natgillin/translations-raw huggingface dataset:
More specifically, according to the Italian authorities, Buonotourist operated a network of bus routes as concessionaire of the Region throughout the period under review covering approximately 1,8 million km per year.
Buonotourist är ett privat företag som tillhandahåller lokal kollektivtrafik på grundval av regionala och kommunala koncessioner.
From the information provided by the Italian authorities, the Region has already paid EUR 19 507 121,54 to Buonotourist for the above-mentioned service during the period under review, of which EUR 17 036 021,13 for the operation and management of the service and EUR 2 471 100,41 for investments.
Enligt de italienska myndigheterna drev Buonotourist närmare bestämt ett nät av busslinjer som regionens koncessionsinnehavare under den granskade perioden med en täckning på omkring 1,8 miljoner kilometer per år.
Since it appears that this compensation was awarded to Buonotourist more than 10 years before the Commission sent its first request for information to the Italian State, that compensation will not be subject to an assessment in the current proceedings.
Enligt de upplysningar som lämnats av de italienska myndigheterna har regionen redan betalat ut 19 507 121,54 euro till Buonotourist för ovannämnda tjänst under den granskade perioden, varav 17 036 021,13 euro avsåg driften och ledningen av tjänsten och 2 471 100,41 investeringar.
In addition to the above-mentioned sums already received, Buonotourist requested from the Region additional compensation of EUR 5 567 582,57 on the basis of Council Regulation (EEC) No 1191/69 for the economic disadvantages it allegedly suffered as a result of public service obligations (‘PSOs’) allegedly being imposed upon it.
Eftersom denna ersättning förefaller ha beviljats Buonotourist över tio år innan kommissionen sände sin första begäran om upplysningar till den italienska staten kommer den ersättningen inte att bedömas i detta förfarande.
According to the Region, the request was made in January 2007 when Buonotourist started proceedings before the Italian administrative courts.
Förutom ovanstående redan mottagna belopp begärde Buonotourist en ytterligare ersättning på 5 567 582,57 euro från regionen på grundval av rådets förordning (EEG) nr 1191/69 för de ekonomiska nackdelar som företaget påstod sig ha lidit till följd av den allmänna trafikplikt som företaget påstått hade ålagts.
In 2008, the Regional Administrative Court in Salerno rejected Buonotourist’s claim for additional compensation on the basis of Regulation (EEC) No 1191/69.
Enligt regionen gjorde Buonotourist denna begäran i januari 2007, när företaget inledde rättsliga förfaranden vid de italienska förvaltningsdomstolarna.
That court held that, in accordance with Article 4 of Regulation (EEC) No 1191/69, Buonotourist could not request compensation for economic disadvantages resulting from the imposition of PSOs without having previously requested the termination of those PSOs.
År 2008 avslog den regionala förvaltningsdomstolen i Salerno Buonotourists krav på ytterligare ersättning på grundval av förordning (EEG) nr 1191/69.
THE JUDGMENTS OF THE CONSIGLIO DI STATO
Domstolen ansåg att Buonotourist i enlighet med artikel 4 i förordning (EEG) nr 1191/69 inte kunde begära ersättning för ekonomiska nackdelar till följd av åläggandet av allmän trafikplikt utan att först ha begärt att trafikplikten skulle upphöra.
By judgment of 27 July 2009 (Sentenza No 4683/09), the Consiglio di Stato upheld the appeal by Buonotourist against the judgment of the Regional Administrative Court in Salerno and concluded that Buonotourist was entitled to receive additional compensation for the public service it had carried out in accordance with Articles 6, 10 and 11 of Regulation (EEC) No 1191/69.
DOMARNA FRÅN CONSIGLIO DI STATO
That judgment does not precisely define from which legal act and in what form the PSOs were imposed, but stresses that an undertaking operating a public service cannot be denied its claim for repayment of the costs effectively incurred in performing that service.
Genom en dom av den 27 juli 2009 (Sentenza nr 4683/09) biföll Consiglio di Stato Buonotourists överklagande av domen från förvaltningsdomstolen i Salerno och fastställde att Buonotourist i enlighet med artiklarna 6, 10 och 11 i förordning (EEG) nr 1191/69 hade rätt till ytterligare ersättning för den allmänna trafik som företaget hade tillhandahållit.
The Consiglio di Stato further considered that Buonotourist was entitled to receive public service compensation even in the absence of a prior request for the elimination of the PSOs.
I domen anges inte exakt enligt vilken rättsakt och i vilken form den allmänna trafikplikten hade ålagts, men det betonas att ett företag som bedriver allmän trafik inte kan nekas begäran om återbetalning av kostnader som företaget faktiskt har ådragit sig i samband med fullgörandet av denna tjänst.
According to the Consiglio di Stato, the precise amount of the additional compensation owed to Buonotourist had to be determined by the Region on the basis of reliable data taken from the accounts of the company, showing the difference between the costs attributable to the portion of Buonotourist’s activities associated with the PSO and the corresponding revenues.
Consiglio di Stato ansåg dessutom att Buonotourist hade rätt till ersättning för bedrivande av allmän trafik även utan en föregående begäran om upphävande av den allmänna trafikplikten.
However, the Region claimed that it was unable to do so, due to a lack of clear and reliable data.
Enligt Consiglio di Stato måste regionen fastställa det exakta beloppet för den extra ersättning som skulle betalas ut till Buonotourist på grundval av tillförlitliga uppgifter från företagets redovisning, som visade skillnaden mellan de kostnader som kunde tillskrivas den del av Buonotourists verksamhet som rör den allmänna trafikplikten och motsvarande intäkter.
By order (ordinanza) No 8737/2010 of 13 December 2010, the Consiglio di Stato appointed an expert to undertake that task.
Regionen hävdade dock att den inte kunde göra detta eftersom det saknades tydliga och tillförlitliga uppgifter.
According to the Italian authorities, that expert was also unable to determine the amount to be compensated.
Genom beslut (ordinanza) nr 8737/2010 av den 13 december 2010 utsåg Consiglio di Stato en expert som skulle utföra den uppgiften.
By order (ordinanza) No 5880/2011 of 7 November 2011, the Consiglio di Stato appointed a second expert (‘the second expert’).
Enligt de italienska myndigheterna kunde inte heller experten fastställa ersättningsbeloppet.
It appears from paragraph 9 of the judgment of the Consiglio di Stato (giudizio per l’ottemperanza) No 5650/2012 of 7 November 2012 that both experts excluded the existence of a right to compensation pursuant to Article 10 of Regulation (EEC) No 1191/69 (i.e. obligation to operate or carry), but both concluded that Buonotourist was undercompensated for 1998, 1999 and 2000 as a result of the application of the formula provided in Article 11 of Regulation (EEC) No 1191/69 (tariff-related obligation).
Genom beslut (ordinanza) nr 5880/2011 av den 7 november 2011 utsåg Consiglio di Stato en andra expert (nedan kallad den andra experten).
Implicitly, the experts thus assumed that a tariff obligation had been imposed on Buonotourist by the Region.
Av punkt 9 i Consiglio di Statos dom (giudizio per l’ottemperanza) nr 5650/2012 av den 7 november 2012 framgår att båda experterna ansåg att det inte förelåg någon rätt till ersättning i enlighet med artikel 10 i förordning (EEG) nr 1191/1969 (dvs. skyldighet att bedriva verksamhet eller att utföra transporter), men att båda drog slutsatsen att Buonotourist hade underkompenserats för åren 1998, 1999 och 2000 till följd av tillämpningen av den metod som anges i artikel 11 i förordning (EEG) nr 1191/69 (skyldighet att följa taxebestämmelserna).
However, while the first expert concluded that it would have been inappropriate to use an ‘inductive method’ to calculate the additional costs borne by the undertaking due to tariff costs and recommended calculating the additional compensation by means of equity appreciation (in via equitativa), the second expert calculated the sum to be compensated by the Region to the company through the use of such an ‘inductive method’, observing that the Consiglio di Stato held that the choice of the ‘inductive method’ was to be considered definitive, having been used in various judgments without being challenged.
Experterna tog därför för givet att skyldigheten att följa taxebestämmelserna hade ålagts Buonotourist av regionen.
The second expert was nevertheless unable to calculate the compensation pursuant to Article 11 of Regulation (EEC) No 1191/69 due to a lack of essential data on both the anticipated and the actual number of units of measure of transport.
Den första experten ansåg att det skulle ha varit olämpligt att tillämpa en ”induktiv metod” för att beräkna de ytterligare kostnader som företaget ådragit sig till följd av taxekostnader och rekommenderade att den ytterligare ersättningen skulle beräknas genom rätt och billighet (in via equitativa).
The second expert therefore calculated the possible amount of undercompensation as the difference between the potential revenues that the company could have obtained by operating the service on a commercial basis (estimate) and the sum of the actual revenues and the public contributions received.
Den andra experten beräknade däremot det belopp som staten skulle ersätta företaget med hjälp av den induktiva metoden, och påpekade att Consiglio di Stato ansåg att valet av den induktiva metoden skulle anses definitivt, eftersom den hade använts i flera domar utan att bestridas.
For Buonotourist, those calculations result in an undercompensation for 1998, 1999 and 2000 only, totalling EUR 1 111 572 including interest.
Den andra experten kunde emellertid inte beräkna ersättningen i enlighet med artikel 11 i förordning (EEG) nr 1191/69 eftersom det saknades grundläggande uppgifter om både det beräknade och det faktiska antalet transporterade enheter.
The expert concluded that this amount could be taken as the amount of undercompensation.
Den andra experten beräknade därför beloppet för underkompensationen som skillnaden mellan de möjliga intäkter som företaget skulle ha fått om tjänsten bedrivits affärsmässigt (uppskattning) och summan av faktiska intäkter och mottagna offentliga bidrag.
Payment of this sum was made by the Region to Buonotourist on 21 December 2012.
Experten ansåg att detta belopp kunde användas som det underkompenserade beloppet.
It is the payment of that additional compensation by the Region to Buonotourist as a consequence of judgment No 5650/2012 that constitutes the non-notified measure and the subject matter of this Decision.
Det är denna betalning av ytterligare ersättning från staten till Buonotourist till följd av dom nr 5650/2012 som utgör den icke anmälda åtgärd som är föremål för detta beslut.
ADDITIONAL INFORMATION/OBSERVATIONS PROVIDED BY THE ITALIAN AUTHORITIES
KOMPLETTERANDE UPPLYSNINGAR/SYNPUNKTER FRÅN DE ITALIENSKA MYNDIGHETERNA
According to the Italian authorities, Buonotourist, like other providers of regional scheduled bus transport services, operated on the basis of provisional licences (concessions) which had to be renewed annually upon the request of the company.
Enligt de italienska myndigheterna bedrev Buonotourist, precis som andra leverantörer av regelbunden regional busslinjetrafik, sin verksamhet på grundval av tillfälliga licenser (koncessioner), som måste förnyas årligen på företagets begäran.
However, the Italian authorities did not provide any concession contracts actually concluded with Buonotourist during the period under review.
Enligt de italienska myndigheterna begärde Buonotourist aldrig heller att den allmänna trafikplikten skulle upphöra i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EEG) nr 1191/69.
The Italian authorities maintain that under those concessions Buonotourist was free to propose the substitution of the forms of transport to be used by it or to apply for the termination in whole or in part of its PSOs where such obligations entailed an economic disadvantage to it, but that the company never exercised that right.
Enligt de italienska myndigheterna grundades de offentliga bidrag som tidigare beviljats Buonotourist på standardkostnadsmetoden, som beräknades på grundval av vissa kriterier som fastställs i regionallag nr 16/1983, t.ex. beviljat kilometerantal jämfört med antalet körda kilometer, antal anställda och bussar, som varierar beroende på typ av utförd tjänst (stadstrafik, trafik i bergiga eller kuperade områden), den rättsliga och ekonomiska behandlingen av de anställda, företagets storlek och kostnaderna för bussarna.
The Italian authorities further allege that the company never informed the Region that it was suffering economic disadvantages or that it was carrying out obligations that it would not have performed if not obliged to do so under a PSO.
De italienska myndigheterna tvivlar också på huruvida Buonotourist har visat att man tillhandahöll den allmänna trafikplikten på ett effektivt och korrekt sätt i enlighet med förordning (EEG) nr 1191/69, och hävdar att Buonotourist inte hade ett särredovisningssystem, vilket är ett krav enligt artikel 1.5 i förordningen.
Finally, according to the Italian authorities, Buonotourist never requested the termination of the PSO as required by Article 4(1) of Regulation (EEC) No 1191/69.
ERSÄTTNINGSBELOPP
According to the Italian authorities, the public contributions granted to Buonotourist in the past were based on standard cost methodology, calculated on the basis of certain parameters established in Regional Law No 16/1983, such as the number of kilometres awarded vis-à-vis the kilometres travelled, the number of employees and buses, which vary depending on the type of service performed (urban, mountain, hill services), the legal and economic treatment of employees, the size of the undertaking, and the costs of the buses.
Såsom förklaras i skäl 15 utsåg Consiglio di Stato två experter för att fastställa den ytterligare ersättning som regionen skulle betala Buonotourist på grundval av artiklarna 6, 10 och 11 i förordning (EEG) nr 1191/69.
The Italian authorities also doubt whether Buonotourist has demonstrated that it had efficiently and correctly operated the PSOs in accordance with Regulation (EEC) No 1191/69 and submit that Buonotourist did not have an account separation system as required by Article 1(5) of that Regulation.
De två experterna utfärdade sina respektive rapporter den 27 september 2012, men endast den andra experten kunde beräkna den ytterligare ersättning som regionen skulle betala till Buonotourist (nedan kallad rapporten).
AMOUNT OF COMPENSATION
I rapporten upprepar den andra experten ofta att parterna lämnade in uppgifter som inte motsvarade varandra eller inte var exakta, utan endast utgjorde ett närmevärde.
As explained in recital 15, the Consiglio di Stato appointed two experts to determine the additional compensation owed to Buonotourist by the Region on the basis of Articles 6, 10 and 11 of Regulation (EEC) No 1191/69.
Den andra experten konstaterar särskilt att parterna har lämnat motstridiga skriftliga bevis rörande den ersättning som tidigare betalats ut.
On 27 September 2012, the two experts each issued their respective reports, but only the second expert was able to calculate the additional compensation due to Buonotourist by the Region (‘the report’).
I motsats till de italienska myndigheternas påstående konstaterar den andra experten att Buonotourist hade separata redovisningar för kollektivtrafik och privat transportverksamhet, men förklarar att det inte var möjligt att kontrollera om vissa kostnader hade påförts den ena eller den andra verksamheten.
In the report, the second expert frequently reiterates that the parties submitted data that did not match or that were not precise enough, constituting only an approximation.
Den andra experten förklarar dessutom att det inte var möjligt att inhämta tillförlitliga uppgifter om de kostnader som Buonotourist skulle ha ådragit sig om den allmänna trafikplikten hade upphört, inte ens med hjälp av den induktiva metod som bestämdes av Consiglio di Stato.
In particular, the second expert observes that the parties have provided contradictory documentary evidence regarding the compensation paid in the past.
Den andra experten drog därför slutsatsen att det inte var möjligt att fastställa beloppet för den ytterligare ersättningen för skyldigheten att bedriva verksamhet eller att utföra transporter genom en beräkning på grundval av artikel 10 i förordning (EEG) nr 1191/69.
In contrast to the claim made by the Italian authorities, the second expert notes that Buonotourist kept separate accounts for its public and private transport activities, but explains that no verification could be made of the correct imputation of some costs to the one or the other sector of activity.
När det gäller ytterligare ersättning i samband med skyldigheten att följa taxebestämmelser – artikel 11 i förordning (EEG) nr 1191/69 – bekräftar den andra experten att den inte kunde beräknas på grundval av punkt 1 i den artikeln på grund av det saknades uppgifter och/eller att uppgifterna inte var tillförlitliga.
The second expert further explains that it was not possible to acquire reliable data on the costs that would not have been incurred in case of termination of the PSO — even using the ‘inductive method’ prescribed by the Consiglio di Stato.
Därför användes den induktiva metod som föreskrivs av Consiglio di Stato.
Accordingly, the second expert concluded that no additional compensation for the obligation to operate or carry, calculated on the basis of Article 10 of Regulation (EEC) No 1191/69 could be determined.
I artikel 11 i förordning (EEG) nr 1191/69 föreskrivs bland annat att ersättningsbeloppet i fråga om skyldigheten att följa taxebestämmelser ska vara lika med skillnaden mellan två belopp enligt följande:
As regards additional compensation in relation to tariff obligations — Article 11 of Regulation (EEC) No 1191/69 — the second expert acknowledges that it could not be calculated on the basis of paragraph 1 of that provision, because of missing and/or unreliable data.
Det första beloppet ska vara lika med skillnaden mellan å ena sidan produkten av det beräknade antalet transporterade enheter och
Therefore, the ‘inductive method’ prescribed by the Consiglio di Stato was applied.
antingen det mest fördelaktiga pris som skulle kunna utnyttjas av användarna, om ifrågavarande skyldighet inte förelegat, eller
Article 11 of Regulation (EEC) No 1191/69 provides, inter alia, that the amount of the compensation must, in the case of a tariff obligation, be equal to the difference between the following two amounts.
när någon sådan taxa inte finns, den taxa som företaget skulle ha tillämpat om det arbetade enligt affärsmässiga principer och beaktade både driftskostnaderna för verksamheten och marknadssituationen,
The first amount is equal to the difference between, on the one hand, the product of the anticipated number of units of measure of transport and:
och, å andra sidan, produkten av faktiska antalet transporterade enheter och den taxa som fastställts för ifrågavarande period.
either the most favourable existing rate which might be claimed by users if the obligation in question did not exist,
Det andra beloppet ska vara lika med skillnaden mellan de kostnader som skulle ha uppkommit vid tillämpning av antingen den mest fördelaktiga förekommande taxan eller den taxa som företaget skulle ha tillämpat om det arbetade enligt affärsmässiga principer och de kostnader som faktiskt uppkommit vid tillämpning av den obligatoriska taxan.
or where there is no such rate, the rate which the undertaking, operating on a commercial basis and taking into account both the costs of the operation in question and the state of the market, would have applied,
I avsaknad av de uppgifter som behövdes för att fastställa dessa belopp beräknade den andra experten det ersättningsbelopp som skulle betalas som skillnaden mellan de två beloppen enligt nedan:
and, on the other hand, the product of the actual number of units of measure of transport and the rate imposed for the period under consideration.
Eftersom det saknas uppgifter om det beräknade och det faktiska antalet transporterade enheter motsvarar det första beloppet det belopp som krävs för att täcka de faktiska kostnaderna (eller ”standardkostnaderna” om beloppet är lägre), minus företagets trafikintäkter.
The second amount is equal to the difference between the costs which would be incurred applying either the most favourable existing rate or the rate which the undertaking would have applied if operating on a commercial basis and the costs actually incurred under the obligatory rate.
När det gäller det andra beloppet ansåg experten att det borde motsvara de faktiska kostnaderna (eller ”standardkostnaderna” om beloppet är lägre) minus skillnaden mellan de faktiska kostnaderna (eller ”standardkostnaderna” om beloppet är lägre) och det ersättningsbelopp som redan mottagits.
In the absence of the data required to determine those amounts, the second expert calculated the amount of compensation due as the difference between the two amounts as interpreted below.
Enligt den andra experten visar dessa beräkningar att Buonotourist under den granskade perioden endast kunde hävda att det varit underkompenserat under åren 1998, 1999 och 2000 till följd av företagets påstådda skyldighet att följa taxebestämmelser.
In the absence of the anticipated and the actual number of units of measure of transport, the first amount is equal to the amount necessary to cover the real costs (or the ‘standard costs’ if lower), minus the revenues obtained from the traffic carried.
SKÄL FÖR ATT INLEDA FÖRFARANDET
As regards the second amount, the expert considered that it should be equal to the real costs (or the ‘standard costs’ if lower) minus the difference between the real costs (or the ‘standard costs’ if lower) and the amount of compensation already received.
Såsom förklaras i beslutet att inleda förfarandet hyste kommissionen vissa tvivel om huruvida åtgärden var förenlig med den inre marknaden.
The amount of undercompensation for those three years was calculated by the second expert to amount to EUR 838 593,21, to which legal interest of EUR 272 979,13 was added, resulting in additional compensation of EUR 1 111 572.
För det andra hyste kommissionen tvivel angående undantaget från skyldigheten i enlighet med förordning (EEG) nr 1191/69.
It was this amount which the Consiglio di Stato ordered the Region to pay to Buonotourist, which it actually paid on 21 December 2012.
Frågan om huruvida de italienska myndigheterna verkligen omfattades av undantaget från förhandsinformation i enlighet med artikel 17.2 i förordning (EEG) nr 1191/69 i detta ärende beror för det första på om Buonotourist verkligen ålagts allmän trafikplikt av regionen, och för det andra på om den ersättning som betalats i enlighet med den skyldigheten uppfyller kraven i förordning (EEG) nr 1191/69.
GROUNDS FOR INITIATING THE PROCEDURE
Kommissionen kunde inte avgöra om den ersättning som betalats till Buonotourist uppfyllde dessa villkor.
As explained in the opening decision, the Commission had several doubts regarding the compatibility of the measure with the internal market.
För det tredje hyste kommissionen tvivel om huruvida åtgärden var förenlig med Europaparlamentets förordning (EG) nr 1370/2007.
First, the Commission questioned whether the four conditions laid down by the Court of Justice of the European Union (‘the CJEU’) in its Altmark case-law had been fulfilled.
Om det bekräftades att åtminstone ett av villkoren för undantag från anmälningskravet i enlighet med förordning (EEG) nr 1191/69 inte var uppfyllt och en bedömning enligt förordning (EG) nr 1370/2007 skulle bli nödvändig, tvivlade kommissionen på om villkoren i den förordningen var uppfyllda i detta ärende.
Second, the Commission had doubts regarding the exemption from the notification obligation under Regulation (EEC) No 1191/69.
KOMMENTARER FRÅN ITALIEN