natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Timely and effective response to incidents relies therefore on the existence of previously established and, to the extent possible, well-rehearsed cooperation procedures and mechanisms having clearly defined the roles and responsibilities of the key actors at national and Union level.
En effektiv reaktion på storskaliga cyberincidenter och cyberkriser på EU-nivå kräver ett snabbt och effektivt samarbete mellan alla berörda parter och är beroende av beredskapen och kapaciteten hos enskilda medlemsstater samt avsamordnade gemensamma insatser som stöds med resurser från unionen.
In its conclusions [1] on Critical Information Infrastructure Protection of 27 May 2011, the Council invited the EU Member States to ‘strengthen collaboration among Member States and contribute, on the basis of national crisis management experiences and results and in cooperation with ENISA to the development of European cyber incident cooperation mechanisms to be tested in the framework of the next Cyber Europe exercise in 2012’.
Snabba och effektiva reaktioner på incidenter bygger därför på att det finns på förhand fastställda och i möjligaste mån beprövade samarbetsförfaranden och samarbetsmekanismer, med klart definierade roller och ansvarsområden för de viktigaste aktörerna på nationell nivå och på unionsnivå.
The 2016 Communication ‘Strengthening Europe's Cyber Resilience System and Fostering a Competitive and Innovative Cybersecurity Industry’ [2] encouraged Member States to make the most out of the NIS Directive [3] cooperation mechanisms and to enhance cross-border cooperation related to preparedness for a large-scale cyber incident.
I sina slutsatser om skydd av kritisk informationsinfrastruktur av den 27 maj 2011 [1] uppmanade rådet medlemsstaterna att ”stärka samverkan mellan medlemsstaterna och, på grundval av nationella erfarenheter och resultat av krishantering och i samarbete med Enisa, bidra till utvecklingen av europeiska mekanismer för samarbete vid it-incidenter som ska testas inom ramen för nästa CyberEurope-övning 2012”.
It added that a coordinated approach to crisis cooperation across the various elements of the cyber ecosystem to be set out in a ‘blueprint’ would increase preparedness and that such a blueprint should also ensure synergies and coherence with existing crisis management mechanisms.
I 2016 års meddelande Stärka Europas system för cyberresiliens och främja en konkurrenskraftig och innovativ cybersäkerhetsbransch [2] uppmuntrades medlemsstaterna att utnyttja it-säkerhetsdirektivets [3] samarbetsmekanismer maximalt och öka det gränsöverskridande samarbetet om beredskap inför storskaliga cyberincidenter.
In the Council Conclusions [4] on the aforementioned Communication, Member States called on the Commission to submit such a blueprint for consideration by the bodies and other relevant stakeholders.
Kommissionen tillade att en samordnad strategi för krissamarbete mellan de olika delarna av cyberekosystemet, i form av en konkret plan, skulle öka beredskapen, och att en sådan plan även bör säkerställa synergieffekter och samstämmighet med befintliga krishanteringsmekanismer.
However the NIS Directive does not provide for a Union cooperation framework in case of large-scale cybersecurity incidents and crises.
I rådets slutsatser om ovannämnda meddelande [4] uppmanade medlemsstaterna kommissionen att lägga fram en sådan plan för behandling av berörda organ och andra relevanta aktörer.
The Commission, consulted with Member States in two separate consultation workshops held in Brussels on 5 April and 4 July 2017 with Member States representatives from Computer Security Incident Response Teams (CSIRTs), the Cooperation Group established by the NIS Directive and the Council Horizontal Working Party on Cyber Issues as well as representatives from the European External Action Service (EEAS), ENISA, Europol/EC3 and the General Secretariat of the Council (GSC).
It-säkerhetsdirektivet föreskriver dock ingen ram för samarbete på unionsnivå vid storskaliga cyberincidenter och cyberkriser.
The present Blueprint for coordinated response to large-scale cybersecurity incidents and crises at the Union level, annexed to this Recommendation, is the outcome of the aforementioned consultations and complements the Communication on ‘Strengthening Europe's Cyber Resilience System and Fostering a Competitive and Innovative Cybersecurity Industry’.
Kommissionen samrådde med medlemsstaterna i två separata samrådsseminarier som hölls i Bryssel den 5 april respektive den 4 juli 2017, med deltagande av företrädare för medlemsstaternas it-incidentcentrum (nedan kallade CSIRT-enheter), den samarbetsgrupp som inrättats genom it-säkerhetsdirektivet och rådets övergripande arbetsgrupp för cyberfrågor samt företrädare för Europeiska utrikestjänsten, Enisa, Europol/EC3 och rådets generalsekretariat.
The Blueprint describes and sets out the objectives and modes of cooperation between the Member States and EU institutions, bodies, offices and agencies (hereafter referred to as ‘EU institutions’) in responding to large-scale cybersecurity incidents and crises and how existing Crisis Management mechanisms can make full use of existing cybersecurity entities at EU level.
Den föreliggande planen för samordnade insatser vid storskaliga cyberincidenter och cyberkriser på unionsnivå (nedan kallad samordningsplanen) som bifogas denna rekommendation, är ett resultat av dessa samråd och kompletterar meddelandet Stärka Europas system för cyberresiliens och främja en konkurrenskraftig och innovativ cybersäkerhetsbransch.
In responding to a cybersecurity crisis in the sense of recital 2, coordination of the response at political Union level in the Council will use the Integrated Political Crisis Response (IPCR) arrangements [5]; the Commission will use the ARGUS [6] high-level cross-sectoral crisis coordination process.
I samordningsplanen beskrivs och fastställs mål för och former av samarbete mellan medlemsstaterna och EU:s institutioner, organ och byråer (nedan kallade EU:s institutioner) när det gäller att reagera på storskaliga cyberincidenter och cyberkriser och säkerställa att befintliga mekanismer för krishantering kan dra full nytta av befintliga enheter för cybersäkerhet på EU-nivå.
If the crisis entails an important external or Common Security and Defence Policy (CSDP) dimension, the European External Action Service (EEAS) Crisis Response Mechanism (CRM) [6] Ibid.
Vid hantering av cyberkriser i den mening som avses i skäl 2 kommer man för samordning av åtgärder på unionspolitisk nivå i rådet att använda arrangemang för integrerad politisk krishantering (IPCR) [5]; kommissionen kommer att använda Argus-förfarandet [6] (förfarandet för gränsöverskridande krissamordning på hög nivå).
will be activated.
Om krisen har en yttre dimension eller en dimension som rör den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken (GSFP) och denna dimension är betydande, kommer Europeiska utrikestjänstens krishanteringsmekanism [6] Ibidem.
In certain areas, sectoral crisis management mechanisms at EU level provide for cooperation in case of cybersecurity incidents or crisis.
att aktiveras.
For example, in the framework of the European Global Navigation Satellite System (GNSS), Council Decision 2014/496/CFSP [7] already defines the respective roles of the Council, the High Representative, the Commission, the European GNSS Agency and the Member States within the chain of operational responsibilities set up in order to react to a threat to the Union, to the Member States or to the GNSS, including in case of cyber-attacks.
På vissa områden finns det sektoriella mekanismer för krishantering som möjliggör samarbete vid cyberincidenter eller cyberkriser.
Therefore, this recommendation should be without prejudice to such mechanisms.
När det gäller det europeiska globala systemet för satellitnavigering (GNSS) till exempel finns det, i rådets beslut 2014/496/Gusp [7], redan regler som fastställer de respektive rollerna för rådet, den höga representanten, kommissionen, Europeiska byrån för GNSS och medlemsstaterna inom den kedja för operativt ansvar som upprättats i syfte att reagera på ett hot mot unionen, medlemsstaterna eller GNSS, inbegripet i händelse av cyberattacker.
Member States have the primary responsibility for the response in case of large-scale cybersecurity incidents or crises affecting them.
Denna rekommendation bör därför inte påverka tillämpningen av sådana mekanismer.
The Commission, the High Representative and other EU institutions or services have however an important role, stemming from Union law or from the fact that cybersecurity incidents and crises may impact all sections of economic activity within the single market, the security and international relations of the Union, as well as the institutions themselves.
Medlemsstaterna har huvudansvaret för insatserna i händelse av storskaliga cyberincidenter eller cyberkriser som drabbar dem.
At Union level, the key actors involved in response to cybersecurity crises include the newly established NIS Directive structures and mechanisms, namely the Computer Security Incident Response Teams (CSIRTs) network, as well as the relevant agencies and bodies namely the European Union Agency for Network and Information Security (ENISA), the European Cybercrime Centre at Europol (Europol/EC3), the EU Intelligence Analysis Centre (INTCEN), EU Military Staff Intelligence Directorate (EUMS INT) and Situation Room (Sitroom) working together as SIAC (the Single Intelligence Analysis Capacity), the EU Hybrid Fusion Cell (based in INTCEN), the Computer Emergency Response Team for the EU institutions (CERT-EU) and the Emergency Response Coordination Centre in the European Commission.
Kommissionen, den höga representanten och andra EU-institutioner eller avdelningar inom EU har dock en viktig roll som grundas på unionsrätten eller på det faktum att cyberincidenter och cyberkriser kan påverka alla delar av den ekonomiska verksamheten inom den inre marknaden, unionens säkerhet och internationella förbindelser samt institutionerna själva.
Cooperation amongst Member States in responding to cybersecurity incidents at technical level is provided by the CSIRTs Network established by the NIS Directive.
Bland de nyckelaktörer som på EU-nivå ansvarar för insatser vid cyberkriser finns de nyligen inrättade strukturerna och mekanismerna inom ramen för it-säkerhetsdirektivet, nämligen nätverket av it-incidentcentrum (nedan kallat CSIRT-nätverket) samt relevanta byråer och organ: Europeiska unionens byrå för nät- och informationssäkerhet (Enisa), Europeiska it-brottscentrumet vid Europol (Europol/EC3), Europeiska unionens underrättelseanalyscentrum (EU Intcen), direktoratet för underrättelseverksamhet vid Europeiska unionens militära stab (EUMS INT) och lägescentralen (Sitroom), som arbetar tillsammans som EU:s gemensamma kapacitet för underrättelseanalys (Single Intelligence Analysis Capacity – SIAC), EU:s gemensamma enhet för hybridhot (baserad vid Intcen), organisationen för incidenthantering för EU:s institutioner (Cert-EU) och centrumet för samordning av katastrofberedskap inom Europeiska kommissionen.
ENISA provides the secretariat for the Network and actively supports the cooperation among the CSIRTs.
Samarbete mellan medlemsstaterna i samband med insatser på teknisk nivå vid cyberincidenter bedrivs genom CSIRT-nätverket, som inrättats genom it-säkerhetsdirektivet.
The national CSIRTs and the CERT-EU cooperate and exchange information on a voluntary basis including, when necessary, in response to cybersecurity incidents that affect one or more Member States.
Enisa tillhandahåller sekretariatstjänster för nätverket och stöder aktivt samarbetet mellan de nationella incidenthanteringsgrupperna.
At the request of a representative of a Member State's CSIRT, they may discuss and, where possible, identify a coordinated response to an incident that has been identified within the jurisdiction of that same Member State.
De nationella CSIRT-enheterna och EU:s incidenthanteringsorganisation (Cert-EU) samarbetar och utbyter information på frivillig basis inbegripet, vid behov, för att hantera cyberincidenter som påverkar en eller flera medlemsstater.
Relevant procedures will be set out in CSIRTs Network's Standard Operating Procedures (SOPs) [8].
På begäran av en företrädare för en medlemsstats CSIRT-enhet kan de diskutera och, om det finns förutsättningar för det, fastställa en samordnad insats för att hantera en incident som har konstaterats inom den berörda medlemsstatens jurisdiktion.
The CSIRTs network is also tasked with discussing, exploring and identifying further forms of operational cooperation, including in relation to categories of risks and incidents, early warnings, mutual assistance, principles and modalities for coordination, when Member States respond to cross-border risks and incidents.
Relevanta förfaranden kommer att fastställas i CSIRT-nätverkets operationella standardförfaranden [8].
The Cooperation Group established by Article 11 of the NIS Directive is tasked with providing strategic guidance for the activities of the CSIRTs network and discussing capabilities and preparedness of the Member States, and, on a voluntary basis, evaluating national strategies on the security of network and information systems and the effectiveness of CSIRTs, and identifying best practice.
CSIRT-nätverket har också till uppgift att diskutera, utforska och identifiera ytterligare former av operativt samarbete, inklusive med avseende på kategorier av risker och incidenter, tidiga varningar, ömsesidigt bistånd, principer och metoder för samordning, när medlemsstaterna hanterar gränsöverskridande risker och incidenter.
A dedicated work stream within the Cooperation Group is preparing incident notification guidelines, pursuant to Article 14(7) of the NIS Directive, concerning the circumstances in which operators of essential services are required to notify incidents pursuant to Article 14(3) and the format and procedure for such notifications [9].
Den samarbetsgrupp som inrättas genom artikel 11 i it-säkerhetsdirektivet har till uppgift att ge strategisk vägledning för verksamheten i CSIRT-nätverket, diskutera medlemsstaternas förmåga och beredskap och, på frivillig grund, utvärdera nationella strategier för säkerhet i nätverks- och informationssystem och CSIRT-enheternas effektivitet, samt identifiera bästa praxis.
Awareness and understanding of the real-time situation, risk posture, and threats gained through reporting, assessments, research, investigation, and analysis, is vital to enable well-informed decisions This ‘situational awareness’ — by all relevant stakeholders — is essential for an effective coordinated response.
Ett särskilt arbete som pågår inom samarbetsgruppen är att utarbeta riktlinjer för rapportering av incidenter, i enlighet med artikel 14.7 i it-säkerhetsdirektivet, med avseende på vilka omständigheter som ska vara för handen för att leverantörer av samhällsviktiga tjänster ska vara skyldiga att rapportera incidenter i enlighet med artikel 14.3 och vilka format och förfaranden som ska användas för sådana rapporter [9].
Situational awareness includes elements about the causes as well as the impact and origin of the incident.
Medvetenhet om och förståelse av aktuell situation, riskläge och hot, uppnådd genom rapporter, bedömningar, forskning, undersökning och analys, är avgörande för att möjliggöra välgrundade beslut.
It is recognised that this depends on exchange and sharing of information between relevant parties in a suitable format, using a common taxonomy to describe the incident and in an appropriately secure manner.
En sådan ”situationsmedvetenhet” – hos alla berörda aktörer – är avgörande för en effektiv och samordnad hantering.
Responding to cybersecurity incidents may take many forms, ranging from identifying technical measures which may entail two or more entities jointly investigating the technical causes of the incident (e.g. malware analysis) or identifying ways through which organisations may assess whether they have been affected (e.g. indicators of compromise), to operational decisions on applying such measures and, at the political level, deciding on the use of other instruments such as the Framework for a Joint response to malicious cyber activities [10] or the EU operational protocol for countering hybrid threats [11], depending on the incident.
Situationsmedvetenhet inbegriper uppgifter om incidentens orsaker såväl som om dess konsekvenser och ursprung.
European citizens' and businesses' trust in digital services is essential for a flourishing digital single market.
Det är ett erkänt faktum att detta förutsätter utbyte och delning av information mellan berörda parter i ett lämpligt format, med en gemensam taxonomi för att beskriva incidenten och på ett tillräckligt säkert sätt.
Therefore, crisis communication plays a particularly important role in mitigating the negative effects of cybersecurity incidents and crises.
(21) Insatser för att hantera cyberincidenter kan se ut på många olika sätt.
Communication may also be used in the context of the Framework for a Joint Diplomatic Response as a means to influence the behaviour of (potential) aggressors acting from third countries.
Det kan röra sig om att identifiera tekniska åtgärder, vilket kan innebära att två eller fler enheter gemensamt utreder incidentens tekniska orsaker (t.ex. analys av sabotageprogram), eller identifiera metoder som en organisation kan använda för att se om den har drabbats (t.ex. angreppsindikatorer, IOC).
Aligning the public communication to mitigate the negative effects of cybersecurity incidents and crises and the public communication to influence an aggressor is essential for a political response to be effective.
Det kan också handla om att fatta operativa beslut om att tillämpa sådana åtgärder och på politisk nivå besluta om användning av andra instrument, såsom ramen för gemensamma insatser mot fientlig cyberverksamhet [10] eller EU:s operativa protokoll för att motverka hybridhot [11], beroende på typen av incident.
Providing the public with information on how they can mitigate at user and organisational level the effects of an incident (for example by applying a patch or taking complementary actions to avoid the threat, etc.) could be an effective measure to mitigate a large-scale cybersecurity incident or crisis.
De europeiska medborgarnas och företagens förtroende för digitala tjänster är en avgörande förutsättning för en väl fungerande digital inre marknad.
The Commission, through the Connecting Europe Facility (CEF) cybersecurity Digital Service Infrastructure, is developing a Core Service Platform cooperation mechanism, known as MeliCERTes, between participating Member States CSIRTs to improve their levels of preparedness, cooperation and response to emerging cyber threats and incidents.
Därför spelar kriskommunikation en särskilt viktig roll för att minska de negativa effekterna av cyberincidenter och cyberkriser.
The Commission, through competitive calls for proposals for grant awards under CEF is co-funding CSIRTs in the Member States with a view to improving their operational capacities at national level.
Kommunikation kan också användas i samband med ramen för en gemensam diplomatisk respons som ett sätt att påverka beteendet hos (potentiella) angripare som agerar från tredjeländer.
Cybersecurity exercises at EU level are essential to stimulate and improve cooperation among the Member States and the private sector.
Enhetlig offentlig kommunikation för att begränsa de negativa effekterna av cyberincidenter och cyberkriser och för att påverka en angripare är avgörande för att politiska åtgärder ska fungera.
To this end, since 2010, ENISA organises regular pan-European cyber incident exercises (‘Cyber Europe’).
Information till allmänheten om hur de på användarnivå och organisatorisk nivå kan mildra effekterna av en incident (exempelvis genom att använda en patch eller vidta kompletterande åtgärder för att undvika hotet etc.) kan vara ett effektivt sätt att mildra en storskalig cyberincident eller cyberkris.
The Council Conclusions [12] on the Implementation of the Joint Declaration by the President of the European Council, the President of the European Commission and the Secretary-General of the North Atlantic Treaty Organisation calls for the strengthening cooperation in cyber exercises through reciprocal staff participation in respective exercises, including in particular Cyber Coalition and Cyber Europe.
Kommissionen är i färd med att, via den infrastruktur för digitala tjänster när det gäller cybersäkerhet som finns hos Fonden för ett sammanlänkat Europa (nedan kallad FSE), utveckla en kärnplattformsbaserad samarbetsmekanism, kallad MeliCERTes, mellan de deltagande medlemsstaternas CSIRT-enheter för att öka deras beredskap mot, samarbete kring och hantering av framväxande cyberhot och cyberincidenter.
The constantly evolving threat landscape and recent cybersecurity incidents are an indication of the increasing risk faced by the Union, Member States should act on the present recommendation without further delay and in any case by the end of 2018,
Genom konkurrensutsatta ansökningsomgångar för beviljande av bidrag inom ramen för FSE samfinansierar kommissionen CSIRT-enheter i medlemsstaterna i syfte att stärka deras operativa förmåga på nationell nivå.
HAS ADOPTED THIS RECOMMENDATION:
Cybersäkerhetsövningar på EU-nivå är av avgörande betydelse för att stimulera och förbättra samarbetet mellan medlemsstaterna och den privata sektorn.
Member States and EU institutions should establish an EU Cybersecurity Crisis Response Framework integrating the objectives and modalities of cooperation presented in the Blueprint following the guiding principles described therein.
För detta ändamål organiserar Enisa sedan 2010 regelbundna cyberincidentövningar på europeisk nivå (”Cyber Europe”).
The EU Cybersecurity Crisis Response Framework should in particular identify the relevant actors, EU institutions and Member State authorities, at all necessary levels — technical, operational, strategic/political — and develop, where necessary, standard operating procedures that define the way in which these cooperate within the context of EU crisis management mechanisms.
I rådets slutsatser om genomförandet av den gemensamma förklaringen från Europeiska rådets ordförande, Europeiska kommissionens ordförande och Natos generalsekreterare [12] efterlyses ett stärkt samarbete i it-insatser genom ömsesidigt deltagande av tjänstemän i respektive övningar, inklusive framför allt Cyber Coalition och Cyber Europe.
Emphasis should be placed on enabling the exchange of information without undue delay and coordinating the response during large-scale cybersecurity incidents and crises.
Den ständigt föränderliga hotbilden och cybersäkerhetsincidenter på senare tid är en indikation på den ökade risk som unionen står inför, och medlemsstaterna bör agera på denna rekommendation utan vidare dröjsmål, och i vilket fall som helst före slutet av 2018.
To this end, Member States' competent authorities should work together towards further specifying information-sharing and cooperation protocols.
HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.
The Cooperation Group should exchange experiences on these matters with relevant EU institutions.
Medlemsstaterna och EU-institutionerna bör införa en EU-ram för hantering av cyberkriser som införlivar de mål och former för samarbetet som anges i samordningsplanen i enlighet med de vägledande principerna i denna.
Member States should ensure that their national crisis management mechanisms adequately address cybersecurity incident response as well as provide necessary procedures for cooperation at EU level within the context of the EU Framework.
EU-ramen för hantering av cyberkriser bör särskilt ange berörda aktörer, EU-institutioner och myndigheter i medlemsstaterna på alla erforderliga nivåer – tekniska, operativa, strategiska/politiska – och när så krävs utarbeta standardförfaranden som fastställer på vilket sätt dessa aktörer samarbetar inom ramen för EU:s krishanteringsmekanismer.