natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Day 5 Inject 0,5 mL (5 mg/mouse) of BrdU (10 mg/mL) solution intra-peritoneally.
Dag 5 Injicera 0,5 ml (5 mg/mus) BrdU-lösning (10 mg/ml) intraperitonealt.
Day 6 Record the weight of each animal and any clinical observation.
Dag 6 Registrera vikten för varje djur och eventuella kliniska observationer.
Approximately 24 hours (24 h) after BrdU injection, humanely kill the animals.
Avliva djuren skonsamt cirka 24 timmar efter BrdU-injektionen.
Details and diagrams of the lymph node identification and dissection can be found in reference (17).
Närmare uppgifter och scheman för identifiering och dissekering av noder finns i hänvisning (17).
To further monitor the local skin response in the main study, additional parameters such as scoring of ear erythema or ear thickness measurements (obtained either by using a thickness gauge, or ear punch weight determinations at necropsy) may be included into the study protocol.
För ytterligare kontroll av lokal hudrespons i huvudundersökningen kan tilläggsparametrar såsom gradering av örats hudrodnad eller mätningar av örats tjocklek (med tjockleksmätare eller genom vägning av utstansad bit vid obduceringen) införlivas i undersökningsprotokollet.
From each mouse, a single-cell suspension of lymph node cells (LNC) excised bilaterally is prepared by gentle mechanical disaggregation through 200 micron-mesh stainless steel gauze or another acceptable technique for generating a single-cell suspension (e.g. use of a disposable plastic pestle to crush the lymph nodes followed by passage through a #70 nylon mesh).
För varje mus bereds en suspension med enskilda celler av lymfnodsceller (LNC) från de bilateralt bortskurna lymfnoderna genom försiktig mekanisk sönderdelning med hjälp av ett nät av rostfritt stål (200 mesh) eller annan godkänd teknik för beredning av en suspension med enskilda celler (t.ex. sönderdelning av lymfnoderna i en engångsmortel av plast åtföljt av passage genom ett nylonnät (70 mesh)).
The procedure for preparing the LNC suspension is critical in this assay and therefore every operator should establish the skill in advance.
Förfarandet för beredning av LNC-suspensionen är kritiskt för detta test och därför bör varje laboratorium se till att färdigheterna övas in på förhand.
In each case, the target volume of the LNC suspension should be adjusted to a determined optimised volume (approximately 15 mL).
För varje fall ska målvolymen hos LNC-suspensionen justeras till en bestämd optimerad volym (cirka 15 ml).
The optimised volume is based on achieving a mean absorbance of the NC group within 0,1-0,2.
Den optimerade volymen baserar sig på att man för den negativa kontrollen ska få en genomsnittsabsorbans inom 0,1–0,2.
Determination of cellular proliferation (measurement of BrdU content in DNA of lymphocytes)
Bestämning av cellproliferation (mätning av BrdU-innehållet i lymfocyternas DNA)
BrdU is measured by ELISA using a commercial kit (e.g. Roche Applied Science, Mannheim, Germany, Catalogue Number 11 647 229 001).
BrdU mäts i ELISA med hjälp av ett kommersiellt tillgängligt kit (t.ex. Roche Applied Science, Mannheim, Tyskland, katalognummer 11 647 229 001).
Briefly, 100 μL of the LNC suspension is added to the wells of a flat-bottom microplate in triplicate.
Mätningen går i huvuddrag ut på att 100 μl LNC-suspension överförs till brunnarna i en flatbottnad mikrotiterplatta i tre uppsättningar.
After fixation and denaturation of the LNC, anti-BrdU antibody is added to each well and allowed to react.
Efter fixering och denaturering av LNC tillsätts anti-BrdU-antikropp till varje brunn och tillåts reagera.
Subsequently the anti-BrdU antibody is removed by washing and the substrate solution is then added and allowed to produce chromogen.
Därefter avlägsnas anti-BrdU-antikroppen genom tvättning och substratlösning tillsätts så att kromogen kan bildas.
Absorbance at 370 nm with a reference wavelength of 492 nm is then measured.
Därefter mäts absorbansen vid 370 nm med en referensvåglängd på 492 nm.
In all cases, assay test conditions should be optimised (see paragraph 26).
Under alla omständigheter gäller att testningsbetingelserna bör optimeras (se punkt 26).
Monitoring plans should include criteria to promptly identify those mice exhibiting systemic toxicity, excessive local skin irritation, or corrosion of skin for euthanasia (31).
Övervakningsplanerna bör inbegripa kriterier för omedelbar identifiering av tecken på systemisk toxicitet, särskilt kraftig hudirritation eller hudkorrosion så att berörda djur kan avlivas (31).
The SI is derived by dividing the mean BrdU labelling index/mouse within each test substance group and the PC group by the mean BrdU labelling index for the solvent/VC group.
Stimulationsindex erhålls genom att genomsnittligt värde för BrdU-märkningsindex/djur inom varje testämnesgrupp och den positiva kontrollgruppen divideras med genomsnittligt värde för BrdU-märkningsindex för kontrollgruppen för lösningsmedel/vehikel.
The BrdU labelling index is defined as:
BrdU-märkningsindex definieras enligt följande:
BrdU labelling index = (ABSem – ABS blankem) – (ABSref – ABS blankref)
BrdU-märkningsindex = (ABSem – ABS blankem) – (ABSref – ABS blankref)
Where: em = emission wavelength; and ref = reference wavelength.
där em = emissionsvåglängd och ref = referensvåglängd.
The decision process regards a result as positive when SI ≥ 1,6 (10).
Vid bedömning av resultaten anses ett resultat vara positivt när SI ≥ 1,6 (10).
However, the strength of the dose-response relationship, the statistical significance and the consistency of the solvent/vehicle and PC responses may also be used when determining whether a borderline result (i.e. SI value between 1,6 and 1,9) is declared positive (3) (6) (32).
Man kan dock även använda styrkan på dos-responsförhållandets samt den statistiska signifikansen och enhetligheten hos responsen i kontrollgruppen för lösningsmedel/vehikel och i den positiva kontrollen när man fastställer huruvida ett gränsresultat (dvs. SI-värde mellan 1,6 och 1,9) ska anses vara positivt (3) (6) (32).
For a borderline positive response between an SI of 1,6 and 1,9, users may want to consider additional information such as dose-response relationship, evidence of systemic toxicity or excessive irritation, and where appropriate, statistical significance together with SI values to confirm that such results are positives (10).
För ett gränsresultat för positiv respons där SI-värdet ligger mellan 1,6 och 1,9 vill man kanske beakta tilläggsinformation såsom dos-responsförhållandet, tecken på systemisk toxicitet eller särskilt kraftig irritation och, där det är lämpligt, statistisk signifikans tillsammans med SI-värden för att bekräfta att resultaten är positiva (10).
Consideration should also be given to various properties of the test substance, including whether it has a structural relationship to known skin sensitisers, whether it causes excessive skin irritation in the mouse, and the nature of the dose-response observed.
Likaså bör man beakta testämnets olika egenskaper, inbegripet eventuell strukturell släktskap med kända hudsensibiliserande ämnen, huruvida ämnet orsakar särskilt kraftig hudirritation hos mössen samt naturen hos det iakttagna förhållandet mellan dos och respons.
These and other considerations are discussed in detail elsewhere (4).
Dessa och andra aspekter diskuteras närmare i andra källor (4).
Data should be summarised in tabular form showing the individual animal BrdU labelling index values, the group mean BrdU labelling index/animal, its associated error term (e.g. SD, SEM), and the mean SI for each dose group compared against the concurrent solvent/vehicle control group.
Data sammanställs i tabellform med angivelse av värdena för BrdU-märkningsindex per djur, gruppens medelvärde för BrdU-märkningsindex per djur, den associerade feltermen (t.ex. SD, SEM) och medelvärdet för stimulationsindex för varje dosgrupp jämfört med den parallella kontrollgruppen för lösningsmedel/vehikel.
source, lot number, and manufacturer’s quality assurance/quality control data (antibody sensitivity and specificity and the limit of detection) for the ELISA kit;
ELISA-satsens ursprung, satsnummer och kvalitetsförsäkran/kvalitetskontrolldata (antikroppskänslighet samt detektionsspecificitet och -gräns).
individual weights of mice at start of dosing and at scheduled humane kill; as well as mean and associated error term (e.g. SD, SEM) for each treatment group;
Mössens individuella vikt vid doseringsstart och vid schemalagd skonsam avlivning samt medelvärde och associerad felterm (t.ex. SD, SEM) för varje behandlingsgrupp.
a table of individual mouse BrdU labelling indices and SI values for each treatment group;
En tabell med BrdU-märkningsindex per mus och SI-värden per behandlingsgrupp.
mean and associated error term (e.g. SD, SEM) for BrdU labelling index/mouse for each treatment group and the results of outlier analysis for each treatment group;
Medelvärde och associerad felterm (t.ex. SD, SEM) för BrdU-märkningsindex per mus för varje behandlingsgrupp och resultaten från analys av utanförliggande värden för varje behandlingsgrupp.
NIH Publication No 10-7552A/B.
NIH Publication No. 10–7552A/B.
Available at: [http://iccvam.niehs.nih.gov/methods/immunotox/llna-ELISA/TMER.htm]
Finns på: http://iccvam.niehs.nih.gov/methods/immunotox/llna-ELISA/TMER.htm
Available at: [http://iccvam.niehs.nih.gov/docs/immunotox_docs/LLNAPRPRept2009.pdf]
Finns på: http://iccvam.niehs.nih.gov/docs/immunotox_docs/LLNAPRPRept2009.pdf
Available at: [http://iccvam.niehs.nih.gov/methods/acutetox/Tox_workshop.htm].
Finns på: http://iccvam.niehs.nih.gov/methods/acutetox/Tox_workshop.htm.
The term is often used interchangeably with “concordance” to mean the proportion of correct outcomes of a test method (33).
Detta begrepp används ofta omväxlande med ’konkordans’ för att beskriva andelen korrekta resultat med en testmetod (33).
A benchmark substance should have the following properties: (i) a consistent and reliable source(s); (ii) structural and functional similarity to the class of substances being tested; (iii) known physical/chemical characteristics; (iv) supporting data on known effects; and (v) known potency in the range of the desired response.
Ett referensämne ska ha följande egenskaper: i) en eller flera enhetliga och tillförlitliga källor, ii) strukturell och funktionell likhet med den ämnesklass som testas, iii) kända fysikalisk-kemiska egenskaper, iv) stödjande data om kända effekter och v) känd styrka inom det önskade responsområdet.
False negative A test substance incorrectly identified as negative or non-active by a test method, when in fact it is positive or active (33).
Falsk negativt Ett testämne som felaktigt har identifierats som negativt eller icke-aktivt genom en testmetod när ämne i själva verket är positivt eller aktivt (33).
False positive A test substance incorrectly identified as positive or active by a test, when in fact it is negative or non-active (33).
Falskt positivt Ett testämne som felaktigt har identifierats som positivt eller aktivt genom en testmetod när ämne i själva verket är negativt eller icke-aktivt (33).
Inter-laboratory reproducibility A measure of the extent to which different qualified laboratories, using the same protocol and testing the same test substance, can produce qualitatively and quantitatively similar results.
Reproducerbarhet mellan laboratorier Ett mått på i hur stor utsträckning olika kvalificerade laboratorier kan producera kvalitativt och kvantitativt liknande resultat, med användning av samma protokoll och samma testämne.
It is assessed by calculating intra- and inter-laboratory reproducibility (33).
Den bedöms genom att man beräknar reproducerbarheten inom och mellan laboratorier (33).
These Reference Chemicals are a subset of the Reference Chemicals used in the validation study.
Dessa referenskemikalier är en underuppsättning av de referenskemikalier som användes i valideringsstudien.
In vivo score in accordance with B.4 and OECD Test Guideline 404 (4).
In vivo-gradering enligt B.4 och OECD:s testriktlinje 404 (4).
Under this Test Method, the UN GHS optional Category 3 (mild irritants) (1) is considered as No Category.
I denna testmetod betraktas FN:s valfria GHS-kategori 3 (svagt irriterande ämnen) (1) som ’ingen kategori’.
The UN GHS optional Category3 is not applicable under the EU CLP.
FN:s valfria GHS-kategori 3 är inte tillämplig enligt CLP-förordningen.
Van Och, F.M.M., Slob, W., De Jong, W.H., Vandebriel, R.J. and Van Loveren, H. (2000), A quantitative method for assessing the sensitising potency of low molecular weight chemicals using a local lymph node assay: employment of a regression method that includes determination of uncertainty margins, Toxicol., 146, 49-59.
Van Och, F.M.M., Slob, W., De Jong, W.H., Vandebriel, R.J. och Van Loveren, H. (2000), A quantitative method for assessing the sensitising potency of low molecular weight chemicals using a local lymph node assay: employment of a regression method that includes determination of uncertainty margins, Toxicol., 146, 49–59.
Complete supporting information for the specific RhE model used including its performance.
Fullständig stödjande information för den specifika RhE-modell som använts, inklusive modellens prestanda.
This should include, but is not limited to;
Informationen ska omfatta men inte vara begränsad till följande:
Reference to historical data of the model.
Hänvisning till historiska uppgifter om modellen.
This should include, but is not limited to:
Dessa ska omfatta men inte vara begränsade till följande:
EC-ECVAM (2009), Statement on the “Performance under UN GHS of three in vitro assays for skin irritation testing and the adaptation of the Reference Chemicals and Defined Accuracy Values of the ECVAM skin irritation Performance Standards”, issued by the ECVAM Scientific Advisory Committee (ESAC30), 9 April 2009.
EC-ECVAM (2009), Statement on the ’Performance under UN GHS of three in vitro assays for skin irritation testing and the adaptation of the Reference Chemicals and Defined Accuracy Values of the ECVAM skin irritation Performance Standards’, issued by the ECVAM Scientific Advisory Committee (ESAC30), 9 April 2009.
M. and Botham, P. (2001), A prevalidation study on in vitro tests for acute skin irritation, Results and evaluation by the Management Team, Toxicol. in Vitro 15, 57-93.
M. och Botham, P. (2001), A prevalidation study on in vitro tests for acute skin irritation, Results and evaluation by the Management Team, Toxicol. in Vitro 15, 57–93.
Cotovio, J., Grandidier, M.-H., Portes, P., Roguet, R. and Rubinsteen, G. (2005), The in vitro acute skin irritation of chemicals: optimisation of the EPISKIN prediction model within the framework of the ECVAM validation process, ATLA 33, 329-349.
Cotovio, J., Grandidier, M.-H., Portes, P., Roguet, R. och Rubinsteen, G. (2005), The in vitro acute skin irritation of chemicals: optimisation of the EPISKIN prediction model within the framework of the ECVAM validation process, ATLA 33, 329–349.
Zuang, V., Balls, M., Botham, P.A., Coquette, A., Corsini, E., Curren, R.D., Elliot, G.R., Fentem, J.H., Heylings, J.R., Liebsch, M., Medina, J., Roguet, R., van De Sandt, J.J.M., Wiemann, C. and Worth, A. (2002), Follow-up to the ECVAM prevalidation study on in vitro tests for acute skin irritation, The European Centre for the Validation of Alternative Methods Skin Irritation Task Force report 2, ATLA 30, 109-129.
Zuang, V., Balls, M., Botham, P.A., Coquette, A., Corsini, E., Curren, R.D., Elliot, G.R., Fentem, J.H., Heylings, J.R., Liebsch, M., Medina, J., Roguet, R., van De Sandt, J.J.M., Wiemann, C. och Worth, A. (2002), Follow-up to the ECVAM prevalidation study on in vitro tests for acute skin irritation, The European Centre for the Validation of Alternative Methods Skin Irritation Task Force report 2, ATLA 30, 109–129.
Spielmann, H., mailto:Hoffmann, S., Liebsch, M., Botham, P., Fentem, J., Eskes, C., Roguet, R., Cotovio, J., Cole, T., Worth, A., Heylings, J., Jones, P., Robles, C., Kandárová, H., mailto:Gamer, A., Remmele, M., Curren, R., Raabe, H., Cockshott, A., Gerner, I. and Zuang, V. (2007), The ECVAM international validation study on in vitro tests for acute skin irritation: Report on the validity of the EPISKIN and EpiDerm assays and on the skin integrity function test, ATLA 35, 559-601.
Spielmann, H., mailto: Hoffmann, S., Liebsch, M., Botham, P., Fentem, J., Eskes, C., Roguet, R., Cotovio, J., Cole, T., Worth, A., Heylings, J., Jones, P., Robles, C., Kandárová, H., mailto: Gamer, A., Remmele, M., Curren, R., Raabe, H., Cockshott, A., Gerner, I. och Zuang, V. (2007), The ECVAM international validation study on in vitro tests for acute skin irritation: Report on the validity of the EPISKIN and EpiDerm assays and on the skin integrity function test, ATLA 35, 559–601.
Eskes, C., Cole, T., Hoffmann, S., Worth, A., Cockshott, A., Gerner, I. and Zuang, V. (2007), The ECVAM international validation study on in vitro tests for acute skin irritation: selection of test chemicals, ATLA 35, 603-619.
Eskes, C., Cole, T., Hoffmann, S., Worth, A., Cockshott, A., Gerner, I. och Zuang, V. (2007), The ECVAM international validation study on in vitro tests for acute skin irritation: selection of test chemicals, ATLA 35, 603–619.
Jirova, D., Liebsch, M., Basketter, D., Spiller, E., Kejlova, K., Bendova, H., Marriott, M. and Kandarova, H. (2007), Comparison of human skin irritation and photo-irritation patch test data with cellular in vitro assays and animal in vivo data, ALTEX, 14, 359-365.
Jirova, D., Liebsch, M., Basketter, D., Spiller, E., Kejlova, K., Bendova, H., Marriott, M. och Kandarova, H. (2007), Comparison of human skin irritation and photo-irritation patch test data with cellular in vitro assays and animalin vivo data, ALTEX, 14, 359–365.
Jírová, D., Basketter, D., Liebsch, M., Bendová, H., Kejlová, K., Marriott, M. and Kandárová, H. (2010), Comparison of human skin irritation patch test data with in vitro skin irritation assays and animal data, Contact Dermatitis, 62, 109-116.
Jírová, D., Basketter, D., Liebsch, M., Bendová, H., Kejlová, K., Marriott, M. och Kandárová, H. (2010), Comparison of human skin irritation patch test data with in vitro skin irritation assays and animal data, Contact Dermatitis, 62, 109–116.
In addition to using the MNvit assay to identify chemicals (substances and mixtures) that induce micronuclei, the use of a cytokinesis block, immunochemical labelling of kinetochores, or hybridisation with centromeric/telomeric probes (fluorescence in situ hybridisation (FISH)), also can provide information on the mechanisms of chromosome damage and micronucleus formation (5) (6) (7) (8) (9) (10) (11) (12) (13) (14) (15) (16).
Utöver MNvit-metoden för att identifiera kemikalier (ämnen och blandningar) som inducerar mikrokärnor kan man även använda blockering av cytokines, immunokemisk märkning av kinetochorer eller hybridisering med centromeriska/telomeriska prober (FISH-teknik, Fluorescens In Situ Hybridisation) för att få information om mekanismerna för kromosomskador och bildningen av mikrokärnor (5) (6) (7) (8) (9) (10) (11) (12) (13) (14) (15) (16).
The labelling and hybridisation procedures can be used when there is an increase in micronucleus formation and the investigator wishes to determine if the increase was the result of clastogenic and/or aneugenic events.
Märknings- och hybridiseringsteknik kan användas när det förekommer ökad bildning av mikrokärnor och man vill slå fast om ökningen är resultatet av klastogena och/eller aneugena händelser.
The use of a DNA specific stain (e.g. acridine orange (61) or Hoechst 33258 plus pyronin-Y (62)) can eliminate some of the artefacts associated with using a non-DNA specific stain.
Användningen av ett DNA-specifikt färgämne (t.ex. akridinorange (61) eller Hoechst 33258 plus pyronin-Y (62)) kan eliminera några av de artefakter som är associerade med färgämnen som inte är DNA-specifika.
Anti-kinetochore antibodies, FISH with pancentromeric DNA probes, or primed in situ labelling with pancentromere-specific primers, together with appropriate DNA counterstaining, can be used to identify the contents (chromosome/chromosomal fragment) of micronuclei if mechanistic information of their formation is of interest (15) (16).
Anti-kinetochor-antikroppar, FISH-teknik med pancentromera DNA-prober eller primad in situ-märkning med pancentromerspecifik primer, tillsammans med lämplig DNA-motfärgning kan användas för att identifiera innehållet (kromosom/kromosomfragment) av mikrokärnor om man är intresserad av mekanismer för hur de bildas (15) (16).
Other methods for differentiation between clastogens and aneugens may be used if they have been shown to be effective.
Andra metoder för differentiering mellan klastogener och aneugener kan användas om de har visat sig vara effektiva.
Parry, J.M. and Sors, A. (1993), The detection and assessment of the aneugenic potential of environmental chemicals: the European Community aneuploidy project, Mutation Res., 287, 3-15.
Parry, J.M. och Sors, A. (1993), The detection and assessment of the aneugenic potential of environmental chemicals: the European Community aneuploidy project, Mutation Res., 287, 3–15.
Migliore, L., Bocciardi, R., Macri, C. and Lo Jacono, F. (1993), Cytogenetic damage induced in human lymphocytes by four vanadium compounds and micronucleus analysis by fluorescence in situ hybridization with a centromeric probe, Mutation Res., 319, 205-213.
Migliore, L., Bocciardi, R., Macri, C. och Lo Jacono, F. (1993), Cytogenetic damage induced in human lymphocytes by four vanadium compounds and micronucleus analysis by fluorescence in situ hybridization with a centromeric probe, Mutation Res., 319, 205–213.
Norppa, H., Renzi, L. and Lindholm, C. (1993), Detection of whole chromosomes in micronuclei of cytokinesis-blocked human lymphocytes by antikinetochore staining and in situ hybridization, Mutagenesis, 8, 519-525.
Norppa, H., Renzi, L. och Lindholm, C. (1993), Detection of whole chromosomes in micronuclei of cytokinesis-blocked human lymphocytes by antikinetochore staining and in situ hybridization, Mutagenesis, 8, 519–525.
Zijno, P., Leopardi, F., Marcon, R. and Crebelli, R. (1996), Analysis of chromosome segregation by means of fluorescence in situ hybridization: application to cytokinesis-blocked human lymphocytes, Mutation Res., 372, 211-219.
Zijno, P., Leopardi, F., Marcon, R. och Crebelli, R. (1996), Analysis of chromosome segregation by means of fluorescence in situ hybridization: application to cytokinesis-blocked human lymphocytes, Mutation Res., 372, 211–219.
Oliver, J., Meunier, J.-R., Awogi, T., Elhajouji, A., Ouldelhkim, M.-C., Bichet, N., Thybaud, V., Lorenzon, G., Marzin, D. and Lorge, E. (2006), SFTG International collaborative study on the in vitro micronucleus test, V. Using L5178Y cells, Mutation Res., 607, 125-152.
Oliver, J., Meunier, J.-R., Awogi, T., Elhajouji, A., Ouldelhkim, M.-C., Bichet, N., Thybaud, V., Lorenzon, G., Marzin, D. och Lorge, E. (2006), SFTG International collaborative study on the in vitro micronucleus test, V. Using L5178Y cells, Mutation Res., 607, 125–152.
Albertini, S., Miller, B., Chetelat, A.A. and Locher, F. (1997), Detailed data on in vitro MNT and in vitro CA: industrial experience, Mutation Res., 392, 187-208.
Albertini, S., Miller, B., Chetelat, A.A. and Locher, F. (1997), Detailed data on in vitro MNT och in vitro CA: industrial experience, Mutation Res., 392, 187–208.
Miller, B., Albertini, S., Locher, F., Thybaud, V. and Lorge, E. (1997), Comparative evaluation of the in vitro micronucleus test and the in vitro chromosome aberration test: industrial experience, Mutation Res., 392, 45-59.
Miller, B., Albertini, S., Locher, F., Thybaud, V. och Lorge, E. (1997), Comparative evaluation of the in vitro micronucleus test and the in vitro chromosome aberration test: industrial experience, Mutation Res., 392, 45–59.
Kersten, B., Zhang, J., Brendler Schwaab, S.Y., Kasper, P. and Müller, L. (1999), The application of the micronucleus test in Chinese hamster V79 cells to detect drug-induced photogenotoxicity, Mutation Res. 445, 55-71.
Kersten, B., Zhang, J., Brendler Schwaab, S.Y., Kasper, P. och Müller, L. (1999), The application of the micronucleus test in Chinese hamster V79 cells to detect drug-induced photogenotoxicity, Mutation Res. 445, 55–71.