natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Finally, the IRIS-H also have a number of ancillary activities (e.g. ambulance transport of patients between hospitals; a nursery for the children of staff members; nursing and elderly homes; nursing schools; research; assisted living; and psychiatric care institutions; a little shop for patients and visitors; renting of TVs to patients, renting of rooms to third parties; a canteen and parking facilities).
Pensionssystemet för fast anställda [43] (employés statutaires), vilket är mer generöst än det system som gäller för arbetstagare inom den privata sektorn, och IRIS-sjukhusen ska tillhandahålla ett årligt bidrag på […] miljoner euro.Kostnaderna för långtidssjukskrivningar bland fast anställda [44], vilka ska bäras av IRIS-sjukhusen (och inte av socialförsäkringssystemet) med ett uppskattat årligt värde på […] miljoner euro.Lönegradshöjningar (”augmentations barémiques”) ålägger IRIS-sjukhusen av huvudstadsregionen Bryssel [45], som fastställer de lönegrader som är tillämpliga på kommunalt anställda i CPAS och IRIS-sjukhusen, och som endast täcker 60 % av dessa höjningar, vilket för IRIS-sjukhusen innebär en årlig kostnad på omkring […] miljoner euro
These ancillary activities represent only a very limited percentage of the IRIS-H's total activities, as reflected by their small share (i.e. on average less than 2 %) of the IRIS-H's total revenues.
IRIS-sjukhusen obligatoriska bidrag till kostnaderna för paraplyorganisationen IRIS [46] till ett uppskattat belopp på […] miljoner euro.
The totality of these activities account for the IRIS-H costs and revenues.
(43) Dessa övriga kostnader ska bäras av IRIS-sjukhusen och täcks inte av andra offentliga finansieringskällor (t.ex.
Their costs are, in addition to the particular activities they carry out, also influenced by their status as public hospitals which entails a number of constraints that do not apply to private hospitals.
BMF, se skäl 46 a).
In particular, the operating costs incurred by the IRIS-H in the provision of their services of general economic interest (hereinafter ‘SGEI’) and ancillary activities are among others increased by factors such as:
IRIS-sjukhusens finansiering och redovisningssystem
the requirement to pay mandatory language bonuses [40] that have to be awarded to bilingual employees with an estimated yearly cost [41] to be borne by the IRIS-H of approx.
Finansieringssystem
EUR […] [42] million,
Grundprincipen för finansieringen av IRIS-sjukhusen finns inskriven i artikel 46 [47] i stadgan för var och en av de fem lokala sjukhussammanslutningarna (se skälen 28–29), där det föreskrivs att:
the pension scheme that applies to statutory employees [43] (i.e. civil servants) which is more generous than the one applying to private sector employees and for which the IRIS-H have to contribute an estimated amount of EUR […] million per year,the costs related to long-term illnesses of statutory employees [44] that have to be borne by the IRIS-H (instead of by the social security system) for an estimated yearly amount of EUR […] million,pay scale increases imposed on the IRIS-H by the Brussels Capital Region [45] which sets the pay scales for employees of the municipalities, the CPAS and the IRIS-H and which only pays for 60 % of these increases leaving an annual cost of approx.
”Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 109 i lagen av den 7 augusti 1987 om sjukhus fördelas årsresultatet, efter beslut av bolagsstämman, mellan de medlemmar som har minst en femtedel av det totala antalet röster vid bolagsstämman.” [48]På grundval av detta är kommunerna och enskilda CPAS skyldiga att helt täcka alla underskott som IRIS-sjukhusen har och som framgår av deras räkenskaper.
EUR […] million for the IRIS-H, and
Vidare har kommunerna i enlighet med artikel 106 i CPAS-lagen skyldigheten att täcka eventuella underskott som genererats i deras CPAS (se skäl 22).
the mandatory contributions by the IRIS-H to the cost of the IRIS umbrella organisation [46] for an estimated annual cost of EUR […] million.(43) These residual costs have to be borne by the IRIS-H and are not covered by other public financing sources (such as for instance the BMF, see recital 46(a)).
Därför garanterar kommunerna (direkt och till följd av deras täckning av sina respektive CPAS) i slutändan IRIS-sjukhusens fortbestånd genom att täcka underskott som uppstått på dessa sjukhus.
The financing and accounting mechanisms of the IRIS-H
Det säger sig självt att den omfattning som kommunerna och CPAS ska täcka ett eventuellt underskott i IRIS-sjukhusen med stöd av artikel 46 i deras respektive stadgar, beror på i vilken omfattning IRIS-sjukhusen har möjlighet att täcka sina kostnader genom utnyttjande av andra finansieringsmöjligheter.
Financing mechanisms
I LCH anges fem finansieringskällor som är öppna för offentliga och privata sjukhus.
The fundamental principle according to which the IRIS-H are funded is enshrined in Article 46 [47] of the bylaws of each of the five local hospital associations (see recitals 28-29), which stipulate that:
Driftskostnaderna för belgiska sjukhus täcks främst de tre första [49], medan den fjärde och femte avser sjukhusens investeringskostnader.
‘Without prejudice to Article 109 [LCH], the result of the financial year shall be allocated between partners holding at least one fifth of the votes in the General Assembly by decision of the General Assembly’ [48].On this basis, the municipalities and the CPAS are required to fully absorb any deficit incurred by the IRIS-H as reported in their financial accounts.
Den första finansieringskällan är den budget (budget des moyens financiers, nedan kallad BFM [50]), som fastställs av den federala ministern för hälso- och sjukvård och enbart gäller sjukhustjänster som utlöser återbetalning från socialförsäkringssystemet.
In addition, according to Article 106 of the Loi CPAS, the municipalities have to cover any deficit generated by their CPAS (see recital 22).
BFM upprättas för varje sjukhus inom gränserna för den överordnade federala statsbudgeten.
In consequence, the municipalities (directly and via their funding obligation towards their respective CPAS) ultimately ensure the continuity of the IRIS-H by fully covering any deficit these hospitals may generate.
Den disponibla federala budgeten fördelas mellan alla sjukhus och täcker inte nödvändigtvis alla dessas bidragsberättigande kostnader.
The extent to which the municipalities and the CPAS have to intervene to cover any deficit generated by the IRIS-H on the basis of Article 46 of their respective bylaws naturally depends on the degree to which the IRIS-H can cover their costs from other financing sources.
Sedan 2002 har budgeten för varje sjukhus huvudsakligen bestämts på grundval av antalet vårddagar som erbjöds det föregående året.
The LCH describes five financing sources that are available equally for public and private hospitals.
Motsvarande belopp ska betalas till varje sjukhus på två olika sätt.
The operating costs of Belgian hospitals are mainly covered by the first three financing sources [49] while the fourth and fifth sources are related to hospitals' investments costs.
Närmare bestämt utbetalas omkring 85 % (den fasta delen) av detta belopp till sjukhusen månadsvis, medan resterande 15 % (den rörliga delen) betalas ut på grundval av det verkliga antalet patienter och antalet vårddagar som tillhandahålls på sjukhus under året.
The first financing source is the budget des moyens financiers (hereinafter ‘BMF’) [50], which is established by the Federal Minister responsible for public health, and only takes into account healthcare activities that are covered by the social security.
Vid årets slut beräknats BFM på grundval av faktiska siffror för året och, beroende på resultatet av denna beräkning mottar sjukhuset ytterligare belopp eller återbetalar ett visst belopp.
The BMF is determined for each hospital within the boundaries of the global Federal State budget.
BMF regleras i detalj genom kunglig kungörelse av den 25 april 2002, som fastlägger villkoren och reglerna för fastställande av BMF-belopp som tilldelats sjukhusen.
The available Federal budget is allocated among all hospitals and may not necessarily cover all of their eligible costs.
I synnerhet föreskrivs i den kungliga förordningen hur BMF ska fastställas, vilka typer av kostnader som kan täckas av staten och vilka kriterier som ska beaktas i detta avseende [51].
Since 2002, the BMF for each hospital is mainly determined on the basis of the number of days of treatment provided by each hospital during the previous year.
Det bör noteras att BMF inte har inrättats för att täcka de faktiska kostnaderna i varje sjukhus, utan fastställs i form av ett fast belopp som grundas på dessa sjukhus faktiska tidigare omkostnader.
This specific amount is then paid out to each of the hospitals in two different ways.
Det kan därför hända att BMF är otillräckliga om avsevärda kostnadsökningar sker eller andra former av händelser i ett sjukhus organisation kostnadsstruktur.
In particular, about 85 % (the fixed part) of this amount is being paid to the hospitals on a monthly basis, while the remaining 15 % (the variable part) is paid on the basis of the actual admissions and days of treatment in the hospital during the year.
Den andra källan till finansiering består av belopp mottagna från socialförsäkringen, dvs. utbetalt av Institut national d'assurance maladie-invalidité (nedan kallad INAMI) till sjukhusen för den vård de tillhandahåller till sina patienter.
At the end of each year, the BMF is recalculated on the basis of the actual figures for the year and depending on the outcome the hospital either receives or has to repay an amount.
Finansieringen sker i enlighet med lagstiftningen om sjuk- och invaliditetsförsäkring (Assurance Maladie-Invalidité) [52] eller den konsoliderade versionen av lagen av den 14 juli 1994 [53], som definierar den belgiska socialförsäkringen vad avser sjukdom och funktionshinder, och som fastställer vilka hälso- och sjukvårdstjänster och läkemedel som omfattas av den rätt till återbetalning från socialförsäkringen.
The BMF is regulated in more detail by the Royal Decree of 25 April 2002 which defines the conditions and rules for setting the BMF granted to hospitals.
Sjukhusen fakturerar INAMI direkt en del av läkararvodet och de tillhörande kostnaderna för läkemedel till patienterna.
In particular, the Royal Decree determines how the BMF is set, which type of costs are accepted for coverage by State funding and what criteria apply in this regard [51].
De belopp som utbetalas av INAMI täcker däremot inte alla utgifter för sjukhusen för tillhandahållandet av tjänster.
It is important to point out that the BMF is not set up to cover the actual costs incurred by each hospital but is instead mainly arranged as flat rate financing based on their average actual historical costs.
Därför riskerar sjukhus som har inga andra finansieringskällor att få ett underskott.
As a result, the BMF may be insufficient in case of significant cost increases, or other evolutions in the organisation and cost structure of a hospital.
Den tredje finansieringskällan är betalningar som görs direkt till sjukhus av patienterna eller deras privata sjukförsäkringsbolag.
The second source of financing are the social security payments, i.e. made by the Institut National d'Assurance Maladie-Invalidité (hereinafter ‘INAMI’), to the hospitals for the treatments they offered to their patients.
Dessa betalningar är nödvändiga eftersom socialförsäkringssystemen inte täcker hela arvodena för läkare eller hela kostnaden för läkemedel och andra åtgärder (t.ex. implantat).
This financing is based on the Loi Assurance Maladie-Invalidité [52], respectively its consolidated version laid down in the Law of 14 July 1994 [53], which sets up the Belgian social security system with regard to sickness and invalidity and specifies the medical services and medication that are eligible for compensation by the social security.
Om en patient som väljer enkelrum faktureras ett tillägg på det normala priset för inläggning och de normala läkararvodena (den fakturerade standardstatsen för varje behandling höjs).
The hospitals directly charge part of the doctor's fees and the cost of the patients' medication to the INAMI.
Slutligen kan patienten dessutom få en faktura på tillägg för bruk av vissa kompletterande tjänster (t.ex. hyra av tv och användning av sjukhuset parkering).
These payments however do not cover the full costs that the hospitals incur when providing their healthcare activities.
Alla de betalningar som gjorts av patienten eller tredje part och som ska täcka de tjänster som sjukhusets läkare tillhandahåller de inlagda patienterna ska inkrävas centralt av sjukhuset [54].
As a result, hospitals that have insufficient other sources of revenues risk becoming loss-making.
Sjukhus och deras läkare ingår avtal om hur stor procentandel som sjukhus har rätt att behålla för att täcka sina kostnader för inkassering av arvoden och andra kostnader som inte täcks genom BFM [55].
A third source of financing are payments made directly by the patient or by their private health insurers to the hospitals.
På samma sätt som med normal läkares normala arvode kan sjukhusen behålla en procentandel av ovan nämnda tillägg för att täcka en del av sina kostnader (återigen i enlighet med ett avtal som ska ingås mellan sjukhus och dess läkare).
These payments are necessary because the social security does not cover 100 % of doctors' fees nor of medication and other medical supplies (e.g. implants).
En del av läkararvodena går alltså inte till avlöning av dem, utan till att täcka sjukhusens driftskostnader.d) Den fjärde finansieringskällan är specifikt beräknad för att täcka investeringskostnader som sjukhusen står för.
In addition, if patients choose to have a single room, then supplements can be charged on top of the normal hospitalisation price and on top of the normal doctor's fee (i.e. more than the standard rates that apply per treatment).
Sjukhusens investeringar finansieras primärt av staten (den federala regeringen och berörd region betalar varsin del) och den resterande delen finansieras med sjukhusens egna medel och med banklån.
Finally, patients may also be charged for the use of additional services (e.g. rent for a TV, use of the hospital parking, etc.).
Den finansiering som beviljas av myndigheterna är avsedd att täcka utgifter i samband med uppförande eller ombyggnad av ett sjukhus eller en sjukhusenhet samt kostnaderna för det första inredningen och det första inköpet av medicinsk utrustning [56].
All payments made by patients or third parties to compensate hospital doctors for their treatment of hospitalised patients, have to be collected centrally by the hospital [54].
Bidragen till investeringen omfattas av ett tak (t.ex. med ett fast belopp per kvadratmeter och per enhet).
The hospitals and their doctors conclude agreements that determine the percentages of the fees that the hospitals can keep to cover their collection costs and other costs that are not financed by the BMF [55].
Den femte och sista finansieringskällan är kopplad till investeringar och avser utgifter för studier och utformning av byggprojekt, men även kostnader för nedläggning eller bristande driften av ett sjukhus eller en sjukhusenhet [57].
Similarly as for the normal doctors' fees, part of the abovementioned supplements can also be retained by the hospital to cover part of its costs (again conditional on an agreement between the hospital and its doctors).
Denna typ av finansiering är inte vanligt förekommande i praktiken.
Part of the doctors' fees are hence not a payment going to the doctors but instead are used to cover the operating costs of the hospitals.(d) The fourth source of financing is specifically meant to cover investment costs incurred by the hospitals.
I artikel 109 i LCH (nu artikel 125 i versionen av den 10 juli 2008 [58]) fastställs en kompletterande finansieringsordning som endast offentliga sjukhus använda sig av (t.ex.
The investments of hospitals are mainly covered by the State (the Federal government and the Regions each pay a part) and the remaining part is paid from the hospitals' own resources combined with bank loans.
IRIS-sjukhusen).
The State financing is aimed at the costs of building or renovating a hospital or hospital ward and the costs of the first acquisition of equipment and medical devices [56].
Enligt denna bestämmelse ska de offentliga sjukhusens underskott från sjukhusverksamheter täckas av de kommuner som kontrollerar dem (genom sina CPAS eller via en central struktur som IRIS).
Investment subsidies are capped (e.g. a fixed amount per square metre or per unit).
Principen om kommunernas (delvisa) täckning av underskott fanns redan i den lag som föregick LCH, det vill säga lagen av den 23 december 1963 [59] och bekräftades genom artikel 34 i lagen av den 28 december 1973 [60].
The fifth general source of public financing is related to investments and concerns damages payments for studies, the development of building projects, but also costs resulting from the closure or non-usage of a hospital or hospital ward [57].
Kriterierna för fastställandet av det underskott som kommunerna måste täcka definieras genom ett kungligt dekret [61].
In practice, this type of financing is not very commonly awarded.
På denna grundval ska den federala hälsoministern varje år fastställa beloppet för varje offentligt sjukhus underskott.
Article 109 of the LCH (now Article 125 of the LCH in the version of the Law of 10 July 2008 [58]) sets out a sixth financing mechanism of which only public hospitals (such as the IRIS-H) can benefit.
I praktiken är det underskott som ska täckas som fastställts av ministern inte exakt detsamma som det underskott på framgår av sjukhusets räkenskaper, eftersom vissa kostnadselement (t.ex. resultatet av icke-sjukhusrelaterade verksamheter, som förklaras i skäl 155 [62], bara är kopplade till sjukhusverksamheter i IRIS-sjukhusen) är inte ingår i det underskott som ska täckas enligt artikel 109 LCH.
According to this provision, public hospitals' deficits arising from their hospital activities have to be covered by the municipalities that control them (i.e. via their CPAS or via a central structure such as IRIS).
IRIS-sjukhusen har således tillgång till ett fullständigt finansieringssystem, som garanterar täckning av de underskott som de kan generera.
The principle of this (partial) deficit cover by the municipalities was already included in the Law of 23 December 1963 [59], which preceded the LCH, and was confirmed by Article 34 of the Law of 28 December 1973 [60].
De fem allmänna finansieringssystemen enligt LCH (se skäl 46) täcker största delen av sjukhusens drifts- och investeringskostnader.
The criteria to calculate the deficits that the municipalities are obliged to cover are determined in a Royal Decree [61].
Eftersom dessa källor inte räcker till för att täcka kostnaderna i samband med dessa sjukhus verksamheter medför artikel 46 i IRIS-sjukhusens stadgar en skyldighet för kommunerna att till fullo täcka eventuella underskott som uppstår i IRIS-sjukhusen (se skälen 44–45).
On this basis, the Federal Minister responsible for public health each year determines the deficit that must be covered for each public hospital.
Den bokförda underskotteten som täcks enligt artikel 46 i stadgarna omfattar nödvändigtvis ”det underskott som täcks enligt artikel 109 LCH” [63] (se skäl 47).
In practice, the Article 109 LCH deficit that must be covered as determined by the Minister is not exactly equal to the deficit reported in the financial accounts of the hospital, since certain cost elements (e.g., the result of the non-hospital activities which in the case of the IRIS-H are purely ancillary to the hospital activities as will be explained in recital 155) [62] contained in the deficit reported in the financial accounts are excluded from the Article 109 LCH deficit.
Genom att till fullo täcka bokförda underskott uppfyller kommunerna också sin skyldighet enligt artikel 109 i LCH.
In conclusion, the IRIS-H thus enjoy a comprehensive financing mechanism that ensures coverage of any deficit they may generate.
De närmare betalningsvillkoren i denna underskottstäckningsordning beskrivs nedan (se avsnitt 7.3.5).
The five general financing measures foreseen by the LCH (see recital 46) cover the majority of the hospitals' operating and investment costs.
Redovisningskrav
To the extent that these sources are insufficient to cover the costs arising from the hospitals' activities, Article 46 of the bylaws of the IRIS-H obliges the municipalities to fully cover any deficit generated by the IRIS-H (see recitals 44-45).
Alla sjukhus (offentliga och privata) omfattas av skyldigheter avseende öppenhet och redovisning.
The accounting deficit addressed by Article 46 of the bylaws necessarily includes the ‘Article 109 LCH deficit’ [63] (see recital 47) and by fully covering the accounting deficit, the municipalities also fulfil their obligation under Article 109 LCH.
Varje sjukhus måste ha separata redovisningar som visar kostnaderna för varje enskild tjänst, och måste respektera vissa delar av lagen av den 17 juli 1975 [64] om verksamheters bokföring och årsredovisning [65].
The payment modalities of this deficit compensation mechanism will be described below (see Section 7.3.5).
Den icke-sjukhusrelaterade verksamheterna ska bokföras på separata konton.
Accounting requirements
Sjukhusen är också skyldiga att utse en revisor som har till uppgift att certifiera räkenskaper och årsredovisning [66].
All hospitals (i.e. public and private) are subject to accounting and transparency requirements.
Slutligen är sjukhusen skyldiga att sända vissa (ekonomiska) uppgifter till det federala hälsovårdsministeriet [67], och SPF Santé publique har likaledes ansvaret att kontrollera efterlevnaden av de bestämmelser som avses i LCH [68].
In particular, each hospital must keep a set of accounts that allow determining the cost of each service and that respect certain elements of the Law of 17 July 1975 [64] on accounting [65].
BESKRIVNING AV DE ÅTGÄRDERNA SOM ÄR FÖREMÅL FÖR KLAGOMÅLET
It is mandatory to record non-hospital activities on separate accounts.
Enligt klagandena har huvudstadsregionen Bryssel de facto valt att överta de berörda Brysselkommunernas roll vad gäller täckning av IRIS-sjukhusens underskott.
Hospitals are also obliged to appoint an auditor who certifies the hospital's accounts and financial statements [66].
Särskilt nämner klagandena insatserna från fonden FRBRTC fastställdes av huvudstadsregionen Bryssel har inrättat [69].
Finally, hospitals are required to submit certain (financial) information to the Federal Minister responsible for public health [67] and its Federal Public Service also monitors compliance with the LCH [68].
De anger också att huvudstadsregionen Bryssel också själv gav kommunerna särskilda bidrag [70] (upp till 10 miljoner euro årligen sedan 2003) som enligt kommunerna betalades ut till IRIS-sjukhusen i form av stöd.
DESCRIPTION OF THE MEASURES TARGETED BY THE COMPLAINT
Även om klagandena inte har ifrågasatt huvudstadsregionen Bryssels befogenheter gentemot kommunerna, anser de dock att det de betecknar som regional finansiering av IRIS-sjukhusen, går utöver vad som menas underskottstäckning enligt artikel 109 i LCH (se även skäl 47).
According to the complainants, the Brussels Capital Region has chosen to de facto take up the role of the relevant Brussels municipalities for the compensation of the deficits of the IRIS-H.
De klagande gör gällande att IRIS-sjukhusen har dragit stor nytta av regional finansiering som beviljats de kommuner där dessa sjukhus är belägna och att denna finansiering inte kan motiveras på grundval av de bestämmelser som föreskrivs i LCH.
In particular, the complaint mentions interventions by the Fonds Régional Bruxellois de Refinancement des Trésoreries Communales (or FRBRTC) which was created by the Brussels Capital Region [69].
Klagandena nämner inte den skyldighet att täcka underskott som finns i artikel 46 i stadgarna för IRIS-sjukhusen.