natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the opening decision, in particular in recital 82, the Commission referred specifically to the French consolidating instruction No 02-060-M95 of 18 July 2002, on the financial and accounting regulation of national publicly owned industrial and commercial establishments, and to the guide to the financial organisation of the creation, conversion and abolition of national publicly owned establishments and of public interest groups (Guide sur l’organisation financière des créations, transformations et suppressions des établissements publics nationaux et des groupements d’intérêt) of 14 November 2006; as explained in recital 68 of decision C 56/2007, to which the Commission refers mutatis mutandis, the French authorities contend that the instruments in question are neither applicable nor transferable to IFP.
I enlighet med skäl 68 i beslut C 56/2007, som kommissionen i tillämpliga delar hänvisar till, understryker de franska myndigheterna att de rättsakter som kommissionen hänvisar till i beslutet om att inleda förfarandet, särskilt i skäl 82, bl.a. den kodifierande föreskriften nr 02-060-M95 av den 18 juli 2002 om budget- och redovisningsförordning för nationella offentliga institutioner av industriellt och kommersiellt slag samt handboken om den finansiella organisationen när nationella offentliga institutioner inrättas, omvandlas och avvecklas av den 14 november 2006, varken är tillämpliga eller går att överföra på den offentliga institutionen IFP.
Concerning the recapitalisation of IFP’s subsidiaries, the French authorities take the view firstly that the question raised in recital 80 of the opening decision should be considered not in order to establish the existence of any State guarantee, but rather in order to measure the potential effects of such a guarantee, which could place IFP and its subsidiaries in a preferential situation on account of the easier terms for recapitalisation.
Vad beträffar rekapitaliseringen av den offentliga institutionen IFP:s dotterbolag anser de franska myndigheterna först och främst att frågeställningen i skäl 80 i beslutet om att inleda förfarandet inte ska bedömas för att visa förekomsten av en eventuell statlig garanti. Frågan bör snarare bedömas för att beräkna de potentiella effekterna av en sådan garanti, som i förekommande fall skulle placera den offentliga institutionen IFP och dess dotterbolag i en förmånlig ställning på grund av lättare rekapitaliseringsvillkor.
They argue that the Commission’s argument is based on two incorrect ideas:
De anser dessutom att kommissionens argumentation bygger på två felaktiga idéer enligt följande:
On the one hand, the Commission commits an error in its reasoning regarding any support that IFP could provide to its subsidiaries through an intra-group transfer, since the conditions on which the parent of a group can support one of its subsidiaries in difficulty are strictly regulated by company law, even if it is a legal person governed by public law [43], and are totally unrelated to the concept of undertaking within the meaning of competition law.
Kommissionens resonemang när det gäller det eventuella stöd som den offentliga institutionen IFP skulle kunna ge sina dotterbolag genom en överföring inom koncernen är felaktigt, eftersom de omständigheter under vilka en koncerns moderbolag, även om det är en offentligrättslig juridisk person, kan stödja ett dotterbolag i svårigheter är strängt reglerade genom bolagsrätten [43] och absolut inte knutna till företagsbegreppet i den mening som avses i konkurrensrätten. De franska myndigheterna bestrider att den offentliga institutionen IFP:s ställning som en offentlig institution av industriellt och kommersiellt slag samt den statliga garanti som den ställningen i förekommande fall skulle medföra, innebär att det skulle vara lättare för IFP att rekapitalisera sina dotterbolag än för moderbolag i en koncern med privaträttslig ställning.
On the other hand, the French authorities deny that the EPIC status of IFP, with any possible State guarantee that such a status might imply, enables it to recapitalise its subsidiaries more easily than group parent companies with a legal form governed by private law.
Enligt de franska myndigheterna hör det faktum att en bolagskoncern tillfälligt bär förlusterna för ett av sina dotterbolag till en bolagskoncerns normala drift, vilket för övrigt redan erkänts av Europeiska unionens domstol.
According to the French authorities, the fact that a company temporarily bears the losses of one of its subsidiaries is part of the normal operation of a group, as the European Union court has already recognised [44], and the intervention of a public investor acting according to the same rules of conduct as a private investor is not considered to contain State aid elements within the meaning of Article 107(1) TFEU [45].
För en offentlig investerare som agerar enligt samma förhållningssätt som en privat investerare innehåller dessa åtgärder inte några inslag av statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget. [45] Detta gäller särskilt den offentliga institutionen IFP, som har den juridiska möjligheten (och inte skyldigheten) att rekapitalisera ett dotterbolag i svårigheter enligt samma bedömningskriterier som alla försiktiga investerare.
They say that the budgetary mechanism of the ‘financial assistance account’, regulated by Article 24 of the Organic Law governing the Finance Act, provides for the constitution of appropriations accounts, capped by the Finance Act, which allow the State to grant advance payments to various bodies, if it wishes and if it is able to do so (in particular in the light of European Union law).
De preciserar att enligt budgetbestämmelsen om ”finansiellt stöd” i artikel 24 i grundlagen om finanslagstiftning, ska begränsande kreditkonton inrättas (med en övre gräns fastställd i finanslagstiftningen), som gör det möjligt för staten att om den vill och kan (bl.a. med hänsyn till unionsrätten) bevilja förskott till olika organisationer.
According to the French authorities, EPICs have not got ‘direct access’ to these accounts.
Enligt de franska myndigheterna har de offentliga institutionerna av industriellt och kommersiellt slag inte ”direkt tillgång” till dessa konton.
NO ADVANTAGE IS CONFERRED ON IFP OR ITS SUBSIDIARIES
AVSAKNAD AV FÖRDELAR FÖR DEN OFFENTLIGA INSTITUTIONEN IFP OCH DESS DOTTERBOLAG
The French authorities consider, first, that it cannot be concluded from the Guarantees Notice cited above that an advantage exists in the present case; second, that an extension to IFP’s subsidiaries, which are public limited companies under ordinary law, of any advantages from which IFP might benefit on account of its EPIC status would be in contradiction with the Commission’s decision-making practice; and third, that no proof has been given of an actual economic advantage to IFP and its subsidiaries in the present case.
De franska myndigheterna anser inledningsvis att det enligt tillkännagivandet om garantier inte är möjligt att konstatera att det finns någon fördel i det aktuella fallet, att det inte har visats att en utvidgning av de eventuella fördelar som den offentliga institutionen IFP har på grund av sin ställning som offentlig institution av industriellt och kommersiellt slag till dess dotterbolag, som är allmänrättsliga aktiebolag, som IFP, skulle strida mot kommissionens beslutspraxis, samt att ingen verklig ekonomisk fördel hos den offentliga institutionen IFP och dess dotterbolag har visats i detta fall.
In order to conclude that an enterprise is receiving aid in the form of a guarantee, the Commission must first, in application of point 1.2 of the Guarantees Notice cited above, demonstrate that it dos indeed receive more favourable funding terms.
Enligt punkt 1.2 i 2008 års tillkännagivande om garantier är kommissionen skyldig att på förhand visa att det finns mer förmånliga finansieringsvillkor för att konstatera att ett företag vars juridiska ställning utesluter konkurs- eller insolvensförfaranden är mottagare av stöd i form av garantier.
The French authorities contend that in the opening decision, when examining potential advantages to IFP’s subsidiaries arising out of the existence of an unlimited guarantee for their parent EPIC, the Commission disregarded its own decision-making practice.
I beslutet om att inleda förfarandet förbigår kommissionen dessutom vid granskningen av de potentiella fördelarna för den offentliga institutionen IFP:s dotterbolag sin beslutspraxis när det gäller förekomsten av en obegränsad garanti för den offentliga institutionen av industriellt och kommersiellt slag.
Finally, the French authorities contend that the Commission has not demonstrated the existence of an actual economic advantage to IFP and its subsidiaries, and in the opening decision merely refers to funding terms ‘considered’ more favourable, without providing actual proof.
Slutligen visar kommissionen inte att det finns någon verklig ekonomisk fördel hos den offentliga institutionen IFP och dess dotterbolag, utan den nöjer sig med att i beslutet om att inleda förfarandet hänvisa till de ”erkänt” mer förmånliga finansieringsvillkoren, utan att lägga fram något konkret bevis.
European Union case-law requires the Commission to show that IFP’s EPIC status has in fact enabled it to obtain more favourable funding terms [47].
Enligt Europeiska unionens rättspraxis ska kommissionen i detta fall visa att IFP:s ställning som offentlig institution av industriellt och kommersiellt slag verkligen har medfört att den har fått förmånligare finansieringsvillkor.
The French authorities say that in the course of the procedure they provided evidence to show that IFP’s EPIC status had not procured and would not procure any financial advantage to IFP and its subsidiaries; in particular, the conversion of IFP was carried out with due regard for a general principle of continuity, especially in terms of its activity, organisation, accounting and financial regime (resources and accounting and financial rules) and tax treatment.
De franska myndigheterna har dock under förfarandet översänt ett flertal uppgifter som styrker att IFP:s ställning som offentlig institution av industriellt och kommersiellt slag inte kunnat eller kan ge IFP och dess dotterbolag någon finansiell fördel. Omvandlingen av IFP gjordes bl.a. med hänsyn till en allmän kontinuitetsprincip, särskilt vad beträffar dess verksamhet, organisation, redovisning- och finansieringssystem (redovisnings- och finansmässiga resurser och bestämmelser) samt skattesystem.
The French authorities consider that the factors above demonstrate that:
De franska myndigheterna anser att ovannämnda omständigheter visar följande:
the financial situation of IFP and its subsidiaries is sound, which makes the question of possible bankruptcy and consequently last-resort State intervention irrelevant;
Den finansiella situationen för den offentliga institutionen och dess dotterbolag är god, vilket gör frågan om en eventuell konkurs grundlös och följaktligen även i sista hand en statlig insats.
the terms for the short-term funding of IFP and its subsidiaries are different for each of these entities, and result from specific negotiations conducted on a one-to-one basis with their respective banks;
Finansieringsvillkoren för den offentliga institutionen IFP och dess dotterbolag är olika för var och en av dessa enheter och följer av de särskilda förhandlingar som med personlig anknytning görs med deras respektive banker.
the relations that IFP and its subsidiaries maintain with their suppliers and customers do not give rise to preferential conditions resulting from an expectation on the part of these suppliers and customers of a State guarantee.
Den offentliga institutionen IFP:s och dess dotterbolags relationer med sina leverantörer och kunder ger inte heller upphov till förmånliga villkor till följd av några förväntningar om statlig garanti hos dessa leverantörer och kunder.
The French authorities conclude from this that:
Mot bakgrund av ovanstående drar de franska myndigheterna följande slutsats:
the analysis set out by the Commission in its opening decision is questionable: IFP and its subsidiaries do not enjoy any State guarantee;
Kommissionens analys i sitt beslut om att inleda förfarandet kan bestridas därför att den offentliga institutionen IFP och dess dotterbolag inte åtnjuter någon form av statlig garanti.
the Commission has not demonstrated the existence of an advantage to IFP and its subsidiaries deriving from IFP’s EPIC status;
Kommissionen har inte visat att det finns någon fördel för den offentliga institutionen IFP och dess dotterbolag på grund av IFP:s ställning som offentlig institution av industriellt och kommersiellt slag.
the Commission has not, therefore, demonstrated the existence of State aid to IFP and its subsidiaries.
Kommissionen har följaktligen inte visat förekomsten av statligt stöd till förmån för den offentliga institutionen IFP och dess dotterbolag.
Nonetheless, in order to dispel any doubts on the part of the Commission, the French authorities have indicated that they are willing to implement the following measures if the Commission agrees to close the procedure by a decision finding that no aid is involved, in accordance with Article 7(2) of the Procedural Regulation cited above:
De franska myndigheterna anger dock att de, för att undanröja alla tvivel som kommissionen hyser och om kommissionen går med på att avsluta förfarandet genom ett beslut om att åtgärden inte utgör statligt stöd enligt artikel 7.2 i tillämpningsförordningen, är beredda att genomföra följande åtgärder:
clarification of the Decree implementing the Law of 16 July 1980;
Förtydliga dekretet om tillämpning av lagen av den 16 juli 1980.
incorporation of a reference spelling out the absence of a guarantee in IFP’s contracts involving a claim;
Införa en formulering som förtydligar att det inte finns någon garanti i de avtal som den offentliga institutionen IFP ingår och som medför en skuld.
incorporation of a reference spelling out the absence of a guarantee in the financing contracts of IFP’s subsidiaries.
Införa en formulering som förtydligar att det inte finns någon garanti i de finansieringsavtal som den offentliga institutionen IFP:s dotterbolag ingår.
As specified in recitals 94 to 96 of decision C 56/2007, to which the Commission refers mutatis mutandis, the French authorities propose clarifying the interpretation of the Law of 16 July 1980 by amending the fourth subparagraph of Article 3(1) of the Decree implementing the Law [48].
I enlighet med skälen 94–96 i beslut C 56/2007, som kommissionen i tillämpliga delar hänvisar till, föreslår de franska myndigheterna ett förtydligande av hur lagen av den 16 juli 1980 ska tolkas genom en ändring av artikel 3.1 fjärde stycket i dekretet om tillämpning av lagen.
The proposed amendment is intended, they say, to dispel any misgivings concerning the scope of the expression ‘shall do so’ (y pourvoit) in the organisation of the supervisory power conferred on the prefect or on the supervising authority; the prefect or supervising authority would now have to release resources from the budget of the regional or local authority or the establishment concerned [49].
Ändringen syftar enligt de franska myndigheterna till att undanröja varje tvivel i fråga om räckvidden för uttrycket ombesörja (”y pourvoit”) i fråga om de tillsynsbefogenheter som överförs till prefekten eller tillsynsmyndigheten, vilka hädanefter ska frigöra resurser inom ramen för den offentliga institutionens eller verksamhetens budget.
According to the French authorities, this proposal would prevent the representative of the State, when exercising his supervisory power, from increasing the resources of the authority or establishment concerned by means of a subsidy from the State or an injection of public resources.
Enligt de franska myndigheterna skulle detta förslag utesluta att statens representant, under utövande av dess tillsynsbefogenhet, skulle kunna utöka den berörda institutionens eller verksamhetens resurser genom en statlig subvention eller genom tillskott av statliga medel.
INCORPORATION OF A REFERENCE SPELLING OUT THE ABSENCE OF A GUARANTEE IN IFP’S CONTRACTS INVOLVING A CLAIM
INFÖRANDE AV EN FORMULERING SOM FÖRTYDLIGAR ATT DET INTE FINNS NÅGON GARANTI I DE AVTAL SOM DEN OFFENTLIGA INSTITUTIONEN IFP INGÅR OCH SOM MEDFÖR EN SKULD
As explained in recitals 97 to 100 of decision C 56/2007 cited above, to which the Commission refers mutatis mutandis, the French authorities challenge the Commission’s view [50] that the State can be held liable solely on the grounds of the insolvency of IFP.
I enlighet med skälen 97–100 i beslut C 56/2007, som kommissionen i tillämpliga delar hänvisar till, bestrider de franska myndigheterna kommissionen ståndpunkt, [50] enligt vilken statens ansvar kan åberopas endast på grund av insolvens hos den offentliga institutionen IFP.
However, they put forward a proposal based on the plea of accepted risk ( l’exception de risque accepté, see the judgments of the Council of State in Sille [51] and Meunier [52]) under which, as they suggested in the postal case, IFP’s creditors would be officially informed that their claim does not enjoy a State guarantee and that, in the event of insolvency, the State will not be obliged to substitute itself for the undertaking financially to pay the claim.
De lägger dock fram ett förslag som bygger på undantaget för accepterad risk (jfr Conseil d'États domar i målen Sille [51] och Meunier [52]) och som i likhet med deras förslag i La Poste-ärendet innebär att de officiellt ska bekräfta för den offentliga institutionen IFP:s fordringsägare att deras fordringar inte omfattas av någon statlig garanti och att staten inte kommer att vara skyldig att gå in finansiellt i företagets ställe för att betala fordringsägarna vid fall av insolvens.
Consequently, the parties concerned would be exposing themselves to risk in full knowledge of the facts, and could not claim any right to compensation.
Följaktligen skulle eventuellt berörda parter ha full vetskap om de risker de utsätter sig för och inte kunna åberopa någon rätt till skadestånd.
The French authorities therefore undertake, jointly with IFP, to include the following statement in the financing contract for each transaction (for all instruments covered by a contract):
De franska myndigheterna åtar sig följaktligen att tillsammans med den offentliga institutionen IFP föra in följande kommentar i varje finansieringsavtal (för varje instrument som omfattas av ett avtal):
‘The issue/programme/loan does not enjoy any form of direct or indirect State guarantee. In the event of insolvency, the State would not be obliged to act as financial substitute for IFP for payment of the claim.’
”Emissionen/programmet/lånet omfattas inte av någon form av direkt eller indirekt statlig garanti. Vid insolvens är staten inte skyldig att infria IFP:s skuld.”
As explained in recital 101 of decision C 56/2007 cited above, to which the Commission refers mutatis mutandis, the French authorities have also noted the misgivings set out by the Commission in recital 71 of the opening decision, which indicated that the plea of accepted risk was a rule established by case-law that could develop; that it was based on secondary law instruments which could be annulled in the event of conflict; and, finally, that the proposal of the French authorities did not cover all possible scenarios, since debts could be not only financial but also commercial or other forms of debt again.
I enlighet med skäl 101 i beslut C 56/2007, till vilket kommissionen i tillämpliga delar hänvisar, har de franska myndigheterna dessutom beaktat kommissionens tvivel i skäl 71 i beslutet om att inleda förfarandet, dvs. dels att undantaget för accepterad risk är en regel som har etablerats genom rättspraxis och som kan förändras, dels att den regeln bygger på sekundärrättsakter som kan upphävas vid en tvist, samt slutligen att de franska myndigheternas förslag inte täcker alla former eftersom skulderna inte är enbart finansiella utan även kommersiella eller av annat slag.
As specified in recitals 102 to 104 of decision C 56/2007, to which the Commission refers mutatis mutandis, after reiterating their opposition in principle to the Commission’s position that the State may incur strict liability solely on the grounds of IFP’s the lack of assets, the French authorities have provided additional information to address these misgivings:
I enlighet med skälen 102–104 i beslut C 56/2007, till vilka kommissionen i tillämpliga delar hänvisar, och efter att ha påmint om sin principiella invändning vad beträffar kommissionens ståndpunkt rörande statens strikta ansvar enbart på grund av att den offentliga institutionen IFP har otillräckliga tillgångar, gör de franska myndigheterna följande tillägg för att besvara dessa tvivel:
The French authorities consider that the Commission’s first objection would seem to say that even if there is no actual provision to this effect in the national law of a Member State, the mere risk of a change in the case-law, i.e. a change in national law, is enough to create State aid.
De franska myndigheterna anser att kommissionens första invändning bygger på att även om en medlemsstats nationella lagstiftning inte innehåller någon sådan bestämmelse är själva risken för en ändring i rättspraxis, det vill säga en ändring av den nationella lagstiftningen, tillräcklig för att anse att det föreligger statligt stöd.
The Commission cannot argue that there is State aid because of a possible change in the law, which in this case is highly improbable, the plea of accepted risk being a general principle of public law that has been confirmed by case-law on many occasions, has never been contradicted, and has been widely commented.
Kommissionen kan inte bedöma förekomsten av statligt stöd utifrån en eventuell ändring av lagstiftningen, som dessutom är ytterst osannolik i det aktuella fallet eftersom undantaget för accepterad risk är en generell allmänrättslig princip som har bekräftats genom rättspraxis ett flertal gånger, aldrig har ifrågasatts och har förklarats ingående.
Concerning the second objection, the French authorities recognise that statute law and regulations take precedence over contracts, and that a disputed clause can always be annulled.
När det gäller den andra invändningen erkänner de franska myndigheterna att lagar och förordningar har företräde framför avtal och att ett omtvistat avtalsvillkor alltid kan upphävas.
However, they consider that the objection does not in fact refer to any higher-ranking text, that it is not substantiated, and therefore has no weight.
De anser dock att denna invändning inte åberopar någon rättsakt med överordnat värde, att den inte har något stöd och följaktligen inte är befogad.
Finally, as regards the third objection, the French authorities consider that it is based on a mere supposition of a possible belief or expectation among suppliers that their claims enjoy a State guarantee, a supposition which cannot by itself serve to demonstrate the existence of an advantage, but must be corroborated by information establishing that IFP and its subsidiaries have actually benefited from an economic advantage of this kind.
Slutligen anser de franska myndigheterna, när det gäller den tredje invändningen, att den bygger på rena antaganden eller förväntningar hos leverantörerna rörande en statlig garanti för deras fordringar, antaganden som i sig inte kan ligga till grund för förekomsten av en fördel, utan som måste bekräftas av något som fastställer att den offentliga institutionen IFP och dess dotterbolag verkligen har åtnjutit en sådan ekonomisk fördel.