natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Their conversion into capital was decided by the Ministry of Transport of Latvia, i.e. 99,8 % shareholder in airBaltic since 30 November 2011.
Under det formella granskningsförfarandet lämnade Lettland belägg som visade att både staten och BAS förvärvade obligationerna i förhållande till sina aktieinnehav i airBaltic och på samma villkor.
Therefore, measure 3 also entails State resources and is imputable to the State.
Dessutom verkar inte staten ha gett medel till airBaltic före april 2010, medan BAS faktiskt hade investerat betydande belopp i företaget före det datumet.
The Commission does not share the views of the Latvian authorities that measure 3 does not entail aid.
Det framkom även av undersökningen att avtalet om emitteringen av obligationerna ingicks på initiativ av BAS och airBaltics ledning, som redan i april och juni 2009 hade föreslagit ett kapitaltillskott till företaget i förhållande till sina aktieinnehav.
In the first place, the Commission reiterates that the conclusions reached in section 7.2.1 above are applicable to measure 3.
Såsom betonas i beslutet att inleda förfarandet anser kommissionen att inköpet av nollkupongsobligationerna inte var en typisk investering av en försiktig investerare i en marknadsekonomi.
In addition, the Commission considers that measure 3 was granted not on 22 December 2011 (i.e. the date of the shareholders' meeting of airBaltic) but on 29 December 2011, date on which the State converted its loans.
Kommissionen konstaterar emellertid att Lettland och BAS vid den tidpunkten var stora aktieägare i airBaltic, vilket innebär att deras investeringsbeslut bör bedömas ur det perspektivet och inte ur en rent extern investerares perspektiv.
Indeed, according to the information provided by the Latvian authorities during the formal investigation procedure, according to the applicable rules BAS and the State had until 30 January 2012 to formalise the conversion decided at airBaltic's shareholders meeting.
Det förefaller faktiskt vara rationellt att dra slutsatsen att airBaltics ägare inte sökte kortsiktiga vinster vid den tidpunkten, utan ville hålla företaget flytande.
The Commission also notes that on 29 December 2011, Latvia could have had reasonable doubts as to the willingness of BAS to fulfil its commitments.
På grundval av ovanstående drar kommissionen slutsatsen att Lettland agerade som en försiktig investerare i en marknadsekonomi när staten köpte nollkupongsobligationerna tillsammans med den privata investeraren BAS.
Indeed, BAS had already given indications that it would not convert its loan: Latvia itself admits that the second tranche of the second State loan, decided on 13 December 2011, was foreseen precisely to account for the eventuality that BAS would not fulfil its commitments.
Kommissionen utesluter därför förekomsten av en otillbörlig fördel när det gäller åtgärd 4 och det är således inte nödvändigt att bedöma de andra kumulativa villkoren i artikel 107.1 i EUF-fördraget om förekomst av statligt stöd.
Moreover, since 30 November 2011 the State and BAS were no longer in a comparable position as shareholders since BAS had lost its entire shareholding in airBaltic with the exception of one share and the State owned 99,8 % of the company.
Betalningarna på 2,8 miljoner euro från Latvijas Krājbanka (åtgärd 5)
In view of those developments, the State, before actually converting the State loans, should have inferred — or at least had reasons to suspect — from BAS' actions that it did not intend to fulfil its obligations (see recital 35 above).
Åtgärd 5 rör betalningen av 2,8 miljoner euro från Latvijas Krājbanka till airBaltic den 21 och den 22 november 2011.
Moreover, since BAS had lost all its shares in airBaltic except one, the remedy provided for in Article 7.4 of the Agreement — i.e. the right for the State to purchase from BAS all its shares in airBaltic for LVL 1 — had been deprived of meaning: the State had lost the means by which it could have forced BAS to abide by what it had agreed to.
Lettland har förklarat att överföringen av medel hade sitt ursprung i betalningsordrar som lämnats av airBaltic innan FKTK den 21 november 2011 beordrade att Latvijas Krājbankas verksamhet skulle upphöra.
Bearing the elements indicated above in mind, the Commission comes to the conclusion that a prudent market economy operator would not have converted its loans into capital before being sure that the other party would convert its loan and inject the cash, and in that context would have carefully assessed the incentives of the other party to fulfil its commitments.
Latvijas Krājbanka verkställde transaktionerna den 25 och den 30 november 2011.
Moreover, the Commission observes that, even if it had respected the agreement reached at the shareholders meeting, BAS would not have regained its former shareholding in airBaltic.
I enlighet med lagen om FKTK av den 1 juni 2000 fattar FKTK dessutom sina beslut utan att behöva ta hänsyn till krav eller föreskrifter från andra myndigheter.
In order to reach a 47,2 % stake, BAS would have had to invest much more than the amounts agreed to at that meeting.
FKTK:s finansiering är inte heller beroende av staten, eftersom FKTK:s verksamheter finansieras genom betalningar från de parter som är aktiva på den lettiska finans- och kapitalmarknaden.
Therefore, the Commission is of the view that the State, had it acted in accordance with the MEIP, should have carefully considered whether BAS would invest significant amounts of money — the BAS loan and cash amounting to LVL 37,7 million (EUR 53,38 million) — in order to get a minority shareholding in airBaltic.
Av tillämpliga lagar förefaller staten inte heller delta i utövandet av FKTK:s verkställighetsbefogenheter och rättigheter när det gäller tillsyn av kreditinstitut.
As an additional argument, Latvia explains that BAS' obligation to inject the cash and convert the BAS loan was confirmed by the existence of a guarantee by a Russian entrepreneur, Mr Vladimir Antonov, who agreed to make the necessary payments on behalf of BAS.
På grundval av de uppgifter kommissionen har tillgång till anser den att de förvaltare som utsågs av FKTK agerade oberoende gentemot staten, vilket skulle utesluta att Lettland kan tillskrivas deras åtgärder.
However, it appears from the information available to the Commission that the guarantee was never in fact provided.
På grundval av ovanstående drar kommissionen slutsatsen att åtgärd 5 inte inbegrep statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget.
On the basis of the above, the Commission concludes that Latvia did not act on pari passu terms when converting its loans and therefore increasing airBaltic's capital.
I enlighet med artikel 7.4 i avtalet tilldelade Taurus Lettland en fordran på 5 miljoner euro som företaget hade gentemot airBaltic för 1 lats.
The State's behaviour was moreover not in line with the MEIP test.
Därefter tilldelade Lettland fordran till airBaltic.
Therefore, airBaltic received an undue advantage resulting from measure 3, which is selective as the company was the sole beneficiary.
När det gäller de återstående fordringarna, som uppgick till 30 miljoner lats (42,47 miljoner euro), och som skulle förnyas inom ramen för konsortielån 2, begärde de lettiska myndigheterna genom en skrivelse av den 9 februari 2012 att investerarna skulle tilldela sina respektive fordringar till dem i utbyte mot 1 lats var.
The Commission must also consider whether measure 3 was likely to distort competition and affect trade between Member States, by providing airBaltic with an advantage over competitors not receiving public support.
Lettland väckte dessutom talan vid Rigas regionaldomstol mot tre av investerarna för att verkställa artikel 7.4 i avtalet.
The conclusions reached in recital 120 above apply mutatis mutandis.
Lettland har förklarat att man har för avsikt att även tilldela airBaltic dessa fordringar.
The Commission thus concludes that the conversion into capital of the first State loan and the first tranche of the second State loan entailed State aid to airBaltic within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Lettland hävdar att tilldelningen av fordran på 5 miljoner euro till airBaltic var en försiktighetsåtgärd för att skydda statens finansiella intressen och att den därför inte kan ses som en likställd åtgärd enligt avtalet och således utesluter statligt stöd.
The 0 %-coupon bonds (measure 4)
Under det formella granskningsförfarandet framkom att avtalen om konsortielånen aldrig undertecknades.
As already indicated in the opening decision, it follows from the 30 April 2010 agreement formalising the purchase of the 0 %-coupon bonds that the purchaser LVRTC (see recital 38 above) acted on behalf of the Latvian State.
Av de belägg som lämnats av Lettland framgår dock att domstolarna förklarade avtalet giltigt när det gäller de privata investerarnas skyldighet att till staten eller dess utsedda företag tilldela fordringar till följd av konsortielån 2.
In addition, Latvia has argued that bonds were purchased by the LVRTC for budgetary reasons.
I detta avseende uppger Lettland att ägaren av fordran på 5 miljoner euro enligt flera domar från de lettiska domstolarna inte har rätt att kräva återbetalning av detta belopp, utan endast aktier i airBaltic som motsvarar en förskottsbetalning på 5 miljoner euro av företagets aktiekapital.
It is therefore clear that measure 4 entails State resources and that it is imputable to the State, points which furthermore Latvia does not contest.
Eftersom staten redan ägde 99,8 % av airBaltics aktier hävdar Lettland att rätten till ytterligare aktier inte utgör ett meningsfullt ekonomiskt värde för staten.
In the course of the formal investigation procedure Latvia provided evidence demonstrating that both the State and BAS acquired the bonds in proportion to their shareholding in airBaltic and on the same conditions.
I motsats till Lettlands åsikt konstaterar kommissionen att domstolarna visserligen kan ha bekräftat statens rätt att ta över fordringarna från konsortielån 2 i enlighet med artikel 7.4 i avtalet, men detta innebär inte att Lettland var tvunget att tilldela airBaltic denna fordran.
In addition, it appears that the State did not provide funding to airBaltic before April 2010, while BAS had actually invested significant amounts in the company before that date.
Kommissionen konstaterar att en försiktig investerare i en marknadsekonomi inte skulle ha tilldelat airBaltic fordran för 1 lats.
Finally, it emerged from the investigation that the bond issuance agreement was adopted at the initiative of BAS and airBaltic's management, which had already suggested to the State in April and June 2009 a capital increase in the company in proportion to their shareholdings.
Lettland har inte lämnat belägg som förklarar varför det var bättre för staten att bevilja fordran till airBaltic än att behålla den och använda den för ett annat ändamål.
As highlighted in the opening decision, the Commission is of the opinion that the purchase of 0 %-coupon bonds was not a typical investment by a prudent market operator.
Genom tilldelningen bidrog Lettland till att företaget fick en mer gynnsam ställning än sina konkurrenter.
However, the Commission notes that Latvia and BAS were at the time major shareholders of airBaltic and their investment decision should be assessed from this perspective and not from that of a purely external investor.
Kommissionen instämmer inte i de lettiska myndigheternas argument och betonar att eventuella ytterligare aktier i airBaltic skulle ha haft ett ytterligare värde för staten, även om det var litet, vilket innebär att förekomsten av statligt stöd inte kan uteslutas [36].
The Commission therefore excludes the presence of an undue advantage in relation to measure 4, and assessment of the other cumulative conditions laid down in Article 107(1) TFEU concerning the presence of state aid is superfluous.
Kommissionen upprepar sina slutsatser i avsnitt 7.2.1, dvs. att staten när avtalet ingicks den 3 oktober 2011 inte visste om den skulle bli tvungen att utnyttja artikel 7.4 i avtalet.
The EUR 2,8 million payments by Latvijas Krājbanka (measure 5)
Staten var dessutom inte skyldig att tilldela airBaltic de fordringar som påverkades av tillämpningen av den artikeln.
Measure 5 relates to the payment of EUR 2,8 million by Latvijas Krājbanka to airBaltic on 21 and 22 November 2011.
Kommissionen konstaterar att Lettland inte har underbyggt sitt påstående om att syftet med artikel 7.4 i avtalet var att skydda statens investering i airBaltic genom att förhindra skada för staten i det fall BAS skulle försumma sina åtaganden.
As explained in recital 39 above, airBaltic submitted three payment orders to Latvijas Krājbanka prior to the decisions of the FCMC of 17 November 2011 to limit banking operations above EUR 100,000 and of 21 November 2011 to halt all operations of Latvijas Krājbanka.
Kommissionen drar således slutsatsen att staten genom att tillhandahålla åtgärd 6 inte agerade som en investerare i en marknadsekonomi, och transaktionen var inte heller likställd med åtgärderna 1, 2 och 3.
Latvia considers that no State resources were involved given that the operations concerned three payment orders of airBaltic to IATA Clearing House, Riga International Airport and an alternative bank account of airBaltic in a different bank (see recital 39 above).
Kommissionen anser därför att åtgärd 6 gav airBaltic en otillbörlig fördel.
These were, according to Latvia, mere common banking operations concerning private funds of airBaltic.
Av de anledningar som anges i skäl 120 var det sannolikt att åtgärd 6 skulle snedvrida konkurrensen och påverka handeln mellan medlemsstaterna.
Latvia also argues that the decisions of the FCMC were not imputable to the State.
På grundval av ovanstående drar kommissionen slutsatsen att åtgärd 6 inbegrep statligt stöd till airBaltics fördel i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget.
Latvia has explained that the transfer of funds had their origin in payment orders submitted by airBaltic before the FCMC ordered the suspension of the activities of Latvijas Krājbanka on 21 November 2011.
Slutsatser om förekomsten av stöd
Latvijas Krājbanka executed the transactions on 25 and 30 November 2011.
Kommissionen drar slutsatsen att åtgärderna 1, 4 och 5 inte inbegrep statligt stöd av de skäl som anges ovan.
Moreover, pursuant to the Law on the FCMC of 1 June 2000, the FCMC takes its decisions without having to take account of any requirement or instruction of any other public authority.
Kommissionen anser emellertid att åtgärderna 2, 3 och 6 utgjorde statligt stöd till airBaltic.
In addition, the funding of the FCMC is not dependent upon the State, as the FCMC's activities are financed through payments by parties active on the Latvian financial and capital markets.
För att fastställa det stödbelopp som redan utbetalats till airBaltic konstaterar kommissionen att åtgärd 3 bestod av kapitaliseringen av det första statliga lånet på 16 miljoner lats (22,65 miljoner euro) och den första delbetalningen av det andra statliga lånet på 41,6 miljoner lats (58,89 miljoner euro).
It also appears from the applicable laws that the State is not involved in the execution of the enforcement powers and rights of the FCMC relating to its supervision of credit institutions.
Den andra delbetalningen av det andra statliga lånet på 25,4 miljoner lats (35,96 miljoner euro) som gjordes tillgänglig för airBaltic den 14 december 2012 – dvs. återstoden av åtgärd 2 som inte hade kapitaliserats – bör läggas till detta belopp, tillsammans med 5 miljoner euro som tilldelats airBaltic som åtgärd 6.
On the basis of the evidence before it, the Commission is of the view that the trustees appointed by the FCMC acted independently of the State, which would exclude imputability of their actions to Latvia.
Det totala beloppet av statligt stöd som beviljats airBaltic uppgår därför till omkring 86,53 miljoner lats (122,51 miljoner euro).
On the basis of the above, the Commission concludes that measure 5 did not entail state aid within the meaning of Article 107(1) TFEU.
STÖDETS LAGLIGHET
The EUR 5 million claim from Taurus attributed to airBaltic (measure 6)
I artikel 108.3 i EUF-fördraget föreskrivs att en medlemsstat inte får genomföra en stödåtgärd förrän kommissionen har fattat ett slutgiltigt beslut om att godkänna denna åtgärd.
The follow-up complaint received on 18 July 2012 refers to the obligation of the investors under Article 7.4 of the Agreement to hand over to the State or its nominated company — under certain circumstances — the outstanding claims stemming from syndicated loan 2 in exchange for LVL 1 (see recital 42 above).
Kommissionen konstaterar att Lettland beviljade airBaltic åtgärderna 2, 3 och 6 utan att anmäla dem till kommissionen för godkännande.
In accordance with Article 7.4 of the Agreement, Taurus assigned to Latvia a EUR 5 million claim it had against airBaltic for LVL 1.
Kommissionen beklagar att Lettland inte respekterade genomförandeförbudet och därför bröt mot sin skyldighet i enlighet med artikel 108.3 i EUF-fördraget.
Subsequently, Latvia assigned the claim to airBaltic.
När det gäller de lettiska myndigheternas avsikt att bevilja airBaltic 30 miljoner euro till följd av konsortielån 2, som var kopplat till åtgärd 6, påminner kommissionen de lettiska myndigheterna om deras skyldighet enligt artikel 108.3 i EUF-fördraget att underrätta kommissionen i så god tid att den kan yttra sig om alla planer på att bevilja stöd.
In relation to the remaining claims, amounting to EUR 30 million (EUR 42,47 million), which were supposed to be novated within the framework of syndicated loan 2, the Latvian authorities requested the investors by letter of 9 February 2012 to assign to it their respective claims in exchange for 1 LVL each.
STÖDETS FÖRENLIGHET
Furthermore, Latvia brought an action before the Riga Regional Court in relation to three of the investors in order to enforce Article 7.4 of the Agreement.
I den mån åtgärderna 2, 3 och 6 utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget är det nödvändigt att ta ställning till om de är förenliga med hänsyn till de undantag som fastställs i punkterna 2 och 3 i denna artikel.
Latvia has indicated its intention to also attribute these claims to airBaltic.
Såsom anges i beslutet att inleda förfarandet och med tanke på åtgärdernas beskaffenhet och airBaltics svårigheter förefaller de enda relevanta förenlighetskriterierna att vara kriterierna för stöd till undsättning och omstrukturering av företag som befinner sig i svårigheter i enlighet med artikel 107.3 c i EUF-fördraget på grundval av undsättnings- och omstruktureringsriktlinjerna, särskilt bestämmelserna om omstruktureringsstöd.
Latvia argues that the assignment of the EUR 5 million claim to airBaltic was a contingency measure aimed at protecting the State's financial interests and should be seen as a pari passu measure under the Agreement, and thus exclude State aid.
De lettiska myndigheterna ansåg till en början att ingen av åtgärderna inbegrep statligt stöd.
The Commission notes that it follows clearly from Article 7.4 of the Agreement that the relevant claims were to be assigned or handed over ‘to the State or its nominated company for the sum of LVL 1’.
Med anledning av de tvivel som kommissionen uttryckte i beslutet att inleda förfarandet framförde Lettland emellertid argument om förenligheten och hävdade att åtgärderna utgör förenligt omstruktureringsstöd.
Therefore, since the decision to attribute the EUR 5 million claim to airBaltic was taken by the State, this decision is imputable to it and entails State resources.
Denna första plan, som lämnades in till kommissionen, innehöll en beskrivning av några av airBaltics brister och det fastställdes att företaget behövde omkring [175–185] miljoner euro i aktiekapital för att förnya flottan och kunna konkurrera effektivt med lågprisbolagen.
It emerged during the course of the formal investigation procedure that the agreements for the syndicated loans were never signed.
Lettland hävdar att flera åtgärder vidtogs från och med april 2011, bland annat stängning av airBaltics anslutning i Vilnius och stängning av linjer, vilket innebar startskottet för airBaltics omstruktureringsprocess.
However, it appears from the evidence submitted by Latvia that the courts recognised the validity of the Agreement as regards the obligation of the private investors to assign to the State or its nominated company the claims resulting from syndicated loan 2.
För att garantera airBaltics återgång till lönsamhet utformades en omfattande uppsättning initiativ för intäkter, verksamheter, nätverket, flottan och den allmänna organisationen i ett senare skede (reShape-planen).
In this respect, Latvia indicates that, according to several judgments of the Latvian courts, the owner of the EUR 5 million claim is not entitled to request repayment of this amount but only to claim shares in airBaltic reflecting a EUR 5 million advance payment into the share capital of the company.
Den första planen utarbetades 2011 och innehöll de viktigaste ekonomiska aspekterna av omstruktureringen.
Since the State already owned 99,8 % of the shares of airBaltic, Latvia argues that the entitlement to additional shares does not represent any meaningful economic value for the State.
Enligt Lettland ledde detta till att avtalet ingicks och till slut till reShape-planen från mars 2012.
The Commission notes that contrary to what Latvia suggests, while the courts may have recognised the right of the State to take over the claims resulting from syndicated loan 2 in line with Article 7.4 of the Agreement, this does not mean that Latvia was obliged to attribute this claim to airBaltic.
Lettlands argument bedöms i följande avsnitt.
The Commission notes that a prudent market economy operator would have not assigned the claim to airBaltic for LVL 1.
Stödberättigande
Latvia has not provided evidence as to why the State was better off granting the claim to airBaltic than keeping it or using it for some other purpose.
I enlighet med punkt 33 i undsättnings- och omstruktureringsriktlinjerna är endast företag som befinner sig i svårigheter i den mening som avses i punkterna 9–13 i riktlinjerna berättigade till omstruktureringsstöd.
As a result of the assignment, Latvia placed the company in a more favourable position than its competitors.
Kommissionen har redan dragit slutsatsen att airBaltic var ett företag i svårigheter, åtminstone sedan 2011 (se skäl 87).
Furthermore, the Commission does not agree with the arguments of the Latvian authorities and highlights that any additional share in airBaltic would have an additional value to the State, even if small, such that the presence of aid cannot be excluded.
I punkt 12 i riktlinjerna har ett nybildat företag inte rätt till undsättnings- eller omstruktureringsstöd ens om dess finansiella ställning inledningsvis är svag.
In addition, by granting the claim to airBaltic, the State gave up not only to the claim but also any right to interest at a rate of [5 — 7] % thereon.
Ett företag betraktas principiellt som nyskapat under de första tre åren efter det att verksamheten inletts på det berörda verksamhetsområdet.
The Commission reiterates the conclusions reached in section 7.2.1 above, that is, when the Agreement was entered into on 3 October 2011, the State did not know whether it would need to make use of Article 7.4 of the Agreement.
Företaget tillhör inte heller en koncern i den mening som avses i punkt 13 i undsättnings- och omstruktureringsriktlinjerna.
In addition, the State was not obliged to assign to airBaltic the claims affected by the application of that provision.
Kommissionen drar därför slutsatsen att airBaltic är berättigat till omstruktureringsstöd.
Finally, the Commission observes that Latvia has not substantiated its claim that the purpose of Article 7.4 of the Agreement was to safeguard the State's investment in airBaltic by preventing any harm to the State in case of default of BAS.
Omstruktureringsplanens giltighet