natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In § 10(5) of the new Verbandsordnung rules were introduced for calculating the cost of the epidemic reserve.
Genom § 10 femte stycket i den nya Verbandsordnung införs bestämmelser för att beräkna kostnaderna för reservkapaciteten.
In line with the Fraunhofer study, a proportion of the total capacity costs are allocated to the prescribed epidemic reserve.
I enlighet med Fraunhoferutlåtandet ska den föreskrivna reservkapaciteten utgöra en proportionell andel av de totala kapacitetskostnaderna.
The Verbandsordnung and the annual budget statutes set out the parameters needed to calculate the costs.
I Verbandsordnung och de årliga budgetreglementena anges de parametrar som krävs för kostnadsberäkningen.
The Commission has checked that the parameters are objective and reasonable and the calculation method is set out unequivocally and transparently.
Kommissionen har kontrollerat att dessa parametrar utgörs av objektivt mätbara uppgifter och att beräkningssättet fastställs på ett entydigt och öppet sätt.
For the years from 2010 the annual contributions are therefore determined in advance on the basis of objective and transparent parameters.
För åren från och med 2010 ska de årliga bidragen därför fastställas i förväg på grundval av objektiva och öppna parametrar.
For the year 2009, on the other hand, the rules for calculating the cost, the budget statute and the size of the annual contribution were fixed retroactively and not in advance.
För år 2009 har däremot bestämmelserna om kostnadsberäkning, budgetreglementet och nivån på det årliga bidraget fastställts retroaktivt och inte i förväg.
The second Altmark criterion is therefore not met for the year 2009.
Det andra Altmarkkriteriet har därför hur som helst inte uppfyllts för 2009.
The third Altmark criterion requires that the compensation should not exceed what is necessary to cover, wholly or partially, the costs of fulfilling public service obligations taking account of the income obtained and an appropriate profit from the fulfilment of these obligations.
Enligt det tredje Altmarkkriteriet får ersättningen inte överstiga vad som krävs för att täcka alla eller en del av de kostnader som har uppkommit i samband med skyldigheterna att tillhandahålla allmännyttiga tjänster, med hänsyn tagen till de intäkter som därvid har erhållits och till en rimlig vinst.
In calculating the cost of fulfilling the public service obligation, the Commission applies the net-avoided-cost method [50].
Vid beräkningen av kostnaderna för att fullgöra skyldigheten att tillhandahålla allmännyttiga tjänster använder sig kommissionen av nettokostnadsmetoden [50].
The net costs that are necessary or ought to be necessary to fulfil the obligation to provide public services are calculated as the difference between the net costs of the service provider arising from fulfilment of the public service obligation and the service provider’s net costs without that obligation.
Enligt denna metod beräknas den nettokostnad som är nödvändig, eller förväntas vara nödvändig, för att fullgöra skyldigheterna i samband med tillhandahållandet av den allmännyttiga tjänsten som skillnaden mellan nettokostnaden för tjänsteleverantören för att fullgöra skyldigheten och nettokostnaden eller vinsten för samma tjänsteleverantör utan denna skyldighet.
Particular care has to be taken to ensure that the costs or revenue that the service provider would not bear or earn if there were no public service obligation are correctly evaluated.
Vederbörlig uppmärksamhet bör ägnas åt att korrekt bedöma de kostnader som tjänsteleverantören väntas undvika och de intäkter som väntas utebli i avsaknad av en skyldighet att tillhandahålla allmännyttiga tjänster.
In calculating the net costs, the advantage to the provider of the service of general economic interest should be examined, if possible including immaterial advantages [51].
Vid nettokostnadsberäkningen bör fördelarna, även immateriella värden i den mån det är möjligt, bedömas för den som tillhandahåller en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse [51].
Under § 10(2) of the Verbandsordnung of 2 February 2010 the size of the epidemic reserve to be maintained from 2009 is set at 7110 tonnes, which are to be processed within a period of six weeks.
När det gäller reservkapacitetens omfattning anges i § 10 andra stycket i Verbandsordnung av den 2 februari 2010 att det från och med 2009 ska tillhandahållas en reservkapacitet på 7110 ton, som ska bearbetas inom en sexveckorsperiod.
In terms of tonnes per week, the ZT therefore has to take steps to ensure that in the event of an epidemic 1185 tonnes a week over and above the normal quantities can be processed over a period of six weeks [52].
Omräknat till ton per vecka ska alltså ZT vidta åtgärder för att under en sexveckorsperiod kunna bearbeta ytterligare 1185 ton per vecka om det skulle förekomma fall/utbrott av sjukdom [52].
Germany argues that the annual contributions compensate for the net costs that the ZT incurs by maintaining the epidemic reserve.
Tyskland hävdar att de årliga bidragen utgjorde kompensation för ZT:s nettokostnader för att tillhandahålla reservkapaciteten.
Although the Verbandsordnung only contained an explicit obligation to maintain an epidemic reserve since it was amended on 2 February 2010, the ZT kept an epidemic reserve before that and had to bear the costs that this entailed.
Även om den uttryckliga skyldigheten att tillhandahålla reservkapacitet fastställdes först i den ändrade lydelsen av Verbandsordnung av den 2 februari 2010, tillhandahöll ZT samma reservkapacitet redan dessförinnan och måste bära kostnaderna för detta.
In particular, under the rules on charges in Rhineland-Palatinate the ZT was not able to include these costs in the charges for the disposal of category 1 and 2 material.
Men framför allt avgiftsbestämmelserna i Rheinland-Pfalz gjorde att ZT inte kunde räkna in dessa kostnader i avgifterna för bortskaffande av kategori 1- och kategori 2-material.
Relying on the Fraunhofer study, Germany calculates the costs of the epidemic reserve as roughly half of the entire costs of the facilities, since the utilisation rate of the technically possible capacity of the facilities during the week — i.e. in 5-day 3-shift operation — is less than 50 %.
Med stöd av Fraunhoferutlåtandet beräknar Tyskland att nettokostnaderna för reservkapaciteten uppgår till ungefär hälften av de totala anläggningskostnaderna för perioden 2002–2009, eftersom anläggningarnas tekniska kapacitet – dvs. drift med treskift under fem dagar – utnyttjades till mindre än 50 % under arbetsveckan.
The Commission will show in the following paragraphs that contrary to Germany’s calculations, the ZT did not incur any net costs as a result of maintaining an epidemic reserve of the prescribed size.
Kommissionen kommer här nedan att visa att Tysklands beräkningar inte stämmer, eftersom tillhandahållandet av den föreskrivna reservkapaciteten inte medförde några nettokostnader för ZT.
The costs cited by Germany comprise the cost of the operationally available spare capacity, which have to be covered by charges, and the cost of spare capacity resulting from the under-utilisation of the plants.
De kostnader som Tyskland anger omfattar dels kostnader för tillgänglig fri driftskapacitet, som ska täckas genom avgifter och vederlag, dels kostnader för fri kapacitet, som uppstår till följd av att anläggningarna underutnyttjas.
Coverage of the prescribed epidemic reserve by the ZT’s unused operational capacity
Föreskriven reservkapacitet som täcks genom ZT:s tillgängliga fria driftskapacitet
The 1991 Böckenhoff report examined for the first time whether a larger disposal plant needed to be built in order to ensure sufficient capacity in the event of an epidemic.
I Böckenhoffutlåtandet från 1991 behandlades för första gången frågan om det är nödvändigt att bygga en större bortskaffningsanläggning än vad som krävs för normal drift för att ha tillräcklig kapacitet om det skulle förekomma fall/utbrott av sjukdom.
It came to the opposite conclusion, since in normal operation the disposal plant runs in 5-day 2-shift operation and the operational spare capacity of the third shift was considered to be an adequate epidemic reserve.
Här kommer man fram till en motsatt slutsats, eftersom bortskaffningsanläggningen vid normal drift endast körs i tvåskift under fem dagar och den fria driftskapacitet som det tredje skiftet utgör bedöms utgöra tillräcklig reservkapacitet.
In the course of time many disposal undertakings have gone over to partial use of the third shift, even in normal operation, or to running one or two shifts on Saturdays at times when there are peaks in the quantities for disposal.
Efterhand har många bortskaffningsföretag övergått till att använda sig av treskift även vid normal drift eller att köra ett eller två skift på lördagen om det skulle uppstå belastningstoppar.
This means that there is better capacity utilisation in normal operation and greater use will have to be made of the available spare capacity at the weekend in the event of an epidemic.
Detta innebär att man har ett högre kapacitetsutnyttjande vid normal drift och i ökad utsträckning måste använda sig av den fria kapacitet som finns tillgänglig under helgerna om det skulle förekomma fall/utbrott av sjukdom.
However, detailed calculations for various scenarios in more recent technical literature [53] have confirmed the basic findings of the Böckenhoff report that no additional investment in spare capacity is necessary to combat epidemics, but rather that the available spare capacity in the shape of the third shift during the week and shifts at the weekend are sufficient for the disposal of the extra animal carcases resulting from an epidemic.
I senare facklitteratur [53] bekräftas också grundtesen i Böckenhoffutlåtandet genom detaljerade beräkningar: att man inte behöver göra några ytterligare investeringar i fri kapacitet med avseende på sjukdomsbekämpning, utan att den fria kapacitet som blir tillgänglig genom det tredje skiftet under arbetsveckan samt under helgskiften är tillräcklig för att bortskaffa de djurkroppar som skulle tillkomma vid fall/utbrott av sjukdom.
Account is taken here of the higher utilisation of capacity in normal operation.
I samband med detta beaktas det högre kapacitetsutnyttjandet vid normal drift.
The epidemic events considered are mostly locally limited and short-term outbreaks of classic swine fever (CSF) or foot-and-mouth disease (FMD).
De sjukdomsutbrott som har undersökts här är till största delen lokalt begränsade och kortvariga utbrott av klassisk svinpest eller mul- och klövsjuka.
The epidemic reserve laid down in the Verbandsordnung of 2 February 2010, amounting to 1185 tonnes a week, which the ZT has to make available over a period of six weeks in the event of an epidemic is geared to locally limited outbreaks of CSF and FMD.
Även den reservkapacitet på 1185 ton per vecka som föreskrivs enligt Verbandsordnung av den 2 februari 2010 och som ZT ska tillhandahålla under en sexveckorsperiod vid fall/utbrott av sjukdom är dimensionerad för lokalt begränsade utbrott av klassisk svinpest eller mul- och klövsjuka.
The size of the epidemic reserve is based on the ISPA-RP study, which shows that the extra quantities of animal carcases to be expected in the event of short-term epidemics in the area covered by the association lie in this order of magnitude.
Reservkapacitetens nivå baseras på Ispa-RP-utlåtandet, som anger att den mängd djurkroppar som tillkommer vid ett kortvarigt sjukdomsutbrott i sammanslutningens område ligger ungefär i denna storleksordning.
The specified epidemic reserve of 1185 t/week stands alongside unused capacity of 2819 t/week available for the required period of six weeks. The unused capacity actually available is considerably more than twice as high as that required. As the table below shows, the ZT can cover the prescribed epidemic reserve with the operational spare capacity available in the short term at nights and at weekends — as in the other Länder.
Som framgår av följande tabell kan även ZT – liksom de andra delstaterna – täcka den föreskrivna reservkapaciteten genom den fria driftskapacitet som finns tillgänglig kortare perioder under nätter och helger.
The operational spare capacity of 2376 tonnes a week available in 3-shift 7-day operation for a duration of six weeks is roughly double the prescribed epidemic reserve of 1185 tonnes a week.
Den fria driftskapacitet på 2376 ton i veckan som är tillgänglig vid treskiftsdrift sju dagar i veckan under en sexveckorsperiod utgör ungefär dubbelt så mycket som den föreskrivna reservkapaciteten på 1185 ton i veckan.
Even assuming that plant capacity is not fully utilised in 3-shift 7-day operation or is not used continuously for 7 days, sufficient operational spare capacity is available to ensure the required epidemic reserve.
Även om man utgår från att anläggningarna inte utnyttjas maximalt vid treskiftsdrift sju dagar i veckan eller inte körs kontinuerligt sju dagar i rad, finns det ändå tillräckligt med fri driftskapacitet för att täcka den föreskrivna reservkapaciteten.
As the comparison of the prescribed epidemic reserve of 1185 tonnes a week with the spare capacity available in the ZT’s plant according to the ISPA-RP-study [54], the ZT has sufficient operational spare capacity in the night and at the weekend:
Som framgår av jämförelsen mellan den föreskrivna reservkapaciteten på 1185 ton per vecka och den fria kapacitet som finns tillgänglig i ZT:s anläggningar enligt Ispa-RP-utlåtandet [54], har ZT tillräcklig fri driftskapacitet under nätter och helger:
The ZT’s available spare capacity compared with the prescribed epidemic reserve (based on average capacity utilisation from 1998 to 2009)
ZT:s tillgängliga fria kapacitet jämfört med den föreskrivna reservkapaciteten (på grund av det genomsnittliga kapacitetsutnyttjandet under perioden 1998–2009)
Type of operation
Driftsätt
Total capacity
Totalkapacitet
Available spare capacity
Tillgänglig fri kapacitet
Epidemic reserve under the Verbandsordnung
Reservkapacitet enligt Verbandsordnung
Spare capacity after deducting the epidemic reserve
Fri kapacitet efter avdrag för reservkapacitet
Due to level of utilisation
till följd av utnyttjande
Due to operational factors
till följd av drift
2 shifts on 5 days maximum capacity
kift 5 dagar maxkapacitet
3 shifts on 5 days maximum capacity
kift 5 dagar maxkapacitet
3 shifts on 7 days normal capacity
kift 7 dagar normalkapacitet
3 shifts on 7 days maximum capacity
kift 7 dagar maxkapacitet
This, then, confirms that the ZT — like undertakings in the other Länder — has sufficient operational spare capacity for the epidemic reserve.
Det bekräftas alltså att ZT – liksom företagen i de andra delstaterna – har tillgång till tillräcklig fri driftskapacitet för att täcka reservkapaciteten.
Consequently the ZT never needed to construct additional capacity in order to provide an epidemic reserve.
Skyldigheten att tillhandahålla reservkapacitet för eventuella sjukdomar ledde aldrig till att ZT behövde införa ytterligare kapacitet.
The ZT therefore did not incur any net costs from the obligation.
Denna skyldighet medförde alltså inga nettokostnader för ZT.
However, Germany goes on to argue that under the law the ZT is not allowed to include in the disposal charges the costs of spare capacity that is used only in the event of an epidemic, since that epidemic reserve would be of public benefit.
Vidare hävdar Tyskland att ZT av juridiska skäl inte kunde räkna in kostnaderna för fri kapacitet som endast skulle utnyttjas i händelse av sjukdom i bortskaffningsavgifterna, eftersom denna reservkapacitet skulle komma allmänheten till godo.
The results of the Länder survey and complainant’s contracts that have been submitted show, however, that irrespective of the legal form of the disposal undertaking or the calculation rule to be applied, all capacity costs are financed by operating revenue without exception.
Resultaten från delstatsenkäten och de avtal som den klagande har lämnat in visar emellertid att samtliga kapacitetskostnader utan några undantag finansieras via driftsintäkterna, oberoende av bortskaffningsföretagets juridiska form eller vilka beräkningsmetoder som tillämpas.
This is also clearly apparent in § 8 KAG RP, which states that ‘the costs underlying the usage charges and recurring contributions are to be determined in accordance with the business principles of cost accounting’.
Detta framgår också klart och tydligt av § 8 i KAG RP där det fastställs att ”de kostnader som ligger till grund för användaravgifter och återkommande ersättningar ska fastställas enligt affärsmässiga grunder för kostnadsberäkningar”.
In other words the cost of the operational spare capacity has to be included in the charges on a proportional basis, as there is a causal connection with the disposal of internal and external material in normal operation.
Detta innebär att kostnaderna för den fria driftskapaciteten ska inkluderas i avgifterna på proportionell basis, eftersom det finns ett orsakssamband med bortskaffandet av internt och externt material vid normal drift.
The BVerwG also rightly found in its judgment that the cost of operational spare capacity must be financed by income from the disposal of internal and external material [55].
Även BVerwG slår i sin dom i sak fast att kostnaderna för fri driftskapacitet ska finansieras genom intäkter från bortskaffande av internt och externt material [55].
Consequently if — as in the case of the ZT — the prescribed epidemic reserve can be provided from the operational spare capacity, there is no need for an annual contribution.
Om den föreskrivna reservkapaciteten kan täckas genom fri driftskapacitet – som i ZT:s fall – behövs det följaktligen inte något årligt bidrag.
Finally Germany argues in justification of the annual contribution that all operational spare capacity costs in the third shift during the week are the result of the obligation to maintain the epidemic reserve.
För att rättfärdiga det årliga bidraget hävdar Tyskland slutligen att samtliga kostnader för den fria driftskapacitet som avser det tredje skiftet under veckan uppstår till följd av skyldigheten att tillhandahålla reservkapacitet.
Without that obligation the ZT would be able to make full use of its technical maximum capacity in 5-day 3-shift operation.
Utan denna skyldighet skulle ZT kunna utnyttja sin tekniska maxkapacitet genom treskift fem dagar i veckan till 100 %.
However, Germany has produced no evidence to show that there would no longer be any operational spare capacity during the week if there were no obligation to maintain the epidemic reserve.
Tyskland har emellertid inte lagt fram några bevis för att det inte skulle förekomma någon fri driftskapacitet under veckan om det inte förelåg en sådan skyldighet att tillhandahålla reservkapacitet.
Rather it appears — for example from ISPA-NS study — that even undertakings which only dispose of category 3 material and are therefore under no obligation whatsoever to maintain an epidemic reserve, have considerable spare capacity and finance their entire capacity costs through their charges.
Av t.ex. Ispa-NS-utlåtandet att döma förefaller det snarare som att även företag som endast bortskaffar kategori 3-material och därför inte alls är skyldiga att tillhandahålla reservkapacitet har en betydande fri kapacitet och finansierar samtliga kapacitetskostnader genom sina avgifter.
Available spare capacity exceeds the prescribed epidemic reserve
Den tillgängliga fria kapaciteten överstiger den föreskrivna reservkapaciteten
As Table 3 shows, the ZT has far greater spare capacity than necessary to provide the prescribed epidemic reserve.
Som framgår av Tabell 3 har ZT betydligt mer fri kapacitet än vad som krävs för att tillhandahålla den föreskrivna reservkapaciteten.
The spare capacity available in the short term is more than twice what is needed in the event of an outbreak of disease.
Den tillgängliga fria kapaciteten är på kort sikt mer än dubbelt så hög än vad som skulle krävas vid fall/utbrott av sjukdomar.
Figure 2 shows that in some years up to 25 % of just the normal capacity remained unused in 5-day 2-shift operation.
Som figur 2 visar var under vissa år upp till 25 % av normalkapaciteten outnyttjad vid tvåskiftsdrift under fem dagar.
The cost of spare capacity that is not needed at all for the prescribed epidemic reserve cannot be included in the net costs.
Kostnader för fri kapacitet som inte alls är nödvändiga för den reservkapacitet som föreskrivs kan alltså inte heller inkluderas i nettokostnaderna.
The calculations of net costs submitted by Germany therefore have to be rejected, as they incorrectly attribute the cost of all spare capacity to the epidemic reserve.
De nettokostnadsberäkningar som Tyskland har lagt fram ska därför avvisas, eftersom man här felaktigt hänför kostnaderna för all fri kapacitet till reservkapaciteten.
The ISPA-RP and the Fraunhofer study show that the ZT’s available spare capacity was even sufficient to cope with an FMD outbreak throughout the Land within three months.
Ispa-RP- och Fraunhoferutlåtandena visar att den fria kapacitet som ZT hade tillgänglig till och med skulle räcka för att hantera ett utbrott av mul- och klövsjuka som omfattade hela delstaten under tre månader.
Yet the ZT has never been required to maintain the epidemic reserve for a period longer than six weeks.
ZT har emellertid aldrig fått i uppdrag att tillhandahålla reservkapacitet under någon längre period än sex veckor.
In other words the association’s members never obliged the ZT to make a longer-term epidemic reserve available beyond six weeks in order for the ZT alone to be able to cope with a lengthy outbreak of disease throughout the Land.
Detta innebär att sammanslutningens medlemmar aldrig har behövt tillhandahålla någon mer långvarig reservkapacitet i mer än sex veckor för att ZT på egen hand ska kunna hantera ett långvarigt sjukdomsutbrott som omfattar hela delstaten.
The comparison with the capacity needed to cope with an FMD outbreak across the whole Land is irrelevant [56].
Därför är det irrelevant att jämföra med den kapacitet som krävs för ett utbrott av mul- och klövsjuka som omfattar hela delstaten [56].
The fact that the ZT’s plant capacity is substantially higher than required by the Verbandsordnung is borne out by the following: the ZT is obliged by the Verbandsordnung to process internal Category 1 and 2 material amounting, on average, to some 900 tonnes a week [57].
Det faktum att ZT:s anläggningskapacitet är betydligt mer omfattande än vad som krävs enligt Verbandsordnung framgår också av följande: Enligt Verbandsordnung är ZT skyldigt att bearbeta internt kategori 1- och kategori 2-material, som i genomsnitt uppgår till ca 900 ton i veckan [57].
If the prescribed epidemic reserve of 1185 tonnes a week is added in, the ZT would require a plant with a capacity of 2085 tonnes a week in 3-shift 7-day operation in order to meet its obligations under the Verbandsordnung.
Räknar man dessutom in den föreskrivna reservkapaciteten på 1185 ton i veckan, skulle ZT behöva en anläggning med en kapacitet på 2085 ton i veckan med treskifts- och sjudagarsdrift för att fullgöra sina skyldigheter enligt Verbandsordnung.
In actual fact, however, the ZT’s plants have a maximum capacity of 4536 tonnes a week.
ZT:s anläggningar har emellertid en maxkapacitet på 4536 ton i veckan.
The ZT, then, operates plant with twice the capacity required for the tasks laid down in the Verbandsordnung.
ZT driver alltså anläggningar som har dubbelt så hög kapacitet som krävs för de uppgifter som fastställs i Verbandsordnung.
As the ZT has far greater capacity than is required to fulfil its public tasks, it cannot have incurred any net costs because of the obligation to maintain the epidemic reserve.
Eftersom ZT har betydligt mer kapacitet än vad som krävs för att fullgöra sina offentliga uppdrag, kan det inte ha uppstått några nettokostnader för företaget till följd av skyldigheten att tillhandahålla reservkapacitet.
In conclusion it can be said that Germany has not been able to show that the ZT incurred net costs from the obligation to maintain the epidemic reserve.
Avslutningsvis kan det därför konstateras att Tyskland inte har kunnat styrka att ZT:s nettokostnader har uppstått till följd av skyldigheten att tillhandahålla reservkapacitet.