natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Only major inconsistencies should result in the establishment of a new historical control database where expert judgement determines that it differs from the previous distribution (see paragraph 15).
Dessa innefattar identifiering av närvaron eller frånvaron av en kinetokor eller av centromer-DNA, som båda är karakteristiska för intakta kromosomer.
Negative control data should consist of the incidence of micronucleated immature erythrocytes in each animal.
Frånvaro av kinetokor eller av centromer-DNA tyder på att mikrokärnorna endast innehåller kromosomfragment, medan närvaro är ett tecken på kromosomförlust.
Mice, rats, or another appropriate mammalian species may be used.
Mätning av mikrokärnor i omogna erytrocyter i perifert blod hos andra däggdjursarter är godtagbart om det har visats att arten är tillräckligt känslig för att detektera kemikalier som orsakar strukturella eller numeriska kromosomavvikelser hos dessa celler (genom induktion av mikrokärnor i omogna erytrocyter) och en vetenskaplig motivering ges.
When peripheral blood is used, it must be established that splenic removal of micronucleated cells from the circulation does not compromise the detection of induced micronuclei in the species selected.
Frekvensen av omogna erytrocyter med mikrokärnor utgör den huvudsakliga slutpunkten.
This has been clearly demonstrated for mouse and rat peripheral blood (2).
Frekvensen av mogna erytrocyter som innehåller mikrokärnor i perifert blod kan också användas som endpoint hos arter utan stark selektion i mjälten mot celler med mikrokärnor och när djuren behandlas kontinuerligt under en period som är längre än livslängden för erytrocyter hos den använda arten (t.ex. fyra veckor eller mer hos möss).
If species other than rodents are used, it is recommended that the measurement of induced micronuclei be integrated into another appropriate toxicity test.
Försöksdjuren exponeras för testkemikalien på ett lämpligt sätt.
Test Conditions
Om benmärg används bör försöksdjuren avlivas humant vid en lämplig tidpunkt efter behandling, varvid benmärgen extraheras och beredningar görs och färgas (9) (10) (11) (12) (13) (14) (15).
The solvent/vehicle should not produce toxic effects at the dose levels used, and should not be capable of chemical reaction with the test chemicals.
Om perifert blod används samlas blodet upp vid lämpliga tidpunkter efter behandling och beredningar görs, vilka sedan färgas in (12) (16) (17) (18).
In the absence of historical or published control data showing that no micronuclei and other deleterious effects are induced by a chosen atypical solvent/vehicle, an initial study should be conducted in order to establish the acceptability of the solvent/vehicle control.
När behandlingen ges akut är det viktigt att välja lämpliga tidpunkter för skörd av benmärg eller blod så att behandlingsrelaterad induktion av omogna erytrocyter kan detekteras.
When a concurrent positive control group is not included, scoring controls (fixed and unstained slides or cell suspension samples, as appropriate for the method of scoring) should be included in each experiment.
Vid provtagning av perifert blod måste tillräckligt lång tid ha gått för att dessa händelser ska vara synliga i det cirkulerande blodet.
These can be obtained by including within the scoring of the study appropriate reference samples that have been obtained and stored from a separate positive control experiment conducted periodically (e.g. every 6-18 months); for example, during proficiency testing and on a regular basis thereafter, where necessary.
Beredningarna analyseras med avseende på närvaro av mikrokärnor, antingen genom visualisering med användning av mikroskop, bildanalys, flödescytometri eller laserskanningcytometri.
Positive control chemicals should reliably produce a detectable increase in micronucleus frequency over the spontaneous level.
För att fastställa att det finns tillräcklig erfarenhet av testet innan det används för rutintestning bör laboratoriet visa sin förmåga att reproducera förväntade resultat från publicerade data (17) (19) (20) (21) (22) för frekvenser av mikrokärnor med minst två positiva kontrollkemikalier (inklusive svag respons som induceras av låga doser av positiva kontroller) enligt tabell 1 och med förenliga vehikel-/lösningsmedelskontroller (se punkt 26).
When employing manual scoring by microscopy, positive control doses should be chosen so that the effects are clear but do not immediately reveal the identity of the coded samples to the scorer.
I försöken bör man använda doser som ger reproducerbara och dosrelaterade ökningar och visar testsystemets sensitivitet och dynamiska omfång när det gäller den berörda vävnaden (benmärg eller perifert blod), med användning av den klassificeringsmetod som laboratoriet tillämpar.
Chemicals and CASRN
Detta gäller inte laboratorier som redan har erfarenhet, dvs. har en historisk databas enligt punkterna 14–18.
Ethyl methanesulphonate [CASRN 62-50-0]
Laboratorierna bör använda kvalitetskontrollmetoder såsom kontrolldiagram (t.ex.
Methyl methanesulphonate [CASRN 66-27-3]
C-diagram eller X-stapeldiagram (23)), för att fastställa hur variabla deras data är och för att visa att metoden är ”under kontroll”.
Ethyl nitrosourea [CASRN 759-73-9]
Fler rekommendationer om hur man bygger upp och använder historiska kontrolldatabaser (t.ex. kriterier för att innefatta och utesluta data samt acceptanskriterier för ett givet försök) finns i litteraturen (24).
Mitomycin C [CASRN 50-07-7]
Om laboratoriet inte slutför ett tillräckligt antal försök för att fastställa en statistiskt robust negativ kontrollfördelning (se punkt 15) under kompetensundersökningarna (beskrivs i punkt 13) kan fördelningen byggas upp under de första rutintesterna.
Cyclophosphamide (monohydrate) [CASRN 50-18-0 (CASRN 6055-19-2)]
Denna strategi bör följa rekommendationerna i litteraturen (24) och de negativa kontrollresultat som erhållits i dessa experiment bör överensstämma med publicerade negativa kontrolldata.
Triethylenemelamine [CASRN 51-18-3]
Endast stora inkonsekvenser bör leda till upprättandet av en ny historisk kontrolldatabas om en fackgranskning fastslår att den skiljer sig från den föregående fördelningen (se punkt 15).
Colchicine [CASRN 64-86-8] or Vinblastine [CASRN 865-21-4] — as aneugens
Negativa kontrolldata bör bestå av förekomsten av omogna erytrocyter med mikrokärnor hos varje djur.
However, if consistent inter-animal variability and frequencies of cells with micronuclei are demonstrated by historical negative control data at each sampling time for the testing laboratory, only a single sampling for the negative control may be necessary.
Om parallella negativa kontrolldata faller utanför kontrollgränserna på 95 % kan de ändå ingå i den historiska kontrollfördelningen så länge de inte är extremt avvikande och det finns bevis för att testsystemet är under kontroll (se punkt 15) och att inga tekniska eller mänskliga fel begåtts.
If peripheral blood is used, a pre-treatment sample is acceptable instead of a concurrent negative control for short-term studies when the resulting data are consistent with the historical control database for the testing laboratory.
Möss, råttor eller andra lämpliga däggdjursarter kan användas.
It has been shown for rats that pre-treatment sampling of small volumes (e.g. below 100 μl/day) has minimal impact on micronucleus background frequency (25).
När perifert blod används måste det fastställas att avlägsnandet av celler med mikrokärnor i mjälten från cirkulationen inte gör det svårare att detektera inducerade mikrokärnor i de arter som valts ut.
In general, the micronucleus response is similar between male and female animals and, therefore, most studies could be performed in either sex (26).
Detta har tydligt visats hos perifert blod från möss och råttor (2).
Data demonstrating relevant differences between males and females (e.g. differences in systemic toxicity, metabolism, bioavailability, bone marrow toxicity, etc. including e.g. in a range-finding study) would encourage the use of both sexes.
Om andra arter än gnagare används bör mätningen av inducerade mikrokärnor integreras i ett annat lämpligt toxicitetstest.
As a guide to maximum typical animal requirements, a study in bone marrow conducted according to the parameters established in paragraph 37 with three dose groups and concurrent negative and positive controls (each group composed of five animals of a single sex) would require between 25 and 35 animals.
Testbetingelser
If a preliminary range-finding study is performed because there are no suitable data already available to aid in dose selection, it should be performed in the same laboratory, using the same species, strain, sex, and treatment regimen to be used in the main study (27).
Lösningsmedlet/vehikeln bör inte ge upphov till toxiska effekter vid de dosnivåer som används och bör inte kunna reagera kemiskt med testsubstansen.
The study should aim to identify the maximum tolerated dose (MTD), defined as the highest dose that will be tolerated without evidence of study-limiting toxicity, relative to the duration of the study period (for example, by inducing body weight depression or hematopoietic system cytotoxicity, but not death or evidence of pain, suffering or distress necessitating humane euthanasia (28)).
I avsaknad av historiska eller publicerade kontrolldata som visar att inga effekter på mikrokärnor eller andra skadliga effekter induceras av det valda lösningsmedlet/vehikeln bör en preliminär undersökning utföras för att fastställa acceptansen för vehikelkontrollen.
The highest dose may also be defined as a dose that produces toxicity in the bone marrow (e.g. a reduction in the proportion of immature erythrocytes among total erythrocytes in the bone marrow or peripheral blood of more than 50 %, but to not less than 20 % of the control value).
Om en parallell positiv kontrollgrupp inte ingår bör klassificeringskontroller (fixerade och ofläckade utstryksglas eller prover med cellsuspensioner, beroende på vad som är lämpligt för klassificeringsmetoden) inkluderas i varje försök.
However, when analysing CD71-positive cells in peripheral blood circulation (i.e., by flow cytometry), this very young fraction of immature erythrocytes responds to toxic challenges more quickly than the larger RNA-positive cohort of immature erythrocytes.
Detta kan åstadkommas genom att inbegripa lämpliga referensprover i klassificeringen av undersökningen som har erhållits och lagrats från ett separat positivt kontrollförsök som utförs med jämna mellanrum (.tex var 6:e till 18 månad), t.ex. under kvalifikationsprövning och vid behov med jämna mellanrum därefter.
Therefore, higher apparent toxicity may be evident with acute exposure designs examining the CD71-positive immature erythrocyte fraction as compared to those that identify immature erythrocytes based on RNA content.
Positiva kontrollkemikalier bör på ett tillförlitligt sätt ge en detekterbar ökning i frekvensen av mikrokärnor över den spontana nivån.
For this reason, when experiments utilise five or fewer days of treatment, the highest dose level for test chemicals causing toxicity may be defined as the dose that causes a statistically significant reduction in the proportion of CD71-positive immature erythrocytes among total erythrocytes but not to less than 5 % of the control value (29).
Om klassificeringen görs manuellt med mikroskop bör positiva kontrolldoser väljas på ett sådant sätt att effekterna är tydliga men inte omedelbart avslöjar identiteten hos de kodade proverna för bedömaren.
Chemicals that exhibit saturation of toxicokinetic properties, or induce detoxification processes that may lead to a decrease in exposure after long-term administration may be exceptions to the dose-setting criteria and should be evaluated on a case-by-case basis.
Kemikalier och CASRN
If the test chemical does not produce toxicity in a range-finding study or based on existing data, the highest dose for an administration period of 14 days or more should be 1000 mg/kg body weight/day, or for administration periods of less than 14 days, 2000 mg/kg/body weight/day.
Etylmetansulfonat [CASRN 62-50-0]
When administration occurs for 14 days or more, the limit dose is 1000 mg/kg body weight/day.
Metylmetansulfonat [CASRN 66-27-3]
For administration periods of less than 14 days, the limit dose is 2000 mg/kg/body weight/day.
Etylnitrosourea [CASRN 759-73-9]
Therefore, routes of exposure such as dietary, drinking water, topical subcutaneous, intravenous, oral (by gavage), inhalation, intratracheal, or implantation may be chosen as justified.
Cyklofosfamid (monohydrat) [CASRN 50-18-0 (CASRN 6055-19-2)]
If the test chemical is admixed in diet or drinking water, especially in case of single dosing, care should be taken that the delay between food and water consumption and sampling should be sufficient to allow detection of the effects (see paragraph 37).
Trietylenmelamin [CASRN 51-18-3]
Preferably, 2 or more treatments are performed, administered at 24-hour intervals, especially when integrating this test into other toxicity studies.
Colchicin [CASRN 64-86-8] eller vinblastin [CASRN 865-21-4] – som aneugens
In the alternative, single treatments can be administered, if scientifically justified (e.g. test chemicals known to block cell cycle).
Om testlaboratoriet påvisar konsekventa variationer mellan djur och frekvenser av celler med mikrokärnor genom historiska negativa kontrolldata vid varje provtagningstillfälle kan det dock vara tillräckligt med en enda provtagning för den negativa kontrollen.
Test chemicals also may be administered as a split dose, i.e., two or more treatments on the same day separated by no more than 2-3 hours, to facilitate administering a large volume.
Om perifert blod används är ett förbehandlat prov godtagbart i stället för en parallell negativ kontroll för kortvariga undersökningar om de resulterande uppgifterna överensstämmer med testlaboratoriets historiska kontrolldatabas.
The test may be performed in mice or rats in one of three ways:
Det har visats att förbehandling av prov med små volymer (t.ex. under 100 μl/dag) hos råttor har en minimal inverkan på bakgrundsfrekvensen av mikrokärnor (25).
Animals are treated with the test chemical once.
I regel är mikrokärnornas respons liknande mellan han- och hondjur och de flesta undersökningar kan därför utföras på endera könet (26).
Samples of bone marrow are taken at least twice (from independent groups of animals), starting not earlier than 24 hours after treatment, but not extending beyond 48 hours after treatment with appropriate interval(s) between samples, unless a test chemical is known to have an exceptionally long half-life.
Om det finns data som visar på relevanta skillnader mellan hanar och honor (t.ex. skillnader i systemisk toxicitet, metabolism, biotillgänglighet, benmärgstoxicitet osv., inklusive ett preliminärt test) bör båda könen användas.
The use of sampling times earlier than 24 hours after treatment should be justified.
Som en vägledning för ett vanligt krav på maximalt antal djur skulle det krävas 25–35 djur för en benmärgsundersökning som utförs enligt de parametrar som fastställs i punkt 37, med tre dosgrupper och parallella negativa och positiva kontrollgrupper (fem djur av ett kön i varje grupp)
Samples of peripheral blood are taken at least twice (from the same group of animals), starting not earlier than 36 hours after treatment, with appropriate interval(s) following the first sample, but not extending beyond 72 hours.
Om det inte finns några lämpliga data tillgängliga och en undersökning därför utförs för att fastställa omfattningen, bör denna undersökning utföras i samma laboratorium, och med samma arter, stammar, kön och behandlingsschema som senare ska användas i huvudundersökningen (27).
When a positive response is detected at one sampling time, additional sampling is not required unless quantitative dose-response information is needed.
Syftet med undersökningen bör vara att identifiera högsta tolererbara dos (MTD), som definieras som den dos som tolereras utan bevis för toxicitet som begränsar undersökningen i förhållande till dess varaktighet (t.ex. genom att inducera minskad kroppsvikt eller hematopoietisk systemcytotoxicitet, men inte dödlighet eller tecken på smärta, lidande eller ångest som kräver human avlivning (28)).
The described harvest times are a consequence of the kinetics of appearance and disappearance of the micronuclei in these 2 tissue compartments.
Den högsta dosen kan även definieras som en dos vilken ger upphov till toxicitet i benmärgen (t.ex. en reduktion av andelen omogna erytrocyter jämfört med det totala antalet erytrocyter i benmärgen eller i perifert blod på mer än 50 % men inte mindre än 20 % av kontrollvärdet).
If 2 daily treatments are used (e.g. two treatments at 24 hour intervals), samples should be collected once between 18 and 24 hours following the final treatment for the bone marrow or once between 36 and 48 hours following the final treatment for peripheral blood (30).
Om man analyserar CD71-positiva celler i den perifera blodcirkulationen (dvs. genom flödescytometri) reagerar denna mycket unga fraktion av omogna erytrocyter dock mycket snabbare på toxiska utmaningar än större RNA-positiva kohorter av omogna erytrocyter.
If three or more daily treatments are used (e.g. three or more treatments at approximately 24 hour intervals), bone marrow samples should be collected no later than 24 hours after the last treatment and peripheral blood should be collected no later than 40 hours after the last treatment (31).
Därför kan en skenbart högre toxicitet framträda i utformningar med akut exponering som undersöker CD71-positiva fraktioner av omogna erytrocyter jämfört med undersökningar som identifierar omogna erytrocyter baserat på RNA-innehåll.
This treatment option accommodates combination of the comet assay (e.g. sampling 2-6 hours after the last treatment) with the micronucleus test, and integration of the micronucleus test with repeated-dose toxicity studies.
Om försökens behandlingstider är fem dagar eller kortare kan därför den högsta dosnivån för testkemikalier som orsakar toxicitet definieras som den dos som ger en statistiskt signifikant minskning av andelen CD71-positiva omogna erytrocyter av det totala antalet erytrocyter, men inte mindre än 5 % av kontrollvärdet (29).
Accumulated data suggested that micronucleus induction can be observed over these wider timeframes when 3 or more administrations have occurred (15).
Kemikalier som uppvisar mättnad av toxikokinetiska egenskaper eller inducerar avgiftningsprocesser som kan leda till minskad exponering efter långtidstillförsel kan vara undantag från kriterierna för dosbestämning och bör utvärderas från fall till fall.
Other dosing or sampling regimens may be used when relevant and scientifically justified, and to facilitate integration with other toxicity tests.
Om testkemikalien inte orsakar toxicitet i en preliminär undersökning eller baserat på befintliga uppgifter är den högsta dosen 1000 mg/kg/kroppsvikt/dag för administrationsperioder på 14 dagar eller 2000 mg/kg/kroppsvikt/dag för administrationsperioder på mindre än 14 dagar.
All animals should be weighed at study initiation, at least once a week during repeated dose studies, and at euthanasia.
För administrationsperioder på 14 dagar eller mer är gränsdosen 1000 mg/kg/kroppsvikt/dag.
Animals exhibiting non-lethal indicators of excessive toxicity should be humanely euthanised prior to completion of the test period (28).
För administrationsperioder på mindre än 14 dagar är gränsdosen 2000 mg/kg/kroppsvikt/dag.
Under certain circumstances, animal body temperature could be monitored, since treatment-induced hyper- and hypothermia have been implicated in producing spurious results (32) (33) (34).
Därför kan exponeringsvägar (t.ex. föda, dricksvatten, lokalt subkutant, intravenöst, oralt (via sond), inhalation, intratrakealt eller implantation) väljas som motiverad exponering.
A blood sample should be taken at appropriate time(s) in order to permit investigation of the plasma levels of the test chemicals for the purposes of demonstrating that exposure of the bone marrow occurred, where warranted and where other exposure data do not exist (see paragraph 48).
Om testkemikalien blandas i födan eller dricksvattnet bör man, särskilt i fråga om engångsdosering, se till att fördröjningen mellan födo- och vattenintag och provtagning är tillräcklig för att upptäcka effekterna (se punkt 37).
Bone marrow / blood preparation
Företrädesvis utförs två eller fler behandlingar som ges i 24-timmarsintervaller, särskilt om detta test integreras i andra toxicitetsundersökningar.
Bone marrow cells are usually obtained from the femurs or tibias of the animals immediately following humane euthanasia.
Alternativt kan enstaka behandlingar ges om det är vetenskapligt motiverat (om det t.ex. är känt att testkemikalien blockerar cellcykeln).
Commonly, cells are removed, prepared and stained using established methods.
Testkemikalierna kan också ges som en enstaka behandling, men kan även ges som en delad dos (dvs två eller flera behandlingar samma dag med högst 2–3 timmars mellanrum) för att underlätta tillförsel av stora volymer.
Small volumes of peripheral blood can be obtained, according to adequate animal welfare standards, either using a method that permits survival of the test animal, such as bleeding from the tail vein or other appropriate blood vessel, or by cardiac puncture or sampling from a large vessel at animal euthanasia.
Testet kan utföras på möss eller råttor på ett av följande tre sätt:
For both bone marrow or peripheral blood-derived erythrocytes, depending on the method of analysis, cells may be immediately stained supravitally (16) (17) (18), smear preparations are made and then stained for microscopy, or fixed and stained appropriately for flow cytometric analysis.
a.
The use of a DNA specific stain [e.g. acridine orange (35) or Hoechst 33258 plus pyronin-Y (36)] can eliminate some of the artifacts associated with using a non-DNA specific stain.
Djuren behandlas med testkemikalien en gång.
This advantage does not preclude the use of conventional stains (e.g. Giemsa for microscopic analysis).
Prover på benmärg tas ut minst två gånger (från oberoende djurgrupper) med början tidigast 24 timmar men senast 48 timmar efter behandling och med passande intervall mellan proven, om inte testkemikalien är känd för att ha en exceptionellt lång halveringstid.
Additional systems [e.g. cellulose columns to remove nucleated cells (37) (38)] also can be used provided that these systems have been demonstrated to be compatible with sample preparation in the laboratory.
Om prover tas tidigare än 24 timmar efter behandling bör detta motiveras.
Where these methods are applicable, anti-kinetochore antibodies (39), FISH with pancentromeric DNA probes (40), or primed in situ labelling with pancentromere-specific primers, together with appropriate DNA counterstaining (41), can be used to identify the nature of the micronuclei (chromosome/chromosomal fragment) in order to determine whether the mechanism of micronucleus induction is due to clastogenic and/or aneugenic activity.
Prover på perifert blod tas ut minst två gånger (från samma grupp av djur), med början tidigast 36 timmar efter behandling, och med passande intervall efter det första provet, men inte senare än efter 72 timmar.
Other methods for differentiation between clastogens and aneugens may be used if they have been shown to be effective.
När ett positivt svar identifieras vid ett provtagningstillfälle är ytterligare provtagning inte nödvändig om inte kvantitativ dos-responsinformation behövs.
Analysis (manual and automated)
De beskrivna skördetidpunkterna är följden av kinetiken, dvs. hur mikrokärnorna framträder och försvinner i de två vävnadsdelarna.
All slides or samples for analysis, including those of positive and negative controls, should be independently coded before any type of analysis and should be randomised so the manual scorer is unaware of the treatment condition; such coding is not necessary when using automated scoring systems which do not rely on visual inspection and cannot be affected by operator bias.
b.