natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Basel III framework is expected to significantly increase the own fund requirements associated with institutions' OTC derivatives and securities financing transactions and to create important incentives for institutions to use CCPs.
Basel III-regelverket förväntas innebära stora ökningar av kapitalbaskraven för transaktioner för finansiering av instituts OTC-derivat och värdepapper och starka incitament för institut att använda centrala motparter.
The Basel III framework is also expected to provide further incentives to strengthen the risk management of counterparty credit exposures and to revise the current regime for the treatment of counterparty credit risk exposures to CCPs.
Basel III-regelverket förväntas också ge ytterligare incitament till stärkt riskhantering för motpartsriskexponeringar och översyn av det gällande systemet för behandling av motpartsriskexponeringar mot centrala motparter.
Institutions should hold additional own funds due to credit valuation adjustment risk arising from OTC derivatives.
Instituten bör ha en ytterligare kapitalbas på grund av risken för kreditvärdighetsjustering i samband med OTC-derivat.
Institutions should also apply a higher asset value correlation in the calculation of the own fund requirements for counterparty credit risk exposures arising from OTC derivatives and securities-financing transactions to certain financial institutions.
Instituten bör också tillämpa en högre korrelationsfaktor vid beräkning av kraven på kapitalbas för motpartsriskexponeringar i samband med OTC-derivat och värdepappersfinansierade transaktioner mot vissa finansiella institut.
Institutions should also be required to considerably improve measurement and management of counterparty credit risk by better addressing wrong-way risk, highly leveraged counterparties and collateral, accompanied by the corresponding enhancements in the areas of back-testing and stress testing.
Institut bör också vara skyldiga att väsentligt förbättra mätning och hantering av motpartsrisker genom att på ett bättre sätt åtgärda korrelationsrisker, högt skuldsatta motparter och säkerheter, åtföljt av motsvarande förstärkningar inom utfallstester och stresstester.
Trade exposures to CCPs usually benefit from the multilateral netting and loss-sharing mechanism provided by CCPs.
Handelsexponeringar mot centrala motparter gynnas vanligen av den multilaterala nettnings- och förlustdelningsmekanism som de centrala motparterna tillämpar.
As a consequence, they involve a very low counterparty credit risk and should therefore be subject to a very low own funds requirement.
De innebär därför en mycket låg motpartsrisk och bör omfattas av mycket låga kapitalbaskrav.
At the same time, this requirement should be positive in order to ensure that institutions track and monitor their exposures to CCPs as part of good risk management and to reflect that even trade exposures to CCPs are not risk-free.
Samtidigt bör detta krav vara positivt för att se till att institut följer upp och övervakar sina exponeringar mot centrala motparter som en del av god riskhantering och för att avspegla att inte heller handelsexponeringar mot centrala motparter är riskfria.
A CCP's default fund is a mechanism that allows the sharing (mutualisation) of losses among the CCP's clearing members.
En obeståndsfond hos en central motpart är en mekanism som möjliggör delning (ömsesidighet) av förlusterna bland medlemmarna i den centrala motparten.
It is used where the losses incurred by the CCP following the default of a clearing member are greater than the margins and default fund contributions provided by that clearing member and any other defence the CCP may use before recurring to the default fund contributions of the remaining clearing members.
Den används när de förluster som den centrala motparten ådrar sig då en clearingmedlem fallerar överstiger de marginalsäkerheter och bidrag till obeståndsfonden från denna clearingmedlem och alla andra åtgärder som den centrala motparten kan ta till, innan den använder de övriga clearingmedlemmarnas bidrag till obeståndsfonden.
In view of this, the risk of loss associated with exposures from default fund contributions is higher than that associated with trade exposures.
Risken för förluster vid exponeringar som härrör från bidrag till obeståndsfonden är därför högre än förlustrisken vid handelsexponeringar.
Therefore, this type of exposures should be subject to a higher own funds requirement.
Denna typ av exponeringar bör därför omfattas av högre kapitalbaskrav.
The "hypothetical capital" of a CCP should be a variable needed to determine the own funds requirement for a clearing member's exposures from its contributions to a CCP's default fund.
Det "hypotetiska kapital" som innehas av en central motpart bör vara en nödvändig variabel för att bestämma kapitalbaskravet för en clearingmedlems exponeringar med hjälp av dennes bidrag till den centrala motpartens obeståndsfond.
It should not be understood as anything else.
Det bör inte tolkas som någonting annat.
In particular, it should not be understood as the amount of capital that a CCP is required to hold by its competent authority.
Det bör i synnerhet inte tolkas som det kapital som en central motpart enligt sin behöriga myndighet måste inneha.
The review of the treatment of counterparty credit risk, and in particular putting in place higher own funds requirements for bilateral derivative contracts in order to reflect the higher risk that such contracts pose to the financial system, forms an integral part of the Commission's efforts to ensure efficient, safe and sound derivatives markets.
Översynen av behandlingen av motpartsrisk, i synnerhet införandet av högre kapitalbaskrav för bilaterala derivatkontrakt för att avspegla den högre risk som sådana kontrakt innebär för det finansiella systemet, utgör en integrerad del av kommissionens försök att garantera effektiva, säkra och sunda derivatmarknader.
Consequently, this Regulation complements Regulation (EU) No 648/2012 of the European Parliament and of the Council of 4 July 2012 on OTC derivatives, central counterparties and trade repositories [14].
Denna förordning kompletterar därför Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 648/2012 av den 4 juli 2012 om OTC-derivat, centrala motparter och transaktionsregister [14].
Building on the work done in the context of the preparation and negotiation of Directive 2009/111/EC of the European Parliament and of the Council of 16 September 2009 amending Directives 2006/48/EC, 2006/49/EC and 2007/64/EC as regards banks affiliated to central institutions, certain own funds items, large exposures, supervisory arrangements, and crisis management [15] and taking into account international and Union developments on those issues, the Commission should review whether those exemptions should continue to be applied in a discretionary or in a more general way and on whether the risks related to those exposures are addressed by other effective means laid down in this Regulation.
Med utgångspunkt i det arbete som har utförts inom ramen för utarbetandet av och förhandlingarna om Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/111/EG av den 16 september 2009 om ändring av direktiven 2006/48/EG, 2006/49/EG och 2007/64/EG vad gäller banker anslutna till centrala kreditinstitut, vissa frågor som gäller kapitalbasen, stora exponeringar, tillsynsrutiner och krishantering [15] och med hänsyn till den internationella utvecklingen och unionsutvecklingen i dessa frågor bör kommissionen se över huruvida dessa undantag även i fortsättningen bör tillämpas skönsmässigt eller på ett mer allmänt sätt och om huruvida de risker som är förbundna med dessa exponeringar hanteras genom andra verkningsfulla medel enligt denna förordning.
In order to ensure that exemptions of exposures by competent authorities do not jeopardise the coherence of the uniform rules established by this Regulation on a permanent basis, after a transitional period, and in the absence of any outcome of that review, the competent authorities should consult EBA on whether or not it is appropriate to continue making use of the possibility to exempt certain exposures.
För att säkerställa att undantag för exponeringar av behöriga myndigheter inte permanent äventyrar konsekvensen hos de enhetliga regler som fastställs genom denna förordning bör de behöriga myndigheterna, efter en övergångsperiod och i avsaknad av resultat av den översynen, rådfråga EBA om huruvida det är lämpligt att fortsätta att utnyttja möjligheten att undanta vissa exponeringar eller inte.
The years preceding the financial crisis were characterised by an excessive build up in institutions' exposures in relation to their own funds (leverage).
Åren före den finansiella krisen kännetecknades av en kraftig ökning av institutens exponeringar i förhållande till den egna kapitalbasen (bruttosoliditet).
During the financial crisis, losses and the shortage of funding forced institutions to reduce significantly their leverage over a short period of time.
Under den finansiella krisen tvingades institut på grund av förluster och bristande finansiering att på kort tid kraftigt stärka sin bruttosoliditet.
This amplified downward pressures on asset prices, causing further losses for institutions which in turn led to further declines in their own funds.
Detta förstärkte den nedåtgående pressen på tillgångspriserna och orsakade ytterligare förluster för institut, vilket i sin tur ledde till ytterligare minskning av deras kapitalbas.
The ultimate results of this negative spiral were a reduction in the availability of credit to the real economy and a deeper and longer crisis.
Slutresultatet av denna negativa spiral var en minskad tillgång till krediter i den reella ekonomin och en djupare och längre kris.
Risk-based own funds requirements are essential to ensure sufficient own funds to cover unexpected losses.
Riskbaserade kapitalbaskrav är av största vikt för att säkerställa tillräcklig kapitalbas för täckning av oväntade förluster.
However, the crisis has shown that those requirements alone are not sufficient to prevent institutions from taking on excessive and unsustainable leverage risk.
Krisen visade emellertid också att enbart dessa krav inte räcker för att förhindra att institut tar alltför stora och ohållbara bruttosoliditetsrisker.
In September 2009, the G-20 leaders committed to developing internationally-agreed rules to discourage an excessive leverage.
I september 2009 beslutade G 20-ledarna att det skulle tas fram internationella regler för att förhindra alltför låg bruttosolidet.
To that end, they supported the introduction of a leverage ratio as a supplementary measure to the Basel II framework.
Därför stödde de införandet av belåningsgrad som ett kompletterande mått i Basel II-regelverket.
In December 2010, the BCBS published guidelines defining the methodology for calculating the leverage ratio.
I december 2010 offentliggjorde Baselkommittén för banktillsyn riktlinjer som fastställer metoden för att beräkna bruttosoliditeten.
Those rules provide for an observation period that will run from 1 January 2013 until 1 January 2017 during which the leverage ratio, its components and its behaviour relative to the risk-based requirement will be monitored.
Enligt dessa regler ska det finnas en observationsperiod från och med den 1 januari 2013 till den 1 januari 2017 under vilken bruttosoliditeten, dess komponenter och dess verkan i förhållande till det riskbaserade kravet kommer att övervakas.
Based on the results of the observation period the BCBS intends to make any final adjustments to the definition and calibration of the leverage ratio in the first half of 2017, with a view to migrating to a binding requirement on 1 January 2018 based on appropriate review and calibration.
På grundval av resultaten från denna observationsperiod avser Baselkommittén för banktillsyn att göra eventuella slutjusteringar av definitionen och kalibreringen av bruttosoliditeten under första halvåret 2017, med avsikten att övergå till ett bindande krav den 1 januari 2018 efter lämplig översyn och kalibrering.
The BCBS guidelines also provide for disclosure of the leverage ratio and its components starting from 1 January 2015.
Enligt Baselkommitténs riktlinjer ska kraven på upplysning om bruttosoliditeten och dess komponenteter tillämpas från och med den 1 januari 2015.
A leverage ratio is a new regulatory and supervisory tool for the Union.
Bruttosoliditet är ett nytt reglerings- och övervakningsinstrument för unionen.
In line with international agreements, it should be introduced first as an additional feature that can be applied on individual institutions at the discretion of supervisory authorities.
I enlighet med internationella överenskommelser ska den först införas som en extra faktor, som kan tillämpas på enskilda institut efter beslut av tillsynsmyndigheterna.
Reporting obligations for institutions would allow appropriate review and calibration, with a view to migrating to a binding measure in 2018.
Genom att instituten måste lämna rapporter möjliggörs lämplig översyn och kalibrering, med sikte på en bindande åtgärd 2018.
When reviewing the impact of the leverage ratio on different business models, particular attention should be paid to business models which are considered to entail low risk, such as mortgage lending and specialised lending with regional governments, local authorities or public sector entities.
Vid granskningen av hur bruttosoliditeten påverkar olika affärsmodeller bör särskild uppmärksamhet ägnas sådana modeller som anses innebära låg risk, t.ex. lån säkerställda med panträtt och specialutlåning till regionala eller lokala självstyrelseorgan eller offentliga organ.
EBA, on the basis of data received and the findings of the supervisory review during an observation period, should in cooperation with competent authorities develop a classification of business models and risks.
EBA bör, på grundval av de uppgifter som mottagits och de tillsynsresultat som erhållits under en observationsperiod, i samarbete med behöriga myndigheter utarbeta en klassificering av affärsmodeller och risker.
After adoption of the leverage ratio requirements, EBA should publish an appropriate statistical review, including averages and standard deviations, of the leverage ratio in relation to the identified categories of institutions.
Efter att ha antagit bruttosoliditetskravet bör EBA offentliggöra en lämplig statistisk översikt, som inbegriper medelvärden och standardavvikelser, över bruttosoliditeten i förhållande till de fastställda kategorierna av institut.
Institutions should monitor the level and changes in the leverage ratio as well as leverage risk as part of the internal capital adequacy assessment process (ICAAP).
Institut bör som en del av den interna bedömningen av kapitaltäckningen följa upp bruttosoliditetsnivån och förändringar samt bruttosoliditetsrisken.
Such monitoring should be included in the supervisory review process.
Denna uppföljning bör ingå i tillsynsförfarandet.
In particular, after the entry into force of the leverage ratio requirements, competent authorities should monitor the developments in the business model and corresponding risk profile in order to ensure up to date and proper classification of institutions.
I synnerhet efter det att kraven avseende bruttosoliditeten har trätt i kraft bör de behöriga myndigheterna övervaka utvecklingen i företagsmodellen och motsvarande riskprofil för att säkerställa att klassificeringen av institut är aktuell och korrekt.
Good governance structures, transparency and disclosure are essential for sound remuneration policies.
Goda företagsstyrningsstrukturer, transparens och offentliggörande är avgörande för en sund ersättningspolitik.
In order to ensure adequate transparency to the market of their remuneration structures and the associated risk, institutions should disclose detailed information on their remuneration policies, practices and, for reasons of confidentiality, aggregated amounts for those members of staff whose professional activities have a material impact on the risk profile of the institution.
Institut bör, för att säkerställa att deras ersättningsstrukturer och de risker de är förenade med i tillfredsställande grad kan överblickas av marknaden, offentliggöra detaljerade uppgifter om sin ersättningspolicy och ersättningspraxis och, av sekretesskäl, sammanlagda belopp för de medarbetare vilkas tjänsteutövande väsentligt kan påverka institutets riskprofil.
That information should be made available to all stakeholders.
Denna information bör göras tillgänglig för alla intressenter.
Those particular requirements should be without prejudice to more general disclosure requirements concerning remuneration policies applicable horizontally across sectors.
Dessa särskilda krav bör inte påverka tillämpningen av mer allmänna krav på offentliggörande rörande den ersättningspolicy som är tillämplig horisontellt i alla sektorer.
Moreover, Member States should be allowed to require institutions to make available more detailed information on remuneration.
Dessutom bör medlemsstaterna tillåtas kräva att institut lämnar mer detaljerad information om ersättningar.
The recognition of a credit rating agency as an external credit assessment institution (ECAI) should not increase the foreclosure of a market already dominated by three main undertakings.
Godkännandet av ett kreditvärderingsinstitut som ett externt kreditvärderingsinstitut bör inte öka avskärmningen av en marknad som redan domineras av tre centrala företag.
EBA and ESCB central banks, without making the process easier or less demanding, should provide for the recognition of more credit rating agencies as ECAIs as a way to open the market to other undertakings.
EBA och ESCB:s centralbanker bör utan att göra förfarandet enklare eller mindre krävande se till att fler kreditvärderingsinstitut kan godkännas som externa kreditvärderingsinstitut för att på detta sätt öppna marknaden för andra företag.
Directive 95/46/EC of the European Parliament and of the Council of 24 October 1995 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data and on the free movement of such data [16] and Regulation (EC) No 45/2001 of the European Parliament and of the Council of 18 December 2000 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data by the Community institutions and bodies and on the free movement of such data [17], should be fully applicable to the processing of personal data for the purposes of this Regulation.
Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter [16] och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då gemenskapens institutioner och organ behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter [17] ska vara fullt tillämpliga på behandlingen av personuppgifter inom ramen för den här förordningen.
Institutions should hold a diversified buffer of liquid assets that they can use to cover liquidity needs in a short term liquidity stress.
Institut bör ha en diversifierad buffert av likvida tillgångar som de kan använda för att täcka likviditetsbehoven vid kortvariga likviditetsproblem.
As it is not possible to know ex ante with certainty which specific assets within each asset class might be subject to shocks ex post, it is appropriate to promote a diversified and high-quality liquidity buffer consisting of different asset categories.
Eftersom det inte är möjligt att på förhand veta med säkerhet vilka specifika tillgångar inom varje klass av tillgångar som i efterhand kan bli föremål för chocker, är det lämpligt att främja en diversifierad och högkvalitativ likviditetsbuffert bestående av olika kategorier av tillgångar.
A concentration of assets and overreliance on market liquidity creates systemic risk to the financial sector and should be avoided.
En koncentration av tillgångar och alltför stor tilltro till likviditeten på marknaden skapar systemrisker för finanssektorn och bör undvikas.
A broad set of quality assets should therefore be taken into consideration during an initial observation period which will be used for the development of a definition of a liquidity coverage requirement.
Under en första observationsperiod bör därför en bred uppsättning kvalitetstillgångar beaktas och användas för utvecklingen av en definition av ett likviditetstäckningskrav.
When making a uniform definition of liquid assets at least government bonds, and covered bonds traded on transparent markets with an ongoing turnover would be expected to be considered assets of extremely high liquidity and credit quality.
När en enhetlig definition av likvida tillgångar fastställs bör åtminstone statsobligationer och säkerställda obligationer som handlas på transparenta marknader med en fortlöpande omsättning förväntas bli bedömda som tillgångar med extremt hög likviditet och kreditkvalitet.
It would also be appropriate that assets corresponding to Article 416(1)(a) to (c) should be included in the buffer without limitations.
Lämpligen borde också tillgångar som svarar mot artikel 416.1 a–c ingå i bufferten utan begränsningar.
When institutions use the liquidity stock, they should put in place a plan to restore their holdings of liquid assets and competent authorities should ensure the adequacy of the plan and its implementation.
När institut använder likviditetsreserven bör de göra upp en plan för hur deras innehav av de likvida tillgångarna ska återställas och de behöriga myndigheterna bör kontrollera att planen är tillräcklig och att den genomförs.
The stock of liquid assets should be available at any time to meet the liquidity outflows.
Reserven av likvida tillgångar bör vara tillgänglig närhelst det behövs för att täcka utflödet av likvida medel.
The level of liquidity needs in a short term liquidity stress should be determined in a standardised manner so as to ensure a uniform soundness standard and a level playing field.
Vid kortvariga likviditetsproblem bör behovet av likvida medel beräknas på ett standardiserat sätt för att garantera enhetliga standarder för sundhet och jämlika konkurrensvillkor för alla.
It should be ensured that such a standardised determination has no unintended consequences for financial markets, credit extension and economic growth, also taking into account different business and investment models and funding environments of institutions across the Union.
Man bör garantera att en sådan standardiserad beräkning inte får några oavsiktliga konsekvenser för finansmarknaderna, kreditgivningen och den ekonomiska tillväxten och även ta hänsyn till olika affärs- och investeringsmodeller och finansiella förutsättningar hos institut inom hela unionen.
To this end, the liquidity coverage requirement should be subject to an observation period.
Kravet på likviditetstäckning bör därför omfattas av en observationsperiod.
Based on the observations and supported by reports from EBA, the Commission should be empowered to adopt a delegated act to introduce in a timely manner a detailed and harmonised liquidity coverage requirement for the Union.
På grundval av de gjorda observationerna bör kommissionen med stöd av EBA:s rapporter ges befogenhet att anta en delegerad akt för ett införande vid lämplig tidpunkt av detaljerade och harmoniserade krav på likviditetstäckning för unionen.
In order to ensure global harmonisation in the area of regulation of liquidity any delegated act to introduce the liquidity coverage requirement should be comparable to the liquidity coverage ratio set out in the final international framework for liquidity risk measurement, standards and monitoring of the BCBS taking into account Union and national specificities.
För att säkerställa global harmonisering på området likviditetsreglering bör eventuella delegerade akter om införande av ett krav på likviditetstäckning vara jämförbara med kravet på likviditetstäckning i enlighet med det slutliga internationella regelverket för mätning av, standarder för och övervakning av likviditetsrisk som utarbetats av Baselkommittén, med beaktande av unionens särdrag och nationella särdrag.