natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Before those indicators materialise, data and benchmarks used in regular risk management should be also applied to inform the institution or group of the risk of deterioration of its financial situation and of the indicators being triggered.
Innan dessa indikatorer uppstår bör uppgifter och riktmärken som används i reguljär riskhantering också tillämpas för att underrätta institutet eller koncernen om risken för försämring av dess finansiella situation och om att indikatorer kommer att utlösas.
While such early warning signals are not indicators within the meaning of Directive 2014/59/EU and as such do not indicate entry into the recovery phase or require escalation outside the business-as-usual processes, they help to ensure consistency between the institution's regular risk management and the monitoring of the indicators.
Medan sådana tidiga varningssignaler inte utgör indikatorer i den mening som avses i direktiv 2014/59/EU och som sådana inte innebär inträde i återhämtningsfasen eller kräver upptrappning utanför normala processer, bidrar de till att säkerställa överensstämmelsen mellan institutets regelbundna riskhantering och övervakning av indikatorerna.
The recovery plan should therefore contain a description of how suitable elements of the institution's risk management are connected with the indicators.
Återhämtningsplanen bör därför innehålla en beskrivning av hur lämpliga delar av institutets riskhantering sammanhänger med indikatorerna.
The strategic analysis should take into account international standards for recovery plans such as the Financial Stability Board's ‘Key Attributes of effective resolution regimes for financial institutions’.
Den strategiska analysen bör beakta internationella normer för återhämtningsplaner, till exempel den som utfärdats av rådet för finansiell stabilitet: Viktiga attribut för effektiva resolutionssystem för finansinstitut.
According to the Key Attributes, the strategic analysis should identify the institution's essential and systemically important functions and set out the key steps to maintaining them in recovery scenarios.
Enligt dessa viktiga attribut bör den strategiska analysen identifiera institutets väsentliga och systemviktiga funktioner och beskriva de viktigaste åtgärderna för att bevara dem inom ramen för ett återhämtningsscenario.
Accordingly, the strategic analysis should comprise two parts.
Därför bör den strategiska analysen bestå av två delar.
The first part of the strategic analysis should describe the institution or the group and its core business lines and critical functions.
Den första delen av den strategiska analysen bör beskriva institutet eller koncernen och dess centrala affärsområden och kritiska funktioner.
The description of the institution or of the group should provide a general overview of the institution or of the group and of its activities, together with a detailed description of its core business lines and critical functions.
Beskrivningen av institutet eller koncernen bör ge en allmän översikt av institutet eller koncernen och dess verksamhet, tillsammans med en detaljerad beskrivning av dess centrala affärsområden och kritiska funktioner.
In order to facilitate the assessment of recovery options such as divestments and sales of business lines, it is important to identify the legal entities in which core business lines and critical functions are located, and to analyse intra-group interconnectedness.
För att underlätta bedömningen av återhämtningsalternativ, t.ex. avyttringar och försäljningar av affärsområden, är det viktigt att identifiera de rättsliga enheter i vilka centrala affärsområden och kritiska funktioner återfinns, och att analysera kopplingar inom koncernen.
Under Article 6(1) and (2) of Directive 2014/59/EU, institutions are required to demonstrate to the satisfaction of the competent authority that the recovery plan is reasonably likely to be implemented without causing any significant adverse effect on the financial system.
Enligt artikel 6.1 och 6.2 i direktiv 2014/59/EU är instituten skyldiga att på ett tillfredsställande sätt påvisa för den behöriga myndigheten att återhämtningsplanen rimligen kan förväntas genomföras utan väsentliga negativa effekter på det finansiella systemet.
In addition, Article 6(2) of Directive 2014/59/EU requires the competent authorities to evaluate the extent to which the recovery plan, or specific options within it, could be implemented without causing any significant adverse effect on the financial system.
Enligt artikel 6.2 i direktiv 2014/59/EU ska de behöriga myndigheterna bedöma i vilken utsträckning återhämtningsplanen eller de specifika alternativen i denna skulle kunna genomföras utan väsentliga negativa effekter på det finansiella systemet.
Recovery plans should therefore contain a description of external interconnectedness.
Återhämtningsplanerna bör därför innehålla en beskrivning av externa sammankopplingar.
The second part of the strategic analysis should identify and assess possible recovery options.
Den andra delen av den strategiska analysen bör kartlägga och bedöma eventuella återhämtningsalternativ.
Recovery options available to the institution or the group should initially be described without reference to a specific scenario of financial stress.
De återhämtningsalternativ som är tillgängliga för institutet eller koncernen bör inledningsvis beskrivas utan hänvisning till ett särskilt scenario för finansiell stress.
These are a means to enhance general crisis-preparedness and assist the institution or the group in reacting flexibly to a crisis.
Detta är ett sätt att öka den allmänna krisberedskapen och bistå institutet eller koncernen i att reagera flexibelt på en kris.
The strategic analysis should then set out how recovery options have been tested against specific scenarios of financial stress in order to tentatively assess which recovery options would be efficient in each of these scenarios, thereby providing a practical test of the efficiency of recovery options and of the adequacy of the indicators.
Den strategiska analysen bör sedan fastställa hur återhämtningsalternativ har testats mot särskilda fall av finansiell stress, i syfte att preliminärt bedöma vilka återhämtningsalternativ som skulle vara effektiva i vart och ett av dessa scenarier, vilket ger ett praktiskt test av återhämtningsalternativens effektivitet och indikatorernas lämplighet.
Recovery options should include measures which could be taken by the institution where the conditions for early intervention under Article 27 of Directive 2014/59/EU are met.
Återhämtningsalternativen bör omfatta de åtgärder som institutet skulle kunna vidta när villkoren för tidigt ingripande enligt artikel 27 i direktiv 2014/59/EU är uppfyllda.
Communication of the recovery plan is crucial to implementing it effectively and to avoiding adverse effects on the financial system.
Att informera om återhämtningsplanen är avgörande för att genomföra den effektivt och undvika negativa effekter på det finansiella systemet.
A recovery plan should therefore also contain a section on communication and disclosure to address both internal communication to relevant internal bodies and the institution or group's staff, and external communication.
En återhämtningsplan bör därför också innehålla ett avsnitt om kommunikation och information för att hantera både interna meddelanden till relevanta interna organ och institutets eller koncernens personal, och extern kommunikation.
A recovery plan could imply changes to the business organisation of the institution, either to facilitate the update of the plan and its implementation in the future, to monitor indicators, or because the process has identified some impediments complicating the implementation of recovery options.
En återhämtningsplan kan innebära förändringar i institutets organisation, antingen för att underlätta uppdateringen av planen och dess genomförande i framtiden, för att övervaka indikatorer, eller för att processen har identifierat vissa hinder som försvårar genomförandet av återhämtningsalternativ.
Those organisational preparatory and follow-up actions to be taken by the institution or the group should be described in the recovery plan in order to facilitate effective assessment of whether its implementation is reasonably likely, and to facilitate monitoring of its implementation by the institution or the group, and by competent authorities.
Dessa organisatoriska förberedande och uppföljande åtgärder som ska vidtas av institutet eller koncernen bör beskrivas i återhämtningsplanen, i syfte att underlätta en effektiv bedömning av huruvida dess genomförande är rimligt sannolik, och för att underlätta övervakningen av genomförandet både inom institutet eller koncernen och från de behöriga myndigheternas sida.
It is essential to specify the minimum criteria that a competent authority must take into consideration when assessing recovery plans drawn up by institutions as provided for in Article 6(2) and Article 8(1) of Directive 2014/59/EU.
Det är viktigt att specificera de minimikriterier som en behörig myndighet måste beakta vid bedömningen av återhämtningsplaner som upprättats av institut, som föreskrivs i artiklarna 6.2 och 8.1 i direktiv 2014/59/EU.
Article 16 of Regulation (EU) No 1093/2010 of the European Parliament and of the Council [3] empowers the European Banking Authority (EBA) to issue guidelines to ensure the common, uniform and consistent application of Union law and requires that competent authorities and financial institutions to which such guidelines are addressed make every effort to comply with such guidelines.
Artikel 16 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1093/2010 [3] bemyndigar Europeiska bankmyndigheten (EBA) att utfärda riktlinjer för att säkerställa en gemensam, enhetlig och konsekvent tillämpning av unionsrätten och kräver att behöriga myndigheter och finansinstitut som dessa riktlinjer riktar sig till gör sitt yttersta för att uppfylla dessa riktlinjer.
Since Directive 2014/59/EU mandates the EBA to issue guidelines in accordance with Article 16 of Regulation (EU) No 1093/2010, to specify further certain aspects of the Directive, competent authorities should take into account in accordance with that Article, the guidelines on scenarios for recovery planning and indicators to be included in recovery plans issued by EBA by making every effort to comply with those guidelines in line with Article 16(3) of Regulation (EU) No 1093/2010.
Eftersom direktiv 2014/59/EU ger EBA befogenhet att utfärda riktlinjer i enlighet med artikel 16 i förordning (EU) nr 1093/2010, för att ytterligare specificera vissa aspekter av direktivet, bör de behöriga myndigheterna i enlighet med den artikeln ta hänsyn till de riktlinjer om scenarier för återhämtningsplanering och de indikatorer som ska ingå i återhämtningsplanerna som utfärdats av EBA genom att göra sitt yttersta för att följa dessa riktlinjer i enlighet med artikel 16.3 i förordning (EU) nr 1093/2010.
The objective of recovery planning, as set out in Directive 2014/59/EU, is to identify options to maintain or restore the viability and financial position of an institution or group when it is subject to severe stress.
Målet med återhämtningsplanering, enligt direktiv 2014/59/EU, är att kartlägga möjligheter att upprätthålla eller återställa bärkraften och den finansiella ställningen hos ett institut eller en koncern som utsätts för allvarlig stress.
The criteria for assessing a recovery plan should therefore seek to ensure that the plan is appropriate to the entities it covers and that the plan and the options identified in it are viable and can be implemented in due course.
Kriterierna för att bedöma en återhämtningsplan bör därför syfta till att säkerställa att planen är lämplig för de enheter som den omfattar, och att planen och de alternativ som identifierats är livskraftiga och kan genomföras i vederbörlig ordning.
The exact matters that the competent authority must assess will depend on the content and extent of the recovery plan.
De exakta frågor som den behöriga myndigheten måste utvärdera beror på innehållet och omfattningen av återhämtningsplanen.
Uniform rules concerning the minimum criteria to be assessed should be laid down in order to take into account the ability of competent authorities to impose simplified obligations for certain institutions regarding the contents and details of recovery plans, in accordance with Article 4 of Directive 2014/59/EU.
Enhetliga bestämmelser om vilka uppgifter som åtminstone måste ingå i återhämtningsplanerna bör fastställas, men inte hindra de behöriga myndigheternas befogenheter att fastställa förenklade skyldigheter för vissa institut i fråga om innehållet och de närmare uppgifterna i återhämtningsplanerna, i enlighet med artikel 4 i direktiv 2014/59/EU.
Where appropriate, additional criteria should be specified that apply to the assessment of group recovery plans in order to reflect the additional requirements set out in Directive 2014/59/EU that apply to such plans.
I förekommande fall bör man fastställa ytterligare kriterier för bedömningen av koncernåterhämtningsplaner, för att återspegla de extra krav som fastställs i direktiv 2014/59/EU i fråga om sådana planer.
Recovery plans should be complete and contain all information required by Directive 2014/59/EU, including elements further specified in this Regulation.
Återhämtningsplaner bör vara fullständiga och innehålla alla uppgifter som krävs enligt direktiv 2014/59/EU, inklusive delar som specificeras ytterligare i denna förordning.
The plans should also be comprehensive, including sufficient detail and a sufficient range of options for the circumstances of the entity or entities they cover.
Planerna bör också vara tillräckligt detaljerade och omfattande, inbegripet ett tillräckligt antal alternativ för de omständigheter som kan råda i den eller de enheter som de omfattar.
Requirements for the content of resolution plans should take account of ongoing work to coordinate these developments at a global level through the Financial Stability Board.
Krav på innehållet i resolutionsplanerna fastställs med hänsyn tagen till det pågående arbetet för att samordna denna utveckling på global nivå genom rådet för finansiell stabilitet.
Standards for the content of resolution plans and the assessment of resolvability should be sufficiently flexible to take account of the circumstances of the institution or group being considered, to ensure that plans are targeted and useful for the implementation of resolution strategies.
Standarder för innehållet i resolutionsplanerna och bedömningen av möjligheten till resolution bör vara tillräckligt flexibla för att ta hänsyn till omständigheterna kring det institut eller den koncern som berörs, för att se till att planerna är målinriktade och användbara för genomförandet av resolutionsstrategierna.
Resolution authorities should assess whether liquidation under normal insolvency procedures can credibly and feasibly achieve the resolution objectives.
Resolutionsmyndigheterna bör bedöma huruvida likvidation under normala insolvensförfaranden är ett trovärdigt och möjligt sätt att uppnå resolutionsmålen.
To do this they may need to draw on the relevant expertise of deposit guarantee schemes.
För att göra detta kan de behöva stödja sig på relevant expertis i insättningsgarantisystemen.
The assessment of whether liquidation is feasible and credible does not exclude the need to assess whether the resolution objectives will be achieved to the same extent in liquidation in national insolvency proceedings, including that of minimising reliance on extraordinary financial support.
Bedömningen av huruvida likvidation är möjlig och trovärdig utesluter inte att behöva utvärdera huruvida målen skulle uppnås i samma utsträckning i likvidation genom nationella insolvensförfaranden, inklusive att minimera beroendet av extraordinärt offentligt finansiellt stöd.
Assessment of resolvability is an iterative process and is only possible on the basis of an identified preferred resolution strategy.
Bedömning av resolutionsmöjligheterna är en iterativ process och är endast möjlig på grundval av en identifierad föredragen resolutionsstrategi.
Resolution authorities could conclude at the end of the process that an amended or wholly different strategy is more appropriate.
Resolutionsmyndigheterna skulle i slutet av processen kunna dra slutsatsen att en ändrad eller helt annan strategi är lämpligare.
Variants of the preferred strategy should also be considered in order to take account of circumstances which prevent implementation of the preferred resolution strategy, such as where a single point of entry strategy using the bail-in tool could no longer be feasible if losses exceed the eligible liabilities issued by the parent entity.
Varianter av den föredragna strategin bör också övervägas i syfte att beakta omständigheter som hindrar genomförandet av den föredragna resolutionsstrategin, till exempel när en strategi med samlad kontaktpunkt som använder skuldnedskrivningsverktyget inte längre är möjlig, i fall där förlusterna överstiger de kvalificerade skulder som emitterats av moderföretaget.
Standards for group resolution plans and assessment of resolvability should allow a resolution strategy based on either of the stylised approaches provided by the Financial Stability Board and referred to in recital 80 of Directive 2014/59/EU.
Standarder för koncernresolutionsplaner och bedömning av möjligheten till resolution bör möjliggöra en resolutionsstrategi grundad på någon av de stiliserade metoder som anges av rådet för finansiell stabilitet och som avses i skäl 80 i direktiv 2014/59/EU.
Namely, resolution strategies can involve a single resolution authority applying resolution tools at the holding or parent company level of a group (single point of entry), involve more than one resolution authority applying resolution tools in respect of more than one regional or functional subgroup or entity in a cross-border group (multiple point of entry); or can combine aspects of both.
Resolutionsstrategier kan innebära att en gemensam resolutionsmyndighet tillämpar resolutionsverktyg på holdingföretaget eller moderföretaget för en koncern (en enda kontaktpunkt), omfattar mer än en resolutionsmyndighet som tillämpar resolutionsverktygen för mer än en regional eller funktionell undergrupp eller enhet i en multinationell koncern med mer än en resolutionsmyndighet (flera kontaktpunkter). eller kan kombinera aspekter av båda.
In any case, resolution planning and assessment of resolvability should take account of any supporting action required from resolution authorities other than those taking resolution action, for instance through provision of information, continued provision of critical shared services, or decisions to refrain from taking resolution action, taking into account the right of other resolution authorities to act on their own initiative if necessary to achieve domestic financial stability in the absence of effective action by lead resolution authorities.
I vilket fall bör resolutionsplanering och bedömning av möjligheten till resolution beakta varje stödåtgärd som krävs från resolutionsmyndigheterna utöver dem som innebär resolutionsåtgärder, exempelvis genom tillhandahållande av information, fortsatt tillhandahållande av kritiska delade tjänster eller beslut att avstå från att vidta resolutionsåtgärder, med hänsyn till de övriga resolutionsmyndigheternas rätt att agera på eget initiativ om det är nödvändigt för att uppnå den inhemska finansiella stabiliteten i avsaknad av effektiva åtgärder från ledande resolutionsmyndigheter.
Section C of the Annex to Directive 2014/59/EU specifies a number of matters which must be considered in assessing the resolvability of an institution or group, but is not exhaustive and requires further specification.
I avsnitt C i bilagan till direktiv 2014/59/EU fastställs ett antal frågor som måste beaktas vid bedömning av möjligheterna till resolution av ett institut eller en koncern, men är inte uttömmande och kräver ytterligare specificering.
Pursuant to Article 32 of Directive 2014/59/EU, resolution action should only be taken when winding up an institution or group under normal insolvency proceedings would not be in the public interest, and therefore the assessment of resolvability should consider such winding up as an alternative to resolution action.
Enligt artikel 32 i direktiv 2014/59/EU bör resolutionsåtgärder endast vidtas när avvecklingen av institutet eller koncernen enligt normala insolvensförfaranden inte skulle ligga i allmänhetens intresse, och som en del av bedömningen av resolutionsmöjligheterna bör det därför övervägas om en sådan likvidation är ett alternativ till resolutionsåtgärder.
Article 23(1) of Directive 2014/59/EU sets out various conditions which must be fulfilled to permit a parent institution, a Union parent institution and certain other entities in a group and their subsidiaries in other Member States or third countries that are institutions or financial institutions, on the basis of a group financial support agreement provided in Chapter III of that Directive, to provide financial support in the form of a loan, of provision of guarantees or of assets for use as collateral to another group entity that meets the conditions for early intervention.
I artikel 23.1 i direktiv 2014/59/EU fastställs flera villkor som måste vara uppfyllda för att ett moderinstitut, ett moderinstitut inom unionen och vissa andra företag i samma koncern och deras dotterbolag i andra medlemsstater eller tredjeländer, som är institut eller finansinstitut, på grundval av ett avtal om finansiellt stöd inom koncerner enligt kapitel III i det direktivet, ska få tillhandahålla ekonomiskt stöd i form av lån, garantier eller tillgångar att användas som säkerhet till en annan koncernenhet som uppfyller villkoren för tidigt ingripande.
Pursuant to Article 25(2) of Directive 2014/59/EU, the competent authority of the group entity providing the support may prohibit or restrict the provision of the financial support.
Enligt artikel 25.2 i direktiv 2014/59/EU får den behöriga myndigheten för den koncernenhet som ger stödet förbjuda eller begränsa tillhandahållandet av finansiellt stöd.
Having regard to the financial difficulties of the receiving entity and the condition that there must be a reasonable prospect that the financial support redresses these financial difficulties, a thorough analysis of capital and liquidity needs of the receiving entity and an analysis of the internal and external causes for the financial difficulties and of past, present and expected market conditions should be undertaken.
Med beaktande av de finansiella svårigheterna i den mottagande enheten och villkoret att det ska finnas rimliga utsikter att det finansiella stödet avhjälper de finansiella svårigheterna, bör en grundlig analys genomföras av kapital- och likviditetsbehoven hos den mottagande enheten och en analys av de interna och externa orsakerna till de finansiella svårigheterna och av tidigare, aktuella och förväntade marknadsförhållanden.
This analysis should include measures planned for addressing the causes of the distress of the receiving entity which can efficiently support the restoration of its financial situation.
Denna analys bör omfatta planerade åtgärder för att ta itu med orsakerna till nödsituationen i den mottagande enheten, som effektivt kan stödja återställandet av dess finansiella situation.
The assessment of the various conditions falls in the responsibility of the entity providing the support (providing entity) and of the competent authority responsible for the providing institution.
Ansvaret för att bedöma de olika villkoren ligger hos den enhet som ger stödet (tillhandahållande enhet) och den behöriga myndighet som ansvarar för det institut som tillhandahåller stödet.
The assessment should take into account the risk of potential adverse developments.
Vid bedömningen bör man väga in risken för en eventuell ogynnsam utveckling.