natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Teratol., 16, 545-561.
Om det inte finns förhandsinformation, t.ex. om löslighetsgränser eller cytotoxicitet, som kan ligga till grund för valet av testkoncentrationer, rekommenderas att testkoncentrationerna för den inledande omgången fördelas med log10-intervaller med 10–3 M som den högsta koncentrationen.
De Groot, D.M.G., Bos-Kuijpers, M.H.M., Kaufmann, W.S.H., Lammers, J.H.C.M., O'Callaghan, J.P., Pakkenberg, B., Pelgrim, M.T.M., Waalkens-Berendsen, I.D.H., Waanders, M.M., Gundersen, H.J.
Om kemikalien är löslig och inte är cytotoxisk vid någon av de testade koncentrationerna och den första omgången var negativ för alla koncentrationer, ska detta bekräftas i ytterligare en omgång med samma betingelser som i den första omgången (tabell 7).
A model study focusing on conventional neuropathology endpoints and other perspectives.
Hecker, M., Newsted, J.L., Murphy, M.B., Higley, E.B., Jones, P.D., Wu, R. and Giesy, J.P.
Pharmacol., 19:745-755.
Pharmacol., 217, 114–124.
De Groot, D.M.G., Hartgring, S., van de Horst, L., Moerkens, M., Otto, M., Bos-Kuijpers, M.H.M., Kaufmann, W.S.H., Lammers, J.H.C.M., O'Callaghan, J.P., Waalkens-Berendsen, I.D.H., Pakkenberg, B., Gundersen, H.J.
Hecker, M., Hollert, H., Cooper, R., Vinggaard, A.-M., Akahori, Y., Murphy, M., Nellemann, C., Higley, E., Newsted, J., Wu, R., Lam, P., Laskey, J., Buckalew, A., Grund, S., Nakai, M., Timm, G., and Giesy, J. P. (2007), The OECD validation program of the H295R steroidgenesis assay for the identification of in vitro inhibitors or inducers of testosterone and estradiol production, Phase 2:
Toxicol., 20:417-432.
Finns på:
Rodier, P.M., Gramann, W.J.
Battelle (2005), Detailed Review Paper on Steroidogenesis, finns på:
Toxicol., 1:129–135.
Hilscherova, K., Jones, P. D., Gracia, T., Newsted, J. L., Zhang, X., Sanderson, J. T., Yu, R. M. K., Wu, R. S. S. och Giesy, J. P. (2004), Assessment of the Effects of Chemicals on the Expression of Ten Steroidogenic Genes in the H295R Cell Line Using Real-Time PCR, Toxicol.
Howard, C.V., Reed, M.G.
Sci., 81, 78–89.
A practical primer for neuropathology.
Pharmacol., 182, 44–54.
Neurol., 57: 305-310.
Breen, M.S., Breen, M., Terasaki, N., Yamazaki, M. och Conolly, R.B.
Brain Res., 609: 262-268.
Higley, E.B., Newsted, J.L., Zhang, X., Giesy, J.P. och Hecker, M. (2010), Assessment of chemical effects on aromatase activity using the H295R cell line, Environ.
Schmitz, C. (1997) Towards more readily comprehensible procedures in disector stereology.
Res., 17:1137–1148.
J. Neurocytol., 26:707-710.
Gazdar, A. F., Oie, H. K., Shackleton, C. H., Chen, T. R., Triche, T. J., Myers, C. E., Chrousos, G. P., Brennan, M. F., Stein, C. A. och La Rocca, R. V. (1990), Establishment and characterization of a human adrenocortical carcinoma cell line that expresses Multiple pathways of steroid biosynthesis, Cancer Res., 50, 5488–5496.
West, M.J.
He, Y.H., Wiseman, S.B., Zhang, X.W., Hecker, M., Jones, P.D., El-Din, M.G., Martin, J.W. och Giesy, J.P.
Trends Neurosci., 22:51-61.
, Ozonation attenuates the steroidogenic disruptive effects of sediment free oil sands process water in the H295R cell line, Chemosphere, 80:578–584.
Schmitz, C., Hof, P.R.
Zhang, X.W., Yu, R.M.K., Jones, P.D., Lam, G.K.W., Newsted, J.L., Gracia, T., Hecker, M., Hilscherova, K., Sanderson, J.T., Wu, R.S.S. och Giesy, J.P.
Neuroscience, 130: 813–831.
Technol., 39:2777–2785.
Gavin, C.E., Kates, B., Gerken, L.A., Rodier, P.M. (1994) Patterns of growth deficiency in rats exposed in utero to undernutrition, ethanol, or the neuroteratogen methylazoxymethanol (MAM).
Higley, E.B., Newsted, J.L., Zhang, X., Giesy, J.P. och Hecker, M. (2010), Differential assessment of chemical effects on aromatase activity, and E2 and T production using the H295R cell line, Environ.
Teratology, 49:113-121.
Rainey, W.
Ohno, M., Aotani, H., Shimada, M. (1995) Glial responses to hypoxic/ischemic encephalopathy in neonatal rat cerebrum.
Metab., 77, 731–737.
Brain Res., 84:294-298.
Shapiro, R. och Page, L.B.
Jensen KF, Catalano SM.
Med., 2, 222–231.
Science, 283:70-74.
Methods., 65, 55–63.
Ikonomidou, C., Bittigau, P., Ishimaru, M.J., Wozniak, D.F., Koch, C., Genz, K., Price, M.T., Sefovska, V., Hörster, F., Tenkova, T., Dikranian, K., Olney, J.W.
Brock, B.J., Waterman, M.R.
Science, 287:1056–1060.
38:1598–1606.
House, D.E., Berman, E., Seeley, J.C., Simmons, J.E.
Toxicol., 26:484–492.
Let., 63:127-133.
Det finns testmetoder för in vivo-endpoints (dvs. kromosomförändringar och ej planenlig DNA-syntes) men dessa mäter inte genmutationer.
a decision process.
Det kan finnas fall där enbart test av honor är motiverat, t.ex. vid provning av humana kvinnospecifika läkemedel eller vid utredning av specifikt kvinnlig metabolism.
Health Perspect., 104:401-405.
En lämplig kompromiss för mätning av mutantfrekvenser på både snabbt och långsamt växande vävnader är dagliga behandlingar under 28 dagar i följd (såsom anges i punkt 26) och provtagning tre dagar efter den sista behandlingen, även om den maximala mutantfrekvensen kanske inte visar sig i långsamt växande vävnader under dessa förhållanden.
US EPA (2005) Guidelines for Carcinogen Risk Assessment.
Adams, W.T. och T.R.
US EPA (1996) Guidelines for Reproductive Toxicity Risk Assessment, Federal Register 61(212):
Boerrigter, M.E., M-E.
56274-56322.
Carr, G.J. och N.J.
Danish Environmental Protection Agency (1995) Neurotoxicology.
Dean, S.W., T.M.
Gad, S.C.
Dunson, D.B. och K.R.
Toxicol., 8:21-27.
Gossen, J.A., W.J. de Leeuw, C.H.
Psychobiol., 6:329-335.
Fung, K.Y., G.R.
Haseman, J.K., Hogan, M.D.
Heddle, J.A., S. Dean, T. Nohmi, M. Boerrigter, D. Casciano, G.R.
Teratology, 12:165-172.
Heddle, J.A., H.-J.
Teratol., 14: 221-228.
Kohler, S.W., G.S.
Nelson, C.J., Felton, R.P., Kimmel, C.A., Buelke-Sam, J., Adams, J. (1985) Collaborative Behavioral Teratology Study:
Lewis P.D., B. Manshian, M.N.
A qualitative retrospective analysis of positive control data in developmental neurotoxicity studies.
Piegorsch, W.W., A.C.
Teratol., 26:345-352.
Singer, T.M., I.B.
Bolon, B., Garman, R., Jensen, K., Krinke, G., Stuart, B., and an ad hoc working group of the STP Scientific and Regulatory Policy Committee.
Toyoda-Hokaiwado, N., T. Inoue, K. Masumura, H. Hayashi, Y.
34:296-313.
Thybaud, V., S. Dean, T. Nohmi, J. de Boer, G.R.
Tamura, R.N., Buelke-Sam, J. (1992) The use of repeated measures analysis in developmental toxicology studies.
Vijg, J. och G.R.
Teratol., 14(3):205-210.
Yauk, C.L., J.D.
Tukey, J.W., Ciminera, J.L., Heyse, J.F.
Hayashi, M., K. Dearfield, P. Kasper, D. Lovell, H.-J.
Testing the statistical certainty of a response to increasing doses of a drug.
Clermont, Y.
Biometrics, 41:295-301.
Robaire, B., Hinton, B.T. och Oregbin-Crist, M.-C.
Crofton, K.M., Foss, J.A., Haas, U., Jensen, K., Levin, E.D., and Parker, S.P.
Russell, L.B.
Neurotoxicology and Teratology, 30(4):266-287.
Utvärderingen består av observationer för att upptäcka grova neurologiska och beteendemässiga avvikelser, inklusive en bedömning av fysisk utveckling, beteendemässig ontogeni, motorik, motoriska och sensoriska funktioner och inlärning och minne, samt utvärderingen av hjärnvikter och neuropatologi under postnatal utveckling och vuxenliv.
Raffaele, K.C., Fisher, E., Hancock, S., Hazelden, K., and Sobrian, S.K.
identifiera olika typer av neuropatologiska förändringar till följd av exponering för testkemikalien och
Determining normal variability in a developmental neurotoxicity test:
Developmental neurotoxicity following neonatal exposure to 3,3′-iminodipropionitrile in the rat.
Neurotoxicology and Teratology, 30(4):288-325.
Learning and memory deficits in rats following exposure to 3,3′-iminopropionitrile.
Holson, R.R., Freshwater, L., Maurissen, J.P.J., Moser, V.C., and Phang, W.
Identification and interpretation of developmental neurotoxicity effects: a report from the ILSI Research Foundation/Risk Science Institute expert working group on neurodevelopmental endpoints.
a report from the ILSI Research Foundation/Risk Science Institute expert working group on neurodevelopmental endpoints.
Degen GH, Janning P, Diel P, Bolt HM.
Neurotoxicology and Teratology, 30(4):326-348.
320–333.
Tyl, R.W., Crofton, K.M., Moretto, A., Moser, V.C., Sheets, L.P., and Sobotka, T.J.
33–41.
a report from the ILSI Research Foundation/Risk Science Institute expert working group on neurodevelopmental endpoints Neurotoxicology and Teratology, 30(4):349-381.
288–305.
immature females after weaning and prior to puberty;
284–291.
The uterine weight response will be compared to established historical data (see reference (5)).
Levern, njurarna och binjurarna påverkas inte bara av androgener, utan är också användbara mätare på systemisk toxicitet.
If this baseline positive control study does not yield the anticipated results the experimental conditions should be examined and modified.
http://www.ehponline.org/docs/2006/8751/suppl.pdf
Sensitivity is the proportion of all positive/active chemicals that are correctly classified by the test.
På grund av den stora mängden bakgrundsdata och jämförbarheten med allmänna toxicitetstester är dock råttan normalt sett den art som föredras, och kriterierna och rekommendationerna som ges i den här testmetoden avser denna art.
Specificity is the proportion of all negative/inactive chemicals that are correctly classified by the test.
Alternativt kan alla jämförelser också baseras på postkoital tid för att eliminera störning av postnatala utvecklingsdata genom skillnader i dräktighetstid, dock ska tidpunkten i förhållande till nedkomsten också registreras.
It is a measure of accuracy for a test method that produces categorical results and is an important consideration in assessing the relevance of a test method.
Om den primära antikroppsresponsen analyseras genom räkning av plackbildande celler, är det tillåtet att utvärdera undergrupper av djur på olika dagar, förutsatt att undergruppsimmunisering och -avlivning är tidsinställda så att PFC räknas vid den maximala responsen, att undergrupperna innehåller lika många hanliga som honliga avkommor från alla dosgrupper, inklusive kontroller, samt att undergrupperna utvärderas vid ungefär samma postnatala ålder.Exponering för testkemikalien ska fortsätta fram till dagen innan insamlingen av mjältar för PFC-respons, eller serum för Elisa-test.
Test chemical means any substance or mixture tested using this test method.
Könssteroidvägar/-produkter är inringade.
Uterotrophic is a term used to describe a positive influence on the growth of uterine tissues.
CYP = cytokrom P450, HSD = hydroxisteroiddehydrogenas, DHEA = dehydroepiandrosteron.
Owens JW, Ashby J. (2002).
Dessutom används MeOH i vissa hål som en positiv kontroll för viabilitets-/cytotoxicitetstestet.
32:445-520.
Kolesterol
OECD Report of the Initial Work Towards the Validation of the Rodent Uterotrophic Assay — Phase 1.
E., Bird, I. M., Sawetawan, C., Hanley, N. A., Mccarthy, J. L., Mcgee, E. A., Wester, R. och Mason, J. I. (1993), Regulation of human adrenal carcinoma cell (NCI-H295) production of C19 steroids, J. Clin.
Kanno, J, Onyon L, Haseman J, Fenner-Crisp P, Ashby J, Owens W.
TGR-genmutationstester för vilka det finns tillräckliga data för att stödja användning i denna testmetod är:
109:785-94.
Positiva selektionsmetoder har utvecklats för att underlätta påvisande av mutationer i både gpt-genen(gpt-deltamus och -råtta, gpt–-fenotypen [se hänvisning 20, 22, 28]) och lacZ-genen (Muta™Mouse eller lacZ-plasmidmus [se hänvisning 3, 10, 11, 30]). lacI-genmutationer hos Big Blue®-djur påvisas däremot med en icke-selektiv metod som identifierar mutanter genom bildning av färgad (blå) plack.
Phase 2 — Testing of Potent and Weak Oestrogen Agonists by Multiple Laboratories.
När jämsides behandlade positiva kontroller används, är det inte nödvändigt att administrera dem genom samma väg som testkemikalien, men de positiva kontrollerna bör vara kända för att framkalla mutationer i en eller flera vävnader genom testkemikalien.
Kanno J, Onyon L, Peddada S, Ashby J, Jacob E, Owens W.
Liegibel, T. Suzuki, V. Thybaud, J.H. van Delft och N.J.
Phase Two — Dose Response Studies.
lärande och minne = PND 25 ± 2, motoriska och sensoriska funktioner = PND 25 ± 2.
Health Persp.111:1530-1549
Variationskoefficientens tröskelvärde avlästes från den punkt vid vilken stegen mellan de näst högsta variationskoefficienterna i serien är dramatiskt större än de få föregående variationskoefficienterna – ’brytpunkten’.
Phase Two — Coded Single Dose Studies.
Det bör noteras att även om denna analys identifierade relativt pålitliga ’brytpunkter’ för antagonistmodellen av testet, visade variationskoefficientkurvorna i agonisttestet en mer likformig ökning vilket gör identifieringen av ett tröskelvärde för variationskoefficienten med denna metod något godtycklig.
Phase Two — Dietary phytoestrogen analyses.
http://www.oecd.org/document/22/0,2340,en_2649_34377_1916054_1_1_1_1,00.html
111:1559-1567.
Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/63/EU av den 22 september 2010 om skydd av djur som används för vetenskapliga ändamål (EUT L 276, 20.10.2010, s. 33).
Ogasawara Y, Okamoto S, Kitamura Y, Matsumoto K. (1983).
Testmetoden med stimulerade avvanda hanar validerades (se hänvisning 24), men i valideringsstudierna verkade inte denna version av Hershbergers bioassay konsekvent kunna upptäcka effekter på androgenberoende organvikter från svaga antiandrogener vid de testade doserna.
Endocrinology 113:582-587.
Studien bör upprepas om 1) tre eller fler av tio möjliga individuella variationskoefficienter i kontroll- och högdosbehandlingsgrupperna överstiger det maximum som utsetts för agonist- och antagoniststudier i tabell 1 och 2) minst två målvävnader var marginellt obetydliga, dvs. r-värden mellan 0,05 och 0,10.
Endocrinology 117:2229-2237.
På PND 56 (± 3 dagar) ska 10 hanar och 10 honor i kohort 3 från varje behandlingsgrupp (1 hane eller 1 hona per kull, alla kullar representerade av minst 1 unge, slumpmässigt utvald) användas i ett test av T-cellsberoende antikroppsresponser,dvs. den primära IgM-antikroppsresponsen på en T-cellsberoende antigen, såsom röda blodkroppar från får (Sheep Red Blood Cells, SRBC) eller hemocyanin från nyckelhålssnäckor (Keyhole Limpet Hemocyanin, KLH), i överensstämmelse med nuvarande immunanalysförfaranden (se hänvisning 14, 15).
Schlumpf M, Berger L, Cotton B, Conscience-Egli M, Durrer S, Fleischmann I, Haller V, Maerkel K, Lichtensteiger W.
Responsen kan utvärderas genom att räkna särskilda plackbildande celler (PFC) i mjälten eller genom att bestämma titer av SRBC- eller KLH-specifika IgM-antikroppar i serum med Elisa, vid maximal respons.
127:10-15.
Tabell 4
Zarrow MX, Lazo-Wasem EA, Shoger RL.
Kvalitetskontrollplattans utformning för att testa prestandan hos oexponerade H295R-celler och celler som utsätts för kända hämmare (PRO = prokloraz) och stimulatorer (FOR = forskolin) av E2- och T-produktion.
Estrogenic activity in a commercial animal ration.
(Asterisker indikerar statistiskt signifikanta skillnader jämfört med lösningsmedelskontrollen (p < 0,05).
Drane HM, Patterson DSP, Roberts BA, Saba N. (1975).
Maxförändring: maximal styrka hos responsen observerad vid någon koncentration i förhållande till den genomsnittliga SC-responsen (= 1))
Boettger-Tong H, Murphy L, Chiappetta C, Kirkland JL, Goodwin B, Adlercreutz H, Stancel GM, Makela S. (1998).
http://www.oecd.org/document/30/0,3746,en_2649_34377_1916638_1_1_1_1,00.html
Environ.
Scott och P.A.
OECD (2007).
Fri tillgång
Degen GH, Janning P, Diel P, Bolt HM.
Undersökningar av serum eller plasma bör omfatta glukos, totalkolesterol, urinämne, kreatinin, totalprotein och albumin, minst två enzymer som indikerar verkningar på leverceller (t.ex. alaninaminotransferas, aspartataminotransferas, alkaliskt fosfatas, gamma-glutamyltranspeptidas och sorbitoldehydrogenas).
(2002).
Newbold, och D.B.
128:145-157.
Kemikalien kan administreras på varje sätt som är lämpligt, inklusive genom implantation (t.ex. medicinteknisk provning).
41:1517-1525.
En vektor som är konstruerad så att den kan breda ut sig i två olika värdarter, i enlighet därmed kan DNA införas i en skyttelvektor och testas eller manipuleras i två olika celltyper eller två olika organismer.
76:613-620.
QSAR
Thigpen JE, Haseman JK, Saunders HE, Setchell KDR, Grant MF, Forsythe D. (2003).
173–292.
53:477-485.
122–131.
Ashby J, Tinwell H, Odum J, Kimber I, Brooks AN, Pate I, Boyle CC.
291–304.
Thigpen JE, Li L-A, Richter CB, Lebetkin EH, Jameson CW.
159–184.
I. A standardized method for conducting the mouse bioassay.
Detta protokoll möjliggör för laboratorier att välja den stam av råtta som ska användas i testet, vilket i regel bör vara den som historiskt sett använts av det deltagande laboratoriet.
Sci.37:596-601.
cII (se hänvisning 17).
Acute oral toxicity — up-and-down procedure.
ATCC, Manassas, VA, Förenta staterna, http://www.lgcstandards-atcc.org/
OECD (2000).
A ’best practices’ approach to neuropathological assessment in developmental neurotoxicity testing – for today.
Bulbring, E., and Burn, J.H.
Pathol.
85: 320 — 333.
34:296–313.
Dorfman, R.I., Gallagher, T.F. and Koch, F.C (1936).
Forsythe (1999), ’Phytoestrogen Content of Purified Open and Closed Formula Laboratory Animal Diets’, Lab.
Endocrinology 19: 33 — 41.
Anim.
Reel, J.R., Lamb IV, J.C. and Neal, B.H.
Sci., 49, 530–536.
34: 288 — 305.
, ’Cycles and Seasons’, in C.R. Auston och R.V. Short (eds.), Reproduction in Mammals: I. Germ Cells and Fertilization, Cambridge, New York.
Jones, R.C. and Edgren, R.A.
Reynolds (1999), ’Interpreting the Toxicologic Significance of Alterations in Anogenital Distance: Potential for Confounding Effects of Progeny Body Weights’, Reproductive Toxicology, 13: 383–390.
24: 284 — 291.
Suarez (1991), ’The Method of Sperm Collection Significantly Influences Sperm Motion Parameters Following Ethane Dimethanesulfonate Administration in the Rat’.
OECD (1982).
Reproductive Toxicology,5, 39–44.
Organization for Economic Co-operation and Development — Principles of Good Laboratory Practice, ISBN 92-64-12367-9, Paris.
Sekvensering av cirka 10 mutanter per vävnad per djur bör vara tillräckligt för att enkelt bestämma om klonala mutanter bidrar till mutantfrekvensen, sekvensering av så många som 25 mutanter kan vara nödvändig för att korrigera mutantfrekvensen matematiskt avseende klonalitet.
Thigpen J. E. et al.
Biol., 194: 391–396.
ILAR J 45(4): 401-416.
, ’A more Efficient Big Blue® Protocol Improves Transgene Rescue and Accuracy in an Adduct and Mutation Measurement’, Mutation Res., 518: 107–112.
Gray L.E. and Ostby J. (1998).
Gossen och J. Vijg (1995), ’Plasmid-based Transgenic Mouse Model for Studying in vivo Mutations’Nature, 377(6550): 657–659
14 (1-2): 159-184.
Gorelick (1995), ’Statistical Design and Analysis of Mutation Studies in Transgenic Mice’, Environ.
Booth AN, Bickoff EM and Kohler GO.
Mol.
Science 131:1807-1808.
Mutagen, 25(3): 246–255.
Kato H, Iwata T, Katsu Y, Watanabe H, Ohta Y, Iguchi T (2004).
Gorelick (1996), ’Mutational Spectra in Transgenic Animal Research: Data Analysis and Study Design Based upon the Mutant or Mutation Frequency’, Environ.
52, 1410-1414.
Mol.
Guidance Document on the Uterotrophic Bioassay Procedure to Test for Antioestrogenicity.
Mutagen, 28: 405–413.
A statistically significant decrease in two or more target organ weights of the test chemical plus TP groups compared to the TP only control group indicates that the test chemical is positive for potential antiandrogenic activity (See paragraph 61).
Brooks, B. Burlinson, J. Mirsalis, B. Myhr, L. Recio and V. Thybaud (1999), ’Transgenic Mouse Mutation Assay Systems can Play an important Role in Regulatory Mutagenicity Testing in vivo for the Detection of Site-of-contact Mutagens’, Mutagenesis, 14(1): 141–151.
DESCRIPTION OF THE METHOD
Soper(1995), ’Temporal and Molecular Characteristics of Mutations Induced by Ethylnitrosourea in Germ Cells Isolated from Seminiferous Tubules and in Spermatozoa of lacZ Transgenic Mice’, Proc.
These tissues should be excised, carefully trimmed of excess adhering tissue and fat, and their fresh (unfixed) weights determined.
Acad.
Data presented should include at least: ventral prostate, seminal vesicle, levator ani plus bulbocavernosus, Cowper's glands, glans penis, liver, and body weights and body weight change from the beginning of dosing until necropsy.
Sci.
Specificity is the capability of a test method to correctly identify chemicals not having the property that is being tested for.
Förenta staterna, 92: 7485–7489.
Dorfman RI (1962).
Knook och J. Vijg(1989), ’Efficient Rescue of Integrated Shuttle Vectors from Transgenic Mice: a Model for Studying Mutations in vivo’, Proc.
Gray LE Jr, Furr J and Ostby JS (2005).
Natl.
Current Protocols in Toxicology 16.9.1-16.9.15.
Acad.
Use of a potent agonist and a potent antagonist to test the standardized protocol.
Förenta staterna, 86(20): 7971–7975.
114:1265-1269.
Gossen, J.A. och J. Vijg (1993), ’A Selective System for lacZ-Phage using a Galactose-sensitive E. coli Host’, Biotechniques, 14(3): 326, 330.
Owens W, Gray LE, Zeiger E, Walker M, Yamasaki K, Ashby J, Jacob E (2007).
, ’Somatic Gene Mutation and Human Disease other than Cancer’, Mutation Res., 543: 125–136.
115(5):671-8.
, ’Somatic Gene Mutation and Human Disease other than Cancer: an Update’, Mutation Res., 705: 96–106.
Korenchevsky V (1932).
Douglas och D. Krewski (1998), ’Statistical Analysis of lacZ Mutant Frequency Data from Muta™Mouse Mutagenicity Assays’, Mutagenesis, 13(3): 249–255.
Biochem J26:413-422.
Skopek, V. Thybaud, K.R.Tindall och N. Yajima (2000), ’In vivo Transgenic Mutation Assays’, Environ.
Korenchevsky V, Dennison M, Schalit R (1932).
Mol.
Biochem J26:1306-1314.
Mutagen., 35: 253–259.
Eisenberg E, Gordan GS (1950).
Douglas (2003), ’Treatment and Sampling Protocols for Transgenic Mutation Assays’, Environ.
J Pharmacol Exp Therap 99:38-44.
Mol.
Eisenberg E, Gordan GS, Elliott HW (1949).
Mutagen., 41: 1–6.
Testosterone and tissue respiration of the castrate male rat with a possible test for mytrophic activity.
Muller, B. Paul, S. Adhya och S. Garges (1996), ’Analysis of Genetic Instability during Mammary Tumor Progression using a novel Selection-based Assay for in vivo Mutations in a Bacteriophage λ Transgene Target’, Proc.
Endocrinology 45:113-119.
Natl.
Hershberger L, Shipley E, Meyer R (1953).
Acad.
Proc Soc Exp Biol Med 83:175-180.
Sci.
Dorfman RI (1969).
Short (1990), ’The Use of Transgenic Mice for Short-term, in vivo Mutagenicity Testing’, Genet.
(Dorfman RI, ed.)
Anal.
New York:Academic Press, 151-220.
Tech.
Massaro EJ (2002).
Appl., 7(8): 212–218.
Humana Press, p 38.
Burns (2008), ’Comparison of Induced and Cancer-associated Mutational Spectra using Multivariate Data Analysis’, Carcinogenesis, 29(4): 772–778.
Supplemental materials for Owens et al.
Nohmi, T., M. Katoh, H. Suzuki, M. Matsui, M. Yamada, M. Watanabe, M. Suzuki, N. Horiya, O. Ueda, T. Shibuya, H. Ikeda och T. Sofuni (1996), ’A new Transgenic Mouse Mutagenesis Test System using Spi – and 6-thioguanine Selections’, Environ.
Korea Food and Drug Administration.
Mol.
OECD (2009).
Mutagen., 28(4): 465–470.
A shortterm screening assay for (anti)androgenic properties.
Nohmi, T., M. Suzuki, K. Masumura, M. Yamada, K. Matsui, O. Ueda, H. Suzuki, M. Katoh, H. Ikeda och T. Sofuni (1999), ’Spi – Selection: an Efficient Method to Detect γ-ray-induced Deletions in Transgenic Mice’, Environ.
For reproductive endpoints, it is envisaged that, as a first step and when available, information from repeat-dose studies (including screening reproductive toxicity studies, e.g. OECD TG 422 (32)), or short term endocrine disrupter screening assays, (e.g. Uterotrophic assay — test method B.54 (36); and Hershberger assay — test method B.55 (37)) is used to detect effects on reproductive organs for males and females.
Mol.
This might include spermatogenesis (testicular histopathology) for males and oestrous cycles, follicle counts/oocyte maturation and ovarian integrity (histopathology) for females.
Mutagen., 34(1): 9–15.