natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Because some PC that need metabolic activation may be active without exogenous metabolic activation under certain treatment conditions or in certain cell lines, the need for metabolic activation, and the activity of the S9 preparation, should be tested in the selected cell line and at the selected concentrations.
Eftersom vissa positiva kontroller som kräver metabolisk aktivering i vissa behandlingsförhållanden eller för vissa cellinjer kan vara aktiva utan exogen metabolisk aktivering, bör behovet av metabolisk aktivering och aktiviteten hos S9-preparaten testas i de valda cellinjerna och vid de valda koncentrationerna.
At the present time, no aneugens are known that require metabolic activation for their genotoxic activity (16).
För närvarande känner man inte till några aneugener som kräver metabolisk aktivering för sin genotoxiska aktivitet (16).
Currently accepted PC for aneugenic activity are, for example, colchicine and vinblastine.
Positiva kontroller som för närvarande är godkända för aneugen aktivitet är t.ex. kolchicin och vinblastin.
Other chemicals may be used if they induce micronuclei solely, or primarily, through aneugenic activity.
Andra kemikalier kan användas om de endast eller primärt inducerar mikrokärnor genom aneugen aktivitet.
To avoid the need for two PC (for clastogenicity and aneugenicity) without metabolic activation, the aneugenicity control can serve as the PC without S9, and the clastogenicity control can be used to test the adequacy of the metabolic activation system used.
För att det inte ska behövas två positiva kontroller (för klastogenicitet och aneugenicitet) utan metabolisk aktivering, kan aneugenicitetskontrollen tjäna som positiv kontroll utan S9, och klastogenicitetskontrollen kan användas för att testa lämpligheten för det system som används för metabolisk aktivering.
PC for both clastogenicity and aneugenicity should be used in cells that do not require S9.
De positiva kontrollerna för klastogenicitet och aneugenicitet bör användas för celler som inte kräver S9.
Suggested PC are included in Appendix 3.
Förslag på positiva kontroller finns i tillägg 3.
The use of chemical class-related PC may be considered, when suitable chemicals are available.
Användning av positiva kontroller relaterade till kemisk klass kan också övervägas när lämpliga kemikalier finns att tillgå.
All PC used should be appropriate for the cell type and activation conditions.
Alla positiva kontroller bör vara lämpliga för celltypen och aktiveringsförhållandena.
Solvent/vehicle controls should be included for every harvest time.
Lösningsmedels-/vehikelkontroller bör ingå för varje skördningstidpunkt.
In addition, untreated NC (lacking solvent/vehicle) should also be used unless there are published or laboratory historical control data demonstrating that no genotoxic or other deleterious effects are induced by the chosen solvent at the concentrations used.
Dessutom bör man använda obehandlade negativa kontroller (utan lösningsmedel/vehikel), utom om det finns offentliggjorda data eller laboratoriet har historiska data som påvisar att det valda lösningsmedlet inte inducerar genotoxiska eller andra skadliga effekter vid de koncentrationer som används.
Treatment Schedule
Behandlingsschema
In order to maximise the probability of detecting an aneugen or clastogen acting at a specific stage in the cell cycle, it is important that sufficient numbers of cells are treated with the test substance during all stages of their cell cycles.
För att maximera sannolikheten för att detektera en aneugen eller klastogen som agerar i ett visst skede av cellcykeln är det viktigt att tillräckligt antal celler behandlas med testämnet under cellcykelns alla skeden.
The treatment schedule for cell lines and primary cell cultures may, therefore, differ somewhat from that for lymphocytes which require mitogenic stimulation to begin their cell cycle and these are considered in Paragraphs 41-43 (16).
Behandlingsschemat för cellinjer och primära cellodlingar kan därför avvika något från behandlingsschemat för lymfocyter som kräver mitogen stimulering för att inleda sin cellcykel; dessa behandlas i punkterna 41–43 (16).
Theoretical considerations, together with published data (18) indicate that most aneugens and clastogens will be detected by a short term treatment period of 3 to 6 hrs in the presence and absence of S9, followed by removal of the test substance and a growth period of 1,5-2,0 cell cycles (6).
Teoretiska överväganden och offentliggjorda data (18) tyder på att de flesta aneugener och klastogener detekteras med en kortvarig behandlingsperiod på 3–6 timmar med och utan tillsats av S9, åtföljd av borttagning av testämnet och en tillväxtperiod på 1,5–2,0 cellcykler (6).
Cells are sampled at a time equivalent to about 1,5-2,0 times the normal (i.e. untreated) cell cycle length either after the beginning or at the end of treatment (See Table 1).
Cellerna skördas vid en tidpunkt som motsvarar cirka 1,5–2,0 gånger den normala (dvs. obehandlade) cellcykelns längd efter att behandlingen inletts eller vid avslutad behandling (se tabell 1).
Sampling or recovery times may be extended if it is known or suspected that the test substance affects the cell cycling time (e.g. when testing nucleoside analogues).
Provtagnings- eller skördningstidpunkterna kan senareläggas om det är känt eller man misstänker att testämnet påverkar cellcykellängden (t.ex. vid testning av nukleosidanaloger).
Because of the potential cytotoxicity of S9 preparations for cultured mammalian cells, an extended exposure treatment of 1,5-2,0 normal cell cycles is used only in the absence of S9.
Eftersom S9-preparat är potentiellt cytotoxiska för odlade däggdjursceller används en förlängd exponeringsbehandling på 1,5–2,0 gånger normal cellcykel endast när S9 inte ingår.
In the extended treatment, options are offered to allow treatment of the cells with the test chemical in the absence or presence of cytoB.
Vid förlängd behandling finns det alternativ där man har möjlighet att behandla cellerna med testkemikalie utan eller med cytoB.
These options address situations where there may be concern regarding possible interactions between the test substance and cytoB.
Dessa alternativ gäller för situationer där det kan finnas tvivel rörande eventuell växelverkan mellan testämnet och cytoB.
The suggested cell treatment schedules are presented in Table 1.
Förslag till cellbehandlingsscheman finns i tabell 1.
These general treatment schedules may be modified depending on the stability or reactivity of the test substance or the particular growth characteristics of the cells being used.
Dessa allmänna behandlingsscheman kan modifieras beroende på testämnets stabilitet eller reaktivitet eller de särskilda tillväxtegenskaper som gäller för de celler som används.
All treatments should commence and end while the cells are growing exponentially.
Alla behandlingar bör inledas och avslutas medan cellerna är i exponentiell tillväxtfas.
These schedules are presented in more details in paragraphs 41-47 following.
Dessa scheman presenteras i närmare detalj i punkterna 41–47 nedan.
Cell treatment and harvest times for the MNvit assay
Tidpunkter för cellbehandling och skörd när MNvit-metoden används
Lymphocytes, primary cells and cell lines treated with cytoB
Lymfocyter, primära celler och cellinjer behandlade med cytoB
Treat for 3-6 hrs in the presence of S9;
Behandla 3–6 timmar med tillsats av S9,
remove the S9 and treatment medium;
avlägsna S9 och behandlingsmedium,
add fresh medium and cytoB;
tillsätt färskt medium och cytoB,
harvest 1,5-2,0 normal cell cycles later.
skörda efter 1,5–2,0 normala cellcykler.
Short exposure
Kort exponering
Treat for 3-6 hrs;
Behandla 3–6 timmar,
remove the treatment medium;
avlägsna behandlingsmedium,
Extended exposure
Förlängd exponering
Option A: Treat for 1,5-2 normal cell cycles in the presence of cytoB;
Alternativ A: Behandla under 1,5–2 normala cellcykler med tillsats av cytoB,
harvest at the end of the exposure period.
skörda i slutet av exponeringsperioden.
Option B: Treat for 1,5-2,0 normal cell cycles;
Alternativ B: Behandla under 1,5–2,0 normala cellcykler,
remove the test substance;
avlägsna testämnet,
Cell lines treated without cytoB
Cellinjer som behandlas utan cytoB
(Identical to the treatment schedules outlined above with the exception that no cytoB is added)
(samma som de behandlingsscheman som anges ovan utom att cytoB inte tillsätts)
Lymphocytes, primary cells, and cell lines with cytoB
Lymfocyter, primära celler och cellinjer med cytoB
For lymphocytes, the most efficient approach is to start the exposure to the test substance at 44-48 hrs after PHA stimulation, when cycle synchronisation will have disappeared (5).
För lymfocyter är det effektivast att starta exponeringen för testämnet 44–48 timmar efter stimulering med fytohemaglutinin, när cykelsynkroniseringen har fallit bort (5).
In the initial assay, cells are treated for 3 to 6 hrs with the test substance in the absence and presence of S9.
I det första försöket behandlas cellerna 3–6 timmar med testämnet med och utan tillsats av S9.
The treatment medium is removed and replaced with fresh medium containing cytoB, and the cells are harvested 1,5-2,0 normal cell cycles later.
Behandlingsmediet avlägsnas och ersätts med färskt medium som innehåller cytoB och cellerna skördas efter 1,5–2,0 normala cellcykler.
If both initial tests of the short (3-6 hrs) treatment are negative or equivocal, a subsequent, extended exposure treatment without S9 is used.
Om båda de initiala försöken med kort (3–6 timmar) behandling är negativa eller tvetydiga görs en efterföljande förlängd exponeringsbehandling utan S9.
Two treatment options are available and are equally acceptable.
Det finns två likvärdigt godkända behandlingsalternativ att tillgå.
However, it might be more appropriate to follow Option A for stimulated lymphocytes where exponential growth may be declining at 96 hrs following stimulation.
Det kan dock vara lämpligare att använda alternativ A för stimulerade lymfocyter i fall där den exponentiella tillväxten kan minska vid 96 timmar efter stimulering.
Also, cultures of cells should not have reached confluence by the final sampling time in Option B.
Likaså ska cellodlingarna inte ha nått sammanväxning vid den slutliga skördningstiden i alternativ B.
Option A: The cells are treated with the test substance for 1,5-2,0 normal cell cycles, and harvested at the end of the treatment time.
Alternativ A: Cellerna behandlas med testämnet under 1,5–2,0 normala cellcykler och skördas vid behandlingstidens slut.
Option B: The cells are treated with the test substance for 1,5-2,0 normal cell cycles.
Alternativ B: Cellerna behandlas med testämnet under 1,5–2,0 normala cellcykler.
The treatment medium is removed and replaced with fresh medium, and the cells are harvested after additional 1,5-2,0 normal cell cycles.
Behandlingsmediet avlägsnas och ersätts med färskt medium och cellerna skördas efter ytterligare 1,5–2,0 normala cellcykler.
Primary cells and cell lines should be treated in a similar manner to lymphocytes except that it is not necessary to stimulate them with PHA for 44-48 hrs.
Primära celler och cellinjer ska behandlas på liknande sätt som lymfocyterna, utom att det inte är nödvändigt att stimulera dem med fytohemaglutinin under 44–48 timmar.
Cells other than lymphocytes should be exposed such that at the time of study termination, the cells are still in log-phase growth.
Andra celler än lymfocyter ska exponeras så att cellerna vid försökets slut fortfarande är i logfas.
Cell lines without cytoB
Cellinjer utan cytoB
Cells should be treated for 3-6 hrs in the presence and absence of S9.
Cellerna behandlas 3–6 timmar med och utan tillsats av S9.
The treatment medium is removed and replaced with fresh medium, and the cells are harvested 1,5-2,0 normal cell cycles later.
Behandlingsmediet avlägsnas och ersätts med färskt medium och cellerna skördas efter 1,5–2,0 normala cellcykler.
If both initial tests of the short (3-6 hrs) treatment are negative or equivocal, a subsequent, extended exposure treatment (without S9) is used.
Om båda de initiala försöken med kort (3–6 timmar) behandling är negativa eller tvetydiga görs en efterföljande förlängd exponeringsbehandling (utan S9).
Two treatment options are available, both of which are equally acceptable:
Det finns två likvärdigt godkända behandlingsalternativ att tillgå.
In monolayers, mitotic cells (identifiable as being round and detaching from the surface) may be present at the end of the 3-6 hr treatment.
I enkelskikt kan det finnas mitotiska celler (som identifieras genom att de är runda och lösgör sig från ytan) i slutet av behandlingen på 3–6 timmar.
Because these mitotic cells are easily detached, they can be lost when the medium containing the test substance is removed.
Eftersom dessa mitotiska celler enkelt lösgörs, kan de förloras när mediet som innehåller testämnet avlägsnas.
Care should be taken to collect these when cultures are washed, and to return them to the cultures, to avoid losing cells that are in mitosis, and at risk for micronuclei, at the time of harvest.
Man bör vara uppmärksam på att samla in dem när odlingarna tvättas och återbörda dem till odlingarna, för att undvika förlust av celler som undergår mitos och är utsatta för risk för mikrokärnor vid tidpunkten för skörd.
Number of cultures
Antal odlingar
Duplicate cultures should be used for each test substance concentration and for the vehicle/solvent and NC cultures.
Dubbla odlingar bör användas för varje testämneskoncentration och för lösningsmedels-/vehikelodlingarna och de negativa kontrollerna.
Where minimal variation between duplicate cultures can be demonstrated from historical laboratory data, it may be acceptable for single cultures to be used.
I fall där laboratoriets historiska data kan påvisa minimala variationer mellan dubbla odlingar kan det vara godtagbart att endast använda en odling.
If single cultures are used, it is recommended that an increased number of concentrations be analysed.
I så fall rekommenderas analys av ett högre antal koncentrationer.
Cell harvest and slide preparation
Skörd av celler och beredning av objektglas
Each culture is harvested and processed separately.
Varje odling skördas och hanteras separat.
Cell preparation may involve hypotonic treatment, but this step is not necessary if adequate cell spreading is otherwise achieved.
Förberedningen av cellerna kan inbegripa hypoton behandling, men detta steg är inte nödvändigt om tillräcklig cellspridning erhålls på annat sätt.
Different techniques can be used in slide preparation provided that high-quality cell preparations for scoring are obtained.
Olika tekniker kan användas för preparering av objektglasen förutsatt att man får cellpreparat av hög kvalitet för analysen.
Cell cytoplasm should be retained to allow the detection of micronuclei and (in the cytokinesis-block method) reliable identification of binucleate cells.
Cellernas cytoplasma bör behållas för att ge möjlighet att detektera mikrokärnor och (vid metoden med blockering av cytokines) tillförlitlig identifiering av binukleära celler.
The slides can be stained using various methods, such as Giemsa or fluorescent DNA specific dyes (59).
Objektglasen kan färgas med olika metoder, såsom Giemsa eller fluorescerande DNA-specifika färgämnen (59).
All slides, including those of the solvent/vehicle and the controls, should be independently coded before the microscopic analysis.
Alla objektglas, inklusive glasen från lösningsmedels-/vehikelkontrollerna och de positiva och negativa kontrollerna, bör ges en oberoende kodning före analysen med mikroskop.
Alternatively, coded samples can be analysed using a validated, automated flow cytometric or image analysis system.
Alternativt kan kodade prover analyseras med användning av ett validerat och automatiskt system för flödescytometri eller bildanalys.
In cytoB-treated cultures, micronucleus frequencies should be analysed in at least 2000 binucleated cells per concentration (at least 1000 binucleated cells per culture; two cultures per concentration).
I cytoB-behandlade odlingar bör förekomsten av mikrokärnor analyseras i minst 2000 binukleära celler per koncentration (minst 1000 binukleära celler per odling, två odlingar per koncentration).
If single cultures are used, at least 2000 binucleated cells per concentration should be scored from that culture.
Om enkla odlingar används bör minst 2000 binukleära celler per koncentration analyseras ur odlingen.
If substantially fewer than 1000 binucleate cells per culture, or 2000 if a single culture is used, are available for scoring at each concentration, and if a significant increase in micronuclei is not detected, the test should be repeated using more cells, or at less toxic concentrations, whichever is appropriate.
Om betydligt mindre antal än 1000 binukleära celler per odling, eller 2000 om en enkel odling används, finns att tillgå för analys för varje koncentration och en väsentlig ökning av mikrokärnor inte upptäcks, bör testet upprepas med användning av flera celler eller vid mindre toxiska koncentrationer, enligt det som är lämpligt.
Care should be taken not to score binucleate cells with irregular shapes or where the two nuclei differ greatly in size; neither should binucleate cells be confused with poorly spread multi-nucleate cells.
Man bör se upp med att inte analysera binukleära celler med oregelbunden form eller celler där de två kärnorna avviker betydligt i storlek, inte heller ska binukleära celler förväxlas med dåligt spridda multinukleära celler.
Cells containing more than two main nuclei should not be analysed for micronuclei, as the baseline micronucleus frequency may be higher in these cells (63) (64) Scoring of mononucleate cells is acceptable if the test substance is shown to interfere with cytoB activity.
Celler som innehåller fler än två huvudkärnor ska inte analyseras för mikrokärnor, eftersom bakgrundsförekomsten av mikrokärnor kan vara högre i dessa celler (63) (64). Analys av mononukleära celler kan godtas om testämnet påvisas störa cytoB-aktiviteten.
In cell lines assayed without cytoB treatment, micronuclei should be scored in at least 2000 cells per concentration (at least 1000 cells per culture; two cultures per concentration).
För cellinjer som testas utan cytoB-behandling bör mikrokärnorna analyseras med minst 2000 celler per koncentration (minst 1000 celler per odling, två odlingar per koncentration).
Where only one culture per concentration is used, at least 2000 cells should be scored from that culture.
Om endast en odling per koncentration används bör minst 2000 celler analyseras från odlingen.
When cytoB is used, a CBPI or an RI should be determined to assess cell proliferation (see Appendix 2) using at least 500 cells per culture.
När cytoB används bör proliferationsindex vid cytokinesinhibering (CBPI) eller replikeringsindex (RI) bestämmas för bedömning av cellproliferationen (se tillägg 2) med användning av minst 500 celler per odling.
When treatments are performed in the absence of cytoB, it is essential to provide evidence that the cells being scored have proliferated, as discussed in Paragraphs 24-27.
När behandlingar görs utan tillsats av cytoB är det väsentligt att belägg ges för att de celler som analyseras har proliferat, enligt det som beskrivs i punkterna 24–27.
Acceptability criteria
Kriterier för godkännande
A laboratory proposing to use the MNvit assay described in this TM should demonstrate its ability to reliably and accurately detect chemicals of known aneugenic and clastogenic activity, with and without metabolic activation, as well as known negative chemicals, using the reference chemicals in Appendix 3.
Ett laboratorium som vill använda MNvit-testning enligt beskrivningen i denna testmetod bör påvisa sin förmåga att på ett tillförlitligt och exakt sätt detektera kemikalier med känd aneugen och klastogen aktivitet, med och utan metabolisk aktivering, såväl som kända negativa kemikalier, med användning av referenskemikalierna enligt tillägg 3.
As evidence of its ability to perform this TM correctly, the laboratory should provide evidence that the cells being scored for micronucleus formation have completed one nuclear division if the test is performed without the use of cytoB.
För att påvisa sin förmåga att genomföra testmetoden korrekt bör laboratoriet tillhandahålla belägg för att de celler som analyseras för bildning av mikrokärnor har slutfört en kärndelning, om testningen genomförs utan användning av cytoB.
The chemicals in Appendix 3 are recommended for use as reference chemicals.
De kemikalier som förtecknas i tillägg 3 rekommenderas som referenskemikalier.
Substitute or additional chemicals can be included if their activity is known and if they induce micronuclei by the same mechanisms of action, and if they are shown to be relevant to the chemicals that will be tested using the MNvit procedure.
Ersättande eller ytterligare kemikalier kan ingå om deras aktivitet är känd och om de inducerar mikrokärnor enligt samma mekanismer och om de kan påvisas vara relevanta för de kemikalier som testas med MNvit-förfarandet.
Justification could include a validation study employing a broad variety of substances or focused on a narrower spectrum based on the chemical class of the test substance or the mechanism of damage being studied.
Motiveringen kan innehålla en valideringsstudie där man använt ett brett urval olika ämnen eller fokuserat på ett smalare spektrum baserat på testämnets kemiska klass eller mekanismen för den skada som undersöks.
Solvent/vehicle control and untreated cultures should give reproducibly low and consistent micronuclei frequencies (typically 5-25 micronuclei/1000 cells for the cell types identified in paragraph 11).
Lösningsmedels-/vehikelkontrollen och obehandlade odlingar bör ge reproducerbart låga och enhetliga förekomster av mikrokärnor (typiskt 5–25 mikrokärnor per 1000 celler för de celltyper som anges i punkt 11).
Other cell types may have different ranges of responses which should be determined when validating them for use in the MNvit assay.
Andra celltyper kan ha annorlunda responsintervall, vilka bör bestämmas när celltyperna valideras för användning i ett MNvit-förfarande.
Data from negative, solvent, and PC should be used to establish historical control ranges.
Data från negativ kontroll, lösningsmedelskontroll och positiv kontroll bör användas för att etablera historiska kontrollintervall.
These values should be used in deciding the adequacy of the concurrent NC/PC for an experiment.
Dessa värden bör användas för att bedöma den parallella negativa eller positiva kontrollens lämplighet för ett försök.
If minor changes to the protocol (e.g. use of automated instead of manual scoring techniques; use of a new cell type) are proposed for the assay, then the effectiveness of the change should be demonstrated before the modified protocol can be considered acceptable for use.
Om det föreslås mindre ändringar av protokollet (t.ex. automatiska i stället för manuella analystekniker eller användning av en ny celltyp), bör ändringens effektivitet påvisas innan det modifierade protokollet kan anses vara godkänt för användning.
Demonstration of effectiveness includes demonstration that the major mechanisms of chromosome breakage and gain or loss can be detected, and that appropriate positive and negative results can be achieved for the class of the individual substance, or the broad range of substances, to be tested.
När effektiviteten påvisas måste man också kunna visa att de centrala mekanismerna för kromosombrott och kromosomökning och -förlust kan detekteras och att lämpliga positiva och negativa resultat kan nås för klassen för det enskilda ämne eller för det breda urval av ämnen som ska testas.
Treatment of results
Behandling av resultaten
If the cytokinesis-block technique is used, only the frequencies of binucleate cells with micronuclei (independent of the number of micronuclei per cell) are used in the evaluation of micronucleus induction.
Om blockering av cytokines används ska endast förekomsten av binukleära celler med mikrokärnor (oavsett antalet mikrokärnor per cell) användas för utvärderingen av inducering av mikrokärnor.