natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Holders of a return decision issued by another Member State
Gripande i samband med en utresekontroll
Relation with Dublin rules
Innehavare av ett återvändandebeslut utfärdat av en annan medlemsstat
Illegally staying third-country national holding a right to stay in another Member State
Förhållandet till Dublinreglerna
Illegally staying third-country national covered by existing bilateral agreements between Member States
Tredjelandsmedborgare vars vistelse är olaglig men som har rätt att vistas i en annan medlemsstat
Illegally staying third-country national benefiting from humanitarian (or other) permit/authorisation
Tredjelandsmedborgare vars vistelse är olaglig och som omfattas av befintliga bilaterala avtal mellan medlemsstaterna
Illegally staying third-country national subject of a pending procedure renewing a permit/authorisation
Tredjelandsmedborgare vars vistelse är olaglig och som har uppehållstillstånd eller andra former av tillstånd av humanitära skäl
Special rules in legal migration directives on readmission between Member States in cases of intra-Union mobility
Tredjelandsmedborgare vars vistelse är olaglig och som omfattas av ett pågående förfarande för förnyelse av ett uppehållstillstånd eller annan typ av tillstånd
VOLUNTARY DEPARTURE
Särskilda regler i direktiven om laglig migration för återtagande mellan medlemsstater vid rörlighet inom unionen
Extended period for voluntary departure
FRIVILLIG AVRESA
Obligations pending voluntary departure
Förlängd tidsfrist för frivillig avresa
Counter-indications
Förpliktelser under tidsfristen för frivillig avresa
Practical compliance — transit by land
Faktorer som talar emot förlängd tidsfrist
Practical compliance — transit by air
Praktisk efterlevnad – transitering landvägen
Recording of voluntary departure
Praktisk efterlevnad – transitering med flyg
REMOVAL
Registrering av frivillig avresa
Removal by air
AVLÄGSNANDE
Transit by air
Avlägsnande med flyg
Joint removal operations by air
Transitering med flyg
Return operations coordinated by the European Border and Coast Guard Agency
Gemensamma avlägsnandeinsatser med flyg
FORCED-RETURN MONITORING
Återvändandeinsatser som samordnas av Europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån
POSTPONEMENT OF REMOVAL
ÖVERVAKNING VID PÅTVINGAT ÅTERVÄNDANDE
RETURN OF UNACCOMPANIED MINORS
UPPSKJUTANDE AV VERKSTÄLLIGHET
Assistance by appropriate bodies
ENSAMKOMMANDE BARNS ÅTERVÄNDANDE
Return to a family member, a nominated guardian or adequate reception facilities
Stöd av lämpliga organ
ENTRY BANS
Återvändande till en familjemedlem, en utsedd förmyndare eller en lämplig mottagningsenhet
EU-wide effect
INRESEFÖRBUD
Use of SIS II
Verkan i hela EU
Procedural issues
Använda SIS II
Reasons for issuing entry bans
Förfarandefrågor
Length of entry bans
Skäl till att utfärda inreseförbud
Withdrawal, shortening and suspension of entry bans
Inreseförbuds varaktighet
Sanctions for non-respect of entry ban
Återkallande/förkortning/beslut om tillfällig ogiltighet av inreseförbud
Consultation between Member States
Sanktioner om ett inreseförbud inte respekteras
‘Historic’ entry bans
Samråd mellan medlemsstaterna
PROCEDURAL SAFEGUARDS
”Historiska” inreseförbud
Right to good administration and right to be heard
RÄTTSSÄKERHETSGARANTIER
Decisions related to return
Rätt till god förvaltning och rätten att bli hörd
Form of decisions and translation
Beslut förknippade med återvändande
Legal remedies
Beslutens form och översättning
Linguistic assistance and free legal aid
Rättsmedel
SAFEGUARDS PENDING RETURN
Språklig hjälp och kostnadsfri rättshjälp
Written confirmation
GARANTIER I AVVAKTAN PÅ ÅTERVÄNDANDE
Situations of protracted irregularity
Skriftlig bekräftelse
DETENTION
Situationer med långvarig irreguljär status
Circumstances justifying detention
FÖRVAR
Form and initial review of detention
Omständigheter som motiverar förvar
Regular review of detention
Form och inledande prövning av förvarsbeslutet
Ending of detention
Regelbunden omprövning av beslutet om förvar
Absence of reasonable prospect of removal
Upphörande av hållandet i förvar
Reaching the maximum period of detention
Inga rimliga utsikter till ett avlägsnande
Re-detention of returnees
När den längsta perioden för förvar nås
Application of less coercive measures after ending of detention
Förnyat förvar av återvändare
DETENTION CONDITIONS
Tillämpning av mindre ingripande åtgärder efter att hållande i förvar upphört
Initial police custody
FÖRHÅLLANDEN I SAMBAND MED FÖRVAR
Use of specialised facilities as a general rule
Inledande kvarhållande
Separation from ordinary prisoners
Användning av särskilda anläggningar som huvudregel
Material detention conditions
Avskiljande från vanliga interner
DETENTION OF MINORS AND FAMILIES
Materiella förhållanden i samband med förvar
EMERGENCY SITUATIONS
FÖRVAR AV UNDERÅRIGA OCH FAMILJER
TRANSPOSITION, INTERPRETATION AND TRANSITIONAL ARRANGEMENTS
NÖDSITUATIONER
SOURCES AND REFERENCE DOCUMENTS
INFÖRLIVANDE, TOLKNING OCH ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER
ABBREVIATIONS
KÄLLOR OCH REFERENSDOKUMENT
FOREWORD
FÖRKORTNINGAR
This Return Handbook provides guidance to national authorities competent for carrying out return related tasks, including police, border guards, migration authorities, staff of detention facilities and monitoring bodies.
FÖRORD
It covers standards and procedures in Member States for returning illegally staying third-country nationals and is based on Union legal instruments regulating this issue, primarily Directive 2008/115/EC of the European Parliament and of the Council [1] (the ‘Return Directive’).
Denna handbok om återvändande ger vägledning för de nationella myndigheter som har behörighet att utföra uppgifter i samband med återvändande och omfattar polisen, gränsvakter, migrationsmyndigheter, personalen på förvarsenheter och övervakningsorgan.
Return procedures are in practice often linked with other types of procedures (asylum procedures, border control procedures, procedures leading to a right to enter, stay or reside), which are regulated by other relevant Union and national legislation.
Den behandlar normer och förfaranden i medlemsstaterna för återvändande av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i medlemsstaterna och innehållet bygger på EU:s rättsliga instrument som reglerar denna fråga, främst Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/115/EG [1] (nedan kallat återvändandedirektivet).
In those cases, Member States should ensure close cooperation between the different authorities involved in such procedures.
Återvändandeförfaranden är i praktiken ofta kopplade till andra typer av förfaranden (asylförfaranden, gränskontrollförfaranden, förfaranden som leder till rätt till inresa, rätt att stanna eller rätt att uppehålla sig) som regleras genom annan relevant unionslagstiftning och nationell lagstiftning.
The current version, revised in 2017, builds upon the Commission Recommendation of 7 March 2017 [3] and features additional guidance to national authorities on how the rules of the Return Directive be used to improve the effectiveness of the return systems, while ensuring full observance of fundamental rights.
För ett effektivt återvändandesystem krävs utöver lämpliga normer och förfaranden också en enhetlig och väl integrerad organisation av kompetensen på nationell nivå.
Beyond appropriate standards and procedures, an effective return system needs to count on a streamlined and well integrated organisation of competences at national level.
Detta innebär förmåga att mobilisera alla de aktörer som är involverade i återvändanderelaterade förfaranden (till exempel brottsbekämpande myndigheter och migrationsmyndigheter, men också rättsväsendet, myndigheter för skydd av barn, sjukvården och socialtjänsten samt personalen på förvarsenheter) och samordna deras åtgärder i överensstämmelse med deras roller och ansvarsområden för att få igång snabba och adekvata sektorsövergripande insatser för att hantera enskilda återvändandefall.
This means being able to mobilise all the actors involved in return-related procedures (for example law enforcement and immigration authorities, but also the judiciary, child protection authorities, medical and social services, staff of detention facilities) and coordinate their actions, in accordance with their role and remit, to trigger swift and adequate multi-disciplinary responses to manage individual return case.
Nationella återvändandesystem behöver stödjas av att det finns tillräckligt mycket utbildad och kompetent personal som kan mobiliseras snabbt – vid behov när som helst på dygnet – särskilt om antalet genomförda återvändanden och därmed arbetsbördan ökar, och som vid behov kan stationeras vid unionens yttre gräns för att vidta omedelbara åtgärder för att hantera migrationstrycket.
National return systems need to count on the support of a sufficient number of trained and competent staff, who can be mobilised quickly — if needed on a 24/7 basis — particularly in case of an increasing burden in implementing returns, and who can be deployed, if necessary, at the external border of the Union to take immediate measures in response to migratory pressure.
Ett kontinuerligt utbyte av operativ information med Europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån och andra medlemsstater bör därför säkerställas, liksom att man förlitar sig på det tekniska och operativa stöd byrån kan ge.
For that purpose, they should ensure continuous exchange of operational information with the European Border and Coast Guard Agency and other Member States, and can rely on the technical and operational support that the Agency can provide.
För att återvändandesystemen ska kunna svara på utmaningar bör medlemsstaterna på bästa sätt utnyttja flexibiliteten i återvändandedirektivet och regelbundet se över och anpassa sina strukturer och sin återvändandekapacitet till de aktuella behoven för att förbli effektiva.
In order for the return systems to be able to respond to challenges, Member States should make the best use of the flexibility provided for by the Return Directive and regularly review and adapt their structures and return capacity to respond to the actual needs to remain effective.
Denna handbok medför inga rättsligt bindande skyldigheter för medlemsstaterna och fastställer inga nya rättigheter och skyldigheter.
This Handbook does not create any legally binding obligations upon Member States and it does not establish new rights and duties.
Den bygger till stor del på det arbete som genomförts av medlemsstaterna och kommissionen inom ramen för ”kontaktkommittén om återvändandedirektivet 2008/115/EG” under åren 2009–2017 och ger en omdisponerad och systematisk sammanfattning av de diskussioner som har ägt rum inom kommittén, som inte nödvändigtvis återspeglar konsensus mellan medlemsstaterna om hur rättsakterna ska tolkas.
It bases itself to a large extent on the work conducted by Member States and the Commission within the ‘Contact Committee Return Directive 2008/115/EC’ in the years 2009-2017 and regroups in a systematic and summarised form the discussions that have taken place within that forum, which do not necessarily reflect a consensus among Member States on the interpretation of the legal acts.
Den tolkningsbara delen av handboken åtföljs av en kompletterande vägledning om nytillkomna frågor (till exempel nya domar från Europeiska unionens domstol och internationella normer).
The interpretative part of the Handbook is complemented by guidance on newly arising issues (for example new judgements of the Court of Justice of the European Union, international standards).
Endast de rättsakter som handboken grundas på eller hänvisar till är rättsligt bindande och kan åberopas vid en nationell domstol.
Only the legal acts on which this Handbook is based on, or refers to, produce legally binding effects and can be invoked before a national jurisdiction.
Rättsligt bindande tolkningar av unionslagstiftningen kan endast ges av Europeiska unionens domstol.
Legally binding interpretations of Union law can only be given by the Court of Justice of the European Union.
Rättslig grund: Artikel 3.1 i återvändandedirektivet, artikel 2.5 i kodexen om Schengengränserna [4].Personer som inte är unionsmedborgare i den mening som avses i artikel 17.1 i fördraget och som inte heller är personer som åtnjuter fri rörlighet enligt unionslagstiftningen i enlighet med artikel 2.5 i kodexen om Schengengränserna.
Legal basis: Return Directive — Article 3(1); Schengen Borders Code [4] — Article 2(5)Any person who is not a citizen of the Union within the meaning of Article 17(1) of the Treaty and who is not a person enjoying the right of free movement under Union law, as defined in Article 2(5) of the Schengen Borders Code.
Följande kategorier av personer anses inte vara ”tredjelandsmedborgare”:
The following categories of person are not considered ‘third-country nationals’:
Personer som är unionsmedborgare i den mening som avses i artikel 20.1 i EUF-fördraget (tidigare artikel 17.1 i fördraget) = personer som är medborgare i en EU-medlemsstat [5].Personer som är medborgare i ett EES-land eller Schweiz.
Persons who are Union citizens within the meaning of Article 20(1) TFEU (previously Article 17(1) of the Treaty) = persons holding the nationality of an EU Member State [5];Persons holding the nationality of EEA/CH;
Familjemedlemmar till EU-medborgare som utövar sin rätt till fri rörlighet enligt artikel 21 i EUF-fördraget eller Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/38/EG [6].Familjemedlemmar till medborgare i EES eller Schweiz, som har samma rätt till fri rörlighet som unionsmedborgare.
Family members of Union citizens exercising their right to free movement under Article 21 TFEU or Directive 2004/38/EC of the European Parliament and of the Council [6];Family members of nationals of EEA/CH enjoying rights of free movement equivalent to Union citizens.
Alla andra personer, även statslösa personer [7], ska anses vara ”tredjelandsmedborgare”.
Any other person, including a stateless person [7], is to be considered ‘third-country national’.
Närmare klargörande:
Further clarification:
Familjemedlemmar till medborgare i EU, EES eller Schweiz, som genom sin anknytning har rätt till inresa och uppehåll tillsammans med unionsmedborgaren i värdmedlemsstaten är, oavsett deras nationalitet:
Members of the family of EU/EEA/CH nationals, who therefore have a right of entry and residence with the Union citizen in the host Member State irrespective of their nationality, are:
Maka/make och partner till en medborgare i EU, EES eller Schweiz, om det registrerade partnerskapet har ingåtts enligt lagstiftningen i en medlemsstat och om lagstiftningen i värdmedlemsstaten erkänner det registrerade partnerskapet som motsvarande ett äktenskap.
the spouse and, if contracted on the basis of the legislation of a Member State and recognised by the legislation of the host Member State as equivalent to marriage, the partner with whom the EU/EEA/CH citizen has contracted a registered partnership;
Släktingar i rakt nedstigande led under 21 år eller personer som han eller hon har ansvaret för, även barn till make/maka/partner eller personer som make/maka/partner har ansvaret för.
the direct descendants under the age of 21 or dependants, including those of the spouse or registered partner;
Släktingar i rakt uppstigande led som han eller hon har ansvaret för, även sådana släktingar till make/maka/partner.
the dependent direct relatives in the ascending line, including those of the spouse or registered partner.
Utöver kategorierna i punkterna a–c, kan även andra familjemedlemmar, under vissa förhållanden, ha rätt till fri rörlighet enligt unionslagstiftningen – särskilt om de har beviljats rätt till inresa och uppehåll enligt nationell lagstiftning tillämpad i enlighet med artikel 3.2 av direktiv 2004/38/EG.
In addition to the categories referred to in points (a) to (c), other members of the family can, under certain circumstances, also enjoy the right of free movement under Union law — notably when they have been granted the right of entry and residence under national law enacting Article 3(2) of Directive 2004/38/EC.
Tredjelandsmedborgare vars anspråk på att vara en familjemedlem till en unionsmedborgare med rätt till fri rörlighet enligt artikel 21 i EUF-fördraget eller direktiv 2004/38/EG har avslagits av en medlemsstat kan betraktas som en tredjelandsmedborgare.
Third-country nationals whose claim to be a family member of a Union citizen enjoying a Union right to free movement under Article 21 TFEU or Directive 2004/38/EC was rejected by a Member State may be considered as third-country national.
Sådana personer kan därför omfattas av återvändandedirektivets tillämpningsområde, och de miniminormer, förfaranden och rättigheter som föreskrivs i det måste tillämpas.
Such persons may therefore fall in the scope of application of the Return Directive and the minimum standards, procedures and rights foreseen therein will have to be applied.
Vid ett eventuellt överklagande av ett beslut om att en person inte omfattas av direktiv 2004/38/EG anser kommissionen att personen fortfarande – enligt en mer gynnsam bestämmelse i artikel 4 i återvändandedirektivet – ska kunna åtnjuta rättssäkerhetsgarantierna i kapitel VI i direktiv 2004/38/EG (till exempel när det gäller delgivning av och motivering till beslutet, den tid som tillåts för frivillig avresa och prövningsförfaranden).
However, as regards a possible appeal against the decision rejecting being a beneficiary of Directive 2004/38/EC, the Commission considers that the person will continue — as a more favourable provision under Article 4 of the Return Directive — to be able to rely on the procedural safeguards provided for in Chapter VI of Directive 2004/38/EC (for example, as regards notification and justification of decision, the time allowed to voluntarily leave the territory, redress procedures).
Rättslig grund: Artikel 3.2 i återvändandedirektivet, artikel 6 i kodexen om Schengengränserna.
Legal basis: Return Directive — Article 3(2); Schengen Borders Code — Article 6
Olaglig vistelse är vistelse på en medlemsstats territorium av en tredjelandsmedborgare som inte, eller inte längre, uppfyller de villkor för inresa som anges i artikel 5 i kodexen om Schengengränserna eller andra villkor för att resa in i, vistas eller vara bosatt i den medlemsstaten.
The presence on the territory of a Member State, of a third-country national who does not fulfil, or no longer fulfils the conditions of entry as set out in Article 5 of the Schengen Borders Code or other conditions for entry, stay or residence in that Member State.
Denna mycket breda definition innefattar alla tredjelandsmedborgare som inte har laglig rätt att vistas i en medlemsstat.
This very broad definition covers any third-country national who does not enjoy a legal right to stay in a Member State.
Alla tredjelandsmedborgare som befinner sig fysiskt på en medlemsstats territorium vistas där antingen lagligt eller olagligt.
Any third-country national physically present on the territory of an EU Member State is either staying legally or illegally.
Det finns inget tredje alternativ.
There is no third option.
Juridiska fiktioner enligt nationell lag som innebär att personer som fysiskt vistas i särskilt utsedda delar av medlemsstatens territorium (till exempel transitområden eller vissa gränsområden) inte ”vistas på territoriet” är irrelevanta i detta sammanhang, eftersom de skulle undergräva en harmoniserad tillämpning av EU:s lagstiftning om återvändande.
Legal fictions under national law which consider persons physically staying in specially designated parts of Member State territory (for example transit areas or certain border areas) as not ‘staying in the territory’ are irrelevant in this context, since this would undermine the harmonious application of the EU return acquis.
Däremot får medlemsstaten besluta att inte tillämpa vissa bestämmelser i lagstiftningen om återvändande för denna kategori av personer (se avsnitt 2 nedan).
Member States may, however, decide not to apply certain provisions of the return acquis to this category of persons (see section 2 below).
Efter kodifieringen av kodexen om Schengengränserna 2016, ska hänvisning i artikel 3.2 i återvändandedirektivet till artikel 5 i kodexen läsas som hänvisning till nuvarande artikel 6 i kodexen.
Following the 2016 codification of the Schengen Borders Code (SBC), reference to Article 5 SBC in Article 3(2) of the Return Directive shall be read as reference to current Article 6 SBC.
Följande kategorier av tredjelandsmedborgare anses till exempel vistas olagligt i den berörda medlemsstaten:
The following categories of third-country nationals are, for instance, considered as illegally staying in the Member State concerned:
Innehavare av ett uppehållstillstånd eller visum vars giltighet löpt ut.
Holders of an expired residence permit or visa;
Innehavare av ett uppehållstillstånd eller visum som har återkallats.
Holders of a withdrawn permit or visa;
Asylsökande som fått avslag på sin ansökan.
Rejected asylum seekers;
Asylsökande som har fått ett beslut om upphävande av sin rätt till vistelse som asylsökande.
Asylum applicants who have received a decision ending their right of stay as asylum seeker;
Personer som har nekats inresa vid gränsen.
Persons subject to a refusal of entry at the border;
Personer som hejdas i samband med olaglig gränspassage.
Persons intercepted in connection with irregular border crossing;
Irreguljära migranter som grips på en medlemsstats territorium.
Irregular migrants apprehended in Member States' territory;
Personer som hejdas när de utan laglig rätt transiterar genom en medlemsstats territorium för att nå en annan medlemsstat.
Persons intercepted while transiting through a Member State's territory to reach another Member State without legal entitlement;
Personer som inte har rätt att vistas i den medlemsstat där de grips (även om de har rätt att vistas i en annan medlemsstat).
Persons enjoying no right to stay in the Member State of apprehension (even though they are holding a right to stay in another Member State);
Personer som befinner sig på en medlemsstats territorium under en tidsfrist för frivillig avresa.
Persons present on Member State territory during a period for voluntary departure;
Personer som är föremål för uppskjutet avlägsnande.
Persons subject to postponed removal.
Följande kategorier av personer anses inte vistas olagligt eftersom de har laglig rätt (som kan vara tillfällig) att vistas i den berörda medlemsstaten:
The following categories of persons are not considered as illegally staying since they enjoy a legal right to stay (which may only be of temporary nature) in the Member State concerned:
Asylsökande som vistas i den medlemsstat där de har rätt att vistas medan deras asylförfarande pågår.
asylum applicants staying in the Member State in which they enjoy a right to stay pending their asylum procedure,
Statslösa personer som vistas i den medlemsstat där de enligt nationell lag har rätt att vistas under ett förfarande om fastställande av statslöshet.
stateless persons staying in the Member State in which, according to national law, they enjoy a right to stay during a statelessness determination procedure,
Personer som vistas i en medlemsstat där deras vistelse formellt tolereras (förutsatt att denna status betraktas som ”laglig vistelse” enligt nationell lagstiftning).
persons staying in a Member State where they enjoy a formal toleration status (provided such status is considered under national law as ‘legal stay’),
Innehavare av ett uppehållstillstånd som förvärvats på bedrägligt sätt, så länge tillståndet inte har återkallats och fortsätter att betraktas som ett giltigt tillstånd.
holders of a fraudulently acquired permit for as long as the permit has not been revoked or withdrawn and continues to be considered as valid permit.
Personer vars ansökan om uppehållstillstånd behandlas kan antingen vistas lagligt eller olagligt i den berörda medlemsstaten, beroende på om de har ett giltigt visum eller någon annan rätt att vistas där.