natgillin/translations-raw huggingface dataset:
According to the Belgian authorities, neither the Brussels Capital Region nor the FRBRTC has granted aid to the IRIS-H.
De belgiska myndigheterna förklarar att den högsta antal sängplatser i huvudstadsregionen Bryssel bestäms för hela regionen och inte för var och en av de 19 kommunerna.
Instead, they consider that these transfers were made as part of the Region's competence for the general financing of the municipalities, which enables the latter to fulfil their common interest missions, including the missions of the CPAS.
På motsatt sätt beslutar var och en av de 19 CPAS i huvudstadsregionen Bryssel själv om de ska inrätta ett sjukhus i sin kommun utifrån lokala behov.
In this context, the complainant's reference to the opinions of the Inspectorate of Finance only concerns the Brussels Capital Region and the municipalities but not the IRIS-H.
De belgiska myndigheterna har vidare förklarat att stängningen av ett offentligt sjukhus eller överföring av det till en partner inom den privata sektorn inte regleras formellt eller specifikt genom LCH eller CPAS-lagen [129].
Finally, the Belgian authorities argue that on the basis of the Special Law of 8 August 1980 on institutional reforms and the Opinion of the Belgian Council of State [126], the Brussels Capital Region can only finance the municipalities and not the IRIS-H since financing specific hospital missions does not fall within the Region's competences.
Enligt de belgiska myndigheterna har belgiska Conseil d'États rättspraxis emellertid klargjort villkoren för nedläggning och/eller överföring av institutioner som inrättats av CPAS.
With respect to the doubt expressed in recital 26 of the opening decision, the Belgian authorities clarify the difference between, on the one hand, the requirement of Article 60(6) Loi CPAS and the possibilities for a public hospital to close down with the hospital programming mechanism, on the other hand.
I sin dom nr 113.428 av den 9 december 2002 beslutade Conseil d'États att ogiltigförklara överföringen av ett konvalescenshem tillhörande ett CPAS till en privat aktör.
According to them, Article 60(6) Loi CPAS [127] lays down the conditions that need to be fulfilled for a CPAS to be able to establish a hospital.
Conseil d'Etat fann i synnerhet att även nödvändigheten av att tillhandahålla socialmedicinska tjänster skulle utvärderas innan man kunde besluta om att lägga ned eller flytta en institution.
In particular, a CPAS must analyse whether there is a genuine need for such a hospital taking into account the needs of the area, including the medico-social needs, and the presence of similar facilities.
Vid denna utvärdering ska vederbörlig hänsyn tas till de utvärderingar som genomförts vid inrättandet av institutionen samt alla ändringar som gjorts efter beslutet att inrätta den.
The Belgian authorities further point out that the hospital programming mechanism consists of determining the maximum number of hospital beds per Region by the Federal Government who bases its decision solely on the hospital needs identified without taking into account the level of social needs in each area [128].
De belgiska myndigheterna påpekar att denna bedömning inte enbart kan bygga på institutionens finansiella situation och de kostnader som uppstår under driften av den.
They explain that for the Brussels Capital Region, the maximum number of hospital beds is determined for the region as a whole and not for each of the 19 municipalities separately.
På grundval av detta drar de belgiska myndigheterna slutsatsen att ett CPAS inte kan lägga ned sitt sjukhus utan att först ha fastställa att de medicinska och sociala behoven som sjukhuset inrättades för att tillgodose, inte längre existerar.
In contrast, each of the 19 CPAS in the Brussels Capital Region determined autonomously for their municipality whether or not to establish a hospital based on the local needs.
Enligt de belgiska myndigheterna kräver inrättandet av ett offentligt sjukhus efterlevnad av båda skyldigheterna i artikel 60.6 i CPAS-lagen och myndigheternas sjukhusplanering, medan det för privatsjukhusens vidkommande endast är planeringen som är relevant.
The Belgian authorities also explained that the closure of a public hospital or its transfer to a private sector partner are not dealt with formally or specifically in the LCH or the Loi CPAS [129].
Enligt artikel 60.6 i CPAS-lagen ska inrättande av ett nytt allmänt sjukhus motiveras på grundval av ett verkligt behov.
However, according to the Belgian authorities the case law of the Belgian Council of State has clarified the arrangements and conditions for the closure and/or the transfer of institutions set up by a CPAS.
De belgiska myndigheterna förklarar också att om ett offentligt sjukhus etableras med en kapacitet mätt i antalet bäddar i motsvarar antalet i sjukhusplaneringen finns det inte plats för ännu ett sjukhus (offentligt eller privat) i det berörda området i enlighet med denna plan, varför det inte finns andra sätt att tillgodose befolkningens behov på.
In its judgment 113.428 of 9 December 2002, the Council of State ruled that the transfer of a convalescent home belonging to a CPAS to a private operator was to be annulled.
De belgiska myndigheterna påpekar att när ett CPAS vid en tidpunkt önskar att stänga sitt offentliga sjukhus ska det först och främst säkerställa att detta sjukhus inte längre är nödvändigt i enlighet med Conseil d'État.
In particular, the Council of State found that the need to provide medico-social services also had to be assessed before a decision was taken to close or transfer an establishment.
I motsats till ett CPAS är en privat aktör som beslutar sig för att stänga sitt sjukhus inte enligt lag skyldig att se till att allmänheten har fortsatt tillgång till hälsovård.
That assessment must take due account of the assessment made when the establishment was created and hence of any changes that had occurred since the decision to create the establishment.
Enligt de belgiska myndigheterna fortsätter ett privat sjukhus sin verksamhet endast på grund av ägarens beslut, som kan omprövas när som helst.
Furthermore, the Belgian authorities note that this assessment could not be based purely on the financial situation of the establishment or on the costs incurred for its maintenance.
De belgiska myndigheterna nämner som exempel den plötsliga nedläggningen av det franska sjukhuset, ett privatsjukhus, i Berchem-Sainte-Agathe (Bryssel), år 2008 [130].
On this basis, the Belgian authorities conclude that a CPAS cannot close its hospital unless it has first established that the medical and social needs the hospital was created to meet no longer exist.
De belgiska myndigheterna förklarar att sjukhusplaneringsmekanismen begränsar både offentliga och privata aktörers frihet att inrätta ett sjukhus (eftersom ett sjukhus bara kan inrättas om det högsta antal sängplatser i ett givet område ännu inte har nåtts).
According to the Belgian authorities, for a public hospital to be established, both the requirements of Article 60(6) Loi CPAS and of the authorities' hospital programming need to be fulfilled while for private hospitals only the latter applies.
De hävdar dock att skyldigheterna enligt CPAS-lagen ställer ytterligare krav på CPAS vad avser inrättande och nedläggning av ett offentligt sjukhus, medan privatsjukhusen när som helst kan besluta att lägga ned verksamheten.
Under Article 60(6) Loi CPAS, the opening of a new public hospital has to be justified by the existence of a genuine need.
Vad gäller de skyldigheter som endast påstås åligga IRIS-sjukhusen (se skälen 87–89 i inledningsbeslutet) hävdar de belgiska myndigheterna att dessa åtaganden är en direkt följd av det förhållandet att IRIS-sjukhusen har inrättats för att bidra till CPAS tillhandahållande av socialt stöd (se avsnitt 2.2).
Furthermore, the Belgian authorities explain that if a public hospital is opened with a capacity that equals the number of beds foreseen under the hospital programming, then there is no longer room for another (public or private) hospital in that area under that programme, in which case there is no other way of meeting the needs of the population.
De belgiska myndigheterna anser att dessa skyldigheter följer av CPAS-lagen, enligt vilken IRIS-sjukhusen inrättades och att de åläggs IRIS-sjukhusen dessas stadgar och IRIS strategiska planer.
According to the Belgian authorities, it is only its own choice that motivates a private hospital to remain open, a choice which can be changed at any time.
I sitt beslut att inleda förfarandet (se skäl 48) uttryckte kommissionen tvivel i fråga om den ekonomiska karaktären hos de kompletterande sociala tjänster som tillhandahålls av IRIS-sjukhusen.
The Belgian authorities refer to the abrupt closure of the private Hôpital Français of Berchem-Sainte-Agathe (Brussels) in 2008 [130] as an illustration.
Vad gäller den rättsliga grunden för underskottstäckningen (se punkt 91 i inledningsbeslutet) anser de belgiska myndigheterna att kommunernas skyldighet att täcka de offentliga sjukhusens underskott finns föreskrivet i artikel 46 i IRIS-sjukhusens stadgan och i artikel 109 i LCH.
To conclude, the Belgian authorities explain that the hospital programming mechanism equally restrains the freedom of public and private operators to establish a hospital (as this is only possible if the maximum number of hospital beds in an area has not yet been reached).
De förklarar att artikel 109 i LCH dels anges en allmän princip som tillämpas för alla belgiska sjukhus och dels åläggs kommunerna en minimiskyldighet (eftersom är skyldiga att täcka endast en del av underskottet, se även skäl 47).
In their view, the obligations arising from the Loi CPAS however put additional constraints on both the possibility for a CPAS to establish and to close a public hospital while private hospitals can close at any time.
De belgiska myndigheterna påpekar även att det i artikel 46 i IRIS-sjukhusens stadgar fastställs en särskild skyldighet som endast gäller för de sex kommuner som har etablerat IRIS-sjukhusen, och har beslutat att bevilja mer än det minimum som föreskrivs i artikel 109 i LCH, i form av fullständig täckning av IRIS-sjukhusens underskott.
With respect to the obligations that allegedly only apply to the IRIS-H (see recitals 87 to 89 of the opening decision), the Belgian authorities argue that these obligations are the direct consequence of the fact that the IRIS-H have been set up to contribute to the provision of social aid by the CPAS (see also Section 2.2).
I skäl 92 i inledningsbeslutet ifrågasatte kommissionen om överföringen av de speciella kommunala bidrag (som huvudstadsregionen Bryssel ger kommunerna) till IRIS-sjukhusen kan betraktas som en transaktion som är åtskild från underskottstäckningsordningen.
The Belgian authorities consider that these obligations derive from the Loi CPAS, pursuant to which the IRIS-H were created, and are entrusted by means of the bylaws of the IRIS-H and the IRIS strategic plans.
I sitt svar menar de belgiska myndigheterna att kommunerna i Bryssel endast använder särskilda subventioner för att (delvis) uppfylla sin skyldighet att täcka IRIS-sjukhusens underskott.
The Belgian authorities also refer to these documents for the exact definition of these obligations.
Såsom närmare förklaras nedan (se avsnitt 7.3.5) utbetalas underskottstäckningen i flera faser, bl.a. överföring av särskilda subventioner från kommunen till IRIS-sjukhuset, men alla betalningar görs på samma grundlag, nämligen de kommunala myndigheternas skyldighet att täcka underskottet.
For reasons of brevity and in order to avoid repetition, the Commission will only cite the relevant quotations in its assessment (see Section 7.3.4.1).
Kommissionen har även bett om klargöranden av ett påstått förskottssystem (i förekommande fall), den rättsliga grunden för denna och hur det fungerar i förhållande till underskottstäckningsordningen samt den roll som FRBRTC spelar i finansieringen (se skäl 93 i inledningsbeslutet).
In its opening decision (see recital 48), the Commission expressed doubts with respect to the economic or non-economic nature of the additional social services carried out by the IRIS-H.
De belgiska myndigheterna anser inte att det finns ett förskottssystem.
In their reply to the opening decision, the Belgian authorities consider that these social services are non-economic activities.
Närmare bestämt förklarar de att skyldigheten att täcka IRIS-sjukhusens underskott inträder först då underskottet har uppstått.
In essence, they argue that the social aid in the form of material, social, medical, medico-social and psychological assistance provided by the Brussels CPAS is not part of a competitive market and that this remains the case even if part of the social aid (i.e. the additional social services) is performed by the IRIS-H on the basis of an entrustment.
Enligt de belgiska myndigheterna hänvisas även i artikel 46 i IRIS-sjukhusens stadgar till det redovisningsunderskott, som anges på sjukhusens redovisning senast sex månader efter räkenskapsårets utgång.
With respect to the legal basis for the compensation of the deficits (see recital 91 of the opening decision), the Belgian authorities consider that the obligation for the municipalities to cover the deficit of their public hospitals is laid down in Article 46 of the IRIS-H bylaws and also in Article 109 of the LCH.
Å andra sidan tar den beräkning som SPF Santé publique gör av underskottet enligt artikel 109 i LCH mycket längre (upp till 10 år).
They explain that Article 109 LCH lays down a general principle that applies to all Belgian public hospitals and that determines the minimum that municipalities have to do (since it only requires them to cover part of the deficit, see also recital 47).
De belgiska myndigheterna hävdar dock att, eftersom underskottet i enlighet med artikel 109 i LCH endast är en del av det bokföringsmässiga underskottet, som täcks omedelbart enligt artikel 46 i IRIS-sjukhusens stadgar, mottar IRIS-sjukhusen inte förskott som kan betraktas som stöd som är åtskilt från underskottstäckningsordningen.
In their reply, the Belgian authorities argue that the Brussels municipalities only use the special subsidies to (partially) fulfil their obligation to cover the deficits of the IRIS-H.
De belgiska myndigheterna åberopar vidare för att påvisa frånvaron av överkompensation de olika tabeller som lämnats till kommissionen och som visar underskottet och kommunernas överföringar till vart och ett av de fem IRIS-sjukhusen under perioden 1996–2014 (se också avsnitt 7.3.5 om dessa siffror).
As will be explained in more detail below (see Section 7.3.5), the deficit compensation is paid out in several steps, among which the transfer of the special subsidies from the municipality to the IRIS-H, but all these payments are made on the same basis, namely the municipal obligation to cover the deficit.
Efter uppmaning ämnade de belgiska myndigheterna även i sitt svar ytterligare klargöranden av begreppet ”fortbestånd” (se skälen 102–103 i inledningsbeslutet).
The Commission also asked for clarification regarding an alleged mechanism of advance payments (if any), its legal basis and operation, the difference with the deficit coverage mechanism, and the role of the FRBRTC in its funding (see recital 93 of the opening decision).
De hävdar att skyldigheten att garantera IRIS-sjukhusens fortbestånd är direkt grundad på CPAS-lagen.
The Belgian authorities consider that there is no mechanism for advances in place.
Som ovan anförts (se avsnitt 2.1) kan varje CPAS tillsätta en institution som har till uppgift att tillhandahålla socialt stöd, däribland sjukvård och socialmedicinskt stöd, om det kan visa att dessa åtgärder är nödvändiga för att uppfylla ett verkligt behov i enlighet med artikel 60.6 i CPAS-lagen.
More specifically, they explain that the obligation to cover the deficit of the IRIS-H comes into effect as soon as the deficit occurs.
I detta avseende anser de belgiska myndigheterna att det primära syftet med omstruktureringen och inrättandet av IRIS-nätet och IRIS-sjukhusen var att garantera kontinuitet i tillhandahållandet av offentliga sjukhustjänster i Brysselregionen (se även skäl 27).
In contrast, the calculation of the Article 109 LCH deficit by the Federal Public Service for Public Health takes much longer (up to 10 years).
De belgiska myndigheterna drar slutsatsen att så länge detta behov verkligen föreligger, kan myndigheterna i enlighet med rättspraxis från Conseil d'Etat (se skäl 83) inte lägga ned IRIS-sjukhusen eller att överlåta dem till ägaren i den privata sektorn.
However, the Belgian authorities argue that since the Article 109 LCH deficit is merely a part of the accounting deficit which is covered immediately under Article 46 of the IRIS-H bylaws, the IRIS-H are not paid any advances that might be classified as aid distinct from the deficit cover mechanism.
Kommentarer från Belgien avseende synpunkterna från tredje part
Finally, the Belgian authorities repeat that the FRBRTC has provided financing to the municipalities which helped them to fulfil their deficit cover obligation which as explained above does not constitute a mechanism of advance payments.
De belgiska myndigheterna anför inledningsvis att synpunkterna från CBI, ABISP och Zorgnet Vlaanderen på kommissionens inledningsbeslutet bygger på samma argument, nämligen att IRIS-sjukhusen enligt dessa organisationer inte ålagts tillhandahålla kompletterande tjänster av allmänt ekonomiskt intresse utöver de som varje sjukhus i Belgien (offentliga och privata) ska lämna.
As has been explained above (see Section 2.1), each CPAS can set up establishments to provide social aid, including medical and medico-social assistance, if they can demonstrate that this is necessary to fulfil a genuine need in line with Article 60(6) Loi CPAS.
De belgiska myndigheterna påpekar att inget av dessa belopp beviljats IRIS-sjukhusen av regionen eller FRBRTC.
They explain that historically, six of the nineteen CPAS in the Brussels Capital Region established hospitals (without separate legal personality) that they managed themselves until the end of 1995 in order to provide social aid.
Enligt Belgien handlar det bara om överföringar mellan regionen och kommunerna i enlighet med regionens behörighet i fråga om den övergripande finansieringen av kommunerna.
According to them, the restructuring of these public hospitals which led to the creation of the public IRIS-H that became legally independent of the CPAS on 1 January 1996 (see also Section 2.2) did not alter the obligation on the CPAS to provide social aid whether directly themselves or via the IRIS-H.
Detta anslag är avsett att göra det möjligt för kommunerna att fullgöra uppgifter av kommunalt intresse, vilket inbegriper CPAS-uppdragen.
In this context, the Belgian authorities point out that the primary objective of the restructuring and the creation of the IRIS network and the IRIS-H was to ensure the continuity of public hospital services in the Brussels Capital Region (see also recital 27).
Enligt de belgiska myndigheterna kommer de aviserade reformerna i förordningen av den 13 februari 2003 inte att innebära ett medgivande av att det inte finns några kompletterande tjänster av allmänt ekonomiskt intresse som IRIS-sjukhusen har ålagts.
Hence, they note that to ensure the continuity of the IRIS-H and hence guarantee that the social needs of the population are fulfilled, the municipalities and the CPAS are required to absorb any hospital deficit on the basis of Article 46 of the IRIS-H bylaws.
Det ankommer på kommunerna att definiera de tjänster av allmänt ekonomiskt intresse som de ålägger de sjukhus som de inrättar, och det aktuella beslutet är inte relevant i detta fall, eftersom det endast avser inomstatligt finansiering.
Furthermore, the Belgian authorities conclude that as long as the genuine need exists, in line with the jurisprudence of the Council of State (see recital 83), the public authorities cannot close the IRIS-H nor transfer them to a private owner.
De belgiska myndigheterna påpekar också att CBI:s hänvisning till uppdrag i allmänhetens intresse, som beskrivs i artikel 2 i LCH, inte utgör grund för en sådan skyldighet.
Finally, in recital 103 of the opening decision, the Commission asked whether there are other reasons that may justify the additional financing for the IRIS-H.
Att vara ålagd en grundläggande sjukhusuppgift innebär enligt Belgien att man på liknande sätt får i uppgift att behandla patienter under alla omständigheter, oberoende av patientens betalningsförmåga.
In this respect, the Belgian authorities note that the aim of the IRIS-H is not merely to establish ‘viable’ hospital services, missions and programmes, as Belgian private hospitals could do.
Själva förekomsten av särskilda regler för akuta fall är i vid utsträckning ett bevis i detta avseende.
Instead, according to the Belgian authorities, the IRIS-H have to guarantee the widest possible range of healthcare, specifically in order to ensure access for everyone, including the poorest members of society, to whatever treatment their pathology requires, even if that goes well beyond the norms of hospital planning and approval applicable to all hospitals, by and under the LCH.
De belgiska myndigheterna hävdar att detta uppdrag av allmänt intresse inte kan vara underförstått, men att det kan överlåtas explicit.
In this context, the Belgian authorities also make reference to paragraph 162 of the General Court judgment of 7 November 2012 which states: ‘compensation for public hospital deficits may be necessary for health and social reasons in order to ensure the continuity and viability of the hospital system’.
De menar att det är nödvändigt att fastslå specifika krav rörande akutuppdraget eftersom akuta fall inte nämns i definitionen av den grundläggande sjukhusuppgiften i LCH.
The Belgian authorities also point out that the status of a public hospital entails certain costs that are not fully compensated by the federal financing measures.
De belgiska myndigheterna hävdar att lagen av den 8 juli 1964 [134] och dess tillämpningsföreskrifter omfattar livräddande akutbehandling [135] och akuttjänster (t.ex. ambulanstransporter).
They note that these costs include among others: the payment of language bonuses to bilingual staff, higher pension and sickness expenses for statutory employees (civil servants), and pay scale increases imposed (but only partially paid) by the Brussels Capital Region.
Det är mot denna bakgrund som vissa sjukhus, både offentliga och privata, utför vissa uppgifter när det gäller livräddande akutvård.
Comments from Belgium on third party comments
De belgiska myndigheterna hävdar emellertid att skyldigheten att tillhandahålla akutvård på offentliga och privata sjukhus inte härrör från LCH.
It is the municipalities that specify the SGEI entrusted to the hospitals they establish and the Ordonnance has no relevance in this context as it only concerns intra-State financing.
Enligt de belgiska myndigheterna finns heller ingen sådan skyldighet ålagd privatsjukhusen i situationer efter akutfasen, medan IRIS-sjukhusen är skyldiga att behandla alla patienter under alla omständigheter, även utanför ett akut behov.
The Belgian authorities also refute the allegedly inaccurate portrayal of the social missions made by CBI in its observations.
BEDÖMNING AV ÅTGÄRDERNA
In particular, CBI considered that the LCH defines a ‘basic social mission’ common to public and private hospitals, but which only the IRIS-H would perform more intensively.
Beslutets tillämpningsområde
From this perspective, the ‘additional’ social missions of the IRIS-H could not be separated from the hospital services provided and would be an integral part of these.
Klagomålet avsåg en stödåtgärd på omkring 100 miljoner euro som beviljats i samband med omstruktureringen, som ledde till att IRIS-sjukhusen upprättades (se avsnitt 2.2).
According to the Belgian authorities, this view cannot be followed.
Som förklaras i avsnitt 3.1 i detta inledningsbeslut vidtog kommissionen åtgärder vad gäller detta stöd först efter utgången av preskriptionstiden för återkrav av omstruktureringsstöd.