionens fiskefartyg i vatten utanför unionens vatten och tillträde för fartyg från tredjeland till unionens vatten.
The Union is a contracting party to the United Nations Convention on the Law of the Sea of 10 December 1982 [4] (UNCLOS) and has ratified the United Nations Agreement of 4 August 1995 on the implementation of the provisions of the United Nations Convention on the Law of the Sea relating to the conservation and management of straddling fish stocks and highly migratory fish stocks [5].
Unionen är avtalsslutande part i Förenta nationernas havsrättskonvention av den 10 december 1982 [4] (Unclos) och har ratificerat Förenta nationernas avtal av den 4 augusti 1995 om genomförande av bestämmelserna i Förenta nationernas havsrättskonvention om bevarande och förvaltning av gränsöverskridande och långvandrande fiskbestånd [5].
Those international provisions set out the principle that all states have to adopt appropriate measures to ensure the sustainable management and conservation of marine resources and to cooperate with each other to that end.
I dessa internationella bestämmelser fastställs principen att alla stater måste vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa en hållbar förvaltning och bevarandet av de marina resurserna och samarbeta med varandra i detta syfte.
The Union has accepted the Agreement to promote compliance with international conservation and management measures by fishing vessels on the high seas of 24 November 1993 of the Food and Agriculture Organisation of the United Nations [6].
Unionen har godtagit FN:s livsmedels- och jordbruksorganisations avtal om att främja fiskefartygens iakttagande av internationella bevarande- och förvaltningsåtgärder på det fria havet av den 24 november 1993 [6].
That Agreement stipulates that a contracting party is to abstain from granting authorisation to use a vessel for fishing on the high seas if certain conditions are not met, as well as implement sanctions if certain reporting obligations are not fulfilled.
I det avtalet fastställs att en fördragsslutande part ska avstå från att bevilja tillstånd till att använda ett fartyg för fiske på det fria havet om vissa villkor inte är uppfyllda, samt tillämpa sanktioner om vissa rapporteringskrav inte uppfylls.
The IPOA-IUU and the FAO Voluntary Guidelines for flag state performance endorsed in 2014 underline the responsibility of the flag state to ensure the long-term conservation and sustainable use of living marine resources and marine ecosystems.
De frivilliga riktlinjerna rekommenderar även att tillstånd utfärdas av flaggstaten och av kuststaten när fiskeverksamheten bedrivs enligt ett avtal om fisketillträde, eller till och med när den bedrivs utanför ramen för ett sådant avtal.
The IPOA-IUU provides that a flag state should issue authorisations to fish in waters outside its sovereignty or jurisdiction to vessels flying its flag.
Båda bör ha förvissat sig om att en sådan verksamhet inte kommer att undergräva hållbarheten hos bestånden i kuststatens vatten.
Those Voluntary Guidelines also recommend that an authorisation be given by the flag state and by the coastal state when the fishing activities take place under a fisheries access agreement or even outside such an agreement.
År 2014 antog samtliga FAO-medlemmar, inklusive unionen och dess partner bland utvecklingsländerna, enhälligt de frivilliga riktlinjerna för säkerställande av hållbart småskaligt fiske i förbindelse med tryggad livsmedelsförsörjning och fattigdomsutrotning.
They should both be satisfied that such activities will not undermine the sustainability of the stocks in the coastal state’s waters.
Punkt 5.7 i dessa riktlinjer betonar att småskaligt fiske vederbörligen bör beaktas innan avtal om tillträde till resurser ingås med tredjeländer och tredje parter.
In 2014, all members of the FAO, including the Union and its developing country partners, unanimously adopted the Voluntary Guidelines on Securing Sustainable Small-scale Fisheries in the Context of Food Security and Poverty Eradication.
Dessa riktlinjer uppmanar till antagandet av åtgärder för långsiktigt bevarande och hållbart nyttjande av fiskeresurser och för säkerställande av en ekologisk grund för livsmedelsproduktion, och betonar vikten av miljöstandarder för fiskeverksamhet utanför unionens vatten som inbegriper en ekosystemansats i fiskeriförvaltningen tillsammans med försiktighetsansatsen.
Point 5.7 of those Guidelines highlights that small-scale fisheries should be given due consideration before agreements on resource access are entered into with third countries and third parties.
Om det finns bevis för att de villkor på vilka ett fisketillstånd har utfärdats inte längre uppfylls ska flaggmedlemsstaten vidta lämpliga åtgärder, inbegripet att ändra eller dra in fisketillståndet samt, om så är nödvändigt, att tillämpa effektiva, proportionella och avskräckande sanktioner.
Those Guidelines call for the adoption of measures for the long-term conservation and sustainable use of fisheries resources and for the securing of the ecological foundation for food production, underlining the importance of environmental standards for fishing activities outside Union waters that include an ecosystem-based approach to fisheries management together with the precautionary approach.
Om ett unionsfartyg vid fiske inom ramen för en regional fiskeriförvaltningsorganisation eller ett hållbart fiskepartnerskapsavtal inte uppfyller villkoren för ett fisketillstånd och medlemsstaten inte vidtar lämpliga åtgärder för att avhjälpa situationen, ens efter att ha uppmanats till detta av kommissionen, bör kommissionen dra slutsatsen att inga lämpliga åtgärder har vidtagits.
If there is evidence that the conditions on the basis of which a fishing authorisation has been issued are no longer met, the flag Member State should take appropriate action, including amending or withdrawing the authorisation and, if necessary, imposing effective, proportionate and dissuasive sanctions.
Kommissionen bör då vidta ytterligare åtgärder för att se till att det berörda fartyget inte fiskar så länge villkoren inte är uppfyllda.
In fisheries under a regional fisheries management organisation (‘RFMO’) or a Sustainable Fisheries Partnership Agreement (‘SFPA’), if a Union fishing vessel does not comply with the conditions for a fishing authorisation and the Member State fails to take appropriate action to remedy the situation, even after having been required to do so by the Commission, the Commission should conclude that no appropriate action has been taken.
Unionen åtog sig vid Förenta nationernas toppmöte om hållbar utveckling den 25 september 2015 att genomföra den resolution som innehåller resultatdokumentet Att förändra vår värld: Agenda 2030 för hållbar utveckling, inbegripet mål 14 för hållbar utveckling Bevara och hållbart nyttja haven och de marina resurserna i syfte att uppnå en hållbar utveckling samt mål 12 för hållbar utveckling Främja hållbara konsumtions- och produktionsmönster och deras delmål.
Consequently, the Commission should take additional action to make sure that the vessel concerned should no longer fish as long as the conditions are not met.
Målet för den gemensamma fiskeripolitiken, såsom detta anges i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1380/2013 [7] (nedan kallad grundförordningen), är att säkerställa att fiskeverksamheten är miljömässigt, ekonomiskt och socialt hållbar och förvaltas i överensstämmelse med målen att uppnå nytta i ekonomiskt och socialt hänseende och i sysselsättningshänseende och att återställa och bevara fiskbestånden över nivåer som möjliggör maximal hållbar avkastning samt att bidra till att trygga livsmedelsförsörjningen.
The Union committed itself at the United Nations Summit on Sustainable Development on 25 September 2015 to implementing the resolution containing the outcome document entitled ‘Transforming our world: the 2030 Agenda for Sustainable Development’, including Sustainable Development Goal 14 which is to ‘conserve and sustainably use the oceans, seas and marine resources for sustainable development’, as well as Sustainable Development Goal 12 which is to ‘ensure sustainable consumption and production patterns’ and their targets.
Vid genomförandet av denna politik måste man också beakta målen för utvecklingssamarbetet i enlighet med artikel 208.1 andra stycket i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat EUF-fördraget).
The objective of the common fisheries policy (CFP), as set out in Regulation (EU) No 1380/2013 of the European Parliament and of the Council [7] (the ‘Basic Regulation’), is to ensure that fishing activities are environmentally, economically and socially sustainable and are managed consistently with the objectives of achieving economic, social and employment benefits, and of restoring and maintaining fish stocks above levels which can produce maximum sustainable yield and that they are contributing to the availability of food supplies.
Enligt grundförordningen måste också hållbara fiskepartnerskapsavtal begränsas till överskottsfångster i enlighet med artikel 62.2 och 62.3 i Unclos.
It is also necessary, in implementing this policy, to take account of development cooperation objectives in accordance with the second subparagraph of Article 208(1) of the Treaty on the Functioning of the European Union (‘TFEU’).
I grundförordningen betonas behovet av att främja den gemensamma fiskeripolitikens mål på internationell nivå och säkerställa att unionens fiskeverksamhet utanför unionens vatten grundar sig på de principer och standarder som är tillämpliga enligt unionsrätten, och att samtidigt främja likvärdiga förutsättningar för unionsaktörer och tredjelandsaktörer.
The Basic Regulation also requires that SFPAs be limited to surplus catches as referred to in Article 62(2) and (3) of UNCLOS.
Avsikten med tillståndsförordningen var att upprätta en gemensam grund för tillståndsgivning för fiskeverksamhet som bedrivs av unionsfartyg utanför unionens vatten, i syfte att stödja kampen mot olagligt, orapporterat och olagligt fiske (nedan kallat IUU-fiske) och bättre kontrollera och övervaka unionsflottan i hela världen, samt fastställa villkor för tillstånd för tredjeländers fiskefartyg att fiska i unionens vatten.
The Basic Regulation stresses the need to promote the objectives of the CFP internationally, ensuring that Union fishing activities outside Union waters are based on the same principles and standards as those applicable under Union law, while promoting a level playing field for Union operators and third-country operators.
Rådets förordning (EG) nr 1005/2008 [8] (nedan kallad IUU-förordningen) antogs parallellt med tillståndsförordningen, och rådets förordning (EG) nr 1224/2009 [9] (nedan kallad kontrollförordningen) antogs ett år senare.
The FAR was intended to establish common ground for authorising fishing activities to be carried out by Union vessels outside Union waters with a view to supporting the fight against illegal, unreported and undeclared (‘IUU’) fishing and better control and monitoring of the Union fleet across the globe, as well as conditions for the authorising of third-country vessels fishing in Union waters.
Dessa förordningar utgör de tre pelarna för genomförandet av den gemensamma fiskeripolitikens kontroll- och efterlevnadsbestämmelser.
Council Regulation (EC) No 1005/2008 [8] (the ‘IUU Regulation’) was adopted in parallel to the FAR, and Council Regulation (EC) No 1224/2009 [9] (‘the Control Regulation’) was adopted a year later.
IUU-förordningen, tillståndsförordningen och kontrollförordningen genomfördes dock inte konsekvent; det förekom framför allt inkonsekvenser mellan tillståndsförordningen och kontrollförordningen.
Those Regulations are the three implementing pillars of the control and enforcement provisions of the CFP.
Vid genomförandet av tillståndsförordningen upptäcktes också flera kryphål, eftersom vissa utmaningar på kontrollområdet inte täcktes, såsom befraktning, omflaggning och fisketillstånd som utfärdas av en behörig myndighet i ett tredjeland till ett unionsfiskefartyg utanför ramen för ett hållbart fiskepartnerskapsavtal (nedan kallade direkttillstånd).