natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This capital increase, which was financially beneficial for the Group [Dexia], thus placed these two shareholders in particular in a much weaker position, since they were not financially strong enough to absorb the operation in the systematic risk of their portfolio; for them, the Dexia risk became a specific, non-diversified risk’ [99].
Denna kapitalökning, som för övrigt var ekonomiskt gynnsam för Dexiakoncernen, har alltså i hög grad försvagat i synnerhet dessa två referensaktieägare, eftersom de inte hade tillräckligt solida resurser för att betala av transaktionen med den systematiska risken för deras portfölj; Dexiarisken blev för dem en specifik, icke-diversifierad risk [99].
According to the Belgian press, the Minister of Finance in the previous government had stated on 25 January 2012, at a hearing before the Special Commission of the Belgian House of Representatives tasked with examining the circumstances which led to the break-up of Dexia SA, that the State guarantee for the shares of Arcofin’s members was the result of a political compromise dating back to 2008 and the first Dexia rescue plan:
Enligt belgisk media hade finansministern vid den förra regeringen den 25 januari 2012, vid ett förhör inför den särskilda kommittén vid Belgiens representanthus med ansvar för att undersöka de omständigheter som ledde till att Dexia SA avvecklades, uppgett att den statliga garantin till förmån för andelarna tillhörande Arcofins medlemmar kom från en politisk kompromiss från 2008 inom ramen för den första planen för undsättning av Dexia.
‘He [the Belgian Finance Minister] also confided [on Wednesday, 25 January 2012, during his hearing before the Parliamentary Commission on the break-up of Dexia] that he had not been entirely sure about the Arco guarantees, particularly because he rather feared that Europe would not agree to them.
Belgiens finansminister menade även (den 25 januari 2012, när han hördes av den parlamentariska kommittén om avvecklingen av Dexia) att han inte omedelbart hade övertygats av Arco-garantierna, framför allt på grund av vissa farhågor över att dessa inte skulle accepteras av Europa.
The fact that the guarantees were still set up was the result, according to the Deputy Prime Minister [the Belgian Finance Minister], of a political compromise dating from 2008 and the first Dexia rescue plan.
Att dessa garantier alls hade inrättats berodde, enligt vice premiärministern (Belgiens finansminister) på en politisk kompromiss från 2008, när Dexia undsattes för första gången.
This is the first time that anyone involved has admitted that such a compromise existed, even though it was by no means a secret.
Detta var första gången som en berörd person medgav att man redan kände till denna kompromiss, även om den inte alls var en hemlighet.
According to [the Minister], the question of protection … for Arco’s members had already been raised in late September 2008 at the Egmont Palace, on the night of the first Dexia rescue.
Enligt ministern hade frågan om att skydda Arcos samarbetsparter redan tagits upp i slutet av september 2008, under den natt i Palais Egmont då Dexia undsattes för första gången.
‘… Regarding Arco, the question had come from the inner Cabinet (‘Kernkabinet’] itself’, declared the [Finance Minister], who did not give any further details.
När det gäller Arco kom frågan från ministerrådet [”Kernkabinet”] själv, uppgav finansministern, som inte lämnade några närmare uppgifter.
[The Minister] said that the political compromise had been necessary at that point to be able to save Dexia.
Ministern uppgav att den politiska kompromissen då var nödvändig för att undsätta Dexia.
‘Before the Dexia Commission [the Belgian Finance Minister] also confided that he had not initially been in favour of this guarantee, which was the result of a political compromise reached in 2008, the former Finance Minister confirmed. He recalled that around the time of the first Dexia rescue in September 2008, the idea had been to extend the guarantee for savers to branch 21 products, …, and to Arco members. ‘… On Arco, the question was raised in the inner Cabinet itself’ ’ [101].
Inför Dexia-kommittén uppgav [den belgiska finansministern] att han till att börja med inte var för denna garanti, som var ett resultat av en politisk kompromiss som nåtts under 2008, bekräftar den gamla finansministern. Han erinrade om att under den natt då Dexia undsattes för första gången i september 2008 så handlade det om att utvidga den garanti som erbjöds spararna till produkterna i klass 21, liksom till Arcos samarbetspartner. För Arco togs frågan upp direkt i Kern (Belgiens ministerråd) [101].
According to a statement by an MP during the debate on the report by the Special Commission of the Belgian House of Representatives tasked with examining the circumstances which led to the break-up of Dexia SA, the State had given Arco Group members access to the guarantee scheme in return for Arcofin’s participation, under government pressure, in Dexia’s capital increase:
Enligt en parlamentsledamots inlägg i diskussionen om rapporten från den särskilda kommittén vid Belgiens representanthus med ansvar för att underöka de omständigheter som ledde till att Dexia SA avvecklades var den tillgång till garantisystemet som staten beviljande Arcokoncernens medlemmar en kompensation för Arcofins deltagande i Dexias kapitalökning, som underfördes efter påtryckningar från regeringen.
‘In 2008, the ARCO Group and Holding Communal participated in the Group’s capital increase for a huge amount that would be impossible to raise.
Under 2008 deltog ARCO-koncernen och Holding Communal i koncernens kapitalökning med ett orimligt belopp som det var omöjligt att nå upp till.
For this loan [the loan granted by DBB to ARCO and Holding Communal to enable them to participate in the capital increase], they could only apply to Banque Dexia Belgique, so it was actually circular financing.
Vad gäller detta lån (lån som beviljats av DBB till ARCO och Holding Communal för att dessa skulle kunna delta i kapitalökningen), så kunde de enbart vända sig till Banque Dexia Belgique och det rör sig alltså i stora drag om en cirkulär finansiering.
The capital increase was designed to safeguard dividends and was carried out under government pressure.
Denna kapitalökning skulle användas för att säkra utdelningarna och gjordes efter påtryckningar från regeringen.
In return, ARCO was given access to the guarantee fund, with savers having to be paid compensation for management errors.
I gengäld fick ARCO tillgång till garantifonden så att dess sparare kunde ersättas för förvaltningsfelen.
In order to join, ARCO only had to pay if this was necessary.
På så sätt behövde ARCO bara betala i nödfall.
So once again the government explicitly rewarded ARCO by handing it EUR 1,5 billion on a plate’ [102].
Regeringen belönade alltså uttryckligen ARCO ännu en gång genom att ge företaget en gåva på 1,5 miljarder euro [102].
For the reasons set out in recitals 397-400, the doubts expressed by the Commission in the decision to extend the procedure have not been allayed by the comments received from the Member States concerned.
Av de skäl som lagts fram i skäl 397–400 har de tvivel som uttrycktes av kommissionen i sitt beslut om att utvidga förfarandet inte skingrats av de kommentarer som tagits emot från de berörda medlemsstaterna.
The Commission therefore considers that the State guarantee for members of Arcofin was planned by the Belgian authorities in order to persuade Arcofin to participate in Dexia’s recapitalisation.
Därför anser kommissionen att den statliga garantin till förmån för Arcofins medlemmar planerades av de belgiska myndigheterna för att övertyga Arcofin om att delta i rekapitaliseringen av Dexia.
In reply to Belgium’s comments (see recital 377), the Commission points out that the announcement and the guarantee came from the Belgian Government.
Som svar på Belgiens synpunkter (se skäl 377) konstaterar kommissionen att tillkännangivandet och garantin kom från belgiska staten.
It notes that the guarantee operation did not occur until the point at which, without the guarantee, Arcofin would have faced a major risk that its shareholders would incur losses linked to Arcofin’s participation in the recapitalisation of Dexia.
Kommissionen noterar att denna garanti inrättades först vid den tidpunkt då Arcofin, utan denna insats, skulle ha utsatts för en ökad risk för att dess aktieägare skulle ådra sig förluster med anknytning till Arcofins deltagande i rekapitaliseringen av Dexia.
It points to the fact that the announcement of the guarantee plan (on 10 October 2008) was concomitant with the preparations for Dexia’s recapitalisation (which became definitive on 3 October 2008, and was thus prepared before that date), and it considers, in the light of the evidence set out above [103], that Arcofin would not have participated in the recapitalisation of Dexia if it had not been able to count on the guarantee scheme protecting the investment of individual members in cooperatives, disclosure of the plans for which encouraged it to go ahead with the injection of capital.
Kommissionen påpekar samtidigheten för tillkännagivandet av garantiförslaget (den 10 oktober 2008) och arbetet inför rekapitaliseringen av Dexia (som slutfördes den 3 oktober 2008, och alltså förbereddes innan detta datum) och anser, med avseende på tidigare uppgifter [103], att Arcofin inte skulle ha deltagit i rekapitaliseringen av Dexia om bolaget inte hade kunna räkna med garantisystemet som skyddade de investeringar som gjorts av medlemmarna i de kooperativa bolagen, eftersom tillkännagivandet av förslaget uppmuntrade Arcofin att utföra kapitalinjektionen.
The measure is thus imputable to the State.
Staten kan alltså tillskrivas ansvaret för åtgärden.
The EUR 350 million recapitalisation of Dexia by the Arcofin financial cooperative as part of the first Dexia rescue plan is thus imputable to the State.
Staten kan därför tillskrivas ansvaret för rekapitaliseringen av Dexia på upp till 350 miljoner euro från det finansiella kooperativet Arcofin inom ramen för den första planen för undsättning av Dexia Övriga villkor som krävs för att åtgärden ska bedömas som statligt stöd uppfylls av de skäl som redan tagits upp i beslutet om att inleda förfarandet av den 13 mars 2009 [104] och beslutet om villkorat godkännande [105]: Kommissionen anser att Arcofin inte skulle ha tecknat detta kapitaltillskott utan garantin från belgiska staten, vilket gav Dexiakoncernen en betydande fördel genom det faktum att dess insolvensrisk minskade.
The other conditions required for it to be classified as State aid are met for the reasons already set out in the opening decision of 13 March 2009 [104] and the conditional authorisation decision [105]: the Commission considers that without the guarantee from the Belgian State, Arcofin would not have subscribed to this capital increase, which gave the Dexia Group a major advantage by reducing its risk of insolvency; the capital increase was selective since it involved only one undertaking, the Dexia Group; given Dexia’s size and importance in the Belgian, French and Luxembourg markets, and the fact that, without the measures taken, the Group might have become insolvent, which would have significantly changed the structure of the banking market in those three countries, the Commission considers that the measures in question affect trade between Member States and distort or threaten to distort competition.
Kapitalökningen är selektiv eftersom det endast berör ett företag, Dexiakoncernen. Med hänsyn till Dexias storlek och dess betydelse på de belgiska, franska och luxemburgska marknaderna och det faktum att koncernen hade kunnat gå i konkurs om inga åtgärder hade vidtagits, vilket skulle ha medfört en stor strukturell förändring av bankmarknaden i de tre territorierna, anser kommissionen att de aktuella åtgärderna påverkar handeln mellan medlemsstaterna och snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen.
The Commission was not kept informed by the Belgian authorities, during the procedure which led up to the conditional authorisation decision, of details of the guarantee scheme protecting the shares of individual members of financial cooperatives.
Inom ramen för det förfarande som ledde till beslutet om villkorat godkännande fick kommissionen inte några uppgifter från de belgiska myndigheterna om ett garantisystem som skyddar andelarna tillhörande de finansiella kooperativens medlemmar.
Not having full details of the conditions surrounding Arcofin’s participation in the recapitalisation was decisive in persuading the Commission that there was no aid involved in this investment and that the other aid elements identified in the conditional authorisation decision were compatible.
Bristen på fullständiga uppgifter om de villkor som ledde till Arcofins deltagande i rekapitaliseringen har i själva verket haft en avgörande betydelse för kommissionens slutsats gällande frånvaron av stöd i denna investering och förenligheten i fråga om övriga inslag av stöd som fastställts i beslutet om villkorat godkännande.
Dexia actually received a larger amount of aid than that noted by the Commission in the conditional authorisation decision, and the error about the amount of aid which the Commission was led to make may have had a decisive influence on the Commission’s analysis.
Dexia fick i själva verket ett mycket högre stödbelopp än vad kommissionen menade i beslutet om villkorat godkännande och felet gällde det stödbelopp som kommissionen kommit fram till kan ha haft en avgörande inverkan på kommissionens analys.
The Commission therefore sent letters to the Member States concerned announcing its intention to initiate a procedure with a view to revoking all the sections of the conditional authorisation decision relating to Arcofin’s participation in the recapitalisation of Dexia.
Kommissionen har därför i en skrivelse till de berörda medlemsstaterna meddelat sin avsikt om att inleda ett förfarande för att upphäva alla delar i beslutet om villkorat godkännande gällande Arcofins deltagande i rekapitaliseringen av Dexia.
It also warned the Member States concerned that, if it turned out that Arcofin’s participation in the recapitalisation of Dexia was additional aid, if new aid had been granted or might be granted in the restructuring period covered by the conditional authorisation decision, or if certain commitments and conditions arising from that decision were not complied with, it would have to review the compatibility of all the aid dealt with in the conditional decision.
Kommissionen har också informerat de berörda medlemsstaterna om att, i händelse av ett eventuellt ytterligare stöd i form av Arcofins deltagande i rekapitaliseringen av Dexia, nya stöd som har beviljats eller som kan komma att beviljas under den omstruktureringsperiod som avses i beslutet om villkorat godkännande, eller vid en bristande efterlevnad av vissa åtaganden och villkor i samma beslut, den åter bör undersöka förenligheten hos samtliga stöd som behandlas i beslutet om villkorat godkännande.
Then, in the decision to extend the procedure, the Commission invited the Member States concerned to submit their comments and supply any relevant information on this point, in order to establish whether the conditional authorisation decision should be revoked.
I beslutet om att utvidga förfarandet uppmanade kommissionen de berörda medlemsstaterna att lägga fram sina synpunkter och att lämna in alla relevanta uppgifter om denna fråga, för att slå fast huruvida beslutet om villkorat godkännande bör upphävas.
For the reasons set out above, after examining the comments submitted by the Member States concerned, the Commission considers that the conditional authorisation decision should be revoked.
Av de skäl som tas upp ovan, efter analysen av de synpunkter som lämnats in av de berörda medlemsstaterna, anser kommissionen att beslutet om villkorat godkännande bör upphävas.
The Commission nevertheless considers that the analysis of the existence of the aid measures already identified in the conditional authorisation decision (see recitals 121-138 of the conditional authorisation decision) remains entirely valid.
Kommissionen anser emellertid att analysen av förekomsten av de stödåtgärder som redan tagits upp i beslutet om villkorat godkännande (se skäl 121–138 i beslutet om villkorat godkännande) förblir giltig.
Additional aid paid (after the conditional authorisation decision)
Kompletterande stöd (efter beslutet om villkorat godkännande) som betalats ut
Temporary refinancing guarantees for Dexia SA, DCL and their subsidiaries (initially for EUR 45 billion, increased to EUR 55 billion)
De tillfälliga refinansieringsgarantierna till förmån för Dexia SA, DCL och deras dotterbolag (till ett inledande belopp av 45 miljarder euro, som steg till 55 miljarder euro).
The temporary guarantee from the Member States concerned for the refinancing of Dexia SA and DCL was classified as aid (and approved temporarily) by the temporary approval decision [106], the decision on the first prolongation of the guarantee [107], the decision to increase the guarantee ceiling [108] and the decision on the second prolongation of the guarantee [109] for EUR 45 billion initially, then EUR 55 billion.
Den tillfälliga garantin från de berörda medlemsstaterna för refinansieringen av Dexia SA och DCL bedömdes vara stöd (och godkändes tillfälligt) genom beslutet om tillfälligt godkännande [106], beslutet om en första förlängning av garantin [107], beslutet om att höja taket på garantin [108] och beslutet om en andra förlängning av garantin [109] till ett inledande belopp av 45 miljarder euro, och sedan på 55 miljarder euro.
In its decisions of 19 April 2008 [110] and 30 October 2009 [111], the Commission had already established that the guarantee mechanism provided by the Member States concerned for the finance raised by Dexia under an agreement of October 2008 constituted State aid.
I sina beslut av den 19 april 2008 [110] och den 30 oktober 2009 [111] hade kommissionen redan slagit fast att de berörda medlemsstaternas garantimekanism för den finansiering som Dexia erhöll, i enlighet med en överenskommelse från oktober 2008, utgjorde ett statligt stöd.
The Commission reiterates the reasons already given in the above decisions for classifying the refinancing guarantee for Dexia SA and DCL as State aid.
Kommissionen framhåller åter de skäl som redan tagits upp i de tidigare besluten, enligt vilka refinansieringsgarantierna till förmån för Dexia SA och DCL utgör ett statligt stöd.
The Commission observes that the Member States concerned cited Dexia’s inability to refinance itself on the markets as grounds for the temporary refinancing guarantee.
Kommissionen noterar att de berörda medlemsstaterna motiverar den tillfälliga refinansieringsgarantin med Dexias oförmåga att refinansiera sig på marknaderna.
That being so, the Commission is entitled to consider that the interest charged on the guarantee is not at the market rate, thus conferring an advantage on the beneficiary.
Under dessa omständigheter anser kommissionen att garantin inte har en marknadsmässig ränta och ger stödmottagaren en fördel.
The measure is selective in that it relates to only one undertaking, Dexia (Dexia SA and DCL being the legal persons which directly benefit).
Åtgärden är selektiv eftersom den endast berör ett företag, Dexia (Dexia SA och DCL är de juridiska personer som utgör de direkta stödmottagarna).
The temporary refinancing guarantee granted by the Member States concerned clearly involves State resources.
Den tillfälliga refinansieringsgaranti som beviljats av de berörda medlemsstaterna utgör bevis för att det rör sig om statliga medel.
Given Dexia’s considerable size and the fact that, without the temporary refinancing guarantee, the bank would have risked immediate and disorderly winding-up as a result of the problems it faced with liquidity, asset quality, profitability and solvency, which would have affected the structure of the banking market in a number of Member States, the Commission considers that the measure affects trade between Member States and distorts or threatens to distort competition.
Med tanke på Dexias omfattande storlek och det faktum att banken utan den tillfälliga refinansieringsgarantin skulle ha likviderats omedelbart och inte på ett ordnat sätt på grund av de gemensamma problemen i fråga om likviditet, kvaliteten på tillgångarna, lönsamheten och solvensen, vilket skulle ha påverkat bankmarknadens struktur i flera medlemsstater, anser kommissionen att åtgärden påverkar handeln mellan medlemsstaterna och snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen.
ELA granted by the Belgian and French central banks to DBB/Belfius and DCL respectively
Det likviditetsstöd i krislägen som de belgiska och franska centralbankerna beviljat DBB/Belfius respektive DCL
The Commission considers that the ELA granted since 5 October 2011 is one of a series of new measures to help the Dexia Group and DBB/Belfius after the sale of DBB/Belfius, adopted (or to be adopted) after approval on 26 February 2010 of the first restructuring plan for Dexia, and in the same vein as the temporary refinancing guarantee, the acquisition of DBB/Belfius by the State, the sale of Dexia BIL and the measures provided for in the orderly resolution plan for Dexia.
Kommissionen anser att de likviditetsstöd i krislägen som beviljats sedan den 5 oktober 2011 ingår i en rad nya åtgärder till förmån för Dexiakoncernen och DBB/Belfius som vidtagits efter avyttringen av DBB/Belfius, som antogs (eller skulle antas) efter godkännandet den 26 februari 2010 av den första planen för omstrukturering av Dexia, i likhet med bland annat den tillfälliga refinansieringsgarantin, köpet av DBB/Belfius, avyttringen av Dexia BIL och de åtgärder som avses i planen för ordnad rekonstruktion och avveckling av Dexia.
In reply to the comments of the Member States concerned about the ELA, the Commission points out that, according to point 51 of the Banking Communication [112], one of the conditions for a finding that funding provided does not constitute aid is that ‘the measure … is not backed by any counter-guarantee of the State’.
Som svar på de berörda medlemsstaternas synpunkter gällande likviditetsstödet i krislägen menar kommissionen att, i enlighet med punkt 51 i bankmeddelandet [112], ett av villkoren för att slå fast att det inte rör sig om stöd är att ”åtgärden […] [inte] backas […] upp av någon motgaranti från staten”.
It notes that the State guarantee for the ELA granted to DBB/Belfius came under a Belgian State guarantee for the BNB, in accordance with the Law of 22 February 1998 establishing the Statute of the BNB.
Kommissionen konstaterar att den statliga garantin av det likviditetsstöd i krislägen som beviljades DBB/Belfius ingår i en garanti från belgiska staten till förmån för BNB, i enlighet med lagen av den 22 februari 1998 om fastställande av BNB:s rättsliga ställning.
It does not share the Belgian authorities’ opinion that Belgium’s guarantee for the BNB did not come under the Banking Communication [113] because the guarantee was not an ‘anti-crisis’ measure specifically granted for ELAs, but ‘guarantees all [sic] loans issued by the BNB, provided that they are granted as part of the BNB’s contribution to the stability of the financial system, which goes far beyond anti-crisis measures’.
Kommissionen delar inte de belgiska myndigheternas åsikt om att garantin från Belgien till förmån för BNB inte omfattas av bankmeddelandet [113] eftersom denna garanti inte skulle vara en krisåtgärd som beviljats specifikt för likviditetsstöden i krislägen, utan att den garanterar alla krediter som beviljats av BNB, så länge som de beviljas inom ramen för BNB:s bidrag till finanssystemets stabilitet, vilka är betydligt mer omfattande än åtgärderna för att få bukt med krisen.
The Commission points out that the requirement that there should be no counter-guarantee of the State, laid down in the Banking Communication as one of the cumulative criteria if funding is not to be classified as aid, is not defined in any further detail.
Kommissionen understryker att kravet på att staten inte ställer någon motgaranti, vilket i bankmeddelandet ses som ett av de samlade kriterierna för att undvika en stödbedömning, inte definierats tidigare.