natgillin/translations-raw huggingface dataset:
They were rendered applicable in the sheepmeat and goatmeat sectors by Article 23 of Council Regulation (EC) No 2529/2001 of 19 December 2001 on the common organisation of the market in sheepmeat and goatmeat [23].
Inom sektorn för får- och getkött gjordes de tillämpliga genom artikel 23 i rådets förordning (EG) nr 2529/2001 av den 19 december 2001 om den gemensamma organisationen av marknaden för får- och getkött [23].
Prior to the adoption of the latter, the articles in question were rendered applicable in the same sector under Article 22 of Council Regulation (EC) No 2467/98 of 3 November 1998 on the common organisation of the market in sheepmeat and goatmeat [24] and, prior to the adoption of that Regulation, by Article 27 of Council Regulation (EEC) No 3013/89 of 25 September 1989 on the common organisation of the market in sheepmeat and goatmeat [25].
Innan den förordningen antogs gjordes de tillämpliga för samma sektor genom artikel 22 i rådets förordning (EG) no 2467/98 av den 3 november 1998 om den gemensamma organisationen av marknaden för får- och getkött [24] och före dess genom artikel 27 i rådets förordning (EEG) nr 3013/89 av den 25 september 1989 om den gemensamma organisationen av marknaden för får- och getkött [25].
Articles 107 to 109 TFEU are applicable today, for the sectors mentioned in recital 32 et seq. of this Decision, by Article 180 of Council Regulation (EC) No 1234/2007 of 22 October 2007 establishing a common organisation of agricultural markets and on specific provisions for certain agricultural products (Single CMO Regulation) [26] [27].
I dag tillämpas artiklarna 107–109 i EUF-fördraget för de båda sektorer som nämns i skäl 32 och följande i detta beslut genom artikel 180 i rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (förordningen om en samlad marknadsordning) [26] [27].
According to the Court of Justice, measures which, whatever their form, are likely directly or indirectly to favour certain undertakings or are to be regarded as an economic advantage which the recipient undertaking would not have obtained under normal market conditions are regarded as aid [28].
Enligt domstolen ska ingripanden som direkt eller indirekt kan gynna företag eller som måste betraktas som en ekonomisk fördel som mottagaren inte skulle ha fått under normala marknadsvillkor betraktas som stöd [28].
In this case, the support granted has favoured certain undertakings in the cattle and sheep farming sector by implementing measures likely to benefit producers in, or parts of, the sectors represented by Interbev.
I det aktuella fallet har det beviljade stödet gynnat vissa företag som bedriver verksamhet inom sektorn för nötkreaturs- eller fåruppfödning genom åtgärder som kan främja producenter eller sektorer inom de produktionskedjor som Interbev företräder.
Moreover, according to the case-law of the Court of Justice, measures which, in various forms, mitigate the charges which are normally included in the budget of an undertaking and which, therefore, without being subsidies in the strict sense of the word, are similar in character and have the same effect are also considered to be aid [29].
Enligt domstolens rättspraxis ska dessutom ingripanden som i olika former minskar de kostnader som normalt belastar ett företags budget och som, utan att vara bidrag i ordets stränga bemärkelse, har samma egenskaper och får samma effekter betraktas som stöd [29].
In terms of the existence of an advantage, such an advantage must be demonstrated in relation to the potential beneficiaries of the measures to the benefit of the meat sector and the inter-branch levies in question and their financing.
När det gäller förekomsten av en fördel måste detta bedömas för de eventuella mottagarna för åtgärderna för att främja köttproduktionskedjan samt de branschövergripande avgifterna i fråga och hur de finansieras.
In this case, the support granted has favoured certain undertakings in the cattle and sheep farming sector by implementing measures likely to benefit producers in the industry.
I det aktuella fallet har det beviljade stödet gynnat vissa företag som bedriver verksamhet inom sektorn för nötkreaturs- eller fåruppfödning genom åtgärder som kan främja producenter inom produktionskedjan.
AID GRANTED BY THE STATE OR THROUGH STATE RESOURCES
STÖD SOM HAR BEVILJATS AV STATEN ELLER MED STATLIGA MEDEL
According to the case-law of the Court, for a benefit to qualify as State aid, it must first be awarded directly or indirectly through State resources and, secondly, it must be attributable to the State [30].
För att en fördel ska klassificeras som statligt stöd i enlighet med domstolens rättspraxis måste den för det första beviljas direkt eller indirekt med statliga medel och för det andra kunna tillskrivas staten [30].
As regards the nature of the levies in question (compulsory voluntary levies), the Commission considers that the levies constitute parafiscal charges, i.e. public resources.
När det gäller egenskaperna hos de berörda avgifterna (obligatoriska frivilliga avgifter) anser kommissionen att detta är fråga om skatteliknande avgifter, dvs. offentliga medel.
The Commission’s assessment is based on the following considerations.
Kommissionen baserar sin bedömning på följande:
Firstly, it must be recalled that, according to settled case-law, and paragraph 139 of the Salvat [31] judgment in particular, the distinction between private and public organisations is not ‘a determining factor for the application of the rules of the Treaty on State aid’.
För det första måste det understrykas att skillnaden mellan privata och offentliga organ enligt domstolens fasta rättspraxis och särskilt enligt punkt 139 i Salvat-domen [31]”inte en avgörande omständighet för tillämpningen av fördragets regler på statligt stöd”.
In addition, the Ladbroke judgment [32] categorically states that Article 107(1) TFEU ‘covers all the financial means by which the public sector may actually support undertakings, irrespective of whether or not those means are permanent assets of the public sector. Consequently, even though the sums (…) are not permanently held by the Treasury, the fact that they constantly remain under public control, and therefore available to the competent national authorities, is sufficient for them to be categorised as State aid and for the measure to fall within Article 107(1) of the Treaty.’
I Ladbroke-domen [32] bekräftas också mycket klart att artikel 107.1 i EUF-fördraget ”omfattar alla likvida medel som den offentliga sektorn faktiskt kan använda för att stödja företag och att det inte är relevant om dessa medel permanent ingår bland denna sektors tillgångar eller inte. Följaktligen är det så att även om beloppen […] inte permanent disponeras av staten är det förhållandet att de fortlöpande kontrolleras av staten och således kan disponeras av de behöriga myndigheterna tillräckligt för att de skall kunna anses utgöra statliga medel och anses falla inom tillämpningsområdet för artikel 107.1 i fördraget.”
Firstly, in the light of this case-law, the Commission considers that the fact that the compulsory voluntary levies in question consist of contributions from the private sector and are not at the permanent disposal of the State does not constitute sufficient grounds for concluding that they fall outside the scope of Article 107(1) TFEU.
Mot bakgrund av denna rättspraxis anser kommissionen för det första att det faktum att de obligatoriska frivilliga avgifterna i fråga bestod av bidrag från den privata sektorn och att de inte permanent kunde disponeras av staten inte är tillräckligt för att konstatera att de faller utanför tillämpningsområdet för artikel 107.1 i EUF-fördraget.
In this context, the Commission must also examine the level of control exercised by the State in relation to the income derived from the compulsory voluntary levies in question and the State’s capacity to redirect the resources to finance the aid measures.
Därför måste kommissionen också undersöka vilken grad av kontroll staten haft över intäkterna från dessa obligatoriska frivilliga avgifter och statens möjlighet att styra användningen av resurserna för att finansiera stödåtgärden.
In this case, the Commission notes that the government’s approval, in the form of the recognition afforded to Interbev, is a prerequisite for the introduction of compulsory voluntary levies.
I det här fallet konstaterar kommissionen att regeringens godkännande i form av erkännandet av Interbev är en nödvändig förutsättning för att inrätta de frivilliga obligatoriska avgifterna.
Therefore, although Interbev is an entity under private law, its capacity to introduce compulsory voluntary levies in its business sector is subject to State approval of its operation and objectives (cf. recital 14 of this Decision).
Även om Interbev är en privaträttslig enhet bygger organisationens behörighet att ta ut frivilliga obligatoriska avgifter inom sin sektor på att staten godkänner dess funktion och mål (se skäl 14 i detta beslut).
In addition, it is stipulated under France’s Rural Code that the levies become compulsory for all members of the branches in question by virtue of being extended by joint ministerial decree (cf. recital 10 of this Decision).
Genom landsbygdslagen görs dessa avgifter dessutom obligatoriska för alla aktörer i den berörda branschen, eftersom de utvidgas genom ett interministeriellt beslut.
This type of levy therefore requires an official act in order to take full effect [33].
För att denna typ av avgifter ska kunna tas ut krävs det följaktligen en rättsakt från de offentliga myndigheterna [33].
On the basis of these facts, the Commission considers that the compulsory voluntary levies examined can be considered to be under the control of the State and to constitute State resources.
Därför konstaterar kommissionen att de granskade frivilliga obligatoriska avgifterna kan anses ligga under statlig kontroll och vara statliga medel.
Secondly, the use of the revenue generated by the compulsory voluntary levies is determined by the objectives and operational context of the inter-branch organisation as defined in the Rural Code (cf. recitals 7-10).
Hur intäkterna från dessa frivilliga obligatoriska avgifter används avgörs dessutom av målen för och funktionen hos den branschövergripande sammanslutningen i enlighet med landsbygdslagen (se skälen 7–10).
Consequently, the State has the ability to channel the revenue derived from the compulsory voluntary levies to finance the aid measures carried out by Interbev.
Staten kan alltså styra användningen av intäkterna från de frivilliga obligatoriska avgifterna för att finansiera de stödåtgärder som genomförs av Interbev.
The benefits afforded by Interbev can thus be considered ascribable to the State.
De fördelar som Interbev beviljar kan alltså tillskrivas staten.
It is also recalled that, in case C-345/02 Pearle [34], the Court of Justice identified a series of aspects which serve to determine whether parafiscal charges should be considered State resources ascribable to the State when they are essentially collected by an inter-branch organisation for the benefit of its members.
Dessutom bör det påpekas att domstolen i mål C-345/02 Pearle [34] har identifierat vissa indicier för att det ska gå att avgöra huruvida skatteliknande avgifter ska betraktas som statliga medel som kan tillskrivas staten eller ej när de huvudsakligen tas ut av en branschövergripande sammanslutning till förmån för dess medlemmar.
In accordance with the test proposed by the Court of Justice in this case, compulsory levies collected by an intermediary organisation representing the undertakings of certain economic sectors are not considered to be State resources if all the following conditions are met:
Enligt den prövning som domstolen föreslog i det målet ska de obligatoriska avgifter som tas ut av en förmedlande organisation som företräder företagen inom vissa ekonomiska sektorer inte betraktas som statliga medel om samtliga följande villkor är uppfyllda:
the measure in question is established by the professional body that represents the undertakings and employees of the sector and does not serve as an instrument for the implementation of State policies;
Åtgärden införs av den branschorganisation som företräder företagen och de anställda inom sektorn och används inte för att genomföra en statlig politik.
the objectives of the measure in question are fully financed by the contributions of the undertakings in the sector;
Målen för åtgärden i fråga finansieras i sin helhet genom avgifter för företag inom sektorn.
the financing method and the percentage/amount of the contributions are established within the professional organisation by representatives of the employers and employees without State intervention;
Finansieringsmetoder samt procentandelar/storlek på avgifterna fastställs inom den branschövergripande sammanslutningen av företrädare för arbetsgivare och anställda, utan statligt ingripande.
the contributions are obligatorily used for the financing of the measure, without the possibility for the State to intervene.
Avgifterna får endast användas för att finansiera åtgärden, utan möjlighet för staten att ingripa.
It is clear, however, that the contested measure does not fulfil all the conditions of the Pearle judgment.
Det är tydligt att den berörda åtgärden inte uppfyller samtliga villkor i Pearle-domen.
Firstly, the existence, role and operation of Interbev are regulated by national legislation (cf. recitals 10 and 14) and its financing by the compulsory voluntary levy requires State intervention (cf. recital 10).
För det första regleras Interbevs uppdrag och funktion genom nationell lagstiftning (se skälen 10 och 14) och finansieringen genom den frivilliga obligatoriska avgiften kräver ett statligt ingripande (se skäl 10).
Moreover, Article 632-2-1 of the Rural Code stipulates that inter-branch organisations contribute to the implementation of national and European Union economic policies and may enjoy priority status in the allocation of public aid.
Enligt artikel 632–2-1 i landsbygdslagen ska branschövergripande sammanslutningar dessutom bidra till genomförandet av den nationella ekonomiska politiken och EU:s ekonomiska politik och kan prioriteras vid fördelningen av offentligt stöd.
Interbev may therefore be considered as an instrument for the implementation of a policy supported by the State carrying out activities in the general interest of the inter-branch organisation (cf. recitals 40 and 61).
Interbev kan alltså betraktas som ett verktyg för att genomföra en politik med statligt stöd och genomför insatser som ligger i branschens allmänna intresse (se skälen 40 och 61).
Furthermore, as set out in Interbev’s statutes, the budget of the inter-branch organisation may be supplemented by a direct subsidy from the State.
Dessutom kan den branschövergripande sammanslutningens budget även få tillskott genom ett direkt bidrag från staten, vilket också anges i Interbevs stadgar.
Lastly, in view of the general interest of the research activities financed (cf. recital 10), it cannot be claimed with certainty in this case that the beneficiaries of the aid are always the parties subject to the charges.
När det slutligen gäller det allmänna intresset i fråga om den forskningsverksamhet som finansieras (se skäl 10) går det inte att säkert fastställa att stödmottagarna alltid är de som betalar skatten.
In the light of the considerations set out above, the Commission concludes that the measures in question are ascribable to the State and financed by State resources.
Mot bakgrund av detta konstaterar kommissionen att åtgärderna i fråga kan tillskrivas staten och finansieras med statliga medel.
IMPACT ON TRADE AND DISTORTION OF COMPETITION
PÅVERKAN PÅ HANDELN OCH SNEDVRIDNING AV KONKURRENSEN
In order to fall within the scope of application of Article 107(1) TFEU, aid must also affect competition and trade between Member States.
För att omfattas av artikel 107.1 i EUF-fördraget måste stödet också påverka konkurrensen och handeln mellan medlemsstaterna.
This criterion is based on the assumption that the beneficiaries of the aid engage in an economic activity.
Detta kriterium förutsätter att stödmottagarna utövar ekonomisk verksamhet.
Lastly, in order to establish whether the aid in question falls within the scope of Article 107(1) of the TFEU, it must be established whether it is liable to affect trade among Member States and distort competition.
För att avgöra om detta stöd omfattas av artikel 107.1 i EUF-fördraget måste det slutligen avgöras om stödet riskerar att påverka handeln mellan medlemsstaterna och snedvrida konkurrensen.
The Court has ruled that when State financial aid strengthens the position of a category of undertaking compared with other undertakings competing in intra-Community trade, the latter must be regarded as affected by that aid [35], which is sufficient to demonstrate distortion of competition.
Domstolen har konstaterat att när en fördel som beviljas av en medlemsstat förstärker en kategori företags ställning i förhållande till andra konkurrerande företag i handeln inom gemenskapen, måste de senare anses ha påverkats av denna fördel [35], vilket är tillräckligt för att visa att det sker en snedvridning av konkurrensen.
The existence of trade between Member States in the meat sector is sufficiently demonstrated by the existence of a common organisation of the market in the sector [36].
Förekomsten av handel mellan medlemsstaterna inom köttsektorn visas på ett tillfredsställande sätt av att det finns en gemensam organisation av marknaden för denna sektor [36].
By way of example, intra-Community trade in meat products in France represented around 15 % of total trade in the Union in the products in question [37].
Som exempel kan nämnas att kommersiella gemenskapshandeln med köttprodukter i Frankrike motsvarade cirka 15 % av den sammanlagda handeln med dessa produkter inom EU [37].
The aid granted is therefore likely to affect trade between the Member States since it favours domestic production to the detriment of production in other Member States.
De stöd som beviljas kan alltså påverka handeln mellan medlemsstaterna, eftersom de gynnar den nationella produktionen till nackdel för produktionen i övriga medlemsstater.
At the material time to which this Decision relates, the meat sector was extremely open to competition at Community level and, therefore, highly sensitive to any measure in favour of production in any Member State.
Köttsektorn var i själva verket under den period som detta beslut avser ytterst öppen för konkurrens på gemenskapsnivå och därmed mycket känslig för alla åtgärder som främjade produktionen i någon medlemsstat.
CONCLUSIONS ON THE NATURE OF ‘AID’ WITHIN THE MEANING OF ARTICLE 107(1) OF THE TFEU
SLUTSATSER OM STÖDETS EGENSKAPER I DEN MENING SOM AVSES I ARTIKEL 107.1 I EUF-FÖRDRAGET
The Commission considers, in the light of the considerations set out above, that the measures implemented in this case to the benefit of the beneficiaries provide them with an advantage which cannot be enjoyed by other operators and distort or threaten to distort competition by favouring certain undertakings and the production of certain goods since they are likely to affect trade between Member States.
Med beaktande av dessa överväganden anser kommissionen att de åtgärder som införts i det här fallet till förmån för mottagarna ger dem en fördel som andra aktörer inte kan komma i åtnjutande av och att de snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, och att de följaktligen riskerar att påverka handeln mellan medlemsstaterna.
For these reasons, the Commission concludes that the measure in question falls within the scope of Article 107(1) TFEU and constitutes State aid.
Därför konstaterar kommissionen att åtgärden i fråga omfattas av artikel 107.1 i EUF-fördraget och är statligt stöd.
EXAMINATION OF THE COMPATIBILITY OF THE AID
GRANSKNING AV STÖDETS FÖRENLIGHET MED DEN GEMENSAMMA MARKNADEN
SCOPE OF THE DECISION
DETTA BESLUTS RÄCKVIDD
The French authorities consider that the Decision in question should relate only to the inter-branch agreement of 12 June 2001, as explained above (cf. recital 56).
De franska myndigheterna anser att detta beslut endast bör gälla det branschövergripande avtalet av den 12 juni 2001, som förklarats tidigare (se skäl 56).
In the context of aid NN 34/95, the Commission did not have any information relating to the FNE levies, nor to the system for the financing of aid in this context [38].
Kommissionen hade i samband med stöd NN 34/95 inte tillgång till upplysningar om FNE-avgifterna eller om finansieringssystemet för stöd i samband med det ärendet [38].
In addition, its position only related to aid for investments in favour of certain farmers, particularly in the context of first acquisition of animals.
Dessutom gällde kommissionens ståndpunkt då endast investeringar till stöd för vissa uppfödare, särskilt för första anskaffning av djur.
The Commission did not adopt positions either with regard to the compulsory voluntary levy system, aid for genetic improvement, the genetic information system, biotechnology and economic studies, or the promotion, technical assistance and research and experimentation measures financed by the Interbev levies, which were not notified in accordance with Article 108(3) TFEU.
Inte heller intog kommissionen någon ståndpunkt i fråga om systemet med frivilliga obligatoriska avgifter eller det stöd till genetisk förbättring, genetiskt informationssystem, bioteknik, ekonomiska studier, säljfrämjande åtgärder, tekniskt stöd, forskning och försök som finansierats genom Interbev-avgifterna, eftersom dessa inte anmälts i den mening som avses i artikel 108.3 i EUF-fördraget.
These measures were mentioned by France in its letter of 29 April 1996 in the context of case NN 49/96, but only with regard to measures relating to the FNE.
Dessa åtgärder nämndes av Frankrike i deras skrivelse av den 29 april 1996 i samband med ärende NN 49/96, men endast i fråga om de verksamheter som avsåg FNE.
In response to that letter, the Commission requested additional information in a letter dated 30 May 1996 (VI/021559) in order to clarify the nature and scope of the financial instruments facilitating the restructuring of the livestock organisations involved in the identification and selection of animals and the development measures.
Som svar på den skrivelsen begärde kommissionen emellertid kompletterande uppgifter genom en skrivelse av den 30 maj 1996 (VI/021559) för att förstå egenskaperna hos och omfattningen av de finansieringsverktyg som underlättade den omstrukturering av uppfödningsorganen som identifieringen och urvalen av djuren innebar, liksom utvecklingsinsatserna.
The Commission opened the procedure provided for in Article 108(2) TFEU, in relation to the aid in question, by a letter dated 9 July 2003 [39].
Kommissionen inledde det förfarande som anges i artikel 108.2 i EUF-fördraget beträffande det berörda stödet genom en skrivelse av den 9 juli 2003 [39].
The inter-branch agreements of 15 June 1994 to the benefit of the livestock fund and of 18 December 1995 to the benefit of Interbev, as well as the State aids financed by these agreements, therefore still have to be examined in the light of the rules on State aid since they have not been approved by the Commission.
De branschövergripande avtalen av den 15 juni 1994 i fråga om uppfödningsfonden och av den 18 december 1995 i fråga om Interbev samt de statliga stöd som finansierats genom dessa avtal måste alltså fortfarande granskas med hänsyn till bestämmelserna om statligt stöd, i den mån de inte har godkänts av kommissionen.
Consequently, this Decision also concerns the agreements of 15 June 1994 to the benefit of FNE and 18 December 1995 to the benefit of Interbev.
Följaktligen gäller detta beslut även avtalen av den 15 juni 1994 för FNE och av den 18 december 1995 för Interbev.
In its analysis of these agreements, the Commission did not comment on the measures financed by the above inter-branch levies.
Vid analysen av dessa avtal uttalade sig kommissionen inte om de åtgärder som finansierats av de s.k. branschövergripande avgifterna.