natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In addition to using the MNvit test to identify chemicals that induce micronuclei, the use of immunochemical labelling of kinetochores, or hybridisation with centromeric/telomeric probes (fluorescence in situ hybridisation (FISH)), also can provide additional information on the mechanisms of chromosome damage and micronucleus formation (6) (7) (8) (9) (10) (11) (12) (13) (14) (15) (16) (17).
Kolväte (acykliskt)
Those labelling and hybridisation procedures can be used when there is an increase in micronucleus formation and the investigator wishes to determine if the increase was the result of clastogenic and/or aneugenic events.
Fett
Because micronuclei in interphase cells can be assessed relatively objectively, laboratory personnel need only determine the number of binucleate cells when cytoB is used and the incidence of micronucleate cells in all cases.
Inte klassificerad
As a result, the slides can be scored relatively quickly and analysis can be automated.
Varje testkemikalie tilldelades en kemisk klass med användning av ett standardsystem baserat på klassificeringssystemet National Library of Medicine Medical Subject Headings (MeSH) (finns på http//www.nlm.nih.gov/mesh).
This makes it practical to score thousands instead of hundreds of cells per treatment, increasing the power of the test.
På grundval av in vivo-test på kaninögon (OECD TG 405) och med användning av GHS (4)(6).
Finally, as micronuclei may arise from lagging chromosomes, there is the potential to detect aneuploidy-inducing agents that are difficult to study in conventional chromosomal aberration tests, e.g. Chapter B.10 of this annex (18).
Baserat på resultat i ICE enligt beskrivningen i tabell 6.
However, the MNvit test as described in this test method does not allow for the differentiation of chemicals inducing changes in chromosome number and/or ploidy from those inducing clastogenicity without special techniques such as FISH mentioned under paragraph 4.
Kombination av andra ICE-värden än de som beskrivs i tabell 6 för identifiering av GHS ingen klassificering och GHS-kategori 1 (se tabell 6)
The MNvit test is robust and can be conducted in a variety of cell types, and in the presence or absence of cytoB.
Klassificering i kategori 2B eller 2B beror på tolkningen av GHS-kriteriet för att skilja mellan dessa två kategorier, dvs. 1 av 3 jämfört med 2 av 3 djur med effekter på dag 7, vilket krävs för en klassificering i kategori 2A.
There are extensive data to support the validity of the MNvit test using various cell types (cultures of cell lines or primary cell cultures) (19) (20) (21) (22) (23) (24) (25) (26) (27) (28) (29) (30) (31) (32) (33) (34) (35) (36).
Alla resultatpunkter förutom rodnad konjunktiva hos ett djur återhämtades till noll dag 7 eller tidigare.
These include, in particular, the international validation studies co-ordinated by the Société Française de Toxicologie Génétique (SFTG) (19) (20) (21) (22) (23) and the reports of the International Workshop on Genotoxicity Testing (5) (17).
Det djur som inte hade återhämtat sig fullständigt dag 7 hade en konjunktiv rodnad på 1 (dag 7) som var fullständigt återställd dag 10.
The available data have also been re-evaluated in a weight-of-evidence retrospective validation study by the European Centre for the Validation of Alternative Methods (ECVAM) of the European Commission (EC), and the test method has been endorsed as scientifically valid by the ECVAM Scientific Advisory Committee (ESAC) (37) (38) (39).
SUPERFUSIONSAPPARAT OCH ÖGONKLÄMMOR FÖR ICE-TESTMETODEN
The mammalian cell MNvit test may employ cultures of cell lines or primary cell cultures, of human or rodent origin.
(Se Burton m.fl.
Because the background frequency of micronuclei will influence the sensitivity of the test, it is recommended that cell types with a stable and defined background frequency of micronucleus formation be used.
(18) för ytterligare allmänna beskrivningar av superfusionsapparaten och ögonklämmorna) (18)
The cells used are selected on the basis of their ability to grow well in culture, stability of their karyotype (including chromosome number) and spontaneous frequency of micronuclei (40).
Post nr
The users of this test method are thus encouraged to consider the influence of these and other cell characteristics on the performance of a cell line in detecting the induction of micronuclei, as knowledge evolves in this area.
Beskrivning
Care should be taken to avoid conditions that could lead to artifactual positive results which do not reflect the genotoxicity of the test chemicals.
Varmvattenutlopp
Such conditions include changes in pH (41) (42) (43) or osmolality, interaction with the cell culture medium (44) (45) or excessive levels of cytotoxicity (see paragraph 29).
Fack
To analyse the induction of micronuclei, it is essential that mitosis has occurred in both treated and untreated cultures.
Skjutdörr
The most informative stage for scoring micronuclei is in cells that have completed one mitosis during or after treatment with the test chemical.
Ögonhållare
For Manufactured Nanomaterials, specific adaptations of this test method are needed but they are not described in this test method.
Superfusionsapparat
Cell cultures of human or other mammalian origin are exposed to the test chemical both with and without an exogenous source of metabolic activation unless cells with an adequate metabolising capability are used (see paragraph19).
Kycklingöga
During or after exposure to the test chemical, the cells are grown for a period sufficient to allow chromosome damage or other effects on cell cycle/cell division to lead to the formation of micronuclei in interphase cells.
Optiskt mätinstrument
For induction of aneuploidy, the test chemical should ordinarily be present during mitosis.
Utgående koksaltlösning
Harvested and stained interphase cells are analysed for the presence of micronuclei.
Ingående varmvatten
Ideally, micronuclei should only be scored in those cells that have completed mitosis during exposure to the test chemical or during the post-treatment period, if one is used.
Ställskruv
In cultures that have been treated with a cytokinesis blocker, this is easily achieved by scoring only binucleate cells.
Saltlösning
In the absence of a cytokinesis blocker, it is important to demonstrate that the cells analysed are likely to have undergone cell division, based on an increase in the cell population, during or after exposure to the test chemical.
Justerbar överarm
For all protocols, it is important to demonstrate that cell proliferation has occurred in both the control and treated cultures, and the extent of test chemical-induced cytotoxicity or cytostasis should be assessed in all of the cultures that are scored for micronuclei.
Varmvatten
Cultured primary human or other mammalian peripheral blood lymphocytes (7) (20) (46) (47) and a number of rodent cell lines such as CHO, V79, CHL/IU, and L5178Y cells or human cell lines such as TK6 can be used (19) (20) (21) (22) (23) (26) (27) (28) (29) (31) (33) (34) (35) (36) (see paragraph 6).
Fast underarm
Other cell lines such as HT29 (48), Caco-2 (49), HepaRG (50) (51), HepG2 cells (52) (53), A549 and primary Syrian Hamster Embryo cells (54) have been used for micronucleus testing but at this time have not been extensively validated.
Ingående koksaltlösning
Therefore the use of those cell lines and types should be justified based on their demonstrated performance in the test, as described in the Acceptability Criteria section.
I del B ska kapitel B.49 ersättas med följande:
Cyto B was reported to potentially impact L5178Y cell growth and therefore is not recommended with this cell line (23).
Mikrokärntest av däggdjursceller in vitro
When primary cells are used, for animal welfare reasons, the use of cells from human origin should be considered where feasible and sampled in accordance with the human ethical principles and regulations.
Denna testmetod motsvarar OECD:s testriktlinje 487 (2016).
Human peripheral blood lymphocytes should be obtained from young (approximately 18-35 years of age), non-smoking individuals with no known illness or recent exposures to genotoxic agents (e.g. chemicals, ionising radiation) at levels that would increase the background incidence of micronucleate cells.
Den ingår i en serie testmetoder avseende genetisk toxikologi.
This would ensure the background incidence of micronucleate cells to be low and consistent.
Mikrokärntest in vitro (MNvit) är ett genotoxicitetstest för att upptäcka mikrokärnor i cytoplasmat i interfasceller.
The baseline incidence of micronucleate cells increases with age and this trend is more marked in females than in males (55).
Mikrokärnor kan härröra från acentriska kromosomfragment (dvs. en centromer saknas) eller från hela kromosomer som inte kan migrera till polerna under det anafasa steget av celldelningen.
Cell cultures are maintained in an exponential growth phase (cell lines) or stimulated to divide (primary cultures of lymphocytes) to expose the cells at different stages of the cell cycle, since the sensitivity of cell stages to the test chemicals may not be known.
MNvit-testet är en in vitro-metod som ger tillgång till en omfattande bas för undersökning av kromosomskadepotentialen in vitro eftersom både aneugener och klastogener kan upptäckas (2) (3) i celler som har genomgått celldelning under eller efter exponering för testkemikalien (närmare uppgifter ges i punkt 13).
The primary cells that need to be stimulated with mitogenic agents in order to divide are generally no longer synchronised during exposure to the test chemical (e.g. human lymphocytes after a 48-hour mitogenic stimulation).
Mikrokärnorna representerar skador som har förmedlats till dotterceller, medan kromosomavvikelser som detekteras i metafasceller inte alltid förmedlas.
The use of synchronised cells during treatment with the test chemical is not recommended, but can be acceptable if justified.
Cellen överlever inte alltid dessa förändringar.
Appropriate culture medium and incubation conditions (culture vessels, humidified atmosphere of 5 % CO2 if appropriate, temperature of 37 °C) should be used for maintaining cultures.
Denna testmetod ger möjlighet att använda protokoll med och utan aktinpolymeriseringsinhibitorn cytokalasin B (cytoB).
Cell lines should be checked routinely for the stability of the modal chromosome number and the absence of Mycoplasma contamination, and cells should not be used if contaminated or if the modal chromosome number has changed.
Tillsättning av cytoB före mitosen gör det möjligt att identifiera och analysera mikrokärnor endast i celler som har slutfört en mitos eftersom sådana celler är binukleära (4) (5).
The normal cell cycle time of cell lines or primary cultures used in the testing laboratory should be established and should be consistent with the published cell characteristics.
Denna testmetod gör det också möjligt att använda protokoll utan blockering av cytokines, förutsatt att det finns belägg för att den analyserade cellpopulationen har genomgått mitos.
Lymphocytes: whole blood treated with an anti-coagulant (e.g. heparin), or separated lymphocytes, are cultured (e.g. for 48 hours for human lymphocytes) in the presence of a mitogen (e.g. phytohaemagglutinin (PHA) for human lymphocytes) in order to induce cell division prior to exposure to the test chemical and cytoB.
Utöver MNvit-testet för att identifiera kemikalier som inducerar mikrokärnor kan man även använda immunokemisk märkning av kinetokorer eller hybridisering med centromeriska/telomeriska prober (FISH-teknik, Fluorescens In Situ Hybridisation) för att få ytterligare information om mekanismerna för kromosomskador och bildningen av mikrokärnor (6) (7) (8) (9) (10) (11) (12) (13) (14) (15) (16) (17).
Exogenous metabolising systems should be used when employing cells with inadequate endogenous metabolic capacity.
Dessa märknings- och hybridiseringsförfaranden kan användas när det förekommer ökad bildning av mikrokärnor och man vill slå fast om ökningen är resultatet av klastogena och/eller aneugena händelser.
The most commonly used system that is recommended by default, unless another system is justified is a co-factor-supplemented post-mitochondrial fraction (S9) prepared from the livers of rodents (generally rats) treated with enzyme-inducing agents such as Aroclor 1254 (56) (57) or a combination of phenobarbital and b-naphthoflavone (58) (59) (60).
Eftersom mikrokärnor i interfasceller kan bedömas relativt objektivt behöver laboratoriepersonalen bara bestämma antalet binukleära celler om cytoB används.
The latter combination does not conflict with the Stockholm Convention on Persistent Organic Pollutants (61) and has been shown to be as effective as Aroclor 1254 for inducing mixed-function oxidases (58) (59) (60).
Förekomsten av celler med mikrokärnor i ska bestämmas samtliga fall.
The use of products that reduce the mitotic index, especially calcium complexing products (62), should be avoided during treatment.
Detta innebär att utstryksglasen kan klassificeras relativt snabbt och analysen kan automatiseras.
Solid test chemicals should be prepared in appropriate solvents and diluted, if appropriate, prior to treatment of the cells.
Det är därför praktiskt att klassificera tusentals i stället för hundratals celler per behandling, vilket ökar testets styrka.
Gaseous or volatile test chemicals should be tested by appropriate modifications to the standard protocols, such as treatment in sealed vessels (63) (64) (65).
Eftersom mikrokärnor kan uppstå från isolerade kromosomer finns det också möjlighet att detektera aneuploidiframkallande ämnen som är svåra att undersöka genom konventionella kromosomavvikelsetest, t.ex.
The solvent should be chosen to optimise the solubility of the test chemicals without adversely impacting the conduct of the assay, i.e. changing cell growth, affecting integrity of the test chemical, reacting with culture vessels, impairing the metabolic activation system.
Kapitel B.10 i denna bilaga (18).
Well established solvents are water or dimethyl sulfoxide (DMSO).
MNvit-testet som det beskrivs i denna testmetod ger dock inte möjlighet att utan särskilda tekniker såsom FISH (se punkt 4) skilja mellan kemikalier som inducerar ändringar av kromosomantalet och/eller polyploidi från sådana kemikalier som inducerar klastogenicitet.
Generally organic solvents should not exceed 1 % (v/v).
MNvit-testet är robust och kan utföras på ett flertal celltyper, med eller utan tillsats av cytoB.
If cytoB is dissolved in DMSO, the total amount of organic solvent used for both the test chemical and cytoB should not exceed 1 % (v/v); otherwise, untreated controls should be used to ensure that the percentage of organic solvent has no adverse effect.
Det finns omfattande data som underbygger giltigheten av MNvit testet med användning av olika celltyper (odlingar av cellinjer eller primära cellkulturer) (19) (20) (21) (22) (23) (24) (25) (26) (27) (28) (29) (30) (31) (32) (33) (34) (35) (36).
Aqueous solvents (saline or water) should not exceed 10 % (v/v) in the final treatment medium.
Dessa data kommer bland annat från internationella valideringsstudier samordnade av Société Française de Toxicologie Génétique (SFTG) (19) (20) (21) (22) (23) och rapporter från International Workshop on Genotoxicity Testing (5) (17).
If other than well-established solvents are used (e.g. ethanol or acetone), their use should be supported by data indicating their compatibility with the test chemical, the test system and their lack of genetic toxicity at the concentration used.
Tillgängliga data har också omvaliderats i en retrospektiv sammanvägd (weight-of-evidence) valideringsstudie vid Europeiska centret för bestämning av alternativa metoder (ECVAM), och testmetoden har erkänts som vetenskapligt giltig av ECVAM:s vetenskapliga rådgivande kommitté (ESAC) (37) (38) (39).
In the absence of that supporting data, it is important to include untreated controls (see Appendix 1), as well as solvent controls to demonstrate that no deleterious or chromosomal effects (e.g. aneuploidy or clastogenicity) are induced by the chosen solvent.
MNvit-testet på däggdjursceller kan göras med kulturer av cellinjer eller primära cellkulturer från människor eller gnagare.
Use of cytoB as a cytokinesis blocker
Eftersom bakgrundsfrekvensen av mikrokärnor påverkar testets känslighet, rekommenderas att man använder celltyper med en stabil och definierad bakgrundsfrekvens av mikrokärnbildning.
One of the most important considerations in the performance of the MNvit test is ensuring that the cells being scored have completed mitosis during the treatment or the post-treatment incubation period, if one is used.
De celler som används bör väljas ut på grundval av god tillväxtförmåga vid odling, karyotypens stabilitet (inklusive antalet kromosomer) och den spontana frekvensen av mikrokärnor (40).
Micronucleus scoring, therefore, should be limited to cells that have gone through mitosis during or after treatment.
Om denna testmetod används bör man överväga hur dessa och andra cellegenskaper inverkar på en cellinjes förmåga att upptäcka induktionen av mikrokärnor, allteftersom kunskapen utvecklas på detta område.
CytoB is the agent that has been most widely used to block cytokinesis because it inhibits actin assembly, and thus prevents separation of daughter cells after mitosis, leading to the formation of binucleate cells (6) (66) (67).
Man bör se till att undvika sådana förhållanden som leder till artefaktiska positiva resultat som inte avspeglar testkemikaliernas gentoxicitet.
The effect of the test chemical on cell proliferation kinetics can be measured simultaneously, when cytoB is used.
Sådana förhållanden omfattar ändringar av pH (41) (42) (43) eller osmolalitet, interaktion med cellodlingsmediet (44) (45) eller överdrivet höga nivåer av cytotoxicitet (se punkt 29).
CytoB should be used as a cytokinesis blocker when human lymphocytes are used because cell cycle times will be variable among donors and because not all lymphocytes will respond to PHA stimulation.
För analysen av induktion av mikrokärnor är det av central betydelse att mitos har inträffat i både de behandlade och obehandlade odlingarna.
CytoB is not mandatory for other cell types if it can be established they have undergone division as described in paragraph 27.
Det mest informativa stadiet för detektering av mikrokärnor är när cellerna har slutfört en mitos under eller efter behandling med testkemikalien.
Moreover CytoB is not generally used when samples are evaluated for micronuclei using flow cytometric methods.
Tillverkade nanomaterial kräver särskilda anpassningar av testmetoden, men de beskrivs inte här.
The appropriate concentration of cytoB should be determined by the laboratory for each cell type to achieve the optimal frequency of binucleate cells in the solvent control cultures and should be shown to produce a good yield of binucleate cells for scoring.
Cellodlingar från människa eller andra däggdjur exponeras för testkemikalien både med och utan ett exogent metaboliskt aktiveringssystem, utom om de celler som används har tillräcklig metaboliserande kapacitet (se punkt 19).
The appropriate concentration of cytoB is usually between 3 and 6 μg/ml (19).
Under eller efter exponering för testkemikalien odlas cellerna tillräckligt länge för att kromosomskador eller andra effekter på cellcykeln/celldelningen ska leda till att mikrokärnor bildas i interfascellerna.
When determining the highest test chemical concentration, concentrations that have the capability of producing artifactual positive responses, such as those producing excessive cytotoxicity (see paragraph 29), precipitation in the culture medium (see paragraph 30), or marked changes in pH or osmolality (see paragraph 9), should be avoided.
För induktion av aneuploidi bör testkemikalien i regel finnas närvarande under mitosen.
Measurements of cell proliferation are made to assure that sufficient treated cells have undergone mitosis during the test and that the treatments are conducted at appropriate levels of cytotoxicity (see paragraph 29).
Interfascellerna skördas och färgas in och närvaron av mikrokärnor analyseras.
Cytotoxicity should be determined in the main experiment with and without metabolic activation using an appropriate indication of cell death and growth (see paragraphs 26 and 27).
Idealiskt sett bör man för detekteringen av mikrokärnor endast använda celler som har slutfört mitosen under exponeringen för testkemikalien eller under perioden efter behandlingen, om en sådan används.
While the evaluation of cytotoxicity in an initial preliminary test may be useful to better define the concentrations to be used in the main experiment, an initial test is not mandatory.
I odlingar som har behandlats med en cytokinesinhibitor uppnås detta enkelt genom att endast analysera binukleära celler.
Treatment of cultures with cytoB and measurement of the relative frequencies of mononucleate, binucleate, and multi-nucleate cells in the culture provides an accurate method of quantifying the effect on cell proliferation and the cytotoxic or cytostatic activity of a treatment (6), and ensures that only cells that divided during or after treatment are microscopically scored.
Om blockering av cytokines inte används är det viktigt att påvisa att de analyserade cellerna sannolikt har genomgått celldelning, baserat på en ökning av cellpopulationen, under eller efter exponeringen för testkemikalien.
The cytokinesis-block proliferation index (CBPI) (6) (27) (68) or the Replication Index (RI) from at least 500 cells per culture (see Appendix 2 for formulas) are recommended to estimate the cytotoxic and cytostatic activity of a treatment by comparing values in the treated and control cultures.
Oavsett protokoll är det viktigt att påvisa att cellproliferation har skett både i kontrollodlingarna och de behandlade odlingarna, och omfattningen av testkemikalieinducerad cytotoxicitet eller cytostas ska bedömas i alla odlingar som är föremål för analys av mikrokärnor.
Assessment of other indicators of cytotoxicity (e.g. cell integrity, apoptosis, necrosis, metaphase counting, cell cycle) could provide useful information, but should not be used in place of CBPI or RI.
Man kan använda odlade primära perifera blodlymfocyter från människa eller andra däggdjur (7) (20) (46) (47) och celler från ett antal gnagarcellinjer såsom CHO, V79, CHL/IU och L5178Y (19) (20) eller humana cellinjer såsom TK6 (19) (20) (21) (22) (23) (26) (27) (28) (29) (31) (33) (34) (35) (36) (se punkt 6).
In studies without cytoB, it is necessary to demonstrate that the cells in culture have divided, so that a substantial proportion of the cells scored have undergone division during or following treatment with the test chemical, otherwise false negative responses may be produced.
Andra cellinjer, såsom HT29 (48), Caco-2 (49), HepaRG (50) (51), HepG2-celler (52) (53), A549 och primära embryoceller från syrisk hamster (54) har använts för testning av mikrokärnor, men har inte genomgått en omfattande validering ännu.
The measurement of Relative Population Doubling (RPD) or Relative Increase in Cell Count (RICC) is recommended to estimate the cytotoxic and cytostatic activity of a treatment (17) (68) (69) (70) (71) (see Appendix 2 for formulas).
Användning av dessa cellinjer och celltyper bör därför motiveras på grundval av deras påvisade prestanda i testet enligt beskrivningen i avsnittet om kriterier för godkännande.
At extended sampling times (e.g. treatment for 1,5-2 normal cell cycle lengths and harvest after an additional 1,5-2 normal cell cycle lengths, leading to sampling times longer than 3-4 normal cell cycle lengths in total as described in paragraphs 38 and 39), RPD might underestimate cytotoxicity (71).
Cyto B rapporterades potentiellt påverka celltillväxten för L5178Y och rekommenderas inte för denna cellinje (23).
Under these circumstances RICC might be a better measure or the evaluation of cytotoxicity after a 1,5-2 normal cell cycle lengths would be a helpful estimate.
Om primära celler används av djurskyddsskäl bör man när så är möjligt överväga användning av celler med mänskligt ursprung som samlas in enligt humana etiska principer och regler.