natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Commission Implementing Regulation (EU) 2015/59
Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2015/59
Commission Delegated Regulation (EU) 2015/61
Kommissionens delegerade förordning (EU) 2015/61
to supplement Regulation (EU) No 575/2013 of the European Parliament and of the Council with regard to liquidity coverage requirement for Credit Institutions
om komplettering av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 när det gäller likviditetstäckningskravet för kreditinstitut
Having regard to Regulation (EU) No 575/2013 of the European Parliament and of the Council of 26 June 2013 on prudential requirements for credit institutions and investment firms and amending Regulation (EU) No 648/2012 [1], and in particular Article 460 thereof,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012 [1], särskilt artikel 460, och
During the early ‘liquidity phase’ of the financial crisis that began in 2007, many credit institutions, despite maintaining adequate capital levels, experienced significant difficulties because they had failed to manage their liquidity risk prudently.
Under likviditetsfasen i den finanskris som började 2007 upplevde många kreditinstitut stora svårigheter eftersom de inte hade lyckats förvalta sin likviditetsrisk på ett förståndigt sätt, trots att de hade bibehållit lämpliga kapitalnivåer.
Some credit institutions became overly dependent on short term financing which rapidly dried up at the onset of the crisis.
Vissa kreditinstitut blev för beroende av kortfristig finansiering som snabbt sinade under finanskrisens inledning.
Such credit institutions then became vulnerable to liquidity demands because they were not holding a sufficient volume of liquid assets to meet demands to withdraw funds (outflows) during the stressed period.
Dessa kreditinstitut blev då sårbara för likviditetskraven eftersom de inte hade en tillräcklig volym likvida tillgångar för att uppfylla kraven på att ta ut kapital (utflöde) under stressperioden.
Credit institutions were then forced to liquidate assets in a fire-sale which created a self-reinforcing downward price spiral and lack of market confidence triggering a solvency crisis.
Kreditinstituten var sedan tvungna att avveckla tillgångar i en nödförsäljning, vilket skapade en självförstärkande nedåtgående prisspiral och brist på förtroende för marknaden, vilket i sin tur utlöste en solvenskris.
Ultimately many credit institutions became excessively dependent on liquidity provision by the central banks and had to be bailed out by the injection of massive amount of funds from the public purse.
Till sist blev många kreditinstitut alltför beroende av centralbankers tillhandahållande av likviditet och de var tvungna att räddas genom massiva kapitaltillskott från statskassan.
Thus it became apparent that it was necessary to develop a detailed liquidity coverage requirement whose aim should be to avoid this risk by making credit institutions less dependent on short-term financing and central bank liquidity provision and more resilient to sudden liquidity shocks.
På så vis blev det uppenbart att det var nödvändigt att utarbeta ett detaljerat likviditetstäckningskrav med målet att undvika denna risk genom att göra kreditinstituten mindre beroende av kortfristig finansiering och centralbankers tillhandahållande av likviditet, och mer motståndskraftiga mot plötsliga likviditetsstörningar.
Only freely transferable assets that can be converted quickly into cash in private markets within a short timeframe and without significant loss in value should be defined as ‘liquid assets’ for the purposes of credit institutions' liquidity buffers.
Kreditinstituten ska även vara tvungna att säkerställa valutabeteckningens enhetlighet för sina likvida tillgångar och sina nettolikviditetsutflöden för att förhindra att en orimlig valutaobalans äventyrar deras förmåga att använda sin likviditetsbuffert för att uppfylla likviditetsutflödena i en specifik valuta under en stressperiod.
Consistent with Part Six of Regulation (EU) No 575/2013 and the BCBS classification of liquid assets, appropriate rules should differentiate between assets of extremely high liquidity and credit quality or level 1 assets, and assets of high liquidity and credit quality or level 2 assets.
I enlighet med rekommendationerna från Europeiska bankmyndigheten (EBA) i dess rapport av den 20 december 2013 som utarbetats i enlighet med artikel 509.3 och 509.5 i förordning (EU) nr 575/2013 ska alla typer av obligationer som emitterats eller säkerställts av medlemsstaters nationella regeringar och centralbanker samt sådana som emitterats eller säkerställts av överstatliga institut ges nivå 1-status.
The latter should be further divided into level 2A and 2B assets.
Exponeringar mot delstatliga självstyrelseorgan, lokala myndigheter och offentliga organ ska endast ges nivå 1-status när de behandlas som exponeringar mot deras nationella regering och den senare gynnas av en riskvikt på 0 % i enlighet med samma kreditriskbestämmelser.
Credit institutions should hold an adequately diversified buffer of liquid assets, having regard to their relative liquidity and credit quality.
Samma status ska tillämpas för exponeringar mot multilaterala utvecklingsbanker och internationella organisationer med en riskvikt på 0 %.
Accordingly, each level and sub-level should be subject to specific requirements on haircuts and limits of the overall buffer and, where appropriate, differentiated requirements should be applied between levels or sub-levels and between categories of liquid assets in the same level or sub-level, which should be more stringent the lower their liquidity classification.
Med tanke på den extremt höga likviditet och kreditkvalitet som visas av sådana tillgångar ska kreditinstitut få ha dem i sina buffertar utan begränsning och de ska inte vara föremål för något nedsättnings- eller diversifieringskrav.
Certain general and operational requirements should be applied to liquid assets to ensure they can be converted into cash within a short timeframe, subject to some exceptions for specified level 1 assets where appropriate.
Tillgångar som emitterats av kreditinstitut ska i allmänhet inte ses som likvida tillgångar, men nivå 1-behandling ska ges banktillgångar som stöds av medlemsstaters regeringar, som subventionerade och statsägda långivare samt privata banktillgångar med en uttrycklig statlig garanti.
These requirements should specify that liquid assets should be held free from any obstacle preventing their disposal, easy to value and listed on recognised exchanges or tradable on active sale or repurchase markets.
De senare är ett arv från finanskrisen som bör fasas ut och således bör endast banktillgångar med en statlig garanti som beviljades eller anslogs innan den 30 juni 2014 godtas som likvida tillgångar.
They should also ensure that the credit institution's liquidity management function has access to and control of its liquid assets at all times and that the assets comprising the liquidity buffer are appropriately diversified.
Likaså ska prioriterade obligationer som emitterats av vissa specificerade kapitalförvaltningsorgan i vissa medlemsstater behandlas som tillgångar på nivå 1 enligt samma krav som tillämpas på exponeringar mot nationella regeringar i respektive medlemsstat, men bara med en tidsbegränsad effekt.
Diversification is important to ensure that a credit institution's ability to rapidly liquidate liquid assets without a significant loss in value is not compromised by those assets being vulnerable to a common risk factor.
Säkerställda obligationer är skuldinstrument som emitterats av kreditinstitut och säkerställts av en säkerhetsmassa med tillgångar som vanligtvis består av hypotekslån eller lån inom den offentliga sektorn för vilka investerare har en prioriterad fordran i händelse av fallissemang.
Credit institutions should also be required to ensure consistency of the currency denomination of their liquid assets and their net liquidity outflows, to prevent an excessive currency mismatch from compromising their ability to use their liquidity buffer to meet liquidity outflows in a specific currency in a stress period.
Deras säkerställda karaktär och vissa andra säkerhetsegenskaper, t.ex. kravet på att utgivaren ska ersätta osäkra tillgångar i säkerhetsmassan och se till att säkerhetsmassans värde överstiger obligationens nominella värde (nedan kallat tillgångstäckningskrav), har bidragit till att göra säkerställda obligationer relativt vinstgivande instrument med låg risk med en viktig finansieringsroll på de flesta medlemsstaters hypoteksmarknader.
In accordance with the recommendations made by the European Banking Authority (EBA) in its report of 20 December 2013, prepared pursuant to Article 509(3) and (5) of Regulation (EU) No 575/2013, all types of bonds issued or guaranteed by Member States' central governments and central banks as well as those issued or guaranteed by supranational institutions should be given level 1 status.
I vissa medlemsstater överstiger emissionen av utestående säkerställda obligationer gruppen av utestående statsobligationer.
Exposures to regional governments, local authorities and public sector entities should be given level 1 status only where they are treated as exposures to their central government and the latter benefits from a 0 % risk weight in accordance with the same credit risk rules.
Med tanke på övervägandena ovan gällande deras kreditkvalitet, likviditetsprestanda och roll på unionens finansieringsmarknader är det dock lämpligt att dessa säkerställda obligationer på kreditkvalitetssteg 1 behandlas som tillgångar på nivå 1.
The same status should apply to exposures to 0 % risk-weighted multilateral development banks and international organisations.
För att undvika överdrivna koncentrationsrisker och till skillnad från andra tillgångar på nivå 1 ska innehavet av säkerställda obligationer på kreditkvalitetssteg 1 i likviditetsbufferten omfattas av en övre gräns på 70 % av den totala bufferten, en nedsättning på minst 7 % och diversifieringskravet.
Given the extremely high liquidity and credit quality demonstrated by those assets, credit institutions should be allowed to hold them in their buffers without limit and they should not be subject to a haircut or a diversification requirement.
Säkerställda obligationer på kreditkvalitetssteg 2 ska erkännas som tillgångar på nivå 2A och omfattas av samma övre gräns (40 %) och nedsättning (15 %) som tillämpas för andra likvida tillgångar på denna nivå.
Assets issued by credit institutions should generally not be recognised as liquid assets, but level 1 treatment should be conferred upon bank assets supported by Member States governments, such as promotional and government-owned lenders as well as private bank assets with an explicit State guarantee.
Detta kan berättigas på basis av tillgängliga marknadsdata som indikerar att säkerställda obligationer på kreditkvalitetssteg 2 har större likviditet än andra jämförbara tillgångar på nivå 2A och 2B, som värdepapper med privata hypotekslån som säkerhet på kreditkvalitetssteg 1.
The latter constitute a legacy from the financial crisis that should be phased-out and, accordingly, only bank assets with a government guarantee granted or committed to prior to 30 June 2014 should be eligible as liquid assets.
Vidare skulle bedömningen av dessa säkerställa obligationer såsom lämpliga för likviditetsbufferten bidra till att diversifiera gruppen av tillgängliga tillgångar inom bufferten och förhindra en otillbörlig diskriminering eller en klippeffekt mellan dem och säkerställda obligationer på kreditkvalitetssteg 1.
Similarly, senior bonds issued by certain specified asset management agencies of certain Member States should be treated as level 1 assets subject to the same requirements applicable to exposures to the central government of their respective Member State but only with a time-limited effect.
Observera dock att en betydande andel av dessa säkerställda obligationer fick kreditkvalitetssteg 2 som en följd av en försämrad rankning från den nationella regeringen i den medlemsstat där utgivaren var etablerad.
Covered bonds are debt instruments issued by credit institutions and secured by a cover pool of assets which typically consist of mortgage loans or public sector debt to which investors have a preferential claim in the event of default.
Detta återspeglade det landspecifika tak som normalt ingår i rankningsinstitutens metodik, som slår fast att finansinstrument kanske inte kan rankas över en viss nivå i förhållande till deras respektive högsta rankning.
Their secured nature and certain additional safety features, such as the requirement on the issuer to replace non-performing assets in the cover pool and maintain the cover pool at a value exceeding the par value of the bonds (‘asset coverage requirement’), have contributed to make covered bonds relatively low-risk, yield-bearing instruments with a key funding role in mortgage markets of most Member States.
De landspecifika taken gjorde det på så sätt på förhand omöjligt för de säkerställda obligationer som emitterats från dessa medlemsstater att nå kreditkvalitetssteg 1, oberoende av deras kreditkvalitet, och reducerade i sin tur deras likviditet i förhållande till säkerställda obligationer av liknande kvalitet som emitterats från medlemsstater och som inte hade försämrats.
In certain Member States outstanding covered bond issuance exceeds the pool of outstanding government bonds.
Unionens finansieringsmarknader har på så sätt blivit synnerligen fragmenterade, vilket understryker behovet av att hitta lämpliga alternativ till externa rankningar som ett av kriterierna inom tillsynslagstiftningen när det gäller att klassificera likviditets- och kreditrisken för säkerställda obligationer och andra tillgångskategorier.
Certain covered bonds of credit quality step 1, in particular, exhibited an excellent liquidity performance during the period from 1 January 2008 to 30 June 2012 analysed by the EBA in its report.
Enligt artikel 39b.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1060/2009 [2] ska kommissionen senast den 31 december 2015 avlägga rapport om alternativa verktyg för kreditriskbedömning, i syfte att avlägsna alla hänvisningar till kreditvärderingar för regleringsändamål i unionsrätten senast den 1 januari 2020.
Nevertheless the EBA recommended treating these covered bonds as level 2A assets to align with BCBS standards.
Vad gäller värdepapper med bakomliggande tillgångar har EBA rekommenderat att endast värdepapper med privata hypotekslån som säkerhet på kreditkvalitetssteg 1 ska erkännas som tillgångar på nivå 2B och omfattas av en nedsättning på 25 %, i enlighet med deras egna empirisk resultat och med BCBS-standarden.
However, in the light of the considerations made above about their credit quality, liquidity performance and role in the funding markets of the Union, it is appropriate for these credit quality step 1 covered bonds to be treated as level 1 assets.
Det är också lämpligt att avvika från denna rekommendation och utvidga godtagbarheten gällande nivå 2B till vissa värdepapper med bakomliggande tillgångar som säkerhet med andra bakomliggande tillgångar.
In order to avoid excessive concentration risks and unlike other level 1 assets, the holdings of credit quality step 1 covered bonds in the liquidity buffer should be subject to a 70 % cap of the overall buffer, a minimum 7 % haircut and to the diversification requirement.
Ett större urval av godtagbara underkategorier för tillgångarna skulle öka diversifieringen inom likviditetsbufferten och främja finansieringen av realekonomin.
Covered bonds of credit quality step 2 should be recognised as level 2A assets subject to the same cap (40 %) and haircut (15 %) applicable to other liquid assets of this level.
Vidare skulle bank-sovereign nexus försvagas och fragmenteringen inom den inre marknaden skulle mildras eftersom tillgängliga marknadsdata visar på en låg korrelation mellan värdepapper med bakomliggande tillgångar som säkerhet och andra likvida tillgångar, t.ex. statsobligationer.
This can be justified on the basis of available market data which indicate that credit quality step 2 covered bonds exhibited greater liquidity than other comparable level 2A and 2B assets, such as residential mortgage-backed securities (‘RMBSs’) of credit quality step 1.
Dessutom finns det bevis för att investerare tenderar att samla högkvalitativa värdepapper med bakomliggande tillgångar som säkerhet med kortviktad medellivslängd och höga förutbetalda kostnader under perioder med finansiell obalans, eftersom dessa snabbt kan konverteras till kontanter och kan ses som en trygg likviditetskälla.
Furthermore, permitting these covered bonds to qualify for the purposes of the liquidity buffer would contribute to diversifying the pool of available assets within the buffer and prevent an undue discrimination or a cliff effect between them and covered bonds of credit quality step 1.
Slutligen kan godtagandet av värdepapper med bakomliggande tillgångar som säkerhet med bakomliggande realekonomitillgångar, som de som redan nämnts och lån till små och medelstora företag, bidra till ekonomisk tillväxt eftersom detta skulle skicka positiva signaler till investerare med avseende på dessa tillgångar.
It should be noted, however, that a significant proportion of these covered bonds became credit quality step 2 as a result of the downgrade in the rating of the Member State's central government where their issuer was established.
Lämpliga bestämmelser bör därför erkänna värdepapper med bakomliggande tillgångar som säkerhet, men inte bara bakomliggande hypotekslån, utan även billån, konsumentkredit och lån till små och medelstora företag som tillgångar på nivå 2B.
This reflected the country ceiling typically included in the methodologies of rating agencies which determines that financial instruments may not be rated over a certain level relative to their respective sovereign rating.
För att bevara likviditetsbuffertens integritet och funktionalitet ska deras godtagbarhet dock omfattas av vissa krav på hög kvalitet i enlighet med de kriterier som ska tillämpas avseende enkelhet, insyn och standardisering inom annan sektorslagstiftning inom finanssektorn.
Hence, country ceilings precluded the covered bonds issued in those Member States from reaching credit quality step 1, irrespective of their credit quality, which in turn reduced their liquidity compared with covered bonds of similar quality issued in Member States that were not downgraded.
För värdepapper med privata hypotekslån som säkerhet bör kraven på hög kvalitet innefatta att vissa kvoter för förhållandet mellan lånet och värdet eller mellan lånet och inkomsten.
Funding markets within the Union have become greatly fragmented as a result, which highlights the need to find an appropriate alternative to external ratings as one of criteria in prudential regulation to classify the liquidity and credit risk of covered bonds and other categories of assets.
Dessa krav bör dock inte tillämpas på sådana värdepapper med privata hypotekslån som säkerhet som har utfärdats innan likviditetskravet i fråga börjar tillämpas.
In accordance with Article 39b(1) of Regulation (EU) No 1060/2009 of the European Parliament and of the Council [2], the Commission must report by 31 December 2015 on alternative tools to credit ratings, with a view to deleting all references to credit ratings in Union law for regulatory purposes by 1 January 2020.
För att kompensera för den mindre höga likviditet som iakttagits i fråga om konsumentkreditlån och lån till små och medelstora företag med värdepapper med bakomliggande tillgångar som säkerhet i förhållande till värdepapper med privata hypotekslån som säkerhet och värdepapper med bakomliggande tillgångar som säkerhet inom billån ska den förra omfattas av en större nedsättning (35 %).
In relation to asset-backed securities (‘ABS’), the EBA had recommended, consistent with its own empirical findings and with the BCBS standard, that only RMBSs of credit quality step 1 be recognised as level 2B assets, subject to a 25 % haircut.
Alla värdepapper med bakomliggande tillgångar som säkerhet ska, precis som andra tillgångar på nivå 2B, omfattas av den totala övre gränsen på 15 % för likviditetsbufferten och av ett diversifieringskrav.
It is also appropriate to deviate from this recommendation and expand level 2B eligibility to certain ABSs backed by other assets.
Bestämmelserna för klassificering, krav, övre tak och nedsättningar för återstående tillgångar på nivå 2A och 2B ska ligga i linje med BCBS:s och EBA:s rekommendationer.
A broader range of eligible subcategories of assets would increase diversification within the liquidity buffer and facilitate the financing of the real economy.
Aktier och andelar i fonder ska å andra sidan behandlas som likvida tillgångar på samma nivå och i samma kategori som de tillgångar som ligger bakom företaget.
Furthermore, as available market data points to a low correlation between ABSs and other liquid assets such as government bonds, the bank-sovereign nexus would be weakened and fragmentation in the internal market would be mitigated.
Vid fastställandet av likviditetstäckningskvoten är det också lämpligt att ta hänsyn till den centraliserade förvaltningen av likviditet i kooperativa nätverk och institutionella skyddssystem, där det centrala institutet eller organet har en funktion som liknar en centralbanks funktion eftersom medlemmarna i nätverket vanligtvis inte har direkt tillgång till den senare.
In addition, there is evidence that investors tend to hoard high quality ABSs with short weighted-average life and high prepayments during periods of financial instability, as these convert into cash quickly and can be relied upon as a safe source of liquidity.
Lämpliga bestämmelser bör därför erkänna avistainlåning från medlemmarna i nätverket med det centrala institutet som likvida tillgångar och annan likviditetsfinansiering som finns tillgänglig för dem från det centrala institutet.
Certain sections of consumer credit ABSs, such as credit cards, also showed comparable good levels of liquidity.
Utflödessatser för stabila inlåningar från allmänheten fastställas till en standardnivå på 5 %, men en förmånlig utflödessats på 3 % ska tillåtas för alla kreditinstitut som är anslutna till ett insättningsgarantisystem i en medlemsstat som uppfyller vissa strikta kriterier.
Lastly, allowing ABSs backed by real economy assets, such as those mentioned already and loans to SMEs, could contribute to economic growth as it would send a positive signal to investors in relation to these assets.
För det första ska hänsyn tas till medlemsstaters genomförande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/49/EU [3].
Appropriate rules should therefore recognise ABSs backed not just by residential mortgage loans, but also by auto loans, consumer credit and SME loans as level 2B assets.
För det andra ska en medlemsstats system uppfylla specifika krav gällande återbetalningsperiod, förhandsfinansiering och tillgång till ytterligare finansiella medel i händelse av att en stor andel av dess reserver tas i anspråk.
However to preserve the integrity and functionality of the liquidity buffer, their eligibility should be subject to certain high quality requirements consistent with the criteria to be applied to simple, transparent and standardised securitisations in other financial sectorial legislation.
Slutligen ska tillämpningen av den förmånliga satsen på 3 % omfattas av förhandsgodkännande från kommissionen, vilket endast ska beviljas när kommissionen är övertygad om att medlemsstatens insättningsgarantisystem uppfyller ovanstående kriterier och att det inte finns någon överskuggande oro gällande funktionen på den inre marknaden för inlåningar från allmänheten.
For RMBSs in particular, high quality requirements should include complying with certain ratios on loan-to-value or loan-to-income, but those ratios should not apply to RMBS issued before the starting date of application of the liquidity coverage requirement.
Hur som helst ska den förmånliga satsen för stabila inlåningar från allmänheten på 3 % inte tillämpas före den 1 januari 2019.