natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The business reorganisation plan shall provide for the possibility for the management body or any person or persons appointed in accordance with Article 72(1) of Directive 2014/59/EU to adjust the reorganisation strategy or individual measures where their implementation is no longer expected to contribute to the restoration of the long-term viability within the contemplated timescale.
I omstruktureringsplanen för verksamheten ska fastställas en möjlighet för ledningsorganet eller den person eller de personer som utsetts i enlighet med artikel 72.1 i direktiv 2014/59/EU att anpassa omstruktureringsstrategin eller enskilda åtgärder om deras genomförande inte längre förväntas bidra till ett återställande av den långsiktiga bärkraften inom den tänkta tidsramen.
Such adjustments shall be communicated to the resolution authority and the competent authority in the progress report on the implementation of the business reorganisation plan referred to in Article 6.
Sådana anpassningar ska meddelas resolutionsmyndigheten och den behöriga myndigheten i den lägesrapport om genomförandet av omstruktureringsplanen för verksamheten som avses i artikel 6.
Where necessary for reasons of urgency, such adjustments may also be communicated through extraordinary reports.
Sådana anpassningar får om det föreligger brådskande skäl även meddelas genom extraordinära rapporter.
The management body or the person or persons appointed in accordance with Article 72(1) of Directive 2014/59/EU shall not deviate from the implementation of the business reorganisation plan before obtaining approval for the adjustments according to the procedure set out in paragraphs (7), (8) and (9) of Article 52 of Directive 2014/59/EU.
Ledningsorganet eller den person eller de personer som utsetts i enlighet med artikel 72.1 i direktiv 2014/59/EU får inte avvika från genomförandet av omstruktureringsplanen för verksamheten innan anpassningarna godkänts enligt förfarandet i artikel 52.7, 52.8 och 52.9 i direktiv 2014/59/EU.
The progress report to be submitted to the resolution authority pursuant to Article 52(10) of Directive 2014/59/EU shall include a review and assessment of the progress of the implementation of business reorganisation plan, covering at least the following:
Den lägesrapport som ska överlämnas till resolutionsmyndigheten enligt artikel 52.10 i direktiv 2014/59/EU ska innehålla en granskning och utvärdering av framstegen i genomförandet av omstruktureringsplanen för verksamheten som åtminstone omfattar följande:
the milestones that are met, the measures that are realised and how their impact compares to that envisaged by the business reorganisation plan;
Uppnådda milstolpar och vidtagna åtgärder, samt effekterna av dem jämfört med de effekter som förutsågs i omstruktureringsplanen för verksamheten.
the performance of the institution or entity and a comparison with the forecasts of the business reorganisation plan and previous progress reports;
Institutets eller enhetens resultat och en jämförelse med prognoserna i omstruktureringsplanen för verksamheten och tidigare lägesrapporter.
the reasons why any milestones or performance indicators have not been achieved and proposals to remedy the delays or shortfalls;
Skälen till varför milstolpar eller resultatindikatorer inte har uppnåtts och förslag om hur förseningar eller bristande framsteg ska åtgärdas.
any other issues arising in the execution of the business reorganisation plan that may prevent the restoration of the long-term viability of the institution or entity referred to in points (b), (c) and (d) of Article 1(1) of Directive 2014/59/EU;
Eventuella andra frågor som uppstått under genomförandet av omstruktureringsplanen för verksamheten och som kan förhindra återställandet av den långsiktiga bärkraften hos det institut eller den enhet som avses i artikel 1.1 b, c eller d i direktiv 2014/59/EU.
the upcoming measures and milestones and an assessment of how likely they are to be met;
Kommande åtgärder och milstolpar och en bedömning av sannolikheten för att de kommer att realiseras.
updated financial performance projections;
Uppdaterade prognoser över det finansiella resultatet.
where necessary and justified, a proposal for adjustments to individual measures, milestones or performance indicators, in accordance with Article 5(2).
Om det är nödvändigt och motiverat, ett förslag om anpassningar av enskilda åtgärder, milstolpar eller resultatindikatorer i enlighet med artikel 5.2.
Resolution authorities may at all times require the management body or the person or persons appointed in accordance with Article 72(1) of Directive 2014/59/EU to provide information relating to the implementation of the business reorganisation plan.
Resolutionsmyndigheterna får när som helst kräva att ledningsorganet eller den person eller de personer som utsetts i enlighet med artikel 72.1 i direktiv 2014/59/EU ska lämna information om genomförandet av omstruktureringsplanen för verksamheten.
Done at Brussels, 10 May 2016.
Utfärdat i Bryssel den 10 maj 2016.
OJ L 173, 12.6.2014, p. 190.
EUT L 173, 12.6.2014, s. 190.
Regulation (EU) No 1093/2010 of the European Parliament and of the Council establishing a European Supervisory Authority (European Banking Authority), amending Decision No 716/2009/EC and repealing Commission Decision 2009/78/EC (OJ L 331, 15.12.2010, p. 12).
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1093/2010 av den 24 november 2010 om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska bankmyndigheten), om ändring av beslut nr 716/2009/EG och om upphävande av kommissionens beslut 2009/78/EG (EUT L 331, 15.12.2010, s. 12).
Commission Delegated Regulation (EU) 2016/1401
Kommissionens delegerade förordning (EU) 2016/1401
supplementing Directive 2014/59/EU of the European Parliament and of the Council establishing a framework for the recovery and resolution of credit institutions and investment firms with regard to regulatory technical standards for methodologies and principles on the valuation of liabilities arising from derivatives
om komplettering av Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/59/EU om inrättande av en ram för återhämtning och resolution av kreditinstitut och värdepappersföretag med avseende på tekniska tillsynsstandarder för metoder och principer för värdering av skulder som hänför sig till derivat
Having regard to Directive 2014/59/EU of the European Parliament and of the Council of 15 May 2014 establishing a framework for the recovery and resolution of credit institutions and investment firms and amending Council Directive 82/891/EEC, and Directives 2001/24/EC, 2002/47/EC, 2004/25/EC, 2005/56/EC, 2007/36/EC, 2011/35/EU, 2012/30/EU and 2013/36/EU, and Regulations (EU) No 1093/2010 and (EU) No 648/2012, of the European Parliament and of the Council [1], and in particular Article 49(5) thereof,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/59/EU av den 15 maj 2014 om inrättande av en ram för återhämtning och resolution av kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av rådets direktiv 82/891/EEG och Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/24/EG, 2002/47/EG, 2004/25/EG, 2005/56/EG, 2007/36/EG, 2011/35/EU, 2012/30/EU och 2013/36/EU samt Europaparlamentets och rådets förordningar (EU) nr 1093/2010 och (EU) nr 648/2012 [1], särskilt artikel 49.5, och
Directive 2014/59/EU entrusts resolution authorities with the power to write down and convert liabilities of an institution under resolution.
Genom direktiv 2014/59/EU ges resolutionsmyndigheter befogenhet att skriva ned och konvertera skulder för ett institut under resolution.
Derivative contracts may represent a significant share of the liability structure of certain credit institutions.
Derivatkontrakt kan utgöra en betydande andel av skuldstrukturen i vissa kreditinstitut.
However, the valuation of such contracts is a complex process given that their value is linked to the value of underlying instruments, assets or entities, which evolves over time and only crystallises at maturity or upon close-out.
Värderingen av sådana kontrakt är emellertid en komplex process eftersom deras värde sammanhänger med värdet av underliggande instrument, tillgångar eller enheter, vilket utvecklas med tiden och kristalliseras först vid löptidens slut eller vid avslutandet.
Past experience illustrates that the complexity of valuing derivative liabilities upon failure of one of the counterparties may make the valuation process time-consuming, involve enormous costs and give rise to litigation.
Tidigare erfarenheter visar att komplexiteten i värdering av derivatskulder när en av motparterna fallerar kan göra värderingsprocessen tidskrävande, medföra enorma kostnader och ge upphov till rättstvister.
Furthermore, practice illustrates that derivative contracts may contain different methodologies to determine the amount due between counterparties upon close-out, some of them leaving the determination of the close-out amount or the close-out date, or both, entirely to the non-defaulting counterparty.
Praxis illustrerar dessutom att derivatkontrakt kan omfatta olika metoder för att fastställa de belopp som motparterna är skyldiga vid avslutande, där vissa av dem låter den motpart som inte fallerar själv fastställa avräkningsbelopp eller avräkningsdatum, eller båda två.
Accordingly, in order to avoid moral hazard and ensure the efficiency of the resolution actions, resolution authorities should adopt and implement appropriate methodologies to value liabilities arising from derivative contracts within a timeframe compatible with the swiftness of the resolution process and based on objective and, where practicable, readily available information.
För att undvika moralisk risk och säkerställa resolutionsåtgärdernas effektivitet bör resolutionsmyndigheterna därför anta och genomföra lämpliga metoder för att värdera de skulder som hänför sig till derivatkontrakt inom en tidsfrist som är förenlig med en skyndsam resolutionshantering och som grundar sig på objektiv och, om så är möjligt, lätt tillgänglig information.
It is important that the valuation methodology sets out some procedural provisions on communication of close-out decisions by the resolution authority as well as on how to obtain replacement trades from the closed-out counterparties.
Det är viktigt att värderingsmetoden anger vissa procedurregler för meddelande av beslut om avslutande från resolutionsmyndigheten, liksom hur uppgifter om ersättningshandel kan erhållas från motparter som berörs av avslutandet.
Derivative contracts subject to a netting agreement give rise to a single close-out amount in the event of a contractual early termination.
Derivatkontrakt som omfattas av nettningsavtal ger upphov till ett enda avräkningsbelopp vid händelse av en förtida kontraktsenlig uppsägning.
Article 49 of Directive 2014/59/EU provides that the value of such contracts is determined on a net basis in accordance with the terms of the agreement.
I artikel 49 i direktiv 2014/59/EU anges att värdet av sådana kontrakt fastställs på nettobasis i enlighet med avtalsvillkoren.
The resolution authority or independent valuer should therefore respect netting sets defined in the netting arrangements without being able to choose certain contracts and exempt others.
Resolutionsmyndigheten eller den oberoende värderaren bör därför iaktta de nettningsmängder som fastställs i nettningsavtalen, utan möjlighet att välja ut vissa kontrakt och undanta andra.
Pursuant to Article 49 of Directive 2014/59/EU, the value of derivative contracts is determined by the resolution authority or independent valuer as part of the valuation process carried out under Article 36 of that Directive.
I enlighet med artikel 49 i direktiv 2014/59/EU fastställs derivatkontraktens värde av resolutionsmyndigheten eller av den oberoende värderaren som en del i den värderingsprocess som utförs enligt artikel 36 i det direktivet.
With respect to derivative liabilities, the valuation process should aim to determine a prompt and ex ante valuation for bail-in purposes, and at the same time allow the resolution authority adequate flexibility for ex post adjustment of claim amounts.
När det gäller derivatskulder bör värderingsprocessen inriktas på att bestämma en snabb förhandsvärdering i skuldnedskrivningssyfte, och samtidigt ge resolutionsmyndigheten tillräcklig flexibilitet för efterhandsjustering av fordringsbeloppen.
The assessment of whether to bail-in or to exclude derivative liabilities from the scope of bail-in pursuant to Article 44(3) of Directive 2014/59/EU should be made prior to the decision to close out as part of the valuation process under Article 36 of that Directive.
Bedömningen av huruvida derivatskulder ska skrivas ned eller undantas från skuldnedskrivningsverktygets tillämpningsområde enligt artikel 44.3 i direktiv 2014/59/EU bör göras före beslutet om avslutande, som en del i värderingsprocessen enligt artikel 36 i det direktivet.
The valuation of derivative liabilities should enable resolution authorities to assess, prior to taking a decision to close out, the potential amount by which those liabilities might be bailed in following the close-out, as well as the potential destruction in value which might arise as a result of the close-out.
Värderingen av derivatskulder bör möjliggöra för resolutionsmyndigheterna att bedöma, innan de fattar beslut om avslutandet, det potentiella belopp till vilket dessa skulder skulle kunna nedskrivas efter avräkningen, liksom den potentiella värdeförstörelse som kan uppstå som ett resultat av avslutandet.
The close-out of derivative contracts may crystallise additional losses that are not reflected in the going-concern valuation, stemming for example from actual replacement costs incurred by the counterparty that would increase the close-out costs owed by the institution under resolution, or from costs incurred by the institution under resolution in re-establishing trades on exposures subject to open market risk resulting from the close-out.
Avslutandet av derivatkontrakt kan ge upphov till ytterligare förluster som inte återspeglas i värderingen av fortsatt verksamhet, till exempel på grund av motpartens faktiska ersättningskostnader som skulle öka de avräkningskostnader som institutet under resolution är skyldigt, eller på grund av kostnader som institutet under resolution ådrar sig genom återupptagen handel med exponeringar som är föremål för öppna marknadsrisker till följd av avslutandet.
If the losses incurred or expected to be incurred from the close-out of derivatives exceed the share of the corresponding liabilities that would be effectively available for bail-in, the excess loss may increase the burden of bail-in for other creditors of the institution under resolution.
Om uppkomna skulder eller förväntade skulder från avslutandet av derivat överstiger andelen av de motsvarande skulder som faktiskt är tillgängliga för nedskrivning, kan den överskjutande förlusten öka nedskrivningsbördan för andra borgenärer till institutet under resolution.
In such cases, the amount of losses that would be borne by liabilities not arising from derivative contracts in a bail-in would be higher than without the close-out and bail-in of derivative contracts, and therefore the resolution authority may consider exempting derivative contracts from bail-in in accordance with Article 44(3)(d) of Directive 2014/59/EU and with the Commission Delegated Regulation (EU) 2016/860 [2] adopted under Article 44(11) of that Directive.
I sådana fall bör det förlustbelopp som skulle bäras av skulder som inte hänför sig till derivatkontrakt i en nedskrivning vara högre än utan avslutande och skuldnedskrivning av derivatkontrakt, och därför kan resolutionsmyndigheten överväga att undanta derivatkontrakt från skuldnedskrivning i enlighet med artikel 44.3 d i direktiv 2014/59/EU och med kommissionens delegerade förordning (EU) 2016/860 [2] som antagits enligt artikel 44.11 i det direktivet.
Any exercise of the bail-in power in relation to such liabilities should be subject to the exemptions set out in Article 44(2) of Directive 2014/59/EU and to the discretionary exemptions laid down in Article 44(3) of that Directive as specified in the Delegated Regulation (EU) 2016/860.
Varje utövande av nedskrivningsbefogenheten vad gäller sådana skulder bör vara föremål för de undantag som anges i artikel 44.2 i direktiv 2014/59/EU och för de diskretionära undantag som anges i artikel 44.3 i det direktivet vilka specificeras i delegerad förordning (EU) 2016/860.
Since there is a need for consistent interpretation of paragraphs (3) and (4) of Article 49 of Directive 2014/59/EU, methodologies and principles for the valuation of derivatives carried out by independent valuers and resolution authorities should be specified.
Eftersom artikel 49.3 och 49.4 i direktiv 2014/59/EU måste tolkas konsekvent bör de metoder och principer för värdering av derivat som utförs av oberoende värderare och resolutionsmyndigheter specificeras.
A valuation methodology relying on actual or hypothetical replacement costs for the closed out liabilities would achieve outcomes similar to predominant market practice and would be consistent with the principles governing the valuation required under Article 74 of Directive 2014/59/EU, which is aimed at establishing whether shareholders and creditors would have received better treatment if the institution under resolution had entered into normal insolvency proceedings (the ‘no-creditor-worse-off’ principle).
En värderingsmetod som stöder sig på faktiska eller hypotetiska ersättningskostnader för avräknade skulder skulle uppnå resultat liknande dominerande marknadspraxis och skulle vara förenlig med de principer som styr den värdering som krävs enligt artikel 74 i direktiv 2014/59/EU, vilken syftar till att bedöma om aktieägare och borgenärer skulle ha behandlats bättre om institutet under resolution hade genomgått normala insolvensförfaranden (principen om ”inte sämre villkor för borgenär”).
In applying the valuation methodology, the resolution authority should be able to rely on various sources of data, including data sources provided by the institution under resolution, counterparties or third parties.
Vid tillämpning av värderingsmetoden bör resolutionsmyndigheten kunna stödja sig på olika uppgiftskällor, inbegripet uppgiftskällor från institutet under resolution, motparter eller tredjeparter.
It is nevertheless appropriate to set out principles on the types of data that have to be taken into consideration in the course of the valuation in order to ensure an objective determination of value.
Det är emellertid lämpligt att ange principer för de uppgiftstyper som måste beaktas under värderingens gång för att säkerställa en objektiv värdebestämning.
Counterparties of derivative contracts closed out by resolution authorities may choose to conclude one or more replacement trades to replace their exposure upon close-out.
Motparter i derivatkontrakt som avslutas av resolutionsmyndigheter får välja att ingå ett eller flera ersättningskontrakt för att ersätta sin exponering efter avslutandet.
Such replacement trades should constitute a privileged data source for the valuation as long as they are concluded on commercially reasonable terms as at the close-out date or as soon as reasonably practicable thereafter.
Sådan ersättningshandel bör utgöra en privilegierad uppgiftskälla för värderingen så länge som kontrakten ingås på kommersiellt rimliga villkor vid avräkningsdatumet eller så snart efteråt som är praktiskt möjligt.
Resolution authorities should therefore, when communicating the close-out decision, give counterparties the possibility to provide evidence of commercially reasonable replacement trades within a deadline consistent with the expected reference point in time for the valuation.
När resolutionsmyndigheterna meddelar beslutet om avslutande bör de därför ge motparterna möjlighet att lägga fram bevis på kommersiellt rimlig ersättningshandel inom en tidsfrist som är förenlig med den förväntade referenstidpunkten för värderingen.
Where counterparties have provided such evidence within the deadline, the valuer should determine the close-out amount at the prices of those replacement trades.
Om en motpart har tillhandahållit sådana bevis inom tidsfristen bör värderaren fastställa avräkningsbeloppet till samma pris som denna ersättningshandel.
If counterparties have not provided evidence of commercially reasonable replacement trades within the deadline, resolution authorities should be able to carry out their valuation on the basis of available market information, such as mid-prices and bid-offer spreads in order to assess hypothetical replacement costs, i.e. the loss or costs that would have been incurred as a result of re-establishing a hedge or a related trading position on a net risk exposure basis.
Om motparterna inte har lagt fram bevis på kommersiellt rimlig ersättningshandel före tidsfristens utgång bör resolutionsmyndigheterna kunna utföra sin värdering på grundval av tillgänglig marknadsinformation, till exempel mittkurser och marginalen mellan köp- och säljkurs för att bedöma de hypotetiska ersättningskostnaderna, dvs. den förlust eller de kostnader som skulle ha uppstått som följd av återupprättande av en risksäkring eller en relaterad handelsposition grundad på nettoriskexponering.
Derivative products and markets are very heterogeneous and it is not possible to identify a single market practice for entering into replacement trades.
Derivatprodukter och derivatmarknader är mycket heterogena och det är inte möjligt att fastställa en enda marknadspraxis för ingående av ersättningskontrakt.
Therefore, the notion of ‘commercially reasonable replacement trades’ has to be broadly defined in order to enable the valuer to conduct the required assessment in all market contexts.
Därför måste begreppet ”kommersiellt rimlig ersättningshandel” definieras brett för att möjliggöra för värderaren att utföra den bedömning som krävs under samtliga marknadsförhållanden.
That notion should thus be understood as a replacement trade entered into on a netted risk exposure basis, on terms consistent with common market practice and making reasonable efforts in order to obtain best value for money.
Detta begrepp bör därför förstås som ett ersättningskontrakt som ingås på grundval av en nettoriskexponering, på villkor som är förenliga med allmän marknadspraxis, samt med rimliga ansträngningar för att uppnå bästa valuta för pengarna.
In particular, the valuer could consider, among other elements, the number of dealers approached by the counterparty, the number of firm quotes obtained, and whether the quote offering the best price has been chosen.
Värderaren kan särskilt beakta, bland annat, antalet försäljare som motparten kontaktat, antalet fasta bud som erhållits samt huruvida det bud som erbjuder bästa pris har valts.
The resolution authority should also be able to specify in the close-out notice the criteria that it will apply in its assessment.
Resolutionsmyndigheten bör också i meddelandet om avslutande kunna specificera de kriterier som den kommer att tillämpa i sin bedömning.
Union legislation adopted in recent years has, in line with international standards, sought to increase transparency and risk mitigation in the market for derivative contracts by providing for mandatory clearing through central counterparties (‘CCP’) for standardised over-the-counter (‘OTC’) derivatives, valuation and margining requirements for CCP-cleared derivatives and for a wide range of OTC derivatives and mandatory reporting to trade depositories for all OTC derivatives.
Unionslagstiftningen som antagits under senare år har, i enlighet med internationella standarder, strävat efter att öka transparens och riskreducering på marknaden för derivatkontrakt, genom att föreskriva obligatorisk clearing via centrala motparter för standardiserade OTC-derivat, värdering och marginalsäkerhetskrav för derivat som clearas av centrala motparter, samt för ett brett spektrum av OTC-derivat och obligatorisk rapportering till transaktionsregister för samtliga OTC-derivat.