natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The interested party essentially wished to know why the Commission had restricted the opening of the procedure to the deferral of payment provided for under Law No 10/2011 and not extended it to the provisions of Article 40 bis of Law No 122/2010, which provides for the deferral of payment of the instalments paid under an additional programme of payment by instalment set up by Law No 33/2009 and urged the Commission to extend the scope of the procedure accordingly.
Den berörda parten ville i huvudsak veta varför kommissionen hade inskränkt förfarandet till att gälla det betalningsuppskov som föreskrivs i lag nr 10/2011 och inte hade utvidgat det till att omfatta bestämmelserna i artikel 40a i lag nr 122/2010, enligt vilka avbetalningar inom ramen för en annan avbetalningsplan som hade upprättats genom lag nr 33/2009 skjuts upp, och uppmanade kommissionen att utvidga förfarandet till att även omfatta detta ärende.
In this respect, the interested party made the point that a complaint regarding the provisions of Article 40 bis of Law No 122/2010 had already been submitted to the Commission and the case closed by the Commission.
Den berörda parten framhöll i detta sammanhang att ett klagomål rörande bestämmelserna i artikel 40a i lag nr 122/2010 redan hade lämnats in till kommissionen och att kommissionen hade avslutat detta ärende.
On 10 March 2012, the Commission received comments from a second interested party on the opening of the procedure.
Den 10 mars 2012 mottog kommissionen synpunkter från en andra berörd part om inledandet av förfarandet.
The interested party in question drew the Commission’s attention to the provisions of Article 1(4) of Decree-Law No 16/2012, allowing firms in financial difficulty to pay sums due in regular instalments.
Den berörda parten ville göra kommissionen uppmärksam på bestämmelserna i artikel 1.4 i lagdekret nr 16/2012, enligt vilka företag som befinner sig i ekonomiskt trångmål får betala av sin skuld genom regelbundna avbetalningar.
It asked the Commission to intervene, pointing out that these measures were not compatible with the single market.
Den berörda parten bad kommissionen ingripa och påpekade att dessa åtgärder inte är förenliga med den inre marknaden.
On 14 March 2012, the Commission received comments from a further interested party on the opening of the procedure.
Den 14 mars 2012 mottog kommissionen synpunkter från en annan berörd part om inledandet av förfarandet.
In these comments, the interested party also made reference to Decree-Law No 16/2012, stressing the resulting difference in treatment between farmers and also the accuracy of the data used by AGEA (Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura — the Italian paying agency) in order to calculate the additional levy.
I sina synpunkter hänvisade även denna berörda part till lagdekret nr 16/2012 och framhöll att det leder till att jordbrukare behandlas olika, vilket påverkar riktigheten i de uppgifter som AGEA (Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura – det italienska utbetalningsstället) använder för att beräkna tilläggsavgiften.
In accordance with Article 107(1) of the Treaty, aid granted by a Member State or by means of State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods, insofar as it affects trade between Member States, is to be deemed incompatible with the common market.
I enlighet med artikel 107.1 i fördraget ska stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, anses vara oförenligt med den gemensamma marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna.
The measure in question, namely the aid connected to the deferral of payment (the granting of the equivalent of an interest-free loan, see paragraph 13, second indent above), but also the new aid arising from the breach of Decision 2003/530/EC (interest not paid on annual instalments already made and capital and interest not yet paid in respect of remaining years until the expiry of the payment by instalment, i.e. until 31 December 2017) (new aid, see paragraph 13, third indent) falls under the following definition:
Den berörda åtgärden, dvs. det stöd som ges genom betalningsuppskovet (som är likvärdigt med ett räntefritt lån, se punkt 13 andra strecksatsen ovan), men även det nya stöd som är en följd av överträdelsen av beslut 2003/530/EG (ingen ränta på redan gjorda årliga avbetalningar och grundbelopp och ränta som inte har betalats för resterande år före förfallodagen för avbetalningen den 31 december 2017) (nytt stöd, se punkt 13 tredje strecksatsen) faller inom ramen för följande definition:
The measure is imputable to the State since it results from a national law; it is financed using public resources in the sense that the Italian State, by granting the deferral of payment of an annual instalment established in Decision 2003/530/EC and by creating a new aid through that deferral, has denied itself for a specific period of time a sum of money that could be used for other purposes.
Åtgärden kan tillskrivas staten eftersom den är en följd av en nationell lag. Den finansieras med offentliga medel i den meningen att den italienska staten genom att bevilja betalningsuppskov avseende en årlig avbetalning som fastställdes i beslut 2003/530/EG och genom att skapa ett nytt stöd genom detta betalningsuppskov under en viss tid har avstått från belopp som kunde ha använts för andra ändamål.
This situation favours certain undertakings, in particular milk-producing agricultural holdings.
Denna situation gynnar vissa företag, i synnerhet mjölkproducerande jordbruksföretag.
It may also have an impact on trade, given the Italian position on the market [8].
Den kan även påverka handeln, med tanke på Italiens ställning på marknaden [8].
Equally, it has the potential to distort competition, since the undertakings which benefited from it have secured an advantage (the deferral does not earn interest and is therefore equivalent to an interest-free loan) which could not have been acquired under normal market conditions and which has placed the undertaking concerned in a more advantageous competitive situation compared to undertakings which have not received it [9].
Den kan även snedvrida konkurrensen, eftersom de företag som gynnades av den har fått en fördel (betalningsuppskovet löper utan ränta och är därför likvärdigt med ett räntefritt lån) som de inte skulle ha haft under normala marknadsvillkor och som har gjort att berörda företag har hamnat i en mer fördelaktig konkurrensposition jämfört med företag som inte har fått del av den [9].
However, in the light of the additional information provided by the Italian authorities in response to the opening of the procedure under Article 108(2) of the Treaty, there is a need to establish whether the measure in question can be considered de minimis aid in accordance with Regulation (EC) No 1535/2007, and therefore not be considered State aid within the meaning of Article 107(1) of the Treaty.
Mot bakgrund av de ytterligare upplysningar som de italienska myndigheterna har lämnat som svar på inledandet av förfarandet enligt artikel 108.2 i fördraget är det emellertid nödvändigt att fastställa om åtgärden i fråga kan betraktas som stöd av mindre betydelse enligt förordning (EG) nr 1535/2007 och därför inte anses utgöra statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget.
In their letter sent by email on 26 April 2012, the Italian authorities explained that the interest connected to the deferral of payments was between EUR 0,08 and EUR 694,19.
I sitt e-postmeddelande av den 26 april 2012 förklarade de italienska myndigheterna att den ränta som var knuten till betalningsuppskovet skulle ha uppgått till mellan 0,08 euro och 694,19 euro.
They also stated that checks carried out had shown that the ceiling established for Italy over three fiscal years had not been exceeded, but that they would still have to verify whether there continued to be a risk of an individual ceiling being exceeded in the event of cumulated de minimis aid for the 2009, 2010 and 2011 fiscal years.
De uppgav även att utförda kontroller hade visat att det tak som hade fastställts för Italien för tre räkenskapsår inte hade överskridits, men att de måste kontrollera om det fanns en risk att taket för enskilt stöd skulle överskridas om stöd av mindre betydelse under räkenskapsåren 2009, 2010 och 2011 slogs ihop.
The Commission can certainly note that the amount of interest relating to the deferral, taken in isolation, does not exceed the EUR 7500 provided for in Article 3(2) of Regulation (EC) No 1535/2007.
Kommissionen kan förvisso konstatera att räntan på betalningsuppskovet i sig inte skulle överskrida de 7500 euro som fastställs i artikel 3.2 i förordning (EG) nr 1535/2007.
It also notes that the total aid amount granted by the deferral, i.e. EUR 50877,41, has not resulted in the ceiling of EUR 320505000 allowed for Italy in the Annex to the Regulation being exceeded.
Kommissionen konstaterar även att det totala stödbelopp som beviljades genom betalningsuppskovet, dvs. 50877,41 euro inte har lett till att det tak på320505000 euro som godkänns för Italien i bilagan till förordningen överskrids.
Nevertheless, the Commission does not have any new information to indicate that the individual ceiling of EUR 7500 has not been exceeded in any cases, also taking into account all de minimis aid received by the same beneficiary during the period of three fiscal years, because as of 26 April 2012, it had not received any information from the Italian authorities involved in performing these checks.
Kommissionen har emellertid ingen ny information som visar att taket för enskilt stöd på 7500 euro inte i något fall har överskridits, om allt stöd av mindre betydelse som samma stödmottagare har fått under de tre räkenskapsåren räknas in, eftersom kommissionen den 26 april 2012 inte hade fått någon information från de italienska myndigheter som utförde dessa kontroller.
It cannot therefore conclude that that individual aid ceiling has been respected in all cases, particularly since the Commission also has to take into account the new aid arising from the breach of Decision 2003/530/EC.
Den kan därför inte dra slutsatsen att stödtaket för enskilt stöd har respekterats i samtliga fall, i synnerhet eftersom kommissionen även måste ta hänsyn till det nya stöd som har uppstått i och med överträdelsen av beslut 2003/530/EG.
Indeed, it has to examine the measure in question in its entirety (i.e. the aid related to the granting of the deferral, the granting of the equivalent of an interest-free loan and the new aid arising from the breach of Decision 2003/530/EC): a considerable number of beneficiaries (more than 1250) have benefited from this deferral and the amount of the aid also includes part of the principal sum (i.e. that corresponding to the annual instalments due on 31 December of the years 2013, 2014, 2015, 2016 and 2017) plus interest, which far exceeds the interest relating to the deferral of payment taken into account by the Italian authorities in support of their arguments.
Kommissionen måste i själva verket granska åtgärden i fråga i dess helhet (dvs. det stöd som var en följd av betalningsuppskovet, det stöd som var en följd av vad som kunde jämföras med ett räntefritt lån och det nya stöd som var en följd av överträdelsen av beslut 2003/530/EG): ett stort antal stödmottagare (mer än 1250) gynnades av detta betalningsuppskov och stödbeloppet innefattade även en del av själva grundbeloppet (nämligen de årliga avbetalningar som skulle vara betalda den 31 december åren 2013, 2014, 2015, 2016 och 2017) plus ränta, vilket är betydligt mer än den ränta på betalningsuppskovet som de italienska myndigheterna utgick från som stöd för sina argument.
Article 3(7) of Regulation (EC) No 1535/2007 also states that ‘de minimis aid shall not be cumulated with State aid in respect of the same eligible costs if such cumulation would result in an aid intensity exceeding that laid down by Community rules in the specific circumstances of each case’.
I artikel 3.7 i förordning (EG) nr 1535/2007 sägs även att ”[s]töd av mindre betydelse får inte kumuleras med statligt stöd för samma stödberättigande kostnader, om sådan kumulering leder till en högre stödnivå än den som gäller i varje enskilt fall enligt gemenskapslagstiftningen”.
In this regard, the Commission has already indicated, by initiating the procedure provided for in Article 108(2) of the Treaty, that this deferral was in addition to the aid approved by the Council, which should be regarded as the maximum which could be granted in this context.
Kommissionen har genom att inleda det förfarande som föreskrivs i artikel 108.2 i fördraget redan visat att detta betalningsuppskov tillkom utöver det stöd som hade godkänts av rådet och som bör betraktas som det maximala stöd som fick beviljas i detta sammanhang.
The Italian authorities also take the view that the deferral of payment should be regarded as a stand-alone measure, given the low take-up rate amongst producers, the low value of the amounts in question, and the fact that no changes have been made to the programme for payment by instalments, the structure of which has remained the same, both as regards the total number of instalments and the expiry date.
De italienska myndigheterna anser vidare att betalningsuppskovet bör betraktas som en engångsåtgärd, med tanke på det begränsade utnyttjandet bland producenterna, de små belopp det var fråga om och att det inte medförde någon ändring av avbetalningsplanen, vars struktur är densamma, både vad gäller det totala antalet avbetalningar och förfallodag.
Indeed, it is clear that the deferral of payment is directly linked to a reimbursement, the payment in instalments of which was provided for in detail in Decision 2003/530/EC.
Det är i själva verket tydligt att betalningsuppskovet har direkt anknytning till en återbetalning, för vilken en detaljerad avbetalningsplan godkändes i beslut 2003/530/EG.
The Italian authorities also dispute the fact that the aid authorised by the Council is the maximum amount that may be granted to milk producers.
De italienska myndigheterna bestrider även att det stöd som godkändes av rådet är det maximala stöd som får beviljas mjölkproducenter.
They take the view that the decision in question has recognised the existence of exceptional circumstances resulting in the approval of the programme for repayment in instalments, but that this exceptional character does not in itself justify beneficiaries having no possibility of any other support, since the Treaty only refers to exceptional circumstances, without restricting the nature of the aid authorised or the detailed rules for its implementation.
De anser att det i beslutet i fråga erkänns att det föreligger exceptionella omständigheter som motiverar ett godkännande av avbetalningsplanen, men att denna exceptionella karaktär inte i sig rättfärdigar att stödmottagarna inte ska få ta emot något annat stöd, eftersom fördraget endast hänvisar till exceptionella omständigheter och inte begränsar typen av stöd som godkänns eller de närmare bestämmelserna om hur det genomförs.
In this specific case, the exceptional character which led to the adoption of Council Decision 2003/530/EC is fully reflected in the way in which the decision in question was adopted, namely on a unanimous basis, and relates to the circumstances requiring the adoption of the aid rather than the aid itself.
I just detta fall framgår det till fullo av det sätt på vilket beslut 2003/530/EG antogs, dvs. enhälligt, att beslutet var exceptionellt och handlade om de omständigheter som gjorde att stödet var nödvändigt snarare än om stödet i sig.
The Commission does not agree with the Italian authorities.
Kommissionen håller inte med de italienska myndigheterna.
In view of the fact that the aid approved by the Council, given its unique nature, was the maximum amount permissible in that given context, i.e. the equivalent of aid at 100 %, the addition of the deferral of payment would entail the automatic application of the provisions of Article 3(7) of Regulation (EC) No 1535/2007, meaning that the grant equivalent of the deferral cannot be considered to fall within the scope of that Regulation, and therefore constitutes State aid.
Det faktum att det stöd som godkändes av rådet, med tanke på dess unika karaktär, var det maximibelopp som kunde tillåtas i ett givet sammanhang, dvs. stödekvivalenten uppgick till 100 %, innebär att ett betalningsuppskov som tillkommer därutöver medför en automatisk tillämpning av bestämmelserna i artikel 3.7 i förordning (EG) nr 1535/2007 och att bidragsekvivalenten för betalningsuppskovet inte kan anses falla inom ramen för denna förordning och därför utgör statligt stöd.
Its compatibility with the internal market must be assessed in the light of the rules on competition in force when the deferral was granted, as must that of the new aid arising from the breach of Decision 2003/530/EC.
Dess förenlighet med den inre marknaden måste bedömas på grundval av de konkurrensregler som var i kraft när betalningsuppskovet beviljades, vilket även gäller det nya stöd som var en följd av överträdelsen av beslut 2003/530/EG.
2 Compatibility of the aid with the internal market
2 Stödets förenlighet med den inre marknaden
The competition rules which applied when the deferral was granted are contained in the Community guidelines for State aid in the agriculture and forestry sector 2007 to 2013.
De konkurrensregler som var i kraft när betalningsuppskovet beviljades fastställs i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd inom jordbruk och skogsbruk 2007–2013.
The position of the Italian authorities in their letter sent by e-mail on 26 April 2012 was based on the argument that the deferral of payment should be regarded as part of a de minimis scheme.
De italienska myndigheternas ståndpunkt i e-postmeddelandet av den 26 april 2012 baserades på argumentet att betalningsuppskovet bör anses ingå i en stödordning av mindre betydelse.
The authorities did not therefore provide any explanation of compatibility of the deferral of payment with the internal market, or that of the new aid falling outside the framework of Decision 2003/530/EC, in the light of the rules laid down in the guidelines referred to above.
Myndigheterna lämnade därför ingen förklaring om huruvida betalningsuppskovet eller det nya stöd som inte låg inom ramen för beslut 2003/530/EG var förenligt med den inre marknaden enligt reglerna i ovannämnda riktlinjer.
The Commission therefore has no new information to dispel the doubts it had when it initiated the procedure provided for in Article 108(2) of the Treaty.
Kommissionen har därför ingen ny information som kan skingra de tvivel som den hade när den inledde det förfarande som fastställs i artikel 108.2 i fördraget.
The aid connected to the deferral of payments and, therefore, the new aid established by the breach of Decision 2003/530/EC therefore constitutes unilateral aid which is solely intended to improve the financial situation of producers without contributing to the development of the sector.
Det stöd som är knutet till betalningsuppskovet och därmed det nya stöd som uppstod till följd av överträdelsen av beslut 2003/530/EG utgör därför ensidigt stöd som endast är avsett att förbättra producenternas ekonomiska situation och inte bidrar till sektorns utveckling.
It is therefore operating aid which is incompatible with the internal market within the meaning of point 15 of the Guidelines referred to above.
Det utgör därför driftstöd som är oförenligt med den inre marknaden i den mening som avses i punkt 15 i de ovannämnda riktlinjerna.
3 Recovery
3 Återvinning
The need to remove the aid
Vikten av att undanröja stödet
In accordance with the Treaty and European Court of Justice case law, if aid is found to be incompatible with the internal market, the Commission is authorised to decide whether the State concerned must abolish or alter the aid [10].
I enlighet med fördraget och EU-domstolens rättspraxis är kommissionen, om ett stöd fastställs vara oförenligt med den inre marknaden, behörig att besluta att den berörda staten ska upphäva eller ändra stödet [10].
European Court of Justice case law also states that a State’s obligation to abolish aid which the Commission regards as incompatible with the internal market is intended to restore the previously existing situation.
I EU-domstolens rättspraxis fastställs även att en stats skyldighet att avskaffa stöd som kommissionen anser vara oförenligt med den inre marknaden syftar till att återställa den tidigare situationen.
In this context, the Court has declared that this objective has been achieved once the recipient has repaid the amounts awarded to him, thus losing the advantage gained over market competitors, and thus restoring the situation in existence prior to the payment of the aid [11].
Domstolen har i detta sammanhang förklarat att detta mål uppnås när stödmottagaren har återbetalat de belopp som han har mottagit och därmed har förlorat den fördel han åtnjöt på marknaden i förhållande till sina konkurrenter och den situation som förelåg före utbetalningen av stödet är återställd [11].
In keeping with that case law, Article 14 of Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty [12] states that, where negative decisions are taken in cases of unlawful aid, the Commission shall decide that the Member State concerned shall take all necessary measures to recover the aid from the beneficiary (in the present case, all beneficiaries that have benefited from the deferral of payment).
I enlighet med denna rättspraxis fastställs i artikel 14 i rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget [12] att om negativa beslut fattas i fall av olagligt stöd ska kommissionen besluta att den berörda medlemsstaten ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att återkräva stödet från stödmottagaren (vilket i föreliggande ärende är alla dem som har utnyttjat betalningsuppskovet).
Italy is therefore required to take all necessary measures to recover the incompatible aid from the beneficiaries.
Italien måste därför vidta alla nödvändiga åtgärder för att återvinna det oförenliga stödet från mottagarna.
In accordance with paragraph 42 of the Notice from the Commission ‘Towards an effective implementation of Commission decisions ordering Member States to recover unlawful and incompatible State aid’ [13], Italy has four months from the entry into force of this Decision to implement its provisions.
I enlighet med punkt 42 i kommissionens tillkännagivande Effektivare verkställande av kommissionsbeslut som ålägger medlemsstater att återkräva olagligt och oförenligt statligt stöd [13] har Italien fyra månader på sig efter ikraftträdandet av detta beslut att verkställa dess bestämmelser.
Interest is to be paid on the amounts to be recovered, calculated on the basis of Commission Regulation (EC) No 794/2004 of 21 April 2004 implementing Council Regulation (EC) No 659/1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty [14].
Ränta ska betalas på de belopp som ska återvinnas och beräknas på grundval av kommissionens förordning (EG) nr 794/2004 av den 21 april 2004 om genomförande av rådets förordning (EG) nr 659/1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget [14].
This Decision is to be implemented immediately, in particular as regards the recovery of all incompatible individual aid granted.
Detta beslut ska genomföras utan dröjsmål, i synnerhet återvinningen av allt oförenligt enskilt stöd.
Benefits and amounts to be recovered
Förmåner och belopp som ska återvinnas