natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It was inserted in the text during the negotiations and it is directly inspired by Guideline 2(5) of the Council of Europe ‘Twenty Guidelines on forced return’ [55], which provides that ‘Before deciding to issue a removal order in respect of a separated child, assistance — in particular legal assistance — should be granted with due consideration given to the best interests of the child’.
Om ett inreseförbud som utfärdats i enlighet med återvändandedirektivet fortfarande är i kraft när en treårsöversyn genomförs (till exempel om inreseförbudet fastställdes för fem år och inte har återkallats under tiden) får medlemsstaterna behålla registreringen i SIS under de återstående två åren om registreringen fortfarande är nödvändig med hänsyn till bedömningskriterierna, dvs. artikel 11 i återvändandedirektivet i förening med artikel 112.4 Schengenkonventionen eller artikel 29.4 i SIS II-förordningen.
The different roles and responsibilities of the actors must be clear and transparent in particular for the unaccompanied minor to allow for his/her active involvement and effective participation in all matters concerning him/her.
dessa nationella förfaranden följer unionslagstiftningens allmänna principer och respekterar de grundläggande rättigheterna såsom de fastställs i EU-stadgan, särskilt rätten att bli hörd och rätten till ett effektivt rättsmedel och en rättvis rättegång.
Specific emphasis should be given to the need to discuss with the minor in advance and throughout any processes and procedures, as well as all decisions affecting him/her.
En medlemsstat kan inte utfärda ett återvändandebeslut och åtföljande inreseförbud för personer som inte vistas på dess territorium.
Minors should be informed in a child-sensitive and age- and context- appropriate manner on their rights, on procedures and on services available for their protection.
I en situation när en sådan person har avvikit (till exempel efter att ha fått avslag på en asylansökan) men fortfarande kan antas befinna sig på medlemsstatens territorium får ett återvändandebeslut (med inreseförbud) antas i personens utevaro enligt nationell lagstiftning.
Timing of the ‘assistance’: the assistance by appropriate bodies should start at the earliest point in time, and it shall start before issuing a return decision.
Tidigare olaglig vistelse: medlemsstaterna kan inte utfärda ett återvändandebeslut och ett åtföljande inreseförbud i enlighet med återvändandedirektivet för personer som inte vistas på deras territorium, inbegripet tredjelandsmedborgare som tidigare (i det förflutna) har vistats olagligt där och återvänt till ett tredjeland innan deras olagliga vistelse upptäcktes.
That implies a timely age assessment based on the benefit of the doubt.
Om sådana personer reser in i en medlemsstat igen och åtgärder enligt återvändandedirektivet (återvändandebeslut, inreseförbud) antas får hänsyn tas till tidigare olaglig vistelse/olagliga vistelser som en försvårande omständighet när inreseförbudets varaktighet fastställs.
Assistance should be a continuous and stable process, including during the return phase.
Tidigare olaglig vistelse i andra medlemsstater får också beaktas som en försvårande omständighet när inreseförbudets varaktighet fastställs.
It may also cover the post-return phase, to ensure adequate follow-up of return.
Enligt återvändandedirektivet är medlemsstaterna skyldiga att utfärda ett inreseförbud i två ”villkorade” fall:
If needed, a transfer of guardianship from the Member State to the country of return in line with Article 10(2) of the Return Directive should be achieved.
om ingen tidsfrist för frivillig avresa har beviljats, eller
Age assessment: the Return Directive contains no provisions on age assessment.
om åläggandet att återvända inte har hörsammats.
Based on a systematic interpretation of the Union immigration and asylum acquis, the Commission recommends to refer to the provisions of Article 25(5) of the Asylum Procedures Directive, as well as to take into account related documents developed for instance by the European Asylum Support Office [56].Continuity of assistance in asylum and return procedures: Although the legal basis between the guardianship provided for to asylum seekers and the ‘assistance’ required for unaccompanied minors/children in the return process differ, close links between the requirements laid down in the asylum acquis and in the Return Directive exist and continuity of assistance in asylum and return procedures should be sought.
I alla övriga fall (alla återvändandebeslut som antas enligt återvändandedirektivet som inte faller under de två ”villkorade” fallen) får återvändandebeslut åtföljas av ett inreseförbud.
Provision of mere guardianship is not sufficient to comply with the obligation to provide assistance to minors, since ‘assistance by appropriate bodies’ means more than mere guardianship.
Detta innebär att ett inreseförbud kan antas även om personen avreste frivilligt.
Legal basis: Return Directive — Article 10(2)
Medlemsstaterna har dock handlingsfrihet i detta avseende och uppmuntras att använda den på ett sätt som främjar frivillig avresa.
Before removing an unaccompanied minor from the territory of a Member State, the authorities of that Member State shall be satisfied that he or she will be returned to:
Inreseförbudets varaktighet ska fastställas i enlighet med nationell lag som införlivar återvändandedirektivet, med vederbörlig hänsyn till alla relevanta omständigheter i det enskilda fallet.
a member of his or her family,
När inreseförbudets varaktighet fastställs bör särskild hänsyn tas till försvårande eller förmildrande omständigheter som är kända för den utfärdande myndigheten, såsom huruvida
a nominated guardian, or
tredjelandsmedborgaren redan tidigare har varit föremål för ett beslut om återvändande eller avlägsnande,
adequate reception facilities in the State of return.
tredjelandsmedborgaren redan tidigare har fått stöd för frivillig avresa och/eller återanpassning,
Among the options provided for by Article 10(2) of the Return Directive, it is recommended that the return to family members should be the preferred one, unless this is manifestly not in the child's best interests.
tredjelandsmedborgaren redan utan tillstånd har rest in på en medlemsstats territorium medan ett inreseförbud var i kraft,
Member States should therefore undertake efforts to establish the identity and nationality of the unaccompanied minor and to trace family members.
tredjelandsmedborgaren har samarbetat eller har varit ovillig att samarbeta i förfarandet för återvändande,
Return to a guardian or an adequate reception facility can be an acceptable alternative under certain conditions.
tredjelandsmedborgaren har visat sig villig att avresa frivilligt.
The Commission recommends that Member States put in place appropriate reintegration measures targeting unaccompanied minors who return to their country of origin, and ensure prompt access to such measures both before departure and after arrival in the third country of return.
Som en generell regel får inreseförbudets varaktighet inte överstiga fem år.
Family tracing: Member States should launch procedures for tracing the parents or family members of unaccompanied minors as soon as possible, involving the appointed guardian and/or a person responsible for child protection.
När den konkreta varaktigheten för ett inreseförbud fastställs måste medlemsstaterna göra en individuell granskning av alla relevanta omständigheter och respektera proportionalitetsprincipen.
To facilitate family tracing as well as for identifying a guardian or an adequate facility in view of return, the competent national authorities should take measures to work in cooperation with consular services, liaison officers, child protection bodies, international organisations and NGOs in the country of return, making full use of existing cross-border cooperation channels.
En medlemsstat kan tillämpa olika tidsramar för typiska kategorier av fall, såsom tre år som allmän standardregel, fem år vid försvårande omständigheter (till exempel upprepade överträdelser av migrationslagstiftningen) och ett år vid förmildrande omständigheter (såsom överträdelser enbart på grund av försumlighet) som allmän vägledning för sin förvaltning, men det måste säkerställas att varje fall bedöms individuellt i enlighet med proportionalitetsprincipen.
Voluntary departure of minors: in principle, Article 10(2) only applies to situations where the minor is removed and not situations where the minor is leaving the Member State voluntarily.
Medlemsstaterna får i sina nationella lagar och författningar fastställa allmänna kriterier till vilka hänsyn tas när inreseförbudets varaktighet fastställs på individuell basis i enlighet med artikel 11.2 i återvändandedirektivet.
Taking into account the Member States' obligation deriving from the requirement to take into due account the best interests of the child, it is recommended to also assess the situation in the family and the situation and reception conditions in the country of return in cases of voluntary departure.
Allvarligt hot mot allmän ordning, allmän säkerhet eller nationell säkerhet: om ett allvarligt hot föreligger mot allmän ordning, allmän säkerhet eller nationell säkerhet får inreseförbud utfärdas för en längre period än fem år.
The adequacy of reception facilities in the country of return needs to be assessed on a case-by-case basis, taking into account the individual circumstances and the age of the returned minor.
Faktorer som medlemsstaterna får ta hänsyn till när sådana hot fastställs kan vara såväl brott som allvarliga administrativa överträdelser (till exempel upprepad användning av falska identitetshandlingar, upprepade och avsiktliga överträdelser av migrationslagstiftningen).
A mere reception by the border police in the country of return without any necessary follow-up measures or flanking measures cannot be considered as ‘adequate reception’.
Ingen av dessa faktorer kan dock automatiskt och i sig anses utgöra ett hot mot allmän ordning: Medlemsstaterna måste alltid utföra en individuell granskning av alla relevanta omständigheter och respektera proportionalitetsprincipen.
Member State should pay particular attention to availability of appropriate housing, access to healthcare and education in the country of return.
Återvändandedirektivet ger ingen definition av den exakta innebörden av termerna, och domstolens rättspraxis när det gäller användningen av dem i andra migrationsdirektiv och i sammanhang som rör fri rörlighet är inte direkt tillämplig på återvändandedirektivet eftersom problem och sammanhang skiljer sig.
Member States shall respect Article 20 of the UN Convention on the Rights of the Child and are encouraged to meet the UN Guidelines for the alternative care of children [57].11.
Inga obegränsade inreseförbud: ett inreseförbuds varaktighet är en viktig del av beslutet om inreseförbud.
Legal basis: Return Directive — Article 3(6) and Article 11
När klockan ska börja ticka: I återvändandedirektivet fastställs inte uttryckligen från vilken tidpunkt tillämpningen av ett inreseförbud ska räknas.
‘Entry ban’ means an administrative or judicial decision or act prohibiting entry into and stay on the territory of the Member States for a specified period, accompanying a return decision.
Domstolen klargör dock denna fråga i målet Ouhrami [61], C-225/16.Domstolen klargjorde att varje medlemsstat inte kan ha frihet att fastställa ett inreseförbuds startpunkt eftersom detta skulle undergräva återvändandedirektivets och inreseförbudens syften.
Return decisions shall be accompanied by an entry ban:
Domstolen drog slutsatsen att ”[d]et framgår således av lydelsen, systematiken och det eftersträvade ändamålet med direktiv 2008/115/EG att den tidsperiod inreseförbudet avser inte börjar löpa förrän vid tidpunkten då den berörda personen faktiskt lämnade medlemsstaternas territorium” (punkt 53).
if no period for voluntary departure has been granted; or
Om ett inreseförbud skulle börja gälla före tredjelandsmedborgarens faktiska avresa skulle dess varaktighet förkortas orättmätigt.
if the obligation to return has not been complied with.
Domstolen beslutade därför att ”varaktigheten av det inreseförbud […] ska beräknas från och med tidpunkten då den berörda personen faktiskt lämnade medlemsstaternas territorium” (punkt 58).
In other cases return decisions may be accompanied by an entry ban.
Medlemsstaterna bör upprätta åtgärder för att kontrollera tredjelandsmedborgares faktiska avresedatum (se avsnitt 6.4 och 6.6) för att säkerställa att inreseförbuden börjar gälla samtidigt som personerna faktiskt avreser från medlemsstaternas territorium.
The length of the entry ban shall be determined with due regard to all relevant circumstances of the individual case and shall not in principle exceed five years.
Rättslig grund: Artikel 11.3 i återvändandedirektivet.
It may however exceed five years if the third-country national represents a serious threat to public policy, public security or national security.
Första stycket: Medlemsstaterna ska överväga att upphäva ett inreseförbud, eller besluta att det tills vidare inte ska gälla, om en tredjelandsmedborgare som är föremål för ett inreseförbud utfärdat i enlighet med punkt 1 andra stycket kan visa att han eller hon har lämnat en medlemsstats territorium i full överensstämmelse med ett beslut om återvändande.
The return-related entry bans foreseen in the Return Directive are intended to have preventive effects and to foster the credibility of Union return policy by sending a clear message that those who disregard migration rules in EU Member States will not be allowed to re-enter any EU Member State for a specified period of time.
Möjligheten att upphäva ett inreseförbud eller besluta att det tills vidare inte ska gälla i fall där en återvändare har lämnat en medlemsstats territorium helt i överensstämmelse med ett återvändandebeslut (exempelvis inom tidsfristen för frivillig avresa) bör användas som ett incitament för att uppmuntra frivillig avresa.
The Directive obliges Member States to issue an entry ban in two ‘qualified’ cases: (i) no period for voluntary departure granted; and (ii) obligation to return not complied with.
Medlemsstaterna ska i sina nationella lagar och författningar erbjuda möjligheten att upphäva ett inreseförbud eller besluta att det tills vidare inte ska gälla under dessa omständigheter.
In all other cases, return decisions may be accompanied by an entry ban.
Man bör försöka göra sådana förfaranden lätt åtkomliga för den återvändande och se till att de fungerar i praktiken.
The length of the entry ban must be determined with due regard to all relevant circumstances of the individual case.
Det finns olika möjligheter att tillåta återvändare att lämna bevis för att han eller hon har lämnat EU:s territorium, såsom en utresestämpel i den återvändandes pass, uppgifter i nationella gränssystem eller att den återvändande rapporterar tillbaka från en medlemsstats konsulära representation i ett tredjeland.
In principle it should not exceed five years.
Förkorta inreseförbuds varaktighet: Medlemsstaterna har också frihet att förkorta ett befintligt inreseförbud under de omständigheter som tas upp i artikel 11.3 i återvändandedirektivet.
Only in cases of serious threat to public policy, public security or national security, the entry ban may be issued for a longer period.
Medlemsstaternas möjlighet att upphäva ett inreseförbud enligt artikel 11.3 kan tolkas som att det även täcker ett delvis upphävande (dvs. förkortning) av ett inreseförbud.
The rules on return-related entry bans under the Return Directive leave unaffected entry bans issued for other purposes not related to migration, such as entry bans to third-country nationals who have committed serious criminal offences or for whom there is a clear indication that there is an intention to commit such an offence (see Article 24(2) of Regulation (EC) No 1987/2006 of the European Parliament and of the Council [58] (the ‘SIS II Regulation’)) or entry bans constituting a restrictive measure adopted in accordance with Chapter 2 of Title V TEU, including measures implementing travel bans issued by the United Nations Security Council.
Andra stycket: Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 1 första stycket led b, ska beslut om inreseförbud inte fattas avseende offer för människohandel som har beviljats uppehållstillstånd i enlighet med direktiv 2004/81/EG, förutsatt att den berörda tredjelandsmedborgaren inte utgör något hot mot allmän ordning, allmän säkerhet eller nationell säkerhet.
11.1.
Tredje stycket: Medlemsstaterna får i enskilda fall av humanitära skäl avstå från att utfärda eller upphäva ett inreseförbud, eller besluta att det tills vidare inte ska gälla.
EU-wide effect
Medlemsstaterna får i enskilda fall enbart av humanitära skäl avstå från att utfärda inreseförbud, särskilt i de villkorade fall som föreskrivs i artikel 11.1 a och 11.1 b i återvändandedirektivet; sådana skäl ska fastställas på nationell nivå.
An entry ban prohibits entry into the territory of all the Member States: the wording of recital 14 of the Return Directive and a systematic comparison of all the linguistic versions of the Directive (in particular the English and French texts) make clear that an entry ban prohibits entry and stay on the territory of all Member States.
Medlemsstaterna får också av humanitära skäl upphäva befintliga inreseförbud eller besluta att de tills vidare inte ska gälla.
The Danish version, which uses the singular (‘ophold på en medlemsstats’), contains an evident translation mistake.
Denna frivilliga klausul ger medlemsstaterna möjlighet att utnyttja den i enlighet med sina nationella lagar och författningar.
The EU-wide effect of an entry ban is one of the key European added values of the Directive.
Fjärde stycket: Medlemsstaterna får i enskilda fall eller i vissa kategorier av fall av andra skäl återkalla ett inreseförbud, eller besluta att det tills vidare inte ska gälla.
The EU-wide effect of an entry ban must be clearly stated in the entry ban decision issued to a third-country national.
Medlemsstaterna får på nationell nivå även i andra fall än humanitära återkalla ett inreseförbud eller besluta att det tills vidare inte ska gälla.
Entry bans are binding on all Member States bound by the Return Directive, that is to say all Member States (except the United Kingdom and Ireland) plus the Schengen Associated countries (Switzerland, Norway, Iceland and Liechtenstein).
Vid humanitära katastrofer (såsom jordbävningar, andra naturkatastrofer eller väpnade konflikter) i tredjeländer som kan leda till en massiv tillströmning av fördrivna personer kan de formella förfarandena för upphävande av inreseförbud i enskilda fall ta alltför lång tid eller inte gå att tillämpa.
Informing other Member States about issued entry bans: it is essential to inform other Member States about all entry bans which have been issued.
Därför finns möjligheten till ett övergripande tillfälligt eller slutgiltigt upphävande av befintliga inreseförbud som gäller de berörda grupperna.
Entering an entry ban alert into the SIS in application of Article 24(3) of the SIS II Regulation is the main — but not the exclusive — means for informing other Member States about the existence of an entry ban and for ensuring their successful enforcement.
Ett behov av att återkalla inreseförbud som har utfärdats korrekt enligt återvändandedirektivet kan också uppstå gentemot tredjelandsmedborgare som senare kan styrka att de åtnjuter fri rörlighet enligt unionsrätten, till exempel efter att ha blivit familjemedlemmar till medborgare i EU, EES eller Schweiz som omfattas av artikel 21 i EUF-fördraget eller direktiv 2004/38/EG.
Member States should therefore ensure that entry ban alerts are systematically entered in the SIS.
När medlemsstaterna fastställer hur länge ett ytterligare inreseförbud ska gälla ska medlemsstaterna ta hänsyn till om den berörda personen har brutit mot ett inreseförbud.
As regards those Member States which have no access to SIS, information exchange may be achieved through other channels (for example. bilateral contacts).
Enligt skäl 14 i återvändandedirektivet anges uttryckligen att ”[i]nreseförbudets varaktighet bör fastställas med hänsyn till alla relevanta omständigheter i det enskilda fallet och bör i normala fall inte överstiga fem år.
Purely national entry bans: it is not compatible with the Return Directive to issue purely national migration-related entry bans.
Att den berörda tredjelandsmedborgaren redan har omfattats av mer än ett beslut om återvändande eller beslut om avlägsnande, eller har rest in på en medlemsstats territorium under tiden för ett inreseförbud bör i detta sammanhang särskilt beaktas”.
National legislation must foresee that entry bans issued in connection with return decisions prohibit entry and stay in all Member States, for instance by setting an obligation to systematically enter all such entry bans into the SIS.
Återvändandedirektivet medger att medlemsstaterna tillämpar ytterligare sanktioner enligt nationella författningar (till exempel böter), under förutsättning att direktivets ändamålsenliga verkan kvarstår samt att domstolens relevanta rättspraxis följs i detta avseende.
However, in the case of a third-country national subject of an entry ban issued by Member State A who has a residence permit issued by Member State B, where Member State B does not want to revoke this permit, and following an Article 25 SIC consultation referred to in Article 11(4) of the Return Directive, Member State A shall withdraw the EU-wide entry ban, but may put the third-country national on its national list of alerts under Article 25(2) last sentence SIC (lex specialis) (see also section 11.8).
När medlemsstaterna gör detta ska de inte göra skillnad mellan inreseförbud utfärdade av de egna nationella myndigheterna och de som utfärdats av myndigheter i andra medlemsstater eftersom detta skulle undergräva det harmoniserande syftet med ett EU-inreseförbud enligt återvändandedirektivet.
Registration of entry bans in SIS: according to currently applicable legislation, Member States may register alerts related to entry bans issued in accordance with the Return Directive in the SIS, but are not obliged to do so.
Medlemsstaterna kan tillämpa straffrättsliga påföljder mot tredjelandsmedborgare som vistas olagligt och som inte hörsammat ett gällande inreseförbud efter återvändandet (domstolens dom i målet Celaj, C-290/14, se avsnitt 4 ovan).
However, in order to give full effect to the European dimension of entry bans issued under the Return Directive, Member States should systematically do so.
I artikel 11.5 i återvändandedirektivet klargörs att bestämmelserna om inreseförbud i samband med återvändande gäller utan att det påverkar rätten till internationellt skydd enligt EU:s asylregelverk: Detta innebär att tidigare utfärdade inreseförbud enligt återvändandedirektivet inte kan rättfärdiga återvändande eller kriminalisering av tredjelandsmedborgare som har tillstånd att resa in i eller vistas i EU som asylsökande eller som söker internationellt skydd – se domstolens dom i målet Celaj, C-290/14, punkt 32.
Relation between the 3-year review of alerts entered into the SIS (under Article 112 SIC and Article 29 SIS II Regulation) and the length of the entry ban fixed under the Return Directive: the review of alerts entered into the SIS is a procedural requirement aimed at making sure that alerts are only kept for the time required to achieve the purpose for which they were entered.
Det ska beslutas att sådana inreseförbud tills vidare inte ska gälla (under ett pågående asylförfarande) eller upphävas (när internationellt skydd har beviljats).
It does not impact the substantive decision of the Member States to determine the length of an entry ban in accordance with the provisions of the Return Directive.
Rättslig grund: Artikel 11.4 i återvändandedirektivet Artikel 25 i konventionen om tillämpning av Schengenavtalet.