natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The database (“training set”) used to develop the uptake estimation method is representative of the substance under consideration
En publikation av Barber (12) som inriktas på modeller för bioackumulering genom upptagning via föda är också användbar i detta sammanhang eftersom den omfattar bidrag från modeller för upptagning via gälarna.
Several publications in the open literature have derived equations relating uptake from water in fish via the gills to a substance's octanol-water partition coefficient, fish weight (1) (2) (3) (4), volume and/or lipid content, membrane permeation/diffusion (5) (6), fish ventilation volume (7) and by a fugacity/mass balance approach (8) (9) (10).
En del av bakgrundsdokumentet till protokollet för exponering via föda från 2004 (13) ägnas också åt denna aspekt.
A detailed appraisal of such methods in this context is given in Crookes & Brooke (11).
De flesta av dessa modeller verkar ha tagits fram med hjälp av begränsade databaser.
A publication by Barber (12) focussed on modelling bioaccumulation through dietary uptake is also useful in this context as it includes contributions from gill uptake rate models.
För modeller där uppgifter från den databas som använts för att bygga upp modellen är tillgängliga verkar de typer av ämnen som används ofta ha en liknande struktur eller klass (funktionsmässigt, t.ex. klorerade kolväten).
A section of the background document to the 2004 dietary protocol (13) was also devoted to this aspect.
Detta gör det osäkert att använda en modell för att uppskatta upptagningskonstanten för en annan typ av ämne, förutom testspecifika överväganden som art, temperatur osv.
Most of these models seem to have been derived using limited databases.
I en genomgång av tillgängliga tekniker (11) betonades att det inte finns en enda metod som är ”rätt”.
For models where details of the database used to build the model are available, it appears that the types of substances used are often of a similar structure or class (in terms of functionality, e.g. organochlorines).
Därför bör en tydlig motivering ges för den modell som används.
This adds to the uncertainty in using a model to predict an uptake rate constant for a different type of substance, in addition to test-specific considerations like species, temperature, etc.
Om det finns flera modeller tillgängliga som det är motiverat att använda kan det vara lämpligt att presentera flera uppskattningar av k1 (och BCF) eller ett intervall av k1-värden (och BCF) enligt flera uppskattningsmetoder för upptagning.
A review of available techniques (11) highlighted that no one method is “more correct” than the others.
Med tanke på skillnaderna mellan modelltyperna och de datauppsättningar som har använts för att ta fram modellerna är det inte lämpligt att ta fram ett medelvärde för uppskattningar som härletts på olika sätt.
Therefore, a clear justification should be given for the model used.
Vissa forskare har hävdat att BCF-uppskattningar av denna typ kräver en korrigering för biotillgänglighet för att ta hänsyn till ämnets adsorption till löst organiskt kol (DOC) under vattenexponeringsbetingelser.
Where several methods are available for which the use can be justified, it may be prudent to present several estimates of k1 (and so BCF) or a range of k1 values (and BCF) according to several uptake estimation methods.
Syftet är att anpassa uppskattningen till resultaten från vattenexponeringsundersökningar (t.ex.
However, given the differences in model types and datasets used to develop them, taking a mean value from estimates derived in different ways would not be appropriate.
(13) (14)).
Some researchers have postulated that BCF estimates of this sort require a bioavailability correction to account for a substance's adsorption to dissolved organic carbon (DOC) under aqueous exposure conditions, to bring the estimate in line with results from aqueous exposure studies (e.g. (13) (14)).
Denna korrigering är dock inte alltid lämplig med tanke på de låga nivåer av DOC som krävs i en vattenexponeringsundersökning för en uppskattning enligt det ”värsta scenariot” (t.ex. förhållandet mellan ett biotillgängligt ämne och ett ämne uppmätt i lösning).
Howeverl this correction may not be appropriate given the low levels of DOC required in an aqueous exposure study for a ‘worst case’ estimate (i.e. ratio of bioavailable substance to substance as measured in solution).
För mycket hydrofoba ämnen kan upptagningen via gälarna begränsas på grund av nivån av passiv diffusion nära gälarnas yta.
For highly hydrophobic substances uptake at the gill may become limited by the rate of passive diffusion near the gill surface; in this case it is possible that the correction may be accounting for this effect rather than what it was designed for.
I detta fall kan korrigeringen ta hänsyn till denna effekt, och inte den effekt den utformades för.
It is advised to focus on methods that require inputs for which data will be readily available for substances tested according to the dietary study described here (i.e. log KOW, fish weight).
I den födostudie som beskrivs här bör man fokusera på metoder som kräver indata för vilka det finns lätt tillgängliga uppgifter om de testade ämnena (dvs. log KOW, fiskvikt).
Other methods that require more complex inputs may be applied, but may need additional measurements in the test or detailed knowledge on the test substance or fish species that may not be widely available.
Andra metoder som kräver mer komplexa indata kan användas, men kan kräva ytterligare mätningar i testet eller detaljerad kunskap om testämnet eller fiskarterna som kanske inte finns allmänt tillgänglig.
In addition, choice of model may be influenced by the level of validation and applicability domain (see (11) for a review and comparison of different methods).
Dessutom kan valet av modell påverkas av valideringsnivån och tillämpningsområdet (en översikt över och jämförelse av de olika metoderna ges i (11)).
It should be borne in mind that the resulting k1 estimate, and estimated BCF, are uncertain and may need to be treated in a weight-of-evidence approach along with the derived BMF and substance parameters (e.g. molecular size) for an overall picture of a substance's bioaccumulation potential.
Man bör tänka på att den resulterande k1-uppskattningen och uppskattad BCF är osäkra och kanske kräver en sammanvägd bedömning med härledd BMF och ämnesparametrar (t.ex. molekylstorlek) för en helhetsbild av ämnets bioackumuleringspotential.
Interpretation and use of these parameters may depend on the regulatory framework.
Tolkningen och användningen av dessa parametrar kan bero på regelverket.
Sijm D.T.H.M., Verberne M.E., de Jonge W.J., Pärt P. and Opperhuizen A. (1995), Allometry in the uptake of hydrophobic chemicals determined in vivo and in isolated perfused gills.
Sijm D.T.H.M., Verberne M.E., de Jonge W.J., Pärt P. and Opperhuizen A. (1995), Allometry in the uptake of hydrophobic chemicals determined in vivo and in isolated perfused gills.
In the wild the route leading to greatest exposure in aqueous environments is likely to be through ingestion for very hydrophobic substances and so an estimated BCF is not strictly representative of such a substance's bioaccumulation potential.
För mycket hydrofoba ämnen är intag sannolikt den främsta exponeringsvägen i naturliga vattenmiljöer.
In Part C, Chapter C.20 is replaced by the following:
En uppskattad BCF är därför inte helt representativ för ämnets bioackumulerande potential.
Daphnia magna Reproduction Test
I del C ska kapitel C.20 ersättas med följande:
This test method is equivalent to OECD test guideline (TG) 211 (2012).
Reproduktionstest på Daphnia magna
OECD test guidelines are periodically reviewed in the light of scientific progress.
Denna testmetod motsvarar OECD:s testriktlinje (TG) 211 (2012).
The reproduction test guideline 211 originates from test guideline 202, Part II, Daphnia sp. reproduction test (1984).
OECD:s testriktlinjer utvärderas med jämna mellanrum som en anpassning till den vetenskapliga utvecklingen.
It had generally been acknowledged that data from tests performed according to that TG 202 could be variable.
Testriktlinje 211 om reproduktionstestet härrör från testriktlinje 202, del II, Reproduktionstest på Daphnia sp.
This led to considerable effort being devoted to the identification of the reasons for this variability with the aim of producing a better test method.
Det är allmänt vedertaget att data från tester som utförs enligt TG 202 kan vara variabla.
Test guideline 211 is based on the outcome of these research activities, ring-tests and validation studies performed in 1992 (1), 1994 (2) and 2008 (3).
Därför har ett omfattande arbete utförts för att identifiera skälen till denna variabilitet, med målet att ta fram en bättre testmetod.
The main differences between the initial version (TG 202, 1984), and second version (TG 211, 1998) of the reproduction test guideline are:
Testriktlinje 211 baseras på resultatet av forskning, provningsjämförelser och valideringsundersökningar som utfördes 1992 (1), 1994 (2) och 2008 (3).
the recommended species to be used is Daphnia magna;
De viktigaste skillnaderna mellan den ursprungliga versionen (TG 202, 1984), och den andra versionen (TG 211, 1998) är följande:
the test duration is 21 days;
Den rekommenderade art som ska användas är Daphnia magna.
for semi-static tests, the number of animals to be used at each test concentration has been reduced from at least 40, preferably divided into four groups of 10 animals, to at least 10 animals held individually (although different designs can be used for flow-through tests);
Testperiodens längd är 21 dagar.
more specific recommendations have been made with regard to test medium and feeding conditions.
För semistatiska test har det antal djur som ska användas för varje testkoncentration minskats från minst 40, helst indelade i fyra grupper med tio djur, till minst tio djur som hålls individuellt (även om en annan utformning kan användas för genomflödestest).
the main differences between the second version of the reproduction test guideline (TG 211, 1998) and this version are:
Rekommendationerna om testmedium och utfodringsförhållanden har gjorts mer detaljerade.
appendix 7 has been added to describe procedures for the identification of neonate sex if required.
De viktigaste skillnaderna mellan den andra versionen av testriktlinjen för reproduktionstest (TG 211, 1998) och denna version är följande:
In line with previous versions of this test method sex ratio is an optional endpoint;
En beskrivning av förfaranden för identifiering av kön för nyfödda djur har lagts till i form av tillägg 7.
the response variable number of living offspring produced per surviving parental animal has been supplemented with an additional response variable for Daphnia reproduction, i.e. the total number of living offspring produced at the end of the test per parent daphnia at the start of the test excluding from the analysis parental accidental and/or inadvertent mortality.
Enligt de tidigare versionerna av denna testmetod är kön en valfri endpoint.
The purpose of the added response variable is to align this response variable with other reproduction test methods on invertebrates.
Responsvariabeln antal levande avkomma producerade per överlevande föräldradjur har kompletteras med en ytterligare responsvariabel för reproduktion av Daphnia, dvs. totalt antal producerade levande avkomma i slutet av testet per föräldradjur i början av testet.
Furthermore, in relation to this response variable, it is possible, in this test method, to remove a source of error, namely the effect of inadvertent and/or accidental parental mortality, should that occur during the exposure period.
Föräldradjur som dött oavsiktligt utesluts.
additional statistical guidance for test design and for treatment of results has been included both for ECx (e.g. EC10 or EC50) and for NOEC/LOEC approach.
Syftet med denna extra responsvariabel är att koppla den till andra reproduktionstestmetoder med ryggradslösa djur.
a limit test is introduced.
Med hjälp av den nya responsvariabeln är det i denna testmetod dessutom möjligt att undanröja en felkälla, nämligen effekten av oavsiktliga dödsfall bland föräldradjur om sådana skulle ske under exponeringsperioden.
Definitions used are given in Appendix 1.
Ytterligare statistisk vägledning för utformning av tester och behandling av resultat har inbegripits både för ECx (t.ex.
The primary objective of the test is to assess the effect of chemicals on the reproductive output of Daphnia magna.
EC10 eller EC50) och för NOEC-/LOEC-metoden.
To this end, young female Daphnia (the parent animals), aged less than 24 hours at the start of the test, are exposed to the test chemical added to water at a range of concentrations.
Ett toleranstest införs.
The test duration is 21 days.
De definitioner som används finns i tillägg 1.
Because of the particular design of the semi-static test compared to other invertebrate reproduction test methods, it is also possible to count the number of living offspring produced by each individual parent animal.
Testperiodens längd är 21 dagar.
This enables that, contrary to other invertebrate reproduction test methods, if the parent animal dies accidentally and/or inadvertently during the test period, its offspring production can be excluded from data assessment.
I slutet av testet bedöms totalt antal producerad levande avkomma.
Hence, if parental mortality occurs in exposed replicates, it should be considered whether or not the mortality follows a concentration-response pattern, e.g. if there is a significant regression of the response versus concentration of the test chemical with a positive slope (a statistical test like the Cochran-Armitage trend test may be used for this).
Föräldragenerationens reproduktionskapacitet kan uttryckas på andra sätt (t.ex. antalet levande avkomma som producerats per djur per dag från och med första dagen då avkomma observerades).
If the mortality does not follow a concentration-response pattern, then those replicates with parental mortality should be excluded from the analysis of the test result.
Sådana andra sätt måste i förekommande fall rapporteras separat, utöver total antal levande avkomma vid testets slut.
If the mortality follows a concentration-response pattern, the parental mortality should be assigned as an effect of the test chemical and the replicates should not be excluded from the analysis.
På grund av det semistatiska testets särskilda utformning jämfört med andra reproduktionstestmetoder med ryggradslösa djur är det också möjligt att räkna antalet levande avkommor som producerats av varje enskilt föräldradjur.
If the parent animal dies during the test i.e. accidentally from mishandling or accident, or inadvertently due to unexplained incident not related to the effect of the test chemical or turns out to be male, then the replicate is excluded from the analysis (see more in paragraph 51).
Till skillnad från andra reproduktionstestmetoder med ryggradslösa djur är det möjligt att utesluta avkommor från föräldradjur som dött oavsiktligt under testperioden från datautvärderingen.
The toxic effect of the test chemical on reproductive output is expressed as ECx by fitting the data to an appropriate model by non-linear regression to estimate the concentration that would cause x % reduction in reproductive output, respectively, or alternatively as the NOEC/LOEC value (4).
Om föräldradjur dör i de exponerade replikaten bör man därför överväga om dödligheten följer ett koncentrations-responsmönster eller ej, t.ex. om det finns en signifikant regression i responsen jämfört med testkemikaliens koncentration med en positiv kurva (här kan ett statistiskt test som Cochran-Armitages trendtest användas).
The test concentrations should preferably bracket the lowest of the used effect concentrations (e.g. EC10) which means that this value is calculated by interpolation and not extrapolation.
Om dödligheten inte följer ett koncentrations-responsmönster bör replikat med dödlighet bland föräldradjuren undantas från analysen av testresultatet.
The survival of the parent animals and time to production of first brood should also be reported.
Om dödligheten följer ett koncentrations-responsmönster bör föräldradjurens dödlighet anses utgöra en effekt av testkemikalien och replikaten bör inte undantas från analysen.
Other chemical-related effects on parameters such as growth (e.g. length), and possibly intrinsic rate of population increase, can also be examined (see paragraph 44).
Om föräldradjur dör oavsiktligt under testet, t.ex. på grund av misskötsel eller olycka eller på grund av en oförklarlig incident som inte är relaterad till testkemikalien eller visar sig vara av hankön, undantas replikatet från analysen (mer information lämnas i punkt 51).
INFORMATION ON THE TEST CHEMICAL
Testkemikaliens toxiska effekter på reproduktionskapaciteten uttrycks som ECx genom att man passar in data in en lämplig modell genom icke-linjär regression för att uppskatta den koncentration som skulle orsaka x % minskning av reproduktionsförmågan, eller alternativt som NOEC/LOEC-värdet (4).
Results of an acute toxicity test (see chapter C.2 of this Annex: Daphnia sp. acute immobilisation test) performed with Daphnia magna may be useful in selecting an appropriate range of test concentrations in the reproduction tests.
Testkoncentrationerna ska helst ligga innanför den lägsta av de använda effektkoncentrationerna (t.ex.
The water solubility and the vapour pressure of the test chemical should be known and a reliable analytical method for the quantification of the chemical in the test solutions with reported recovery efficiency and limit of determination should be available.
EC10), vilket innebär att detta värde beräknas genom interpolering, inte extrapolering.
Information on the test chemical which may be useful in establishing the test conditions includes the structural formula, purity of the chemical, stability in light, stability under the conditions of the test, pKa, Pow and results of a test for ready biodegradability (see chapters C.4 (determination of ‘ready’ biodegradability), and C.29 (ready biodegradability — CO2 in sealed vessels) of this Annex).
Föräldragenerationens överlevnad och tiden fram till produktion av den första satsen avkomma bör också rapporteras.
For a test to be valid, the following performance criteria should be met in the control(s):
Övriga kemikalierelaterade verkningar på parametrar såsom tillväxt (t.ex. längd) och eventuellt inneboende tillväxthastighet hos populationen kan också undersökas (se punkt 44).
the mortality of the parent animals (female Daphnia) does not exceed 20 % at the end of the test;
INFORMATION OM TESTKEMIKALIEN
the mean number of living offspring produced per parent animal surviving at the end of the test is ≥ 60.
Resultat av en akut toxicitetstest (se kapitel C.2 i denna bilaga: Test av akut immobilisering av Daphnia-arter utfört med Daphnia magna kan vara användbart för att välja en lämplig grad av testkoncentrationen i reproduktionstesterna.
Note: The same validity criterion (20 %) can be used for accidental and inadvertent parental mortality for the controls as well as for each of the test concentrations.
Testkemikaliens vattenlöslighet och ångtryck ska vara kända och en tillförlitlig analysmetod ska finnas tillgänglig för kvantifiering av kemikalien i testlösningen, med rapporterad återvinningseffektivitet samt analysgräns.
Test vessels and other apparatus, which will come into contact with the test solutions, should be made entirely of glass or other chemically inert material.
Användbar information för att definiera testbetingelserna är t.ex. testkemikaliens strukturformel, kemikaliens renhet, stabilitet i ljus, stabilitet i testförhållandena, pKa, Pow och resultaten från test avseende biologisk lättnedbrytbarhet (se kapitel C.4 (bestämning av biologisk lättnedbrytbarhet) och C.29 (biologisk lättnedbrytbarhet – CO2 i förslutna kärl) i denna bilaga.
The test vessels will normally be glass beakers.
För att ett test ska vara giltigt måste följande kriterier uppfyllas för kontrollgruppen (kontrollgrupperna):
In addition, some or all of the following equipment will be required:
Föräldragenerationens mortalitet (honor av Daphnia) får inte överskrida 20 % vid testets slut.
oxygen meter (with microelectrode or other suitable equipment for measuring dissolved oxygen in low volume samples);
Det genomsnittliga antalet levande avkommor som har producerats per föräldradjur och som lever vid testets slut måste vara ≥ 60.
adequate apparatus for temperature control;
Obs: Samma giltighetskriterium (20 %) kan användas för oavsiktlig dödlighet bland föräldradjur i kontrollerna samt för varje testkoncentration.
pH-meter;
Testkärl och annan apparatur som kommer i kontakt med testämnet bör vara tillverkade uteslutande av glas eller annat kemiskt inert material.
equipment for the determination of the hardness of water;
I regel används glasbägare.
equipment for the determination of the total organic carbon concentration (TOC) of water or equipment for the determination of the chemical oxygen demand (COD);
Dessutom behövs åtminstone en del av följande utrustning:
adequate apparatus for the control of the lighting regime and measurement of light intensity.
Syrgasmätare (med mikroelektrod eller annan lämplig anordning för mätning av löst syrgas i lågvolymsprover).
Test Organism
Utrustning för temperaturreglering.
The species to be used in the test is Daphnia magna Straus [57].Preferably, the clone should have been identified by genotyping.
pH-mätare.
Research (1) has shown that the reproductive performance of Clone A (which originated from IRCHA in France) (5) consistently meets the validity criterion of a mean of ≥ 60 living offspring per parent animal surviving when cultured under the conditions described in this test method.
Utrustning för bestämning av vattnets hårdhetsgrad.
However, other clones are acceptable provided that the Daphnia culture is shown to meet the validity criteria for the test.
Utrustning för bestämning av totalt organiskt kol (TOC) i vattnet eller utrustning för bestämning av kemisk syreförbrukning (COD).
At the start of the test, the animals should be less than 24 hours old and should not be first brood progeny.
Apparatur för reglering av belysningen och mätning av ljusets intensitet.
They should be derived from a healthy stock (i.e. showing no signs of stress such as high mortality, presence of males and ephippia, delay in the production of the first brood, discoloured animals, etc.).
Testorganism
The stock animals should be maintained in culture conditions (light, temperature, medium, feeding and animals per unit volume) similar to those to be used in the test.
Testet utförs på Daphnia magna Straus [57].Klonen ska helst identifieras med hjälp av genotypbestämning.
If the Daphnia culture medium to be used in the test is different from that used for routine Daphnia culture, it is good practice to include a pre-test acclimation period of normally about 3 weeks (i.e. one generation) to avoid stressing the parent animals.
Forskningsresultat (1) har visat att reproduktionskapaciteten hos klon A (som härrör från IRCHA i Frankrike) (5) genomgående uppfyller giltighetskriteriet som gäller ett genomsnitt på > 60 överlevande avkommor per föräldradjur vid odling i de betingelser som beskrivs i denna testmetod.
Test medium
Andra kloner kan godtas förutsatt att Daphnia-odlingen kan påvisas uppfylla giltighetskriterierna för testet.
It is recommended that a fully defined medium be used in this test.
Vid testets början bör djuren vara yngre än 24 timmar och får inte tillhöra den första satsen avkomma.
This can avoid the use of additives (e.g. seaweed, soil extract), which are difficult to characterise, and therefore improves the opportunities for standardisation between laboratories.
De ska komma från en frisk stam (dvs. inte visa tecken på stress, t.ex. hög dödlighet, förekomst av hanar och ephippier, fördröjd produktion av första kullen avkomma, missfärgade djur osv.).
Elendt M4 (6) and M7 media (see Appendix 2) have been found to be suitable for this purpose.
Stamdjuren bör hållas vid samma odlingsbetingelser (ljus, temperatur, medium, utfodring och djur per volymenhet) som används vid testet.