natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The investment subsidies awarded by the Île-de-France Region through the successive decisions of 1994, 1998 and 2001 constitute State aid implemented unlawfully, in breach of Article 108(3) TFEU.
Dom nr 343440.
However, in view of its compliance with Article 107(3) TFEU, the Commission declares this aid to be compatible with the internal market.
Dom nr 0817138/2–1.
The investment subsidies awarded by STIF under Rider No 3 to CT1 constitute State aid implemented unlawfully, in breach of Article 108(3) TFEU.
Dom nr 13PA03174.
The public-service compensation awarded by STIF in the form of contribution C2 under the CT2 constitutes State aid which, as it does not satisfy certain formal criteria laid down by Regulation (EC) No 1370/2007, is not covered by the exemption from the notification requirement granted by that Regulation.
Domstolens dom den 24 juli 2003, Altmark Trans GmbH och Regierungspräsidium Magdeburg mot Nahverkersgesellschaft Altmark GmbH, C-280/00, ECLI:EU:C:2003:415.
However, in view of its compliance with Article 93 TFEU, the Commission declares this aid to be compatible with the internal market,
Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1370/2007 av den 23 oktober 2007 om kollektivtrafik på järnväg och väg och om upphävande av rådets förordning (EEG) nr 1191/69 och (EEG) nr 1107/70 (EUT L 315, 3.12.2007, s. 1).
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Förstainstansrättens dom av den 15 juni 2000, Alzetta Maura mot kommissionen, T-298/97, ECLI:EU:T:2000:151.
Article 1
Rådets förordning (EEG) nr 1191/69 av den 26 juni 1969 om medlemsstaternas åtgärder i fråga om allmän trafikplikt på järnväg, väg och inre vattenvägar (EGT L 156, 28.6.1969, s. 1).
The aid scheme unlawfully implemented by France between 1994 and 2008 in the form of investment subsidies awarded by the Île-de-France Region by way of decisions CR 34-94, CR 44-98 and CR 47-01 is compatible with the internal market.
Dekret nr 49–1473 av den 14 november 1949 om samordning och harmonisering av transporter på järnväg och väg.
Article 2
Rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EGT L 83, 27.3.1999, s. 1), (procedurförordningen från 1999).
The aid scheme unlawfully implemented by France from 2008 onwards in the form of investment subsidies awarded by STIF under Rider No 3 to CT1 is compatible with the internal market.
Kommissionens beslut 98/693/EG av den 1 juli 1998 avseende det stöd som Spanien beviljat Plan Renove Industrial för förvärv av industriella fordon (augusti 1994–december 1996) (EGT L 329, 5.12.1998, s. 23).
Article 3
Kommissionens beslut 98/182/EG av den 30 juli 1997 om stöd som beviljats av regionen Friuli-Venezia Giulia (Italien) till företag som utför godstransporter på väg i regionen (EGT L 66, 6.3.1998, s. 18).
The aid scheme unlawfully implemented by France in the form of C2 contributions awarded by STIF under CT2 is compatible with the internal market.
Se t.ex. domstolens dom av den 6 september 2006, Portugal mot kommissionen, C-88/03, ECLI:EU:C:2006:511, punkterna 56–58.
Article 4
Se t.ex. förstainstansrättens dom av den 7 mars 2012, British Aggregates mot kommissionen, T-210/02, ECLI:EU:T:2012:110.
This decision is addressed to the French Republic.
EUT C 184, 22.7.2008, s. 13.
Done at Brussels, 2 February 2017.
Kommissionens beslut av den 16 april 2008 om det statliga stöd nr 350/2007 som Tjeckien har infört till förmån för Autobus Porizeni.
For the Commission
Förstainstansrättens dom av den 16 mars 2004, Danske Busvognmænd mot kommissionen, T-157/01, ECLI:EU:T:2004:76.
Member of the Commission
Samma som ovan, punkt 86.
OJ C 141, 9.5.2014, p. 38.
Kommissionens beslut (EU) 2015/635 av den 15 oktober 2014 om statligt stöd nr SA.20580 (C 31/07) (ex NN 17/07) som Irland har infört till förmån för bussföretagen Córas Iompair Éireann (Dublin Bus och Irish Bus) (EUT L 104, 23.4.2015, s.
See footnote 1.
17).
Judgment of 6 October 2015 in Case C-303/13P Commission v Jørgen Andersen, ECLI:EU:C:2015:647.
Rådets förordning (EU) 2015/1589 av den 13 juli 2015 om tillämpningsföreskrifter för artikel 108 i EUF-fördraget, EUT L 248, 24.9.2015, s. 9.
Report by the Institut d'Aménagement et d'Urbanisme d'Île-de-France published in March 2013 and accessible on line: www.omnil.fr/IMG/pdf/la_circulation_routiere_en_idf_en_2010.pdf.
Domstolens dom av den 24 juli 2003, Altmark Trans, C-280/00, ECLI:EU:C:2003:415, punkterna 87–95.
Decision CR 34-94 of 20 October 1994 on aid for the improvement of public road transport services operated by private undertakings or undertakings under local authority control.
EUT C 8, 11.1.2012, s. 4.
Decision CR 79-21 of 10 July 1979.
Se t.ex. domstolens dom den 17 juni 1999, Belgien mot kommissionen, C-75/97, ECLI:EU:C:1999:311, punkt 32, eller domstolens dom av den 8 november 2001, Adria-Wien Pipeline GmbH och Wietersdorfer & Peggauer Zementwerke GmbH mot Finanzlandesdirektion für Kärnten, C-143/99, ECLI:EU:C:2001:598, punkt 48.
Judgment No 0417015/7-1.
Se skäl 135 och fotnot 21 i det här beslutet.
Judgment No 08PA04753.
Dom nr 0417015, Tribunal Administratif de Paris.
Judgment No 343440.
Dom nr 08PA04753, Cour Administrative d'Appel de Paris.
Judgment No 0817138/2-1.
Stifs synpunkter, punkt 40.
Judgment No 13PPA03174.
Lag nr 93–122 av den 29 januari 1993 om förebyggande av korruption och insyn i ekonomin och offentliga förfaranden (den s.k.
Judgment of 24 July 2003 in Case C-280/00 Altmark Trans GmbH and Regierungspräsidium Magdeburg v Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH, ECLI:EU:C:2003:415.
Sapin-lagen).
Regulation (EC) No 1370/2007 of the European Parliament and of the Council of 23 October 2007 on public passenger transport services by rail and by road and repealing Council Regulations (EEC) Nos 1191/69 and 1107/70 (OJ L 315, 3.12.2007, p. 1).
Domstolens dom den 21 juli 2016, Dilly's Wellnesshotel GmbH mot Finanzamt Linz, C-493/14, ECLI:EU:C:2016:577, punkt 47.
Judgement of 15 June 2000 in Case T-298/97 Alzetta Maura v Commission, ECLI:EU:T:2000:151.
Domstolens dom den 12 februari 2008, Centre d'exportation du livre français (CELF) och Ministre de la Culture et de la Communication mot Société internationale de diffusion et d'édition, (SIDE), C-199/06, ECLI:EU:C:2008:79, punkt 55.
Regulation (EEC) No 1191/69 of the Council of 26 June 1969 on action by Member States concerning the obligations inherent in the concept of a public service in transport by rail, road and inland waterway (OJ L 156, 28.6.1969, p. 1).
http://eur-lex.europa.eu/legal-content/sv/TXT/PDF/?uri=CELEX:52011DC0144
Decree No 49-1473 of 14 November 1949 on the coordination and harmonisation of rail and road transport.
C1-bidraget motsvarar i genomsnitt 61 % av driftskostnaderna och den avtalsenliga vinsten.
Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 108 of the treaty on the functioning of the European Union (OJ L 83, 27.3.1999, p. 1) (‘the 1999 Procedural Regulation’).
Driftsintäkterna motsvarar i genomsnitt 31 % av driftskostnaderna och den avtalsenliga vinsten.
Commission Decision 98/693/EC of 1 July 1998 concerning the Spanish Plan Renove Industrial system of aid for the purchase of commercial vehicles (August 1994 — December 1996) (OJ L 329, 5.12.1998, p. 23); Commission Decision 98/182/EC of 30 July 1997 concerning aid granted by the Friuli-Venezia Giulia Region (Italy) to road haulage companies in the Region (OJ L 66, 6.3.1998, p. 18).
Begäran beviljades genom en skrivelse av den 14 januari 2009.
See, for example, judgment of 6 September 2006 in Case C-88/03 Portugal v Commission, ECLI:EU:C:2006:511, paragraphs 56-58.
Tidsfristen för att besvara frågorna förlängdes till den 18 februari 2009.
See, for example, judgment of 7 March 2012 in Case T-210/02 British Aggregates v Commission, ECLI:EU:T:2012:110.
Frankrike inkom med synpunkter den 30 april 2014.
OJ C 184, 22.7.2008, p. 13.
Kommissionen mottog synpunkter från sju berörda tredje parter.
Commission Decision of 16 April 2008 on State aid N 350/2007 implemented by the Czech Republic in favour of Autobus pořízení.
Stif är en offentlig förvaltningsinstitution som omfattas av dekret nr 2005–664 av den 10 juni 2005.
Judgment of 16 March 2004 in Case T-157/01 Danske Busvognmænd v Commission, ECLI:EU:T:2004:76.
Stif organiserar, samordnar och finansierar de offentliga persontransporterna i Île-de-France, som utförs av Régie Autonome des Transports Parisiens (RATP), Société Nationale des Chemins de fer Français (SNCF), Transilien och privata bussföretag som ingår i nätverket Organisation Professionnelle des Transports d'Île-de-France (Optile).
Ibid., paragraph 86.
Avtalen av typ 1 slöts den 13 december 2006 med 75 privata transportföretag och trädde i kraft den 1 januari 2007.
Commission Decision (EU) 2015/635 of 15 October 2014 on State aid SA.20580 (C 31/07) (ex NN 17/07) implemented by Ireland for Córas Iompair Éireann Bus Companies (Dublin Bus and Irish Bus) (OJ L 104, 23.4.2015, p.
De ersatte de tidigare driftsavtalen och förberedde samtidigt övergången till den slutliga avtalsform man syftade till, dvs. avtal av typ 2.
17).
År 1994 var den berörda ekonomiska sektorn inte öppen för konkurrens, vilket framgår av de beslut som kommissionen antog 1997 och 1998 [18].
Council Regulation (EU) 2015/1589 of 13 July 2015 laying down detailed rules for the application of Article 108 of the Treaty on the Functioning of the European Union (OJ L 248, 24.9.2015, p. 9).
Kriteriet om påverkan på handeln mellan medlemsstaterna var alltså inte uppfyllt.
Judgment of the Court of Justice of 24 July 2003 in Case C-280/00 Altmark Trans, ECLI:EU:C:2003:415, paragraphs 87 to 95.
Regionens eget handlingsutrymme för att bevilja bidragen var alltså tydligt avgränsat av bestämmelserna i beslutet från 1994 och i de efterföljande besluten från 1998 och 2001.
OJ C 8, 11.1.2012, p. 4.
Därför anser kommissionen att dessa beslut utgör en rättslig grund för en ordning.
See, for example, judgment of 17 June 1999 in Case C-75/97 Belgium v Commission, ECLI:EU:C:1999:311, paragraph 32, or judgment of 8 November 2001 in Case C-143/99 Adria-Wien Pipeline GmbH and Wietersdorfer & Peggauer Zementwerke GmbH v Finanzlandesdirektion für Kärnten, ECLI:EU:C:2001:598, paragraph 48.
Enligt det beslutet kan alla transportföretag som har ett avtal av typ 1 med Stif göra anspråk på de investeringsbidrag som avses i tillägg nr 3.
See recital 135 and footnote 21 to this Decision.
Stifs handlingsutrymme i fråga om att bevilja de bidrag som införs genom tillägg nr 3 var alltså strängt begränsat genom den mall som utfärdades genom beslutet 2008.
Judgment No 0417015 of the Paris Administrative Court.
Därför anser kommissionen att detta beslut utgör en rättslig grund för en ordning.
Ruling No 08PA04753 of the Administrative Appeal Court of Paris.
För Frankrikes del skedde detta redan före 1995, och inleddes år 1993 [34].
Comments by STIF, paragraph 40.
Alla offentliga bidrag som Frankrike har beviljat företag som bedriver transporter på väg före 1993 kunde alltså påverka handeln mellan medlemsstaterna.
Judgment of the Court of 21 July 2016 in Case C-493/14 Dilly's Wellnesshotel GmbH v Finanzamt Linz, ECLI:EU:C:2016:577, paragraph 47.
Enligt detta alternativ måste man konstatera att kriteriet om påverkan på konkurrensen och handeln mellan medlemsstaterna inte var uppfyllt den dag då ordningen inrättades, eftersom den franska marknaden för reguljär kollektivtrafik på väg inte var öppen för konkurrens vid den tidpunkten.
Judgment of the Court of 12 February 2008 in Case C-199/06 Centre d'exportation du livre français (CELF) and Ministre de la Culture et de la Communication v Société internationale de diffusion et d'édition (SIDE), ECLI:EU:C:2008:79, paragraph 55.
Vid tillämpningen av artikel 93 i EUF-fördraget utgår kommissionen från de övergripande principer som fastställs i den lagstiftning som härleds ur artikel 93 i EUF-fördraget, särskilt förordning (EG) nr 1370/2007 som trädde i kraft den 3 december 2009.
On average, contribution C1 accounts for 61 % of the operating costs and the contractual profit.
Avtalet av typ 2 ersatte avtalet av typ 1 från och med 2008 och kommer att löpa fram till och med den 31 december 2016.
On average, operating revenue accounts for 31 % of the operating costs and the contractual profit.
Det innebär att artikel 4.3 i samma förordning är uppfylld.
The Commission agreed to their request by letter of 14 January 2009.
Optile
France submitted its comments on 30 April 2014.
Stif
s were signed with 75 private transport undertakings on 13 December 2006 and entered into force on 1 January 2007.
I artikel 4–2 i avtalen av typ 1 angavs att ”aktören ska bedriva kollektivtrafik”.
They followed on from the previous operating agreements, while at the same time paving the way for the transition to the ‘target’ form of contract, the CT2.
Företaget ålades därför en skyldighet att upprätthålla och driva de linjer som företaget hade fått ansvar för och att transportera passagerare på de transportvillkor och till de taxor som Stif hade fastställt.
Under Article 2-1 of the CT1, the object of the contract was to lay down ‘the terms on which the Undertaking would provide the public scheduled passenger transport service by road which it operates in Île-de-France’.
I artikel 12–1 i avtalen av typ 1 angavs klart och tydligt att ”Stif är ensam behörig att fastställa priser och denna behörighet får inte delegeras”.
It laid down the practical arrangements for relations between STIF and the service provider with regard to:
Som motprestation fick aktören en ersättning för förluster till följd av fullgörandet av allmän trafikplikt, netto efter eventuella intäkter och bidrag.
In 1994, the economic sector concerned was closed to competition, as the decisions adopted by the Commission in 1997 and 1998 [18] show.
RATP Dev anser att Stifs ordning inte uppfyller kriterierna för selektivitet och ekonomisk fördel och att den därför inte kan betraktas som statligt stöd.
The criterion concerning the effects on trade between Member States was therefore not satisfied.
Enligt de upplysningar som Stif har lämnat har samtliga linjer som omfattas av ett avtal av typ 2 ett driftsunderskott (även utan hänsyn till investeringskostnader, vilket innebär att C1-bidraget alltid är positivt [38].
Council Regulation (EU) 2015/1589 [26] (‘the Procedural Regulation’) defines as an aid scheme ‘any act on the basis of which, without further implementing measures being required, individual aid awards may be made to undertakings defined within the act in a general and abstract manner and any act on the basis of which aid which is not linked to a specific project may be awarded to one or several undertakings for an indefinite period of time and/or for an indefinite amount’.
Intäkterna och driftsbidragen räcker inte för att täcka ens en bråkdel av de årliga investeringskostnaderna, varför C2-bidraget i realiteten är lika med summan av de avsättningar för avskrivningar (plus finansieringskostnaderna) som redovisas i det enhetliga kontot för finansiella transaktioner.
Commission Decision (EU) 2017/1471
Kommissionens beslut (EU) 2017/1471
amending Decision 2013/162/EU to revise Member States' annual emission allocations for the period from 2017 to 2020
om ändring av beslut 2013/162/EU för att revidera medlemsstaternas årliga utsläppstilldelningar för perioden 2017–2020
(notified under document C(2017) 5556)
[delgivet med nr C(2017) 5556]
Having regard to Decision No 406/2009/EC of the European Parliament and of the Council of 23 April 2009 on the effort of Member States to reduce their greenhouse gas emissions to meet the Community's greenhouse gas emission reduction commitments up to 2020 [1], and in particular the fourth subparagraph of Article 3(2) thereof,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets beslut nr 406/2009/EG av den 23 april 2009 om medlemsstaternas insatser för att minska sina växthusgasutsläpp i enlighet med gemenskapens åtaganden om minskning av växthusgasutsläppen till 2020 [1], särskilt artikel 3.2 fjärde stycket, och
Commission Decision 2013/162/EU [2] determines Member States' annual emission allocations (AEAs) for the period from 2013 to 2020 using the data from Member States' greenhouse gas (GHG) inventories determined in accordance with the 1996 Intergovernmental Panel on Climate Change (IPCC) Guidelines for National Greenhouse Gas Inventories, available at the time of its adoption.
I kommissionens beslut 2013/162/EU [2] fastställs medlemsstaternas årliga utsläppstilldelningar (AEA) för perioden 2013–2020 med hjälp av vid tidpunkten för antagandet av beslutet tillgängliga data från medlemsstaternas växthusgasinventeringar som fastställts i enlighet med 1996 års riktlinjer från den mellanstatliga panelen för klimatförändringar (IPCC) för nationella växthusgasinventeringar.
After the adoption of Decision 2013/162/EU, Article 6 of Commission Delegated Regulation (EU) No 666/2014 [3] required Member States to report greenhouse gas inventories determined in accordance with the 2006 IPCC Guidelines for National Greenhouse Gas Inventories, and the United Nations Framework Convention on Climate Change (UNFCCC) reporting guidelines on annual inventories as set out in Decision 24/CP.19 of the Conference of the Parties to the UNFCCC.
Efter antagandet av beslut 2013/162/EU blev medlemsstaterna enligt artikel 6 i kommissionens delegerade förordning (EU) nr 666/2014 [3] förpliktade att rapportera växthusgasinventeringar som fastställts i enlighet med 2006 års IPCC-riktlinjer för nationella växthusgasinventeringar och UNFCCC-riktlinjerna (Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar – nedan kallad UNFCCC) för rapportering om årliga inventeringar som anges i beslut 24/CP.19 från UNFCCC:s partskonferens.
Article 27 of Regulation (EU) No 525/2013 of the European Parliament and of the Council [4] requires the Commission to examine the impact of the use of the 2006 IPCC guidelines, or of changes to UNFCCC methodologies used, on the Member State's total greenhouse gas emissions relevant for Article 3 of Decision No 406/2009/EC by December 2016, with a view to ensuring consistency between the methodologies used for the determination of the AEAs and the annual reporting by Member States after the date of that examination.
Enligt artikel 27 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013 [4] ska kommissionen senast i december 2016 undersöka effekterna av användningen av 2006 års IPPC-riktlinjer, eller av förändringar av metoder som används inom ramen för UNFCCC, på en medlemsstats totala växthusgasutsläpp enligt artikel 3 i beslut nr 406/2009/EG, för att säkerställa överensstämmelse mellan de metoder som används för fastställandet av årliga utsläppstildelningar och medlemsstaternas årliga rapportering efter dagen för den undersökningen.
In accordance with Article 27 of Regulation (EU) No 525/2013 and based on the GHG inventory data as reviewed under Article 19 of that Regulation, the Commission examined the impact of the use of the 2006 IPCC Guidelines, and of changes to UNFCCC methodologies used, on Member State's GHG inventories.
I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) nr 525/2013 och på grundval av de data som rör växthusgasinventeringen och som granskats enligt artikel 19 i den förordningen, har kommissionen undersökt effekterna av användningen av 2006 års IPPC-riktlinjer, och av förändringar av metoder som används inom ramen för UNFCCC, på medlemsstaternas växthusgasinventeringar.
The difference in the total greenhouse gas emissions relevant for Article 3 of Decision No 406/2009/EC exceeds 1 % for most Member States.
Skillnaden i de totala växthusgasutsläppen av relevans för artikel 3 i beslut nr 406/2009/EG överstiger 1 % för de flesta medlemsstater.
Such revision should be done using the same methodology as the one used for determining the annual emission allocations by Decision 2013/162/EU.
För tydlighetens skull bör emellertid hela bilaga II till beslut 2013/162/EU ersättas, samtidigt som de årliga utsläppstilldelningarna för åren 2013–2016 behålls oförändrade.
The revision of AEAs should be limited to those that were allocated for the years 2017 to 2020, since for greenhouse gas emissions for the years 2013 to 2016 Member States can no longer change their policies and measures.
I artikel 2 i beslut 2013/162/EU hänvisas till GWP-faktorer (global uppvärmningspotential) enligt den fjärde utvärderingsrapporten från IPCC, antagen genom beslut 15/CP.17 av partskonferensen för UNFCCC.
However, in the interests of clarity the whole Annex II to Decision 2013/162/EU should be replaced, while keeping the AEAs for the years 2013 to 2016 unchanged.
Därefter har UNFCCC:s partskonferens antagit ett nytt beslut 24/CP.19, som upphäver beslut 15/CP.17 och bekräftar värdena från den fjärde utvärderingsrapporten från IPCC.
Article 2 of Decision 2013/162/EU refers to global warming potential values from the 4th IPCC Assessment Report as adopted by Decision 15/CP.17 of the Conference of the Parties to the UNFCCC.
Enligt artikel 7 i delegerad förordning (EU) nr 666/2014 ska medlemsstaterna och kommissionen använda de globala uppvärmningspotentialer som förtecknas i bilaga III till beslut 24/CP.19 för fastställande och rapportering av växthusgasinventeringar enligt artikel 7.1–7.5 i förordning (EU) nr 525/2013.
In the meanwhile the Conference of the Parties to the UNFCCC adopted a new Decision 24/CP.19 recalling Decision 15/CP.17 and confirming the values from the 4th IPCC Assessment Report.
För tydlighetens skull bör hänvisningen till beslut 15/CP.17 i artikel 2 i beslut 2013/162/EU därför ersättas med en hänvisning till beslut 24/CP.19.
Article 7 of Delegated Regulation (EU) No 666/2014 requires Member States and the Commission to use the global warming potentials listed in Annex III to Decision 24/CP.19 for the purpose of determining and reporting greenhouse gas inventories pursuant to paragraphs 1 to 5 of Article 7 of Regulation (EU) No 525/2013.
De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från kommittén för klimatförändringar.
In the interests of clarity the reference to Decision 15/CP.17 in Article 2 of Decision 2013/162/EU should therefore be replaced by a reference to Decision 24/CP.19.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Beslut 2013/162/EU ska ändras på följande sätt:
Article 1
I artikel 2 ska ”beslut 15/CP.17” ersättas med ”beslut 24/CP.19”.
Decision 2013/162/EU is amended as follows:
Bilaga II ska ersättas med texten i bilagan till det här beslutet.
In Article 2, ‘Decision 15/CP.17’ is replaced by ‘Decision 24/CP.19’;
Artikel 2
Article 2
Utfärdat i Bryssel den 10 augusti 2017.
Done at Brussels, 10 August 2017.
Ledamot av kommissionen
For the Commission
EUT L 140, 5.6.2009, s. 136.
Member of the Commission
Kommissionens beslut 2013/162/EU av den 26 mars 2013 om fastställande av medlemsstaternas årliga utsläppstilldelningar för perioden 2013–2020 i enlighet med Europaparlamentets och rådets beslut 406/2009/EG (EUT L 90, 28.3.2013, s. 106).
OJ L 140, 5.6.2009, p. 136.
Kommissionens delegerade förordning (EU) nr 666/2014 av den 12 mars 2014 om fastställande av väsentliga krav på unionens inventeringssystem och beaktande av förändringar i den globala uppvärmningspotentialen och internationellt överenskomna inventarieriktlinjer i enlighet med Europaparlamentet och rådets förordning (EU) nr 525/2013 (EUT L 179, 19.6.2014, s. 26).
Commission Decision 2013/162/EU of 26 March 2013 on determining Member States' annual emission allocations for the period from 2013 to 2020 pursuant to Decision No 406/2009/EC of the European Parliament and of the Council (OJ L 90, 28.3.2013, p. 106).
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013 av den 21 maj 2013 om en mekanism för att övervaka och rapportera utsläpp av växthusgaser och för att rapportera annan information på nationell nivå och unionsnivå som är relevant för klimatförändringen och om upphävande av beslut nr 280/2004/EG (EUT L 165, 18.6.2013, s. 13).