natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The public body will be wound up after the payment of its revenue in full to the State [19].
Förvaltningsorganet upphör när alla dess tillgångar har betalats ut till staten [19].
The application of the provisions of the Finance Act 1997 establishing the annual payments resulted in the life-span of the public body being estimated at 17 years in 1999, without further contributions to its funds [20].
Tillämpningen av bestämmelserna i 1997 års finanslag med fastställande av de årliga utbetalningarna innebar att förvaltningsorganets livslängd 1999 kunde beräknas till 17 år, om det inte fick nya medel [20].
However, on account of the annual payments larger than provided for by the Finance Act 1997, this period was shortened.
På grund av att de årliga utbetalningarna blev större än vad som föreskrivits i 1997 års finanslag, har livslängden dock förkortats.
Under this arrangement, France Télécom and its ordinary employees assume equivalent obligations to those of competing undertakings with regard in particular to the payment of contributions in full discharge of liabilities by the employer.
Enligt detta system ska France Télécom och dess privatanställda löntagare ha skyldigheter som motsvarar de konkurrerande företagens när det gäller bland annat betalning av bidrag med befriande verkan från arbetsgivaren.
The estimates of the costs to the French State resulting from the reform introduced by the 1996 Law
Beräkning av den franska statens kostnader till följd av reformen som infördes genom 1996 års lag
The value of the net cost transferred by France Télécom to the French State, as estimated in 1996, therefore amounted to EUR […] billion.
Nettovärdet av den pålaga France Télécom överförde till franska staten, beräknat 1996, uppgick alltså till […] miljarder euro.
This confirms ex post the accuracy of the forecasts informing the discussions on the Law.
Detta bekräftar i efterhand att de prognoser som låg till grund för debatterna om lagen var riktiga.
On the basis of these figures, it can be concluded that the amounts and their justification debated at the National Assembly and the Senate to set the amount of the compensating balance or exceptional contribution from France Télécom correspond to the proportions verified ex post during the 10-year period mentioned in the debates on the draft law.
Med utgångspunkt från dessa siffror kan man konstatera att beloppen och motiveringen för dem, som diskuterats i nationalförsamlingen och senaten för fastställande av engångsavgiften eller det särskilda schablonbidraget från France Télécom, motsvarar de storleksordningar som kontrollerats i efterhand under den tioårsperiod som nämnts i debatterna om lagförslaget.
Indeed, the maximum amount of the exceptional contribution announced, EUR 6 billion (FRF 40 billion) corresponds to the forecasts drawn up by the public body until 1996 to meet the future retirement costs forecasted at that time, i.e. EUR 3,6 billion (FRF 23,4 billion) plus the difference of EUR 2,4 billion payable by the State between the employer’s and employees’ contributions levied between 1997 and 2006, on the one hand, and the benefits to be paid, estimated in 1996 for the same 10-year period, on the other.
Det angivna maxbeloppet för det särskilda schablonbidraget, 6 miljarder euro (40 miljarder franc), motsvarar de avsättningar företaget gjort fram till 1996 för att kunna möta de framtida pensionskostnader som man då kunde förutse, dvs. 3,6 miljarder euro (23,4 miljarder franc) plus de 2,4 miljarder euro som staten skulle betala i mellanskillnad mellan å ena sidan arbetsgivaravgifterna och löntagaravgifterna under perioden 1997–2006 och, å andra sidan, de utbetalningar som enligt 1996 års beräkning skulle göras under samma tioårsperiod.
Between 1997 and 2010, the trend in the costs was as follows:
Mellan 1997 och 2010 utvecklades kostnaden enligt följande:
Costs to the French State resulting from the 1996 reform (1997-2010)
Kostnader för franska staten till följd av 1996 års reform (1997–2010)
Contributions
Avgifter
(employer’s and employees’)
(arbetsgivare, arbetstagare)
Annual payments by the public body managing the exceptional contribution from France Télécom
Årliga utbetalningar från förvaltningsorganet till staten
Benefits paid
Utbetalda förmåner
Costs to the State
Kostnader för staten
On account of the provisions of the Finance Act 1997 which governs them, the amounts of the annual payments of the public body managing the exceptional contribution from France Télécom paid in 1997 did not correspond to the amounts of the benefits estimated or actually paid to the retired staff of France Télécom or to the amounts of the remaining costs to be financed by the State and were not determined on the basis of these amounts.
På grund av bestämmelserna i 1997 års finanslag som styr de årliga utbetalningarna från förvaltningsorganet motsvarade dessa utbetalningar 1997 inte de uppskattade eller faktiskt utbetalade förmånerna till France Télécoms pensionärer och inte heller de avgifter som återstod att finansiera för staten och har heller inte fastställts med beaktande av dessa belopp.
Examination of the amounts actually transferred confirms this dissociation.
Granskningen av de faktiskt utbetalade beloppen bekräftar att kopplingen inte finns.
Despite the exceptional contribution paid by France Télécom in 1997, Table 3 shows that the amounts of the benefits paid to retired civil servant staff of France Télécom exceeded annual resources from 2004, with the exception of the year 2006.
Trots det särskilda schablonbidrag som betalades av France Télécom 1997, visar tabell 3 att summan av de pensioner som betalades ut till France Télécoms pensionerade tjänstemän överskred de årliga resurserna från och med 2004, med undantag för år 2006.
Therefore the payments of annual contributions by France Télécom and the annual payments of the public body managing the exceptional contribution are not allocated separately and ex ante to the benefits paid to the retired staff of France Télécom in the earmarked account for pensions.
France Télécoms årliga inbetalningar av avgifter och de årliga utbetalningarna från förvaltningsorganet till staten har därför inte avsatts särskilt och på förhand till pensionsutbetalningarna till France Télécoms pensionärer inom ramen för det särskilda pensionskontot.
In fact, the allocation of the exceptional contribution solely to the financing of the benefits in question since 1997, if it had been applied instead of the system of payment of the amount plus 10 % per year provided for in the Finance Act 1997, would have led to the public body being wound up at the end of 2008, rather than at the end of 2011 as planned, in view of the amount not covered by the annual contributions, shown in Table 3.
I själva verket skulle en öronmärkning av det särskilda schablonbidraget till enbart finansiering av pensioner från och med 1997, om denna hade tillämpats i stället för systemet med en 10-procentig årlig ökning av det utbetalda beloppet som föreskrevs i 1997 års finanslag, lett till att förvaltningsorganet upphört 2008 i stället för i slutet av 2011 som förutsetts, med beaktande av de belopp som inte täcktes av de årliga avgifterna, som framgår av tabell 3.
In any event, in either case, the amount of the exceptional contribution would have been used up at 31 December 2011.
I varje fall skulle hela det särskilda schablonbidraget ha varit förbrukat den 31 december 2011.
The gradual, then total opening-up of the telecommunications markets
Det gradvisa och sedan fullständiga öppnandet av marknaden för telekommunikationer
The reform of the financing of pensions of the civil servant staff of France Télécom took place against the backdrop of the total opening-up to competition of the services markets on which France Télécom was operating.
Reformen av finansieringen av France Télécoms tjänstemannapensioner skedde mot bakgrund av det fullständiga konkurrensutsättandet av den tjänstemarknad som France Télécom var verksam på.
From 1988, the telecommunications sector has been gradually liberalised by Commission Directive 88/301/EEC of 16 May 1988 on competition in the markets in telecommunications terminal equipment [26] and by Commission Directive 90/388/EEC of 28 June 1990 on competition in the markets for telecommunications services [27].
Från och med 1988 har sektorn för teletjänster gradvis liberaliserats genom kommissionens direktiv 88/301/EEG av den 16 maj 1988 om konkurrens på marknaderna för teleterminalutrustning [26] och kommissionens direktiv 90/388/EEG av den 28 juni 1990 om konkurrens på marknaderna för teletjänster [27].
Directive 90/388/EEC provided for liberalisation measures to be implemented by 31 December 1990 regarding data communication and voice telephony and data services for corporate networks and closed user groups.
I direktiv 90/388/EEG föreskrevs liberaliseringsåtgärder som skulle genomföras före den 31 december 1990 beträffande datakommunikation och taltelefoni och datatjänster för företagsinterna nät och slutna användargrupper.
Commission Directive 96/19/EC of 13 March 1996 amending Directive 90/388/EEC with regard to the implementation of full competition in telecommunications markets [28] aimed for full liberalisation of the telecommunications sector from 1 January 1998.
Kommissionens direktiv 96/19/EG av den 13 mars 1996 om ändring av direktiv 90/388/EEG med avseende på genomförandet av full konkurrens på marknaderna för teletjänster [28] syftade till en fullständig liberalisering av marknaden för teletjänster från och med den 1 januari 1998.
Law No 96-659 of 26 July 1996 on the regulation of telecommunications (loi no 96-659 du 26 juillet 1996 relative à la réglementation des télécommunications) laid down the conditions allowing full effect to be given to the liberalisation of the sector by ending France Télécom’s monopoly in fixed line telephony and data transmission and organising charges and connections with competitors.
I den franska lagen nr 96–659 av den 26 juli 1996 om reglering av telekommunikationer fastställdes därför villkor som skulle ge full effekt åt sektorns liberalisering genom att avsluta France Télécoms monopol på fast telefoni och dataöverföring och genom att organisera taxor och sammankopplingar med konkurrenterna.
Pursuant to the provisions cited in recitals 46 and 47, since 1988, France Télécom has had to cope with the arrival of competitors — some partially owned by international groups — on the goods and services markets on which it was operating in France, some of which, such as mobile telephony or international communications, have a trans-border element.
Till följd av de bestämmelser som nämns i skälen 46 och 47 har France Télécom sedan 1988 fått se konkurrenter – vissa delvis ägda av internationella koncerner – komma in på de marknader för varor och tjänster där företaget var verksamt i Frankrike, varav en del, som mobiltelefoni och internationella kommunikationer, har gränsöverskridande komponenter.
The reform of the financing of the France Télécom retirement pensions therefore took place at the same time as the liberalisation of the market at European Union level.
Reformen av finansieringen av pensionerna till France Télécoms pensionärer skedde samtidigt som telemarknaderna liberaliserades i hela Europeiska unionen.
It therefore took effect on a market fully open to competition where, moreover, France Télécom entered into alliances and took significant stakes in other Member States.
Den fick därmed effekt på en marknad som var helt öppen för konkurrens, där France Télécom för övrigt hade ingått allianser och gjort betydande aktieförvärv i andra medlemsstater.
In fact, the desire to promote the expansion of France Télécom on the European markets outside France is the a backdrop to the 1996 Law and the opening of the undertaking to private capital, as shown in declarations during the discussion of the draft, which report ‘the ambitions nurtured by the French Government for its national champion, France Télécom’ [31].
Önskan att gynna France Télécoms expansion på andra europeiska marknader än Frankrike ska också ses mot bakgrund av 1996 års lag och öppnandet av företaget för privat kapital, vilket framgår av yttranden i diskussionerna om lagförslaget, där man nämner de ambitioner som franska staten hade för sin ”champion national”, France Télécom [31].
At present, France Télécom claims to be the leading provider of broadband internet access and the third largest mobile operator in Europe and among the world leaders for telecommunications services to multinationals.
För närvarande uppger France Télécom att man är den största bredbandsleverantören och den tredje största mobiltelefonoperatören i Europa och att man är ett av de världsledande företagen när det gäller leverans av teletjänster till multinationella företag.
Outside France, France Télécom is significantly active via its subsidiaries, with prominent market positions in Spain, the United Kingdom, Poland, Slovakia, Belgium and Austria [32].
Utanför Frankrike är France Télécom i betydande omfattning aktivt via dotterbolag som har marknadsledande ställning i Spanien, Förenade kungariket, Polen, Slovakien, Belgien och Österrike [32].
The Commission also noted that, insofar as these measures constitute State aid, this aid was not notified to the Commission prior to its implementation although it was to be regarded as new aid according to case-law.
Kommissionen konstaterade vidare att i den mån åtgärden utgjorde statligt stöd så hade den inte anmälts till kommissionen innan den genomförts, trots att den enligt rättspraxis var att betrakta som ett nytt stöd.
The French Republic had thus not complied with its notification obligation under the Treaty and the measure was therefore to be considered unlawful.
Frankrike hade följaktligen inte iakttagit sin anmälningsskyldighet enligt fördraget och åtgärden var därför att betrakta som olaglig.
The Commission concluded that on the basis of Article 107(3)(c) of the TFEU that it was able to examine whether the aid was compatible with the internal market.
Kommissionen kunde därför på grundval av artikel 107.3 c i EUF-fördraget granska stödets förenlighet med den inre marknaden.
The Commission also noted that the same provision had permitted it to conclude that the aid granted to La Poste on the reform of the arrangements for financing the retirement pensions of its civil servants was compatible with the internal market [33] and that in view of the similarities between these two cases, it seemed appropriate in this case to carry out a similar analysis.
Kommissionen konstaterade också att den enligt samma bestämmelse kunnat fastställa att det stöd som beviljats La Poste vid reformen av finansieringen av statstjänstemännens pensioner var förenligt med den inre marknaden [33] och att det med tanke på likheten mellan de två fallen föreföll lämpligt att göra en liknande analys av det här fallet.
In its preliminary analysis of the compatibility of the aid with the internal market, and notwithstanding the similarity with the reform of the arrangements for financing the retirement pensions of La Poste, the Commission informed the French Republic of the following doubts:
I sin preliminära granskning av stödets förenlighet med den inre marknaden, och oavsett likheten med reformen av finansieringen av pensioner för La Postes tjänstemän, delgav kommissionen Republiken Frankrike följande invändningar:
Firstly, whilst emphasising that it was not in possession of detailed information demonstrating that the contribution rates paid by France Télécom are equal to those paid by private enterprises governed by ordinary law operating in the telecommunications sector in France, the Commission noted that the rate of the contribution in full discharge of liabilities applied to France Télécom since 1997 is insufficient to put it on a level playing field with its competitors.
Kommissionen understryker att den inte har detaljerade uppgifter som visar att de avgifter som betalats av France Télécom motsvarar de avgifter som betalats av privata företag inom telesektorn i Frankrike, och konstaterar för det första att nivån på det bidrag med befriande verkan som betalats av France Télécom sedan 1997 inte garanterade lika villkor (level playing field) mellan företaget och dess konkurrenter.
This results from the fact that the rate applied to France Télécom includes only the contributions corresponding to the risks common to ordinary employees and civil servants and, in this regard, it excludes the contributions corresponding to the risks that are not common, such as unemployment and non-payment of wages in the event of a firm going into receivership or compulsory liquidation;
Detta beror på att den taxa som tillämpas på France Télécom bara omfattar avgifter som motsvarar de risker som är gemensamma för vanliga löntagare och statstjänstemän och därför inte omfattar avgifter som avser risker som inte är gemensamma, som risken för arbetslöshet och risk för att lönerna inte kan betalas ut vid likvidation eller konkurs.
secondly, the Commission did not have sufficient information concerning the effects on competition of reducing the cost of retirement pensions, in order to assess whether any positive effects exceeded the negative effects.
För det andra hade kommissionen inte tillräckligt med uppgifter om effekterna av kostnadslättnaderna avseende pensioner på konkurrensen för att kunna bedöma om de positiva effekterna överstiger de negativa.
To this end, the Commission also had to take into account the fact that France Télécom had not yet repaid in full the unlawful and incompatible aid pursuant to the Commission Decision of 2 August 2004 concerning State aid implemented in France for France Télécom (hereinafter: ‘Decision on the application of business tax to France Télécom’) [34], a decision with which France failed to conform within the time limit given, as established by the Court of Justice [35].
För detta ändamål måste kommissionen även beakta att France Télécom ännu inte helt hade återbetalat det olagliga och oförenliga stödet med tillämpning av kommissionens beslut av den 2 augusti 2004 om det statliga stöd som Republiken Frankrike genomfört till förmån för France Télécom (nedan kallat beslutet om tillämpning av bolagsskatt på France Télécom) [34], ett beslut som Republiken Frankrike hade underlåtit att rätta sig efter inom den angivna tidsfristen, vilket domstolen konstaterat [35].
The comments presented by interested parties are summarised in Sections 4.1 to 4.3.
Synpunkterna från de berörda parterna sammanfattas i punkterna 4.1 till 4.3.
In its comments, which it considers to be supplementary to those submitted by the French Republic, France Télécom considers that it suffering from chronic overstaffing linked to its former status as a public administration and that, for the population concerned, it does not have the same potential for fluidity of employment as its competitors.
I sina synpunkter, som företaget avser ska komplettera de synpunkter som lämnats av Republiken Frankrike, framhåller France Télécom att företaget står inför ett kroniskt övertalighetsproblem som hänger samman med dess tidigare status som statligt verk och att man för den grupp det gäller inte har samma möjligheter till personalomsättning som konkurrenterna.
France Télécom has to bear very heavy training costs amounting to EUR 180 million, equivalent to 4,5 % of the total wage bill, compared to 2,9 % on average for French companies.
France Télécom har därför mycket höga utbildningskostnader, på 180 miljoner euro, vilket motsvarar 4,5 % av lönekostnaderna och kan jämföras med 2,9 %, som är genomsnittet för franska företag.
France Télécom also alleges that its wage bill is about […] % higher, excluding surcharges and bonuses.
France Télécom hävdar också att man har en cirka […] % högre lönenivå, oräknat tillägg och bonusar.
In addition, since it cannot implement social plans, France Télécom financed the cost of measures associated with the departures of civil servants, such as end-of-career leave, to an amount exceeding EUR 8 billion between 1996 and 2006.
Då man inte kunnat verkställa några socialförsäkringsplaner har France Télécom dessutom finansierat kostnader för tjänstemännens avgångar, som avgångsvederlag och tjänstledighet i slutet av yrkeslivet, med ett belopp på över 8 miljarder euro mellan 1996 och 2006.
Secondly, France Télécom considers that the retirement pension costs borne between 1990 and 1996 were abnormal and placed it at a structural disadvantage in relation to its private-sector competitors, as referred to in the Combus judgment [36], the reference framework for assessing whether these charges were normal or abnormal being the ordinary law arrangements applicable to competitors.
Vidare menar France Télécom att de pensionskostnader företaget burit mellan 1990 och 1996 var onormala och försatte företaget i en strukturellt ofördelaktig situation i förhållande till konkurrenterna på privatsidan, i den mening som avses i domen i Combusmålet [36], då referensramen för att avgöra om avgifterna är normala eller onormala är det civilrättsliga system som tillämpas på konkurrenterna.
The principles laid down in the Combus judgment would appear to have been confirmed since by the Court in its Hotel Cipriani judgment [37].
De principer som fastställs i domen i Combusmålet ska ha bekräftats av förstainstansrätten i dess beslut i Hotel Cipriani-målet [37].
France Télécom disputes that the situation of a single operator, in this case itself, before and after the reform introduced by the 1996 Law, constitutes an appropriate comparison for assessing whether there is an economic advantage within the meaning of the case-law.
France Télécom bestrider att situationen med en enda operatör, i detta fall France Télécom före och efter reformen som infördes genom 1996 års lag, utgör en lämplig jämförelseram för att bedöma om det föreligger en ekonomisk fördel enligt vad som avses i rättspraxis.
In any event, if the reference framework were to be reduced to France Télécom before and after the 1996 reform, the measure could not be classified as selective since it would be applied homogeneously within that framework.
Om referensramen skulle omfatta France Télécom före och efter 1996 års reform, skulle åtgärden i varje fall inte kunna anses vara selektiv, eftersom den tillämpats homogent inom sagda ram.
As a result, the measures in question would either not constitute State aid within the meaning of the Treaty in that they release France Télécom from an abnormal structural disadvantage or cannot be classified as a selective advantage constituting State aid.
Därav följer att de aktuella åtgärderna antingen inte utgör statligt stöd enligt fördraget eftersom de befriar France Télécom från en onormal strukturell nackdel, eller inte kan klassificeras som en selektiv fördel som utgör statligt stöd.
Alternatively, France Télécom considers that State aid, if it were confirmed, would be compatible with the internal market in accordance with the criteria established by the Commission in its decision on the retirement pension arrangements of La Poste (hereinafter: ‘La Poste decision’) [38].
I andra hand anser France Télécom att det statliga stödet, om det skulle konstateras, skulle vara förenligt med den inre marknaden enligt de kriterier som fastställts av kommissionen i dess beslut om La Postes pensionsordning (nedan kallat La Poste-beslutet) [38].