natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the course of the coastal state consultations leading up to 23 January 2013, the representatives of the Faeroe Islands did not make any demand for a precise share, they did not make any written or oral proposal for a new sharing arrangement, they did not seek to engage with the four other parties, and they did not make any effort to cooperate in discussing an arrangement for 2013.
Under kuststaternas samråd fram till den 23 januari 2013 gjorde Färöarnas företrädare inte anspråk på någon exakt andel, de kom inte med några skriftliga eller muntliga förslag till ett nytt fördelningsavtal, de sökte ingen dialog med de fyra andra parterna och de gjorde inga ansträngningar att samarbeta i samband med diskussionen om ett avtal för 2013.
By those actions, the Faeroe Islands have failed to cooperate with the Union and with the other coastal States in the management of a stock of common interest, the Atlanto-Scandian herring, and have failed to comply with the obligations under Article 61(2), Article 63(1) and (2) and Articles 118, 119 and 300 of the United Nations Convention on the Law of the Sea of 10 December 1982 (UNCLOS) and Articles 5 and 6 and Article 8(1) and (2) of the United Nations Agreement for the Implementation of the Provisions of the United Nations Convention on the Law of the Sea of 10 December 1982 relating to the Conservation and Management of Straddling Fish Stocks and Highly Migratory Fish Stocks (UNFSA).
Genom dessa åtgärder har Färöarna underlåtit att samarbeta med unionen och med de andra kuststaterna om förvaltningen av ett bestånd av gemensamt intresse, atlantoskandisk sill och har underlåtit att uppfylla skyldigheterna enligt artiklarna 61.2, 63.1 och 63.2, 118, 119 och 300 i Förenta nationernas havsrättskonvention av den 10 december 1982 (Unclos) och artiklarna 5, 6, 8.1 och 8.2 i Förenta nationernas avtal om genomförande av bestämmelserna i Förenta nationernas havsrättskonvention av den 10 december 1982 om bevarande och förvaltning av gränsöverskridande fiskbestånd och långvandrande fiskbestånd (Unfsa).
If the catch limits set out by the four coastal States and the Faeroe Islands were reached, the total catch would amount to 692290 tonnes, which would constitute an overfishing compared to the recommended TAC.
Om de fångstgränser som fastställts av de fyra kuststaterna och Färöarna uppnås kommer den totala fångsten att uppgå till 692290 ton; detta skulle innebära överfiske jämfört med rekommenderad TAC.
According to the assessments and catch forecasts made by ICES when delivering advice for the management of the 2013 fishing season [2], such a catch would lead the spawning stock biomass (SSB) at the beginning of 2014 to a level of 4200000 tonnes, well below the level of 5000000 tonnes that is expected to produce maximum sustainable yield.
Enligt de bedömningar och fångstprognoser som gjordes av Ices i samband med de utlåtanden som ligger till grund för förvaltningen av 2013 års fiskesäsong [2], skulle en sådan fångst leda till att lekbeståndets biomassa (SSB) hamnar på 4200000 ton i början av 2014, dvs. gott och väl under de 5000000 ton som är den nivå som anses förenlig med ett maximalt hållbart uttag.
Furthermore, new publicly available scientific evidence provided by ICES in May 2013 [3] confirms that the the long-term management plan as currently designed (aiming at a fishing mortality of 0,125) is precautionary whilst an increase of the target fishing mortality to a value of 0,15, which happens to be equivalent to that resulting from the increase of the Faeroese share, makes the plan become non-precautionary, with associated increased risk of stock collapse.
Dessutom bekräftar nya allmänt tillgängliga vetenskapliga rön från Ices i maj 2013 [3] att den långsiktiga förvaltningsplanen med dagens utformning (med sikte på en fiskeridödlighet på 0,125) överensstämmer med försiktighetsmetoden. En ökning av målnivåerna för fiskeridödligheten till värdet 0,15 (vilket motsvarar det värde som följer av ökningen av Färöarnas andel) kommer att göra att planen inte överensstämmer med försiktighetsmetoden med tillhörande ökad risk för beståndskollaps.
According to Article 3 of Regulation (EU) No 1026/2012, a country may be identified as a country allowing non-sustainable fishing where: (a) it fails to cooperate in the management of a stock of common interest in full compliance with the provisions of the United Nations Convention on the Law of the Sea of 10 December 1982 (UNCLOS) and the United Nations Agreement for the Implementation of the Provisions of the United Nations Convention on the Law of the Sea of 10 December 1982 relating to the Conservation and Management of Straddling Fish Stocks and Highly Migratory Fish Stocks of 4 August 1995 (UNFSA), or any other international agreement or norm of international law; and (b) either: (i) it fails to adopt necessary fishery management measures; or (ii) it adopts fishery management measures without due regard to the rights, interests and duties of other countries and the Union, and those fishery management measures, when considered in conjunction with measures taken by other countries and the Union, lead to fishing activities which could result in the stock being in an unsustainable state.
Enligt artikel 3 i förordning (EU) nr 1026/2012 får ett land identifieras som ett land som tillåter icke hållbart fiske om a) det underlåter att samarbeta i förvaltningen av ett bestånd av gemensamt intresse i full överensstämmelse med bestämmelserna i Förenta nationernas havsrättskonvention av den 10 december 1982 (Unclos) och Förenta nationernas avtal om genomförande av bestämmelserna i Förenta nationernas havsrättskonvention av den 10 december 1982 om bevarande och förvaltning av gränsöverskridande och långvandrande fiskbestånd av den 4 augusti 1995 (Unfsa), eller något annat internationellt avtal eller någon annan norm i internationell rätt, och och b) det antingen i) underlåter att vidta nödvändiga fiskeriförvaltningsåtgärder, eller ii) vidtar fiskeriförvaltningsåtgärder utan att beakta andra länders och unionens rättigheter, intressen och skyldigheter, och dessa fiskeriförvaltningsåtgärder, när de beaktas tillsammans med åtgärder som har vidtagits av andra länder och unionen, leder till fiskeverksamheter som skulle kunna resultera i att beståndets tillstånd blir ohållbart.
As a result of the above considerations, the Faeroe Islands meet all the criteria to be identified as a country allowing non-sustainable fishing and therefore the Commission may hence adopt the measures provided for in Regulation (EU) No 1026/2012.
Mot bakgrund av ovannämnda överväganden uppfyller Färöarna alla kriterier för att identifieras som ett land som tillåter ohållbart fiske, och kommissionen kan därför anta de åtgärder som föreskrivs i förordning (EU) nr 1026/2012.
The Commission, pursuant to Article 6 of Regulation (EU) No 1026/2012, decided to notify the Home Government of the Faeroe Islands and the Government of Denmark, by decision of 17 May 2013 [4] and letter of the same date, its intention to identify the Faeroe Islands as a country allowing non-sustainable fishing, indicating the reasons for that identification and describing the possible measures that may be taken pursuant to that Regulation.
Kommissionen beslutade att, i enlighet med artikel 6 i förordning (EU) nr 1026/2012, genom beslut av den 17 maj 2013 [4] och en skrivelse av samma datum underrätta Färöarnas landsstyre och Danmarks regering om sin avsikt att identifiera Färöarna som ett land som tillåter ohållbart fiske, ange skälen för denna identifiering och beskriva möjliga åtgärder som kan vidtas i enlighet med den förordningen.
The Home Government of the Faeroe Islands acknowledged receipt of the letter the same day.
Färöarnas landsstyre bekräftade mottagandet av skrivelsen samma dag.
By 17 June 2013, the Home Government of the Faeroe Islands responded to the notification contesting the arguments put forward by the Commission with its own arguments, namely, that they have not withdrawn from the consultations, that they continue to be committed to finding a negotiated solution to the sharing of the stock and that the EU has not the right to use coercive measures.
Färöarnas landsstyre besvarade underrättelsen den 17 juni 2013 och bestred kommissionens argument med sina egna argument, nämligen att de har inte har dragit sig ur samråden, att de fortfarande försöker att finna en förhandlingslösning när det gäller fördelningen av bestånden och att EU inte har rätt att använda tvångsmedel.
However, but did neither express any intention to amend its decision on the unsustainable catch limits for 2013 nor it did give any clear justification for their high catch limit for 2013, beyond a not-substantiated allegation of ‘an increased occurrence of this stock in recent years in maritime areas under Faeroese jurisdiction’.
De uttryckte dock ingen avsikt att ändra sitt beslut om de ohållbara fångstbegränsningarna för 2013 och uppgav inte heller något klart skäl för sin höga fångstbegränsning för 2013, utöver ett icke underbyggt påstående om ”ökad förekomst av detta bestånd under de senaste åren i havsområden under färöisk jurisdiktion”.
The Commission examined the existing scientific literature on the subject and only found statements pointing to occasional occurrence of herring in Faeroese waters for longer time in the season, but did not find any reference allowing to interpret this phenomenon as a stable or permanent increase in abundance.
Kommissionen granskade befintlig vetenskaplig litteratur i ämnet och fann endast utlåtanden som pekar på att sill tillfälligtvis förekommer under längre tid i färöiska vatten under fiskesäsongen. Den fann emellertid inga uppgifter som gjorde det möjligt att tolka detta fenomen som en stabil eller permanent ökning av förekomsten.
As to the argument advanced by the Faeroe Islands that the stock will fall below MSY in 2014 in any case, and not as a consequence of their increased unilateral share, it should be noted that, according to the latest scientific advice (see recital 12 above), while the stock may recover to MSY, it will remain longer below that level and under a higher danger of stock collapse if the current target fishing mortality is increased to a value equivalent as that resulting from the increased Faeroese share.
När det gäller Färöarnas argument att beståndet kommer att hamna under nivån för maximalt hållbart uttag under 2014 under alla omständigheter, och inte som en följd av deras ökade ensidiga andel, bör det noteras att beståndet, enligt det senaste vetenskapliga utlåtandet (se skäl 12 ovan), skulle kunna återhämta sig till en nivå som är förenlig med maximalt hållbart uttag. Det kommer dock att stanna under den nivån under en längre tid och löpa högre risk för kollaps om den nuvarande fiskedödligheten ökar till en nivå motsvarande den som följer av den ökade färöiska andelen.
The Commission, following a detailed analysis of the arguments of the Home Government of the Faeroe Islands, concluded that these do not constitute a rebuttal of the reasons of the Commission’s notification or an objective reason to justify the lack of cooperation of this country.
Efter en grundlig analys av Landsstyrets argument drog kommissionen slutsatsen att argumenten inte vederlägger de skäl som ligger till grund för kommissionens underrättelse och att de inte utgör ett objektivt skäl som kan motivera landets bristande samarbete.
That conclusion, taken together with the unwillingness to rectify the unilateral catch limits for 2013, leads the Commission to conclude that the Faeroe Islands continue to meet the criteria to be identified as a country allowing non-sustainable fishing.
Denna slutsats, tillsammans med oviljan att korrigera de ensidiga fångstbegränsningarna för 2013, föranledde kommissionen att dra slutsatsen att Färöarna fortfar att uppfylla kriterierna för att identifieras som ett land som tillåter ohållbart fiske.
Therefore, the Commission considers that it is necessary to adopt measures pursuant to Article 4 of Regulation (EU) No 1026/2012.
Kommissionen anser därför att det är nödvändigt att vidta åtgärder i enlighet med artikel 4 i förordning (EU) nr 1026/2012.
Those measures need to be effective and proportionate to achieve their conservation objective and should prevent the Faeroe Islands to take advantage of the Union markets, ports and facilities to maintain its unsustainable fishery for herring.
Åtgärderna antas i bevarandesyfte och måste därför vara effektiva och proportionella, och de bör förhindra att Färöarna utnyttjar unionens marknader, hamnar och anläggningar för att upprätthålla sitt ohållbara fiske efter sill.
In addition, the Commission has evaluated the environmental, trade, economic and social effects in the short and long terms of the measures which may be adopted pursuant to Article 4(1) of Regulation (EU) No 1026/2012, as well as the administrative burden associated with their implementation.
Kommissionen har dessutom granskat de miljömässiga, handelsmässiga, ekonomiska och sociala effekterna (både på kort och på lång sikt) av de åtgärder som får vidtas i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EU) nr 1026/2012, liksom den administrativa börda som är förknippad med deras tillämpning.
On the basis of that evaluation it appears appropriate to adopt, as a first step, certain measures listed in points (c), (d), (e) and (i) of Article 4(1) of Regulation (EU) No 1026/2012.
På grundval av denna utvärdering förefaller det lämpligt att som ett första steg anta vissa åtgärder som förtecknas i leden c, d, e och i, i artikel 4.1 i förordning (EU) nr 1026/2012.
Should those measures prove ineffective and should the Faeroe Islands continue to allow non-sustainable fishing, further measures may be established.
Skulle dessa åtgärder visa sig vara ineffektiva och skulle Färöarna fortsätta att tillåta ohållbart fiske, kan ytterligare åtgärder fastställas.
The Faeroese fishery for herring, conducted by mid-water trawlers, can be a directed fishery in the colder months of the year, but it is a mixed fishery in late spring and summer, when herring and mackerel are caught in similar quantities.
Det färöiska sillfisket sker med flyttrål och kan under årets kallare månader vara riktat fiske, men är som regel blandfiske under senvåren och sommaren då sill och makrill fångas i ungefär lika stora volymer.
Both species can be caught by the same vessel in the same haul, in the same fishing trip or in the same fishing grounds along the season.
Båda arterna kan fångas av samma fartyg i samma drag, under samma fiskeresa eller i samma fiskeområden under hela säsongen.
Mackerel is thus an associated species with herring.
Makrill är därför en associerad art till sill.
Consequently, by continuing to catch and export mackerel, the Faeroe Islands would be led to also continue to catch high amounts of herring, which is a necessary by-catch, even if herring could not be exported to the Union.
Genom att fortsätta att fånga och exportera makrill skulle Färöarna därför ledas till att också fortsätta att fånga stora mängder av sill, som är en nödvändig bifångst, även om sill inte skulle kunna exporteras till unionen.
Therefore, by not including also mackerel imports in the measures the effectiveness of a ban on the imports of herring would be undermined as a means to prevent further damage to the sustainability of the herring stock.
Om åtgärderna inte även omfattar makrillimporten undergrävs importförbudet mot sill och blir mindre effektivt som medel att förhindra ytterligare skada för sillbeståndets hållbarhet.
Mackerel cohabits with herring to such an extent that, while fishing for mackerel in fisheries under the control of Faeroe Islands, there is always a risk to catch herring.
Makrillen lever så ofta tillsammans med makrill att det, vid fisken som står under färöiskt överinseende, alltid finns en risk att fånga sill vid makrillfiske.
Therefore, all mackerel caught under the control of the Faeroe Islands is susceptible of having been caught together with herring.
All makrill som fångas under överinseende av Färöarna kan sålunda ha fångats tillsammans med sill.
As a consequence, in order for trade measures to be effective, they should cover both herring and mackerel.
Därför bör handelsåtgärderna, för att kunna vara effektiva, omfatta både sill och makrill.
In assessing the proportionality of the measures, and in particular in deciding whether restrictions on the trade of the main species caught during the herring fishery should be limited to a a certain amount or should prohibit all imports, the Commission examined whether alternative measures other than a total ban of imports of all products made from or containing herring or mackerel could be envisaged as more proportionate measures.
I samband med bedömningen av huruvida åtgärderna var proportionella, särskilt vid beslutet om huruvida restriktionerna för handel med de viktigaste arter som fångas under sillfisket borde begränsas till en viss mängd eller om all import skulle förbjudas, undersökte kommissionen om alternativa åtgärder till ett totalt förbud mot import av alla produkter framställda av eller innehållande sill eller makrill skulle kunna anses vara mer proportionella åtgärder.
Three possible alternatives have been assessed: (i) a quantitative restriction of all products, limiting the imports to the traditional exchanges, (ii) a total ban of only fresh, frozen and canned fish, not including more elaborated products such as fish meal and oil, and (iii) an import ban limited to herring and herring products only.
Tre möjliga alternativ har bedömts: i) en kvantitativ restriktion för alla produkter, som begränsar importen till den traditionella handeln, ii) ett totalförbud endast mot färsk och fryst fisk och fiskkonserver som inte inbegriper mer bearbetade produkter som t.ex. fiskmjöl och fiskolja, och iii) ett importförbud enbart begränsat till sill och sillprodukter.
While the first of these three options could be highly effective given the high importance of fish meal exports from Faeroe Islands into the EU, it is taken as too burdensome at this stage, especially taking into account that, on the one hand, it may affect sectors of the Faeroese fishing industry not directly related to the pelagic catching sector and, on the other hand, it will create a high administrative burden associated to the analysis of fish meal and oil samples in specialised laboratories in order to determine their composition by species.
Det första av dessa tre alternativ skulle visserligen kunna vara mycket effektivt med tanke på den omfattande fiskmjölsexporten från Färöarna till EU, men det anses vara alltför betungande i detta skede. Särskilt med beaktande av att det å ena sidan kan påverka sektorer i den färöiska fiskeindustrin som inte har något direkt samband med den pelagiska fångstsektorn och det å andra sidan kommer att skapa en hög administrativa börda i samband med analysen av prover av fiskmjöl och fiskolja i specialiserade laboratorier när man ska fastställa deras sammansättning i fråga om arter.
The third alternative, as said above, is considered inefficient as long as its potential economic consequences can easily be offset by mackerel exports.
Det tredje alternativet enligt ovan anses ineffektivt så länge dess potentiella ekonomiska konsekvenser lätt kan uppvägas av makrillexporten.
The second alternative offers therefore the best balance between the means and their desired effects and there are no less onerous measures to achieve the necessary result.
Det andra alternativet erbjuder därför den bästa balansen mellan medel och önskad effekt, och det finns inga mindre betungande åtgärder att tillgå om man vill uppnå nödvändiga resultat.
In assessing the proportionality, the Commission also examined whether the other measures than import restrictions, and notably restrictions on the use of ports, are necessary.
Vid bedömningen av proportionaliteten undersökte kommissionen också om det är nödvändigt med andra åtgärder utöver importrestriktionerna, särskilt restriktioner vad gäller utnyttjande av hamnar.
Because the use of ports for refuelling, landing, exchange of crews, repairs and rest constitute routine and necessary activities linked to the catching of herring, the Commission concluded that such measures are also necessary and no alternative less restrictive measures are possible to avoid that the fleets of the Faeroe Islands takes advantage of EU facilities to prosecute unsustainable herring fisheries.
Eftersom utnyttjandet av hamnar för tankning, landning, utbyte av besättningar, reparationer och vila utgör löpande och nödvändig verksamhet i samband med sillfångst, drog kommissionen slutsatsen att sådana åtgärder också är nödvändiga och att det inte finns några alternativa mindre begränsande åtgärder för att undvika att Färöarnas fiskeflottor utnyttjar EU:s anläggningar och resurser för att bedriva ohållbart sillfiske.
In evaluating the environmental, trade, economic and social effects of the measures in the short and long term, as well as the administrative burden associated with their implementation, it can be concluded that the measures are reasonable and will not have unacceptable effects or create an undue burden.
Vid en utvärdering av de miljömässiga, handelsmässiga, ekonomiska och sociala effekterna av åtgärderna på kort och lång sikt, samt den administrativa bördan i samband med deras genomförande, blir slutsatsen att åtgärderna är rimliga och inte kommer att få oacceptabla effekter eller skapar en otillbörlig börda.
The environmental effects of the measures are sound because they are expected to contribute to improving the sustainability of the stock of herring.
Miljöeffekterna av åtgärderna är sunda, eftersom de förväntas bidra till ökad hållbarhet för sillbeståndet.
Their trade effects will be moderate because, although immediate economic effects are to be expected, alternative exchange mechanisms can be found in the medium term and at the end no shortage in supplies is to be expected within the EU.
Handelseffekterna kommer att bli måttliga – visserligen kan omedelbara ekonomiska effekter förväntas, men det går att finna alternativa handelsmekanismer på medellång sikt och i slutändan väntas försörjningen inte bli otillräcklig i EU.
The economic and social effects are expected to be moderate in the short term, since they will be associated to trade effects; however, in the medium and long terms, if the measures achieve the desired effects, will necessarily be very positive especially for a number of fleets whose economic dependence from pelagic fish is high.
De ekonomiska och sociala effekterna förväntas bli måttliga på kort sikt, eftersom de kommer att följa handelseffekterna; om åtgärderna får önskat resultat kommer de på medellång och längre sikt emellertid att bli mycket positiva, särskilt för en rad flottor vars ekonomiska beroende av det pelagiska fisket är mycket stort.
The adminstrative burden from the measures will be relatively low if one considers that most of the control means, including personnel, necessary in order to enforce the measures in Member States exist already.
Den administrativa bördan till följd av åtgärderna kommer att bli relativt liten om man beaktar att de flesta kontrollmedel, inbegripet personal, som krävs för att genomföra åtgärderna i medlemsstaterna redan finns.
Finally, the Commission examined the compatibility of the measures with international law and concluded that they relate to the conservation of an exhaustable fish stock and aim at the avoidance of over-exploitation of the stock made effective, since the measures aim to maintain the Atlanto-Scandian herring stock within safe biological limits.
Kommissionen har slutligen undersökt huruvida åtgärderna är förenliga med internationell rätt och dragit slutsatsen att de avser bevarandet av ett uttömligt fiskbestånd och syftar till att effektivt undvika överutnyttjande av beståndet eftersom åtgärderna syftar till att bevara det atlantoskandiska sillbeståndet inom säkra biologiska gränser.
The measures are made effective in conjunction with the Union’s own conservation measures (Article 5(1)(b) of Regulation (EU) No 1026/2012).
Åtgärderna tillämpas tillsammans med unionens egna bevarandeåtgärder (artikel 5.1 b i förordning (EU) nr 1026/2012).