natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As a matter of fact, the difference between the export tax on soya beans and biodiesel was 20,42 percentage points, and between soya bean oil and biodiesel was 17,42 percentage points during the IP.
Skillnaden mellan exportskatten på sojabönor och biodiesel var i själva verket 20,42 procentenheter och var 17,42 procentenheter mellan sojabönolja och biodiesel under undersökningsperioden.
To determine the level of the export tax for soya beans and soya bean oil, the Argentine Ministry of Agriculture, Livestock and Fisheries publishes on a daily basis the FOB price for soya beans and soya bean oil — ‘the reference price’ [5].
För att fastställa exportskatten på sojabönor och sojabönolja offentliggör det argentinska ministeriet för jordbruk, djurbesättningar och fiske dagligen priset fritt ombord (fob-priset) för sojabönor och sojabönolja – referenspriset [5].
This reference price reflects the level of international prices [6] and is used to calculate the amount of the export tax to be paid to the tax authorities.
Detta referenspris återspeglar nivån på de internationella priserna [6] och används för att beräkna beloppet för den exportskatt som ska betalas till skattemyndigheterna.
The domestic prices follow the trends of the international prices.
De inhemska priserna följer trenderna för de internationella priserna.
The investigation established that the difference between the international and the domestic price of soya beans and soya bean oil is the export tax on the product and other expenses incurred for exporting it.
Utredningen visade att skillnaden mellan de internationella och inhemska priserna på sojabönor och sojabönolja utgörs av exportskatten på produkten och andra exportkostnader för den.
The domestic reference prices of soya beans and soya bean oil are also published by the Argentine Ministry of Agriculture as the ‘FAS theoretical price’ [7].
De inhemska referenspriserna för sojabönor och sojabönolja offentliggörs också av det argentinska jordbruksministeriet som det teoretiska fas-priset [7].
The producers of soya beans and soya bean oil therefore obtain the same net price no matter whether they sell for export or domestically.
Producenterna av sojabönor och sojabönolja får därför samma nettopris oavsett om de säljer för export eller för inhemsk användning.
In conclusion, the domestic prices of the main raw material used by biodiesel producers in Argentina were found to be artificially lower than the international prices due to the distortion created by the Argentine export tax system and, consequently, the costs of the main raw material were not reasonably reflected in the records kept by the Argentinean producers under investigation in the meaning of Article 2(5) of the basic Regulation as interpreted by the General Court as explained above.
De inhemska priserna på de viktigaste råvarorna som används av tillverkare av biodiesel i Argentina konstaterades alltså vara artificiellt lägre än de internationella priserna till följd av den snedvridning som orsakas av det argentinska exportskattesystemet. Kostnaderna för de viktigaste råvarorna återspeglas därför inte på ett rimligt sätt i bokföringen hos de argentinska tillverkare som ingår i undersökningen i den mening som avses i artikel 2.5 i grundförordningen enligt domstolens tolkning.
The Commission has therefore decided to revise recital 63 of the provisional Regulation and disregard the actual costs of soya beans (the main raw material purchased and used in the production of biodiesel) as recorded by the companies concerned in their accounts and to replace them with the price at which those companies would have purchased the soya beans in the absence of such a distortion.
Därför har kommissionen beslutat att se över skäl 63 i förordningen om preliminär tull och inte beakta de verkliga kostnader för sojabönor (den viktigaste råvaran som köps in och används i tillverkningen av biodiesel) som bokförts av de berörda företagen utan i stället ersätta dem med det pris till vilket de företagen skulle ha köpt sojabönorna om det inte hade funnits en sådan snedvridning.
In order to establish the cost at which companies concerned would have purchased the soya beans in the absence of such a distortion, the Commission took the average of the reference prices of soya beans published by the Argentine Ministry of Agriculture for export FOB Argentina during the IP [8].
För att fastställa den kostnad till vilken de berörda företagen skulle ha köpt sojabönorna om det inte hade funnits en sådan snedvridning, använde kommissionen ett genomsnitt av de referenspriser för sojabönor som offentliggjorts av det argentinska jordbruksministeriet för export fob Argentina under undersökningsperioden [8].
The association of Argentine exporting producers (CARBIO) and the Argentine authorities claimed that an adjustment to the costs borne by the companies under Article 2(5) of the basic Regulation is only possible when the records, and not the costs incurred by the companies, do not reasonably reflect the costs associated with the production and sale of the product concerned.
Föreningen för argentinska exporterande tillverkare (nedan kallad CARBIO) och de argentinska myndigheterna hävdade att en justering av de kostnader som ska bäras av företagen enligt artikel 2.5 i grundförordningen endast är möjlig när bokföringen, och inte företagens kostnader, inte på ett rimligt sätt återspeglar kostnaderna i samband med produktion och försäljning av den berörda produkten.
They stated that in practice the Commission added the export taxes to the price paid by the companies when purchasing soya beans, thus including in the costs of productions an item which is not associated with the production or sale of the product concerned.
De uppgav att i praktiken lade kommissionen exportskatterna till det pris som företagen betalade när de köpte sojabönor och därigenom i produktionskostnaderna inkluderar en post som inte har något samband med produktionen eller försäljningen av den berörda produkten.
These claims must be rejected.
Dessa påståenden ska avvisas.
Even if the facts of the ‘Acron’ case are not the same as the facts in the present case, the General Court has nevertheless established the principle of law that if the costs associated with the production of the product under investigation are not reasonably reflected in the records of the companies, they do not serve as a basis for calculating normal value.
Även om omständigheterna i Acron-målet inte är desamma som i det aktuella ärendet, har dock tribunalen fastslagit rättsprincipen att om kostnaderna i samband med tillverkningen av den undersökta produkten inte på ett rimligt sätt återspeglas i företagens bokföring kan de inte tjäna som underlag för beräkningen av normalvärdet.
In the ‘Acron’ case the costs were not reasonably reflected in the records of the company concerned because the gas price was regulated.
I Acron-målet avspeglades inte kostnaderna i det berörda företagets bokföring eftersom gaspriset var reglerat.
In the present case it was established that the costs associated with the production of the product concerned are not reasonably reflected in the records of the companies concerned as they are artificially low due to the distortion caused by the Argentine DET system.
I det föreliggande fallet fastställdes det att kostnaderna i samband med tillverkningen av den berörda produkten inte på ett rimligt sätt återspeglas i de berörda företagens bokföring eftersom dessa kostnader är artificiellt låga på grund av den snedvridning som orsakas av det argentinska differentierade exportskattesystemet.
This holds true regardless of whether or not DET systems in general may be as such contrary to the WTO Agreement.
Detta gäller oavsett om generellt sett differentierade exportskattesystem som sådana kan strida mot WTO-avtalet.
Furthermore, the Commission considers that the General Court based itself on a correct interpretation of the ADA.
Kommissionen anser vidare att tribunalen grundade sig på en korrekt tolkning av WTO:s antidumpningsavtal.
In fact, in China — Broilers [10], the panel found that although Article 2.2.1.1 of the ADA sets up a presumption that the books and records of the respondent shall normally be used to calculate the cost of production, the investigating authority retains the right to decline to use such books if it determines that they are either (i) inconsistent with GAAP or, (ii) do not reasonably reflect the costs associated with the production and sale of the product under consideration.
I själva verket konstaterade panelen i China – Broilers, [10] att även om artikel 2.2.1.1 i WTO:s antidumpningsavtal innebär en presumtion om att svarandens bokföring normalt ska användas för beräkningen av produktionskostnaden, har den undersökande myndigheten rätt att avstå från att använda sådan bokföring om den bedömer att den är antingen i) oförenlig med god redovisningssed, eller ii) inte på ett rimligt sätt återspeglar kostnaderna i samband med produktion och försäljning av den undersökta produkten.
However, when making such a determination to derogate from the norm, the investigating authority must set forth its reasons for doing so.
När den utredande myndigheten beslutar att avvika från det normala ska den dock ange skälen för detta.
Consistent with this interpretation, in view of the distortion created by the DET system, which creates a particular market situation, the Commission replaced the costs recorded by the companies concerned for the purchase of the main raw material in Argentina with the price that would have been paid in the absence of the established distortion.
I överensstämmelse med denna tolkning och med tanke på snedvridningen av konkurrensen på grund av det differentierade exportskattesystemet som skapar en särskild marknadssituation, ersatte kommissionen de kostnader som de berörda företagen bokfört för inköp av den viktigaste råvaran i Argentina med det pris som skulle ha betalats om det inte konstaterats någon snedvridning.
The fact that from a pure numerical point of view the result is similar does not mean that the methodology applied by the Commission consisted in simply adding the export taxes to the costs of the raw material.
Det faktum att resultatet är liknande från en rent numerisk synvinkel innebär inte att den metod som kommissionen använde bestod i att man bara lägger exportskatterna till råvarukostnaderna.
International prices of commodities are set based on supply and demand and there is no evidence that the DET system in Argentina affects the CBOT prices.
Internationella råvarupriser bestäms utifrån tillgång och efterfrågan och det finns inga tecken på att det differentierade exportskattesystemet i Argentina påverkar Chicagos handelskammares priser.
Therefore, all claims and allegations that by using an international price the Commission did not make a fair comparison between normal value and export price are unfounded.
Därför är samtliga påståenden om att kommissionen inte gjort en rättvis jämförelse mellan normalvärdet och exportpriset, genom att använda ett internationellt pris, ogrundade.
The same applies to the claim that the Commission did not take into account the natural competitive advantage of the Argentine producers, because the replacement of the costs recorded by the companies was due to the abnormally low price of raw material in the domestic market, rather than to a comparative advantage.
Detsamma gäller för påståendet att kommissionen inte tog hänsyn till de argentinska producenternas naturliga konkurrensfördelar, eftersom orsaken till att de av företagen bokförda kostnaderna ersattes snarare var det onormalt låga råvarupriset på den inhemska marknaden än en komparativ fördel.
In recital 45 of the provisional Regulation, it was explained that since domestic sales were not considered as being made in the ordinary course of trade, normal value had to be constructed using a reasonable amount for profit of 15 % pursuant to Article 2(6)(c) of the basic Regulation.
I skäl 45 i förordningen om preliminär tull anges att inhemsk försäljning inte anses ske vid normal handel, varför normalvärdet måste konstrueras med en rimlig målvinstmarginal på 15 % enligt artikel 2.6 c i grundförordningen.
Some exporting producers claimed that the percentage used by the Commission as a reasonable profit (15 %) when constructing normal value was unrealistically high and a radical change in the established practice in a number of other investigations in similar commodity-related markets (i.e. where the profit used was about 5 %).
Vissa exporterande tillverkare hävdade att den procentsats som kommissionen använde som rimlig målvinstmarginal (15 %) när den konstruerade normalvärdet var orealistiskt hög och innebar en radikal förändring i den praxis som etablerats vid ett antal andra undersökningar av liknande råvarurelaterade marknader (där en vinstmarginal på ungefär 5 % tillämpades).
First of all, it is incorrect that the Commission uses systematically a 5 % profit margin when constructing normal value.
För det första stämmer det inte att kommissionen systematiskt tillämpar en målvinstmarginal på 5 % när normalvärdet konstrueras.
Every situation is assessed on its own merits taking into account the specific circumstances of the case.
Varje situation bedöms utifrån sina egna förutsättningar med hänsyn till de särskilda omständigheterna i fallet.
For example, in the 2009 biodiesel case against the United States, various different profit levels were used with the weighted average profit being well above 15 %.
I biodieselärendet 2009 mot Förenta staterna användes t.ex. olika vinstmarginaler med en viktad genomsnittlig vinst som var betydligt högre än 15 %.
Second, the Commission looked also at the short and medium term borrowing rate in Argentina which is around 14 % according to the World Bank data.
För det andra kontrollerade kommissionen också den kortfristiga och medelfristiga krediträntan i Argentina, som ligger på ungefär 14 % enligt uppgifter från Världsbanken.
It certainly seems reasonable to expect a higher profit margin to be obtained when doing business in the domestic biodiesel markets than the borrowing cost of capital.
Det verkar rimligt att vänta sig en högre vinstmarginal från verksamheten på den inhemska biodieselmarknaden än krediträntan på kapital.
Furthermore, this profit is even lower than the profit realised during the IP by the producers of the product concerned, albeit that level results from distortions in costs brought about by the DET and domestic biodiesel prices regulated by the State.
Dessutom är denna vinst lägre än den vinst som tillverkarna av den berörda produkten gjorde under undersökningsperioden, även om den nivån uppnåddes tack vare snedvridningen av kostnaderna till följd av det differentierade exportskattesystemet och de statligt reglerade inhemska priserna på biodiesel.
Therefore, and for the reasons explained above, it is maintained that 15 % profit is a reasonable amount that can be achieved by a relatively new, capital-intensive industry in Argentina.
Därför, och av de skäl som förklaras ovan, anser kommissionen fortfarande att en målvinstmarginal på 15 % är rimlig och kan uppnås av en förhållandevis ny och kapitalintensiv industri i Argentina.
Following definitive disclosure, CARBIO and the Argentine authorities claimed that (i) the reference to the profit levels in the US case was unjustified; (ii) the reference of the medium-term borrowing rate lacks logic, was never used in the past and if such a benchmark is to be used, it should not be that of Argentina because investments were made in US dollars together with foreign entities; (iii) the profit actually earned by the Argentine producers could not be taken into account due to the particular market situation; and (iv) by comparison the Union industry target profit was set at 11 %.
Efter det slutgiltiga meddelandet av uppgifter hävdade CARBIO och de argentinska myndigheterna i) att hänvisningen till vinstnivåer i ärendet mot Förenta staterna inte var berättigad, ii) att hänvisningen till den medelfristiga krediträntan saknar logik, aldrig har använts tidigare och om ett sådant riktmärke ska användas bör det inte vara Argentinas eftersom investeringarna gjordes i US-dollar tillsammans med utländska juridiska enheter, iii) att den vinst som faktiskt gjorts av de argentinska producenterna inte kunde beaktas på grund av den särskilda marknadssituationen och iv) att som jämförelse unionsindustrins målvinstmarginal var fastställt till 11 %.
Those claims must be rejected.
Dessa påståenden ska avvisas.
The Commission considered that a 15 % profit margin was reasonable for the biodiesel industry in Argentina, since in that country during the IP it was still a young and capital intensive industry.
Kommissionen ansåg att en vinstmarginal på 15 % var rimlig för biodieselindustrin i Argentina, eftersom landet under undersökningsperioden fortfarande hade en ny och kapitalintensiv industri.
The reference to the profit margin in the US case was made to rebut the claim that the Commission uses systematically a 5 % profit margin when constructing normal value.
Hänvisningen till vinstmarginalen i ärendet mot Förenta staterna gjordes för att motbevisa påståendet att kommissionen systematiskt använder en vinstmarginal på 5 % för att konstruera normalvärdet.
The reference to the medium-term borrowing rate also was not meant to set a benchmark but to test the reasonableness of the margin used.
Hänvisningen till den medelfristiga krediträntan var inte avsedd att fastställa ett riktmärke, utan att testa om den marginal som användes var rimlig.
The same applies to the profit actually earned by the sampled companies.
Samma sak gäller för den vinst som faktiskt gjorts av de företag som ingick i urvalet.
On the other hand, since the purpose of constructing normal value is different from the calculation of the target profit for the Union industry in the absence of dumped imports, any comparison between the two is irrelevant.
Eftersom syftet med att konstruera normalvärdet skiljer sig från beräkningen av vinstmarginalen för unionsindustrin när det inte förekom någon dumpad import är en jämförelse mellan de två irrelevant.
Therefore, recital 46 of the provisional Regulation is hereby confirmed.
Följaktligen bekräftas härmed skäl 46 i förordningen om preliminär tull.
One exporting producer manufactures biodiesel partly in its own plants and partly via a tolling agreement with an independent producer.
En exporterande tillverkare tillverkar biodiesel delvis i sina egna anläggningar och delvis via ett förädlingsavtal med en oberoende tillverkare.
This exporting producer requested that its cost of production be recalculated using a different weighted average of its own cost of production and of the cost of production of the toller than the one used by the Commission at provisional stage.
Denna exporterande tillverkare begärde att få sina produktionskostnader omräknade med ett annat viktat genomsnitt av sina egna produktionskostnader och förädlarens produktionskostnader, i stället för den beräkning som kommissionen använde i det preliminära skedet.
This request was analysed and found to be justified and the cost of production for the company concerned was recalculated accordingly.
Begäran analyserades och konstaterades vara motiverad, varför företagets produktionskostnader beräknades på nytt.
The Commission received other minor company-specific claims but they became moot following the change in methodology of constructing the normal value as explained above.
Kommissionen tog emot andra mindre krav från specifika företag, men dessa blev irrelevanta när metoden för att konstruera normalvärdet ändrades i enlighet med beskrivningen ovan.
Therefore, the findings in recitals 40 to 46 of the provisional Regulation are, with the modifications explained above, hereby confirmed.
De slutsatser som dras om dessa gruppers intresse i skälen 40–46 i förordningen om preliminär tull, med de ändringar som beskrivs ovan, bekräftas därför.
In recital 49 of the provisional Regulation, it was explained that when export sales were made through related trading companies located inside the Union, adjustments were made to the export price, including for the profit accruing to the related trader in accordance with Article 2(9) of the basic Regulation.
I skäl 49 i förordningen om preliminär tull förklaras att när exportförsäljningen skedde genom närstående handelsföretag i unionen, justerades exportpriset, även för den förväntade vinsten för det närstående handelsföretaget, i enlighet med artikel 2.9 i grundförordningen.
For the purpose of that calculation, a level of profit of 5 % for the related trader inside the Union was considered reasonable.
För den beräkningen ansågs en målvinstmarginal på 5 % för det närstående handelsföretaget i unionen vara rimlig.
Two exporting producers claimed that a 5 % profit margin for the related trader within the Union was too high in the commodity trading business and that either no profit, or a lower percentage should be used (up to 2 % depending on the companies).
Två exporterande tillverkare hävdade att en vinstmarginal på 5 % för det närstående handelsföretaget i unionen var för stor inom råvaruhandeln och att man antingen inte borde använda någon vinst alls, eller tillämpa en lägre procentsats (upp till 2 % beroende på företagen).
No evidence was provided in support of this claim.
Ingen bevisning lämnades till stöd för detta påstående.
In these circumstances the 5 % profit level for related traders within the EU is confirmed.
Under dessa omständigheter bekräftas vinstnivån på 5 % för närstående handelsföretag inom unionen.
Following definitive disclosure, CARBIO maintained that a profit margin of 5 % was too high in the commodity trading business and referred to a study prepared by KPMG specifically for this purpose and submitted to the Commission on 1 July 2013 following disclosure of the provisional Regulation.
Efter det slutgiltiga meddelandet av uppgifter vidhöll CARBIO att en vinstmarginal på 5 % var för hög för råvaruhandeln och hänvisade till en undersökning som KPMG gjort särskilt för detta ändamål och som hade ingetts till kommissionen den 1 juli 2013 efter offentliggörandet av förordningen om preliminär tull.
The Commission considered that the findings of the study could not be relied upon due to the limitations to the analysis referred to in the study itself, which led to a selection of a limited number of trading companies, half of which were not selling agricultural products.
Kommissionen ansåg att resultaten av undersökningen inte var tillförlitliga på grund av de begränsningar för analysen som anges i själva studien och som ledde till ett urval av ett begränsat antal handelsföretag, varav hälften inte sålde jordbruksprodukter.
Therefore, the evidence provided is considered to be inconclusive.
Den bevisning som ingetts anses alltså ofullständig.
As a consequence, the 5 % margin of profit for the related traders in the EU is confirmed.
Följaktligen bekräftas vinstmarginalen på 5 % av vinsten för de närstående handelsföretagen inom unionen.
One exporting producer complained that when establishing the export price the Commission did not take into account the so-called ‘hedging results’, i.e. the gain or losses incurred by the producer when selling and purchasing future contracts of soybean oil at the Chicago Board of Trade (CBOT).
En exporterande tillverkare klagade på att kommissionen inte tog hänsyn till de s.k. säkringsresultaten, dvs. tillverkarens vinst eller förlust på försäljning och köp av terminer på sojabönolja på Chicago Board of Trade (CBOT), när den fastställde exportpriset.
The company insisted that hedging is a necessary element of the biodiesel business because of the volatility of raw material price, and that the net revenue for the biodiesel seller is not only the price paid by the purchaser, but also the profit (or loss) of the underlying hedging operations.
Företaget hävdade att säkring är en nödvändig del av biodieselverksamheten på grund av volatiliteten i råvarupriserna och att biodieselförsäljarens nettointäkter inte enbart utgörs av det pris som köparen betalar utan också av vinsten (eller förlusten) på de underliggande säkringstransaktionerna.