natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(IPCR full activation): in addition to ISAA reports, informal IPCR round tables bring together different actors concerned in the MS, the Commission, EEAS, relevant agencies, etc. to discuss shortcomings and bottlenecks.
Fas II: sätts igång vid en omfattande kris som berör flera sektorer eller vid ett förutsebart eller överhängande hot för unionen.
Cooperation and response:
Med Fas II följer en särskild samordningsprocess som gör det möjligt för kommissionen att fatta beslut och organisera en snabb, samordnad och samstämmig insats på högsta nivå inom sitt befogenhetsområde och i samarbete med andra institutioner.
Activate/synchronise additional crisis management mechanisms/instruments depending on nature and impact of the incident.
Fas II är avsedd för en omfattande kris som berör flera sektorer eller vid ett förutsebart eller överhängande hot om en sådan kris.
These may include, for example the Civil Protection Mechanism, the Framework for a Joint EU Diplomatic Response to Malicious Cyber Activities or the ‘Joint Framework on countering hybrid threats’.
Exempel på verkliga Fas II-händelser är migrations-/flyktingkrisen (2015– pågår fortfarande), trippelkatastrofen i Fukushima (2011) och vulkanen Eyjafjallajökulls utbrott på Island (2010).
Crisis communications:
Fas II aktiveras av kommissionens ordförande, på dennes initiativ eller på begäran av en kommissionsledamot.
The IPCR Crisis Communicator's Network may be activated by the Presidency, after consultation with the relevant services in the Commission, GSC and EEAS, in order to support the creation of common messages, or elaborate on the most effective communication tools.
Ordföranden kan tilldela det politiska ansvaret för kommissionens insatser till den kommissionsledamot som har ansvar för den avdelning som är mest berörd av den föreliggande krisen eller besluta att själv behålla ansvaret.
CYBERSECURITY CRISIS MANAGEMENT IN ARGUS — INFORMATION-SHARING WITHIN THE EUROPEAN COMMISSION
Fas II föreskriver krismöten i krissamordningskommittén (CCC).
Facing unexpected crises that required action at European level, i.e. the Madrid terrorist attacks (March 2004), the South-East Asia Tsunami (December 2004) and the London terrorist attacks (July 2005), the Commission in 2005 established the ARGUS coordination system, supported by an eponymous general rapid alert system [5] [6].
Mötena sammankallas under ledning av kommissionens ordförande eller den kommissionsledamot som tilldelats ansvaret.
It aims to provide a specific crisis coordination process in case of a major multisectoral crisis, to enable sharing crisis-related information in real time and ensure rapid decision-making.
Generalsekretariatet kallar till dessa möten genom Argus it-verktyg.
ARGUS defines two phases depending on the severity of the event:
Krissamordningskommittén är en särskild operativ krishanteringsstruktur som inrättats för att leda och samordna kommissionens insatser med anledning av en kris och sammanföra företrädare för kommissionens relevanta generaldirektorat, kanslier och andra EU-avdelningar.
Phase I: is used for ‘information-sharing’ on a crisis of limited scale
Under ledning av den ställföreträdande generalsekreteraren ska krissamordningskommittén bedöma situationen, överväga olika möjligheter, fatta beslut och säkerställa att beslut och åtgärder genomförs och samtidigt säkerställa att insatserna är samstämmiga och konsekventa.
Examples of recent Phase I reported events include the forest fires in Portugal and Israel, the 2016 Berlin attack, floods in Albania, Hurricane Matthew in Haiti and the drought in Bolivia.
Krissamordningskommittén får stöd av generalsekretariatet.
Any DG can open a Phase I event when it judges that a situation in its domain of competence is serious enough to warrant or benefit from information-sharing.
EEAS KRISHANTERINGSMEKANISM
For instance, DG CNECT or DG HOME can open a Phase I event when they judge that a cyber situation in their respective domain of competence is serious enough to warrant or benefit from information-sharing.
EEAS krishanteringsmekanism aktiveras när det uppstår en allvarlig situation eller en nödsituation som berör eller på något sätt involverar EU:s externa dimension.
Phase II: is triggered in case of major multisectoral crisis or foreseeable or imminent threat for the Union.
Krishanteringsmekanismen aktiveras av den ställföreträdande generalsekreteraren för krishantering efter samråd med den höga representanten/vice ordföranden eller generalsekreteraren.
Phase II triggers a specific coordination process enabling the Commission to take decisions and manage a rapid, coordinated and coherent response, at the highest level in its domain of competence and in cooperation with the other institutions.
Den ställföreträdande generalsekreteraren för krishantering kan även uppmanas att inleda krishanteringsmekanismen av den höga representanten/vice ordföranden, eller generalsekreteraren, eller en annan ställföreträdande generalsekreterare eller verkställande direktör.
Phase II is meant for a major multisectoral crisis or foreseeable or imminent threat thereof.
Krishanteringsmekanismen bidrar till att EU:s krisinsatser inom säkerhetsstrategin blir samstämmiga.
Examples of real-life Phase II events include the migration/refugee crisis (2015-ongoing), Fukushima triple disaster (2011) and the eruption of Eyjafjallajökull volcano in Iceland (2010).
Krishanteringsmekanismen främjar också synergieffekter mellan diplomatiska insatser, säkerhets- och försvarsinsatser och de finansiella instrument, handels- och samarbetsinstrument som förvaltas av kommissionen.
Phase II is activated by the President on his own initiative or at the request of a Member of the Commission.
Krishanteringsmekanismen är kopplad till kommissionens allmänna krishanteringssystem (Argus) och EU-arrangemang för integrerad politisk krishantering (IPCR) så att man kan dra nytta av synergieffekter vid samtidig aktivering.
The President may allocate the political responsibility for the Commission response to a Commissioner responsible for the service most concerned by the crisis at hand or decide to keep the responsibility to himself.
Lägescentralen inom EEAS fungerar som en sambandscentral mellan EEAS och krishanteringssystemen inom rådet och kommissionen.
It foresees emergency meetings of the Crisis Coordination Committee (CCC).
Den första åtgärd som normalt gäller i samband med användningen av krishanteringsmekanismen är att sammankalla till ett krismöte mellan de chefer inom EEAS, kommissionen och rådet som är direkt berörda av den aktuella krisen.
These are called under the authority of the President or a Commissioner to whom responsibility was assigned.
Krismötet gör en bedömning av krisens kortsiktiga effekter och kan besluta att vidta omedelbara åtgärder, eller aktivera krisenheten, eller sammankalla en krisplattform.
The meetings are convened by SG through the ARGUS IT tool.
Dessa tillvägagångssätt kan tillämpas i alla tidssekvenser.
The CCC is a specific operational crisis management structure established to lead and coordinate the Commission's response to the crisis, bringing together representatives of relevant Commission DGs, Cabinets, and other EU services.
Krisenheten är ett insatsrum i liten skala där företrädare för de avdelningar inom EEAS, kommissionen och rådet som är ansvariga för krisinsatserna samlas för att fortlöpande övervaka situationen och ge stöd till beslutsfattare vid utrikestjänstens huvudkontor.
Chaired by the Deputy Secretary-General, the CCC assesses the situation, considers options and takes decisions, as well as ensures that decisions and actions are implemented while ensuring the coherence and consistency of the response.
När den aktiverats är krisenheten i drift dygnet runt alla veckodagar.
Support to the CCC is provided by the SG.
Krisplattformen samlar relevanta avdelningar inom EEAS, kommissionen och rådet för att bedöma krisernas effekter på medellång och lång sikt och besluta om vilka åtgärder som ska vidtas.
EEAS CRISIS RESPONSE MECHANISM
Den leds av den höga representanten/vice ordföranden, eller generalsekreteraren eller den ställföreträdande generalsekreteraren för krishantering.
The EEAS Crisis Response Mechanism (CRM) is activated upon occurrence of a serious situation or emergency concerning or anyway involving the external dimension of the EU.
Krisplattformen utvärderar hur effektiva EU-insatserna är i krislandet eller krisregionen, beslutar om ändringar av kompletterande åtgärder samt diskuterar förslag till rådets åtgärder.
CRM is activated by DSG for Crisis Response, after consultation with the HRVP or the Secretary-General.
Krisplattformen är ett särskilt inkallat möte och är därför inte aktiverat på ständig basis.
DSG for Crisis Response can also be requested to initiate the Crisis Response Mechanism by the HRVP, or the SG, or another DSG or MD.
Specialgruppen är sammansatt av företrädare för de avdelningar som är ansvariga för insatserna och kan aktiveras för att följa och underlätta genomförandet av EU:s insatser.
The CRM contributes to EU's coherence in crisis response within the Security Strategy.
Den utvärderar resultaten av EU:s åtgärder, utarbetar policydokument och policyalternativ, bidrar till utarbetandet av den politiska ramen för krisåtgärder (PFCA), bidrar till kommunikationsstrategin och beslutar om andra arrangemang som kan underlätta genomförandet av EU:s insatser.
In particular, the CRM facilitates sinergy between diplomatic, security and defence efforts with financial, trade and cooperation instruments managed by the Commission.
REFERENSDOKUMENT
The CRM is linked to the Commission's general emergency response system (ARGUS) and the EU Integrated Political Crisis Response arrangements (IPCR) in order to exploit synergies in case of simultaneous activation.
Nedan följer en förteckning över dokument som har beaktats vid utarbetandet av planen:
The Situation Room in the EEAS acts as communication hub between the EEAS and the emergency response systems in the Council and Commission.
The European Cyber Crises Cooperation Framework, version 1, den 17 oktober 2012.
Normally, the first action related with the CRM implementation is the calling of a Crisis Meeting among EEAS, Commission and Council senior managers directly affected by the crisis in question.
Report on Cyber Crisis Cooperation and Management, Enisa, 2014.
The Crisis Meeting assesses the short-term effects of the crisis and may agree on taking immediate action, or activating the Crisis Cell, or convening a Crisis Platform.
Actionable Information for Security Incident Response, Enisa, 2014.
Those courses can be implemented in any time sequence.
Common practices of EU-level crisis management and applicability to cyber crises, Enisa, 2015.
The Crisis Cell is a small-scale operations room where representatives of EEAS, Commission and Council services involved in the response to the crisis gathers to monitor the situation continuously in order to provide support to the EEAS Headquarters decision-makers.
Strategies for Incident Response and Cyber Crisis Cooperation, Enisa, 2016.
When activated, the Crisis Cell is operational 24 hours a day, 7 days a week.
EU Cyber Standard Operating Procedures, Enisa, 2016.
The Crisis Platform gathers relevant EEAS, Commission and Council services to provide assessment on medium and long-term effects of crises and agree on action to be taken.
A good practice guide of using taxonomies in incident prevention and detection, Enisa, 2017.
It is chaired by the HRVP, or the Secretary-General, or the DSG for Crisis Response.
Meddelande från kommissionen: Stärka Europas system för cyberresiliens och främja en konkurrenskraftig och innovativ cybersäkerhetsbransch, COM(2016) 410 final, den 5 juli 2016.
The Crisis Platform evaluates the effectiveness of EU action on crisis country or region, decides on amendments of additional measures and discusses proposals for Council action.
Rådets slutsatser om att stärka Europas system för cyberresiliens och främja en konkurrenskraftig och innovativ cybersäkerhetsbransch – rådets slutsatser (15 november 2016) 14540/16.
The Crisis Platform is an ad hoc meeting; therefore, it is not permanently activated.
Rådets beslut 2014/415/EU av den 24 juni 2014 om närmare bestämmelser för unionens genomförande av solidaritetsklausulen (EUT L 192, 1.7.2014, s.
The Task Force is composed of representatives of the services involved in the response and can be activated to follow and facilitate the implementation of the EU response.
53).
It evaluates the impact of EU action, prepares policy documents and options papers, contributes to the preparation of the Political Framework for Crisis Approach (PFCAs), contributes to the Communication Strategy, and adopts any other arrangements that can facilitate the implementation of the EU response.
Slutförande av processen för översyn av EU:s arrangemang för samordning vid katastrofer och kriser: EU:s integrerade arrangemang för politisk krishantering (IPCR), 10708/13, den 7 juni 2013.
REFERENCE DOCUMENTS
Integrerad situationsmedvetenhet och -analys (ISAA) – Operationella standardförfaranden, DS 1570/15, den 22 oktober 2015.
Below is a list of reference documents that have been taken into account in preparation of the Blueprint:
Kommissionens bestämmelser gällande inrättandet av det allmänna förvarningssystemet ”ARGUS”, KOM(2005) 662 slutlig, den 23 december 2005.
The European Cyber Crises Cooperation Framework, Version 1, 17 October 2012.
Kommissionens beslut 2006/25/EG, Euratom av den 23 december 2005 om ändring av den interna arbetsordningen (EUT L 19, 24.1.2006, s.
Report on Cyber Crisis Cooperation and Management, ENISA, 2014
20).
Actionable Information for Security Incident Response, ENISA, 2014
ARGUS Modus Operandi, Europeiska kommissionen, den 23 oktober 2013.
Common practices of EU-level crisis management and applicability to cyber crises, ENISA, 2015
EU:s operativa protokoll för att motverka hybridhot (EU Playbook), dok.
Strategies for Incident Response and Cyber Crisis Cooperation, ENISA, 2016
SWD(2016) 227.
EU Cyber Standard Operating Procedures, ENISA, 2016
EEAS krishanteringsmekanism, den 8 november 2016 [Ares(2017)880661].
Council Conclusions on Strengthening Europe's Cyber Resilience System and Fostering a Competitive and Innovative Cybersecurity Industry — Council conclusions (15 November 2016), 14540/16
EEAS(2016) 1674 – Arbetsdokument från Europeiska utrikestjänsten – EU:s enhet för hybridhot – Mandat.
Commission Decision 2006/25/EC, Euratom of 23 December 2005 amending its internal Rules of Procedure (OJ L 19, 24.1.2006, p. 20)
12607/15 om IPCR:s operationella standardförfaranden godkänt av gruppen Ordförandeskapets vänner och noterat av Coreper i oktober 2015.
ARGUS Modus Operandi, European Commission, 23 October 2013
Kommissionens bestämmelser gällande inrättandet av det allmänna förvarningssystemet ”ARGUS”, KOM(2005) 662 slutlig, 23.12.2005.
EEAS(2016) 1674 — Working Document of the European External Action Service — EU Hybrid Fusion Cell — Terms of Reference
När det gäller behandling av personuppgifter måste utbytet ske i linje med gällande EU-regler, särskilt den allmänna dataskyddsförordningen [6], direktivet om integritet och elektronisk kommunikation [7] samt förordningen om skydd för enskilda då unionens institutioner, organ, kontor och byråer behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter [8].Centrala mål
10708/13 on the ‘Finalisation of the CCA Review process: the EU Integrated Political Crisis Response Arrangements’, approved by the Council on 24 June 2013.
Båda rapporterna sprids till aktörerna på EU-nivå och i medlemsstaterna för att bidra till deras orientering om läget och informera beslutsfattare samt för att underlätta gränsöverskridande regionalt samarbete.
12607/15 ‘IPCR Standard Operating Procedures’, agreed by Friends of the Presidency group and noted by Coreper in October 2015.
IPCR stöder också samordning på politisk nivå av åtgärder till följd av åberopande av solidaritetsklausulen (artikel 222 i EUF-fördraget), enligt definitionen i rådets beslut 2014/415/EU om närmare bestämmelser för unionens genomförande av solidaritetsklausulen som antogs den 24 juni 2014.
Response may take many forms, ranging from identifying technical measures which may entail two or more entities jointly investigating the technical causes of the incident (e.g. malware analysis) or identifying ways that organisations may assess whether they have been affected (e.g. indicators of compromise), to operational decisions on applying such technical measures and, at the political level, deciding to trigger other instruments such as the EU Diplomatic Response to Malicious Cyber Activities (‘Cyber Diplomacy Toolbox’) or the EU operational protocol for countering hybrid threats depending on the incident.
Kommissionens beslut (EU, Euratom) 2015/443 av den 13 mars 2015 om säkerhet inom kommissionen (EUT L 72, 17.3.2015, s.
Share situational awareness.
41) och kommissionens beslut (EU, Euratom) 2015/444 av den 13 mars 2015 om säkerhetsbestämmelser för skydd av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter (EUT L 72, 17.3.2015, s.
Commission Recommendation (EU) 2017/1803
Kommissionens rekommendation (EU) 2017/1803
of 3 October 2017
av den 3 oktober 2017
on enhancing legal pathways for persons in need of international protection
om förbättrade lagliga vägar för personer i behov av internationellt skydd
(notified under document C(2017) 6504)
[delgivet med nr C(2017) 6504]
Resettlement is an important tool for offering protection to forcibly displaced persons and a clear demonstration of global solidarity with third countries to help them cope with large numbers of persons fleeing war or persecution.
Vidarebosättning är ett viktigt verktyg för att erbjuda skydd åt tvångsförflyttade personer och det visar tydligt på global solidaritet med tredjeländer i syfte att hjälpa dem att hantera ett stort antal personer som flyr undan krig eller förföljelse.
By substituting dangerous and irregular migration flows to the Union with safe and legal pathways, resettlement helps to save lives, contributes to reducing irregular migration and managing migratory pressure, and counters the narrative of smuggling networks.
Genom vidarebosättning ersätts farliga och irreguljära migrationsflöden till unionen med säkra och lagliga vägar vilket hjälper till att rädda liv, bidrar till att minska den irreguljära migrationen och hantera migrationstrycket och motverkar budskapen från nätverken för människosmuggling.
Resettlement is therefore also an important element of the EU's comprehensive asylum and migration policy.
Vidarebosättning är därför också ett viktigt inslag i EU:s övergripande asyl- och migrationspolitik.
In September 2015, the crisis in the Mediterranean prompted the Union institutions to immediately acknowledge the emergency situation due to exceptionally high migratory flows in the region and call for the adoption of short term and long term measures, from tackling migratory flows outside the EU to ensuring effective control of our external borders, reinforcing the EU return policy while at the same time reforming the Common European Asylum System (CEAS) and providing enhanced paths for safe and legal ways into the EU.
I september 2015 tvingade krisen i Medelhavsområdet EU:s institutioner att omedelbart erkänna att det förelåg en nödsituation på grund av exceptionellt höga migrationsflöden i regionen och efterlysa antagande av kort- och långsiktiga åtgärder, alltifrån att hantera migrationsströmmar från länder utanför EU till att säkerställa en effektiv kontroll av våra yttre gränser och stärka EU:s återvändandepolitik samtidigt som det gemensamma europeiska asylsystemet (Ceas) reformeras och de säkra och lagliga vägarna till EU förbättras.
As part of the immediate measures and with a view to addressing the migratory crisis comprehensively and showing solidarity with third countries bearing the brunt of the global refugee crisis, the Commission on 8 June 2015 recommended an EU-wide scheme to resettle 20000 people in need of international protection over two years [1].
Som en del av de omedelbara åtgärderna och i syfte att ta itu med migrationskrisen på ett övergripande sätt och visa solidaritet med de tredjeländer som drabbats hårdast av den globala flyktingkrisen rekommenderade kommissionen den 8 juni 2015 ett EU-omfattande system för vidarebosättning av 20000 personer i behov av internationellt skydd under en tvåårsperiod [1].
On 20 July 2015, Member States, together with Dublin Associated States, agreed to resettle 22504 people in need of international protection from the Middle East, the Horn of Africa and North Africa [2].
Den 20 juli 2015 enades medlemsstaterna tillsammans med de Dublinassocierade staterna om en plan om vidarebosättning av 22504 personer i behov av internationellt skydd från Mellanöstern, Afrikas horn och Nordafrika [2].
In order to disrupt migrant smuggling networks and to offer migrants an alternative to putting their lives at risk, the EU and Turkey decided on 18 March 2016 to break the cycle of uncontrolled flows of migrants creating a humanitarian crisis and agreed on a number of actions including the resettlement of Syrians in need of international protection to the Member States.
För att störa nätverken för människosmuggling och ge migranterna alternativ till att riskera sina liv beslutade EU och Turkiet den 18 mars 2016 att bryta mönstret med okontrollerade migrantflöden som medfört en humanitär kris och enades om ett antal åtgärder, bland annat vidarebosättning av syrier i behov av internationellt skydd i medlemsstaterna.
Following the EU-Turkey Statement, the Council amended Council Decision (EU) 2015/1601 [3] to allow Member States to fulfil their relocation obligations in relation to 54000 applicants through resettlement, humanitarian admission, or other forms of legal admission of Syrians in need of international protection from Turkey under their national and multilateral schemes.
Efter uttalandet från EU och Turkiet ändrade rådet rådets beslut (EU) 2015/1601 [3] för att göra det möjligt för medlemsstaterna att uppfylla sina omplaceringsskyldigheter avseende 54000 sökande genom vidarebosättning, inresetillstånd av humanitära skäl eller andra former av laglig inresa för syrier i behov av internationellt skydd från Turkiet enligt deras nationella och multilaterala system.
The New York Declaration for Refugees and Migrants of 19 September 2016 adopted by all 193 United Nations Member States called for a more equitable sharing of the burden and responsibility for hosting and supporting the world's refugees.
I New York-deklarationen om flyktingar och migranter av den 19 september 2016 som antagits av Förenta nationernas samtliga 193 medlemsstater efterlystes en mer rättvis fördelning av bördan och ansvaret för att ta emot och stödja flyktingar i världen.
The United Nations Member States expressed their intention to expand the number and range of legal pathways available for refugees to be admitted to or resettled in third countries [4].
Förenta nationernas medlemsstater uttryckte sin avsikt att utöka antalet och de olika typerna av lagliga vägar för flyktingar som ska tas emot eller vidarebosättas i tredjeländer [4].
By 20 September 2017 more than 23000 people have been resettled under the scheme agreed on 20 July 2015 and under the EU-Turkey Statement.
Den 20 september 2017 hade fler än 23000 människor vidarebosatts enligt det system som man enats om den 20 juli 2015 och enligt uttalandet från EU och Turkiet.
The Member States have resettled further persons in need of international protection via their own national schemes.
Medlemsstaterna har vidarebosatt ytterligare personer i behov av internationellt skydd genom sina egna nationella system.
This increase shows the added value and potential of EU-level cooperation and coordination in the area of resettlement.
De medlemsstater som ännu inte genomfört de utlovade åtagandena enligt de nuvarande systemen bör göra detta utan dröjsmål.
It also shows the importance of appropriate funding for resettlement from the EU budget as EUR 293.3 million has been committed for the period 2014-2017.
Eventuella åtaganden som återstår efter utgången av de båda systemen bör föras över till nästa omgång med utfästelser om vidarebosättning och läggas till medlemsstaternas nya åtaganden.