natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Comparing the costs of this new guaranteed loan with the reference rate shows that the total financial cost of the loan covered by guarantee G-II was at least […] basis points below the reference rate, thus providing a financial advantage to ÅI.
En jämförelse av kostnaderna för detta nya garanterade lån med referensräntan visar att den totala finansiella kostnaden för det lån som omfattas av garanti G-II låg minst […] baspunkter under referensräntan, vilket gav ÅI en ekonomisk fördel.
According to the information available to the Commission, the interest rate on the guaranteed loan has not changed since it was issued.
Räntesatsen för det garanterade lånet har, enligt den information kommissionen har tillgång till, inte förändrats sedan lånet utfärdades.
Guarantee G-III
Garanti G-III
On 13 December 2005, the LG issued a new guarantee in favour of ÅI.
Den 13 december 2005 utfärdade landskapsregeringen en ny garanti till förmån för ÅI.
This guarantee was to cover the ‘reference loan’, i.e. the originally non-guaranteed loan of 9 October 2003, the terms of which were thus amended.
Syftet med garantin var att täcka ”referenslånet”, det vill säga det ursprungliga icke-garanterade lånet av den 9 oktober 2003, för vilket villkoren således ändrades.
The interest rate of the loan was at this point changed to […]% p.a.
Räntesatsen för lånet ändrades i det här skedet till […] % per år.
The guarantee fee was set at […]% of the loan amount, meaning a total financial cost of […]% p.a. [29] (the terms applied from this date are identical to those, described above, that apply to the loan covered by guarantee G-I, including the changes to the interest rate over time).
Garantiavgiften fastställdes till […] av lånebeloppet, vilket innebär en total finansiell kostnad på […] % per år [29] (de villkor som tillämpades från och med detta datum är desamma som de ovan beskrivna villkor som är tillämpliga på det lån som täcks av garanti G-I, inklusive ändringarna av räntesatsen över tiden).
The reference rate for G-III has to be calculated on the basis of the one-year Euribor on 13 December 2005, which was 2,769 %.
Referensräntan för G-III ska beräknas på grundval av 12-månaders Euribor den 13 december 2005, vilken var 2,769 %.
At the time ÅI was rated ‘satisfactory’ within the meaning of the Reference Rate Communication.
Vid den tidpunkten var ÅI:s kreditbetyg ”tillfredsställande” enligt den betygsskala som används i meddelandet om referensränta.
Therefore, the LG has given ÅI a corresponding financial advantage of at least […]% p.a.
Landskapsregeringen har följaktligen givit ÅI en motsvarande ekonomisk fördel på minst […] % årligen.
DISTORTION OF COMPETITION AND EFFECTS ON TRADE
SNEDVRIDNING AV KONKURRENSEN OCH PÅVERKAN PÅ HANDELN
The Finnish authorities have claimed that the measures in question do not affect trade between Member States and do not therefore constitute State aid within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Finland har hävdat att åtgärderna i fråga inte påverkar handeln mellan medlemsstaterna och därför inte utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget.
In support of this argument Finland has in essence argued that ÅI is only one of several firms active on the real estate market, and not the largest one.
Till stöd för detta argument har Finland i allt väsentligt anfört att ÅI är endast ett av flera bolag som är verksamma på fastighetsmarknaden, och inte heller det största av dem.
There is thus no evidence that the measures, if they are considered to constitute State aid, would have strengthened ÅI’s position to the detriment of competitors.
Det finns således inga bevis för att åtgärderna, om de anses utgöra statligt stöd, skulle ha stärkt ÅI:s ställning till skada för konkurrenterna.
The fact that ÅI has been provided with a financial advantage that was not made available to its competitors (and, as Finland has confirmed, there are several other operators on the Åland real estate market) means that ÅI has been able to make large investments and expand its operations on financial terms that were more advantageous than those made available to its competitors (who, in the absence of the advantage granted to ÅI, might have chosen to make similar investments).
Det faktum att ÅI har fått en ekonomisk fördel som inte var tillgänglig för konkurrenterna (och det finns flera andra aktörer på den åländska fastighetsmarknaden, vilket Finland har bekräftat) innebär att ÅI har kunnat göra stora investeringar och utvidga sin verksamhet på ekonomiska villkor som var fördelaktigare än de villkor som konkurrenterna kunde tillgå. Det är möjligt att konkurrenter skulle ha valt att göra liknande investeringar om ÅI inte hade beviljats denna fördel.
It is not necessary to demonstrate that the measures have allowed ÅI to take market shares from any specific competitor.
Det behöver inte visas att åtgärderna har gjort det möjligt för ÅI att ta marknadsandelar från någon viss konkurrent.
Similarly, the advantage granted to ÅI was liable to affect trade between Member States.
På liknande sätt kunde den fördel som beviljats ÅI påverka handeln mellan medlemsstaterna.
It is true that Åland is a small market, located on an archipelago that can only be reached by sea or air, and that specific restrictions on the right of establishment apply there by virtue of Finland’s EU Accession Treaty.
Det är i och för sig riktigt att Åland är en liten marknad, belägen i en ögrupp som endast kan nås sjövägen eller med flyg, och att särskilda begränsningar av etableringsrätten gäller på denna marknad med stöd av fördraget om Finlands anslutning till Europeiska unionen.
However, the fact remains that there is no absolute obstacle to foreign undertakings operating in Åland, and certainly no obstacle to such undertakings making investments in the local property market.
Faktum kvarstår dock att det inte finns något absolut hinder för utländska företag att bedriva verksamhet på Åland, och förvisso inget som hindrar dem från att investera på den lokala fastighetsmarknaden.
The Commission also notes that Finland has not disputed the statement in the opening decision that real estate in Åland has in the past been acquired by undertakings based in other Member States.
Kommissionen noterar också att Finland inte har bestridit konstaterandet i beslutet om att inleda förfarandet att fastigheter på Åland tidigare har förvärvats av företag som är etablerade i andra medlemsstater.
Any advantage granted to ÅI through these measures would thus have at least the potential to affect trade between the Member States by unduly strengthening ÅI’s position in relation to potential foreign competitors or investors.
Eventuella fördelar som beviljats ÅI genom de aktuella åtgärderna skulle således åtminstone potentiellt kunna påverka handeln mellan medlemsstaterna genom att otillbörligt stärka ÅI:s ställning i förhållande till eventuella utländska konkurrenter eller investerare.
CONCLUSION ON THE QUALIFICATION OF STATE AID
SLUTSATSEN OM KLASSIFICERINGEN SOM STATLIGT STÖD
For the above reasons, the Commission finds that all capital increases (with the exception of C-I, C-II and C-III) and loan guarantees G-I, G-II and G-III constitute State aid within the meaning of Article 107 TFEU.
Av ovan angivna skäl anser kommissionen att samtliga kapitaltillskott (utom C-I, C-II och C-III) och lånegarantierna G-I, G-II och G-III utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 107 i EUF-fördraget.
ALLEGED LAWFULNESS OF THE AID
PÅSTÅENDET ATT STÖDET ÄR LAGLIGT
Finland has argued that both the capital injections and the guarantees, if State aid, were lawful under aid schemes that were put into place prior to Finland’s EU membership and duly submitted to the EFTA Surveillance Authority (‘ESA’) prior to EU accession under references 93-074 (capital increases) and 93-079 (guarantees).
Enligt Finland var både kapitaltillskotten och garantierna, om de klassificerades som statligt stöd, lagliga enligt stödordningar som infördes före Finlands anslutning till unionen och som före anslutningen i vederbörlig ordning anmäldes till Eftas övervakningsmyndighet under referensnummer 93–074 (kapitaltillskotten) och 93–079 (garantierna).
This argument should be examined in the context of the provisions of Regulation (EC) No 659/1999.
Detta argument bör undersökas på grundval av bestämmelserna i förordning (EG) nr 659/1999.
Pursuant to Article 1(d), ‘aid scheme’ means ‘any act on the basis of which, without further implementing measures being required, individual aid awards may be made to undertakings defined within the act in a general and abstract manner and any act on the basis of which aid which is not linked to a specific project may be awarded to one or several undertakings for an indefinite period of time and/or for an indefinite amount’.
Enligt artikel 1 d i den förordningen avses med stödordning”varje rättsakt på grundval av vilken individuellt stöd kan beviljas företag som i rättsakten definieras på ett allmänt och abstrakt sätt, utan att några ytterligare genomförandeåtgärder krävs, samt varje rättsakt på grundval av vilken stöd, som inte är hänförbart till ett visst projekt, kan beviljas ett eller flera företag för obestämd tid och/eller med obestämt belopp”.
Furthermore, according to Article 1(b) of Regulation (EC) No 659/1999, ‘existing aid’ means: ‘(i) without prejudice to Sections 144 and 172 of the Act of Accession of Austria, Finland and Sweden, all aid which existed prior to the entry into force of the Treaty in the respective Member States, that is to say, aid schemes and individual aid which were put into effect before, and are still applicable after, the entry into force of the Treaty’.
Vidare anges följande i definitionen av befintligt stöd i artikel 1 b i samma förordning: ”i) utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 144 och 172 i anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige, […] allt stöd som fanns innan fördraget trädde i kraft i respektive medlemsstat, det vill säga stödordningar och individuellt stöd som infördes före och som fortfarande är tillämpliga efter fördragets ikraftträdande, […]”.
Furthermore, according to Article 1(c) of Regulation (EC) No 659/1999, ‘new aid’ means all aid, that is to say, aid schemes and individual aid, which is not existing aid, including alterations to existing aid [30].
Dessutom definieras nytt stöd i artikel 1 c i förordning 659/1999 som ”allt stöd, det vill säga stödordningar och individuellt stöd, som inte är befintligt stöd, inbegripet ändringar av befintligt stöd” [30].
Finally, Article 4(1) of Commission Regulation (EC) No 794/2004 of 21 April 2004 implementing Council Regulation (EC) No 659/1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty [31] defines alteration of existing aid as ‘any change, other than modifications of a purely formal or administrative nature which cannot affect the evaluation of the compatibility of the aid measure with the common market. However an increase in the original budget of an existing aid scheme by up to 20 % shall not be considered an alteration to existing aid.’
Slutligen definieras i artikel 4.1 i kommissionens förordning (EG) nr 794/2004 av den 21 april 2004 om genomförande av rådets förordning (EG) nr 659/1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget [31] begreppet ändring av befintligt stöd som ”varje ändring, utom ändringar av rent formell eller administrativ art som inte kan påverka bedömningen av stödåtgärdens förenlighet med den gemensamma marknaden. En ökning av den ursprungliga budgeten för en befintlig stödordning med upp till 20 % skall dock inte betraktas som en ändring av befintligt stöd.”
From the above it follows that a measure that pre-dates accession and constitutes a State aid scheme can be said to be existing aid if two conditions are satisfied.
Av det som anförts ovan följer att en åtgärd som föregår anslutningen och utgör en statlig stödordning kan sägas vara befintligt stöd om två villkor är uppfyllda.
The first is that the scheme was put into effect before the entry into force of the EC Treaty and the second is that its substance has not been substantially altered since.
Det första villkoret är att ordningen ska ha genomförts innan EG-fördraget trädde i kraft och det andra att dess innehåll inte har ändrats väsentligt därefter.
The Commission will assess the Finnish argument about the lawfulness of the aid separately for the two alleged schemes.
Kommissionen kommer att bedöma Finlands argument om stödets laglighet separat för de två påstådda stödordningarna.
THE ALLEGED GUARANTEE SCHEME (93-079)
GARANTIORDNINGEN (93–079)
The Commission will first assess whether these measures constitute an aid scheme within the meaning of Article 1(b) of Regulation (EC) No 659/1999.
Kommissionen kommer först att bedöma om dessa åtgärder utgör en statlig stödordning i den mening som avses i artikel 1 b i förordning (EG) nr 659/1999.
The national legal basis for the guarantee scheme is the provincial Act on provincial guarantees for industry and certain other enterprise sectors (ÅFS 1966:14) [32], which was passed in 1966, and amended by ÅFS 1979:84, 1982:37, 1988:53, 1992:9, 1994:29, 1996:56 and 2002:23.
Den nationella rättsliga grunden för garantiordningen är landskapslagen (1966:14) om landskapsgaranti för industrier och vissa andra näringsgrenar [32], som antogs 1966 och ändrades genom ÅFS 1979:84, 1982:37, 1988:53, 1992:9, 1994:29, 1996:56 och 2002:23.
As regards the budget or ‘envelope’, at the time of Finland’s accession to the EC, the 1966 provincial Act stipulated that ‘the amount of outstanding guarantees or loans [33] may not at any given time exceed FIM 20000000’.
Vad gäller budgeten eller anslagen vid tidpunkten för Finlands anslutning till unionen föreskrivs det i 1966 års landskapslag att beloppet av utestående garantier eller lån [33] vid ett och samma tillfälle inte får överstiga 20000000 finska mark.
On the other hand, the measure in question does not provide for any temporal limitation to their application.
Å andra sidan föreskriver åtgärden i fråga ingen tidsbegränsning av tillämpningen.
In the light of the above and of the provisions of the national act, the measures would prima facie appear to meet the definition of an aid scheme, as it seems that the act allows aid which is not linked to a specific project to be awarded to one or several undertakings for an indefinite period of time.
Mot bakgrund av ovanstående och bestämmelserna i den nationella lagstiftningen förefaller åtgärden vid en första anblick motsvara definitionen av en stödordning eftersom det verkar vara en handling på grundval av vilken stöd som inte är kopplat till något visst projekt kan beviljas ett eller flera företag på obestämd tid.
The alleged scheme in question was put in place on 1 September 1982, i.e. well before 1 January 1994, and was communicated to the ESA.
Den aktuella påstådda stödordningen genomfördes också den 1 september 1982, det vill säga långt före den 1 januari 1994, och anmäldes till Eftas övervakningsmyndighet.
Thus the first condition for existing aid seems to be satisfied, because the original scheme was put in place before the entry into force of the Treaty in Finland and even before 1 January 1994, which means that paragraph 5 of Article 172 of the Treaty of Accession of Austria, Finland and Sweden is not applicable in this case.
Det första villkoret för befintligt stöd verkar således vara uppfyllt eftersom den ursprungliga stödordningen genomfördes innan anslutningsfördraget trädde i kraft för Finlands del och till och med före den 1 januari 1994, vilket betyder att artikel 172.5 i fördraget om Österrikes, Finlands och Sveriges anslutning till Europeiska unionen inte är tillämplig i det här fallet.
However, the Commission must also assess whether the measures have undergone any substantive alterations since 1 January 1994.
Kommissionen måste emellertid också bedöma om åtgärderna har ändrats väsentligt efter den 1 januari 1994.
At least three amendments to the guarantee scheme were enacted by the regional authorities after 1 January 1994 (by Provincial Acts 1994:29, 1996:56 and 2002:23) and prior to the granting of the first guarantee on 14 August 2003.
Åtminstone tre ändringar av garantiordningen antogs av de regionala myndigheterna efter den 1 januari 1994 (genom landskapslagarna 1994:29, 1996:56 och 2002:23) och innan den första garantin beviljades den 14 augusti 2003.
These amendments provided for a substantial increase in the budget of the scheme (i.e. an increase in the global amount of guarantees that could be granted at any given time).
Dessa ändringar innebar i allt väsentligt en ökning av budgeten för stödordningen (det vill säga en ökning av det totala garantibelopp som kunde beviljas vid en given tidpunkt).
Since the present case concerns the granting of a loan guarantee, it should be assessed whether the alterations concerning the budget of the scheme, introduced prior to the measures under discussion, should be considered as substantial and severable from the existing scheme.
Eftersom det aktuella ärendet gäller beviljande av en lånegaranti bör det bedömas om den ändring av budgeten för stödordningen som gjordes innan åtgärderna i fråga beviljades bör betraktas som väsentliga och särskiljbara från den befintliga stödordningen.
As described, according to Article 4 of Regulation (EC) No 794/2004 budget increases of more than 20 % constitute an alteration of an existing aid scheme.
Såsom beskrivs ovan är det enligt artikel 4 i förordning (EG) nr 794/2004 fråga om en ändring av en befintlig stödordning om budgeten ökas med mer än 20 %.
Two of the abovementioned amendments [34] have increased the original budget of the scheme by 50 % and 150 %, respectively.
Två av de ovannämnda ändringarna [34] har ökat den ursprungliga budgeten för stödordningen med 50 % respektive 150 %.
These budget increases constitute substantive alterations to the scheme which were never notified to the Commission.
Dessa budgetökningar utgör väsentliga ändringar av stödordningen vilka aldrig anmäldes till kommissionen.
The effect of these substantive alterations cannot be considered as severable from the alleged scheme, with the result that the scheme in its entirety becomes new aid.
Effekten av dessa väsentliga ändringar kan inte anses vara särskiljbar från den påstådda stödordningen och de innebär således att stödordningen i sin helhet blir nytt stöd.
Indeed, the original aid scheme was limited only as regards the total amount of guarantees that could be outstanding at any given time.
Den ursprungliga stödordningen var begränsad endast i fråga om det totala garantibelopp som kunde vara utestående vid en given tidpunkt.
With this particular configuration, a very substantial increase in the budget (even without any other alteration of the scheme) touches upon the very essence of the existing rules.
En stödordning utformad på det sättet innebär att en mycket väsentlig ökning av budgeten (även om inga andra ändringar görs i stödordningen) berör själva kärnan i de gällande reglerna.
In addition, the Commission notes that it does not appear from the guarantee documents submitted by Finland that the legal basis of these guarantees was the alleged guarantee scheme.
Kommissionen noterar dessutom att det inte framgår klart av de garantidokument som Finland har översänt att den påstådda garantiordningen var den rättsliga grunden för de garantier som omfattas av detta beslut.
Consequently, the guarantees covered by this decision must be considered new aid.
Därför måste de garantier som omfattas av detta beslut betraktas som nytt stöd.
Given that the aid has been put into effect without prior approval by the Commission as required by Article 108 TFEU, it is unlawful.
Eftersom stödet har genomförts utan att ha godkänts på förhand av kommissionen i enlighet med artikel 108 i EUF-fördraget är det olagligt.
THE ALLEGED SHARE SUBSCRIPTION SCHEME (93-079)
STÖDORDNINGEN FÖR AKTIETECKNING (93–074)
The national rules concerning this alleged scheme were declared to ESA as aid arrangements for share subscriptions.
De nationella regler som denna stödordning består av redovisades för Eftas övervakningsmyndighet som stödarrangemang för aktieteckningar.
It appears from the documents submitted at the time that the ‘Annual budget for Åland’ was given as the national legal basis.
Det framgår av de handlingar som då översändes att den nationella rättsliga grunden uppgavs vara ”Ålands årliga budget”.
Under the heading ‘maximum possible aid intensity that (…) can be obtained in favour of any one project’, Finland has indicated ‘30 %’.
Under rubriken högsta möjliga stödnivå som kan beviljas för ett enskilt projekt har Finland uppgett ”30 %”.
Furthermore, under the heading ‘Budget/expenditure’ Finland has indicated budgets for the years 1992 to 1994 but left a blank under the heading ‘Total budget estimate for the whole planning period of the scheme’.
Vidare, under rubriken budget/utgifter har Finland uppgett budgetarna för åren 1992–1994 men lämnat ett tomrum under rubriken total uppskattad budget för hela planeringsperioden för stödordningen.
These powers are implemented (e.g. by means of loans, capital injections, guarantees) through provisions in the annual general budget of the LG.
Denna behörighet genomförs (till exempel i form av lån, kapitaltillskott, garantier) i form av bestämmelser i landskapsregeringens årliga allmänna budget.
The Commission notes the following:
Kommissionen noterar följande:
Irrespective of the fact that Finland may qualify the powers of the local authorities to provide such capital injections (under the general powers they are granted by the Autonomy Act) as a ‘scheme’, the Commission must verify whether the provisions of the national law laying down those powers meet the definition of a ‘scheme’ under Article 1(d) of Regulation (EC) No 659/1999.
Oberoende av om Finland betecknar landskapsmyndigheternas behörighet att ge sådana kapitaltillskott (på grundval av den allmänna behörighet de ges i självstyrelselagen) som en ”stödordning”, måste kommissionen kontrollera om de bestämmelser i den nationella lagstiftning som fastställer denna behörighet faktiskt motsvarar definitionen av en ”stödordning” i artikel 1 d i förordning (EG) nr 659/1999.
It appears in this respect that the legal basis (Section 18(22) of Act 1144/1991) consists of rules that relate to the allocation of powers between different authorities within the Finnish legal order and that do not meet the requirements for constituting an aid scheme (which is defined among other things as ‘… an act on the basis of which, without further implementing measures being required, individual aid awards may be made …’).
I det avseendet framstår den rättsliga grunden (18 § 22 punkten i lag 1144/1991) som regler om fördelningen av behörighet mellan olika myndigheter inom det finska rättssystemet som inte i sig uppfyller kriterierna för en stödordning (som definieras som en handling enligt vilken individuellt stöd kan beviljas utan att det krävs några ytterligare genomförandeåtgärder).
Any allocation of capital to an individual beneficiary would thus first require an appropriation in the annual budget of the LG (voted by the Åland regional assembly at its discretion) and then the implementation of decisions taken by the LG.
Ett kapitaltillskott till en enskild stödmottagare skulle således först kräva ett anslag i landskapsregeringens årliga budget (som lagtinget fritt kan bevilja eller avslå) och därefter att landskapsregeringens beslut genomförs.
It appears thus that capital injections granted under those powers are to be seen as a succession of individual decisions rather than an aid scheme.
Kapitaltillskott som beviljats på grundval av sådana befogenheter ska därför ses som en följd av individuella beslut och inte som en stödordning.
In any event, the Commission also notes that the alleged scheme concerned only the years 1992 to 1994, as no other information was given under the heading ‘Budget/expenditure’ although the legal basis was the ‘annual budget for Åland’.
I alla händelser noterar kommissionen också att den påstådda stödordningen endast gällde åren 1992–1994, eftersom ingen annan information lämnades under rubriken budget/utgifter, även om Ålands årliga budget angavs som rättslig grund.