natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Union has exclusive competence with regard to Articles XI and XII of the Vienna Convention as amended by the 1997 Protocol in so far as those provisions affect the rules laid down in Council Regulation (EC) No 44/2001 of 22 December 2000 on jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in civil and commercial matters [1].
Unionen har exklusiv behörighet i fråga om artiklarna XI och XII i Wienkonventionen, ändrad genom 1997 års protokoll, i den mån dessa bestämmelser påverkar bestämmelserna i rådets förordning (EG) nr 44/2001 av den 22 december 2000 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område [1].
Regulation (EC) No 44/2001 is to be replaced as of 10 January 2015 by Regulation (EU) No 1215/2012 of the European Parliament and of the Council of 12 December 2012 on jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in civil and commercial matters [2].
Förordning (EG) nr 44/2001 ska från och med den 10 januari 2015 ersättas av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1215/2012 av den 12 december 2012 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område [2].
The Member States retain their competence for matters covered by the 1997 Protocol which do not affect Union law.
Medlemsstaterna behåller sin behörighet i frågor som omfattas av 1997 års protokoll och som inte påverkar unionsrätten.
Given the subject matter and the aim of the 1997 Protocol, acceptance of the provisions of the Protocol which fall under Union competence cannot be dissociated from the provisions which fall under the competence of the Member States.
Med beaktande av föremålet för och syftet med 1997 års protokoll kan godkännandet av de bestämmelser i protokollet som omfattas av unionens behörighet inte särskiljas från de bestämmelser som omfattas av medlemsstaternas behörighet.
The Vienna Convention and the 1997 Protocol are not open to participation by regional economic integration organisations.
Regionala organisationer för ekonomisk integration kan inte ansluta sig till Wienkonventionen och 1997 års protokoll.
As a result, the Union is not in a position to become a Contracting Party to the 1997 Protocol.
Det betyder att unionen inte kan bli fördragsslutande part i 1997 års protokoll.
The Member States which are Contracting Parties to the Vienna Convention and which did not ratify the 1997 Protocol prior to their accession to the Union should therefore be authorised to ratify, or to accede to, the 1997 Protocol in the interest of the Union.
De medlemsstater som är fördragsslutande parter i Wienkonventionen och som inte ratificerade 1997 års protokoll innan de anslöt sig till unionen bör därför i unionens intresse bemyndigas att ratificera eller ansluta sig till 1997 års protokoll.
Twelve of the Member States of the Union, namely Belgium, Germany, Greece, Spain, France, Italy, the Netherlands, Portugal, Slovenia, Finland, Sweden and the United Kingdom, are Contracting Parties to the Paris Convention on Third Party Liability in the Field of Nuclear Energy of 29 July 1960, as amended by the Additional Protocol of 28 January 1964 and by the Protocol of 16 November 1982 (hereinafter ‘the Paris Convention’).
Tolv av unionens medlemsstater, nämligen Belgien, Tyskland, Grekland, Spanien, Frankrike, Italien, Nederländerna, Portugal, Slovenien, Finland, Sverige och Förenade kungariket, är fördragsslutande parter i Pariskonventionen om skadeståndsansvar på atomenergins område av den 29 juli 1960, ändrad genom tilläggsprotokollet av den 28 januari 1964 och genom protokollet av den 16 november 1982 (nedan kallad Pariskonventionen).
The Paris Convention establishes a regime for the compensation of victims for damage caused by nuclear incidents based on principles similar to those of the Vienna Convention.
Genom Pariskonventionen upprättas en ordning för tillhandahållande av ersättning till dem som lidit skada orsakad av kärntekniska händelser, vilken bygger på principer som liknar Wienkonventionens.
The Protocol of 12 February 2004 (hereinafter ‘the 2004 Protocol’) amending the Paris Convention improves compensation for damage caused by nuclear incidents.
Genom protokollet av den 12 februari 2004 (nedan kallat 2004 års protokoll) om ändring av Pariskonventionen förbättras ersättningen för skada orsakad av kärntekniska händelser.
By Council Decisions 2004/294/EC [3] and 2007/727/EC [4] the Member States which are Contracting Parties to the Paris Convention were authorised to ratify, or to accede to, the 2004 Protocol in the interest of the then Community.
Genom rådets beslut 2004/294/EG [3] och 2007/727/EG [4] bemyndigades de medlemsstater som är fördragsslutande parter i Pariskonventionen att i den dåvarande gemenskapens intresse ratificera eller ansluta sig till 2004 års protokoll.
It is therefore objectively justified that this Decision should not be addressed to those Member States which are Contracting Parties to the Paris Convention and not to the Vienna Convention.
Det är därför objektivt motiverat att detta beslut inte bör riktas till de medlemsstater som är fördragsslutande parter i Pariskonventionen men inte i Wienkonventionen.
Furthermore, five of the Member States of the Union, namely Ireland, Cyprus, Luxembourg, Malta and Austria, are neither Contracting Parties to the Vienna Convention nor to the Paris Convention.
Dessutom är fem av unionens medlemsstater, nämligen Irland, Cypern, Luxemburg, Malta och Österrike, inte fördragsslutande parter vare sig i Wienkonventionen eller i Pariskonventionen.
Given that the 1997 Protocol amends the Vienna Convention and that Regulation (EC) No 44/2001 authorises the Member States bound by that Convention to continue to apply the rules on jurisdiction and on recognition and enforcement provided for in it, it is objectively justified that this Decision should be addressed only to those Member States which are Contracting Parties to the Vienna Convention.
Eftersom 1997 års protokoll som ändrar Wienkonventionen och eftersom förordning (EG) nr 44/2001 tillåter de medlemsstater som är bundna av denna konvention att fortsätta att tillämpa reglerna om behörighet, erkännande och verkställighet som föreskrivs i den, är det objektivt motiverat att detta beslut bör riktas enbart till de medlemsstater som är fördragsslutande parter i Wienkonventionen.
Accordingly, Ireland, Cyprus, Luxembourg, Malta and Austria should continue to base themselves on the rules contained in Regulation (EC) No 44/2001 and to apply them in the area covered by the Vienna Convention and the 1997 Protocol amending that Convention.
Irland, Cypern, Luxemburg, Malta och Österrike bör därför även fortsättningsvis stödja sig på reglerna i förordning (EG) nr 44/2001 och tillämpa dem på det område som omfattas av Wienkonventionen och 1997 års protokoll om ändring av denna konvention.
As a consequence, the provisions of the 1997 Protocol will be applied, as regards the Union, only by those Member States which are Contracting Parties to the Vienna Convention at the time of the adoption of this Decision.
Vad gäller unionen kommer bestämmelserna i 1997 års protokoll till följd av detta endast att tillämpas av de medlemsstater som vid tidpunkten för antagandet av detta beslut är fördragsslutande parter i Wienkonventionen.
The rules on recognition and enforcement of judgments laid down in Article XII of the Vienna Convention, as amended by Article 14 of the 1997 Protocol, should not take precedence over the rules governing the procedure for recognition and enforcement of judgments established by Regulation (EC) No 44/2001.
Bestämmelserna om erkännande och verkställighet av domar i artikel XII i Wienkonventionen, ändrad genom artikel 14 i 1997 års protokoll, bör inte ha företräde framför bestämmelserna som reglerar förfarandet för erkännande och verkställighet av domar, vilka fastställts genom förordning (EG) nr 44/2001.
Therefore, the Member States which are authorised to ratify, or to accede to, the 1997 Protocol by this Decision should make the declaration provided for in this Decision with the aim of ensuring application of the relevant Union rules.
Därför bör de medlemsstater som genom detta beslut bemyndigas att ratificera eller ansluta sig till 1997 års protokoll avge den förklaring som föreskrivs i detta beslut för att säkerställa tillämpning av de relevanta unionsbestämmelserna.
The United Kingdom and Ireland, to which Protocol No 21 on the position of the United Kingdom and Ireland in respect of the Area of Freedom, Security and Justice, annexed to the Treaty on European Union and to the Treaty on the Functioning of the European Union, applies, are taking part in the adoption and application of this Decision.
Förenade kungariket och Irland, på vilka protokoll nr 21 om Förenade kungarikets och Irlands ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa, fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, tillämpas, deltar i antagandet och tillämpningen av detta beslut.
The Council hereby authorises Bulgaria, the Czech Republic, Estonia, Lithuania, Hungary, Poland and Slovakia to ratify, or to accede to, the Protocol of 12 September 1997 amending the Vienna Convention on Civil Liability for Nuclear Damage of 21 May 1963, in the interest of the Union.
Rådet bemyndigar härmed Bulgarien, Tjeckien, Estland, Litauen, Ungern, Polen och Slovakien att i unionens intresse ratificera eller ansluta sig till protokollet av den 12 september 1997 om ändring av Wienkonventionen av den 21 maj 1963 om ansvarighet för atomskada.
The text of the 1997 Protocol is attached to this Decision.
Texten till 1997 års protokoll åtföljer detta beslut.
The Council hereby authorises Bulgaria, the Czech Republic, Estonia, Lithuania, Hungary, Poland and Slovakia to make the following declaration:
Rådet bemyndigar härmed Bulgarien, Tjeckien, Estland, Litauen, Ungern, Polen och Slovakien att avge följande förklaring:
‘Judgments on matters covered by the Protocol of 12 September 1997 amending the Vienna Convention on Civil Liability for Nuclear Damage of 21 May 1963, when given by a court of a Member State of the European Union, which is a Contracting Party to that Protocol, shall be recognised and enforceable in [name of the Member State making the declaration] in accordance with the relevant rules of the European Union on the subject.’
”Domar i frågor som omfattas av protokollet av den 12 september 1997 om ändring av Wienkonventionen om ansvarighet för atomskada ska, när de meddelas av en domstol i en av Europeiska unionens medlemsstater som är fördragsslutande part i protokollet, erkännas och vara verkställbara i [namn på den medlemsstat som avger förklaringen] i enlighet med Europeiska unionens relevanta bestämmelser på området.”
This Decision is addressed to the Republic of Bulgaria, the Czech Republic, the Republic of Estonia, the Republic of Lithuania, Hungary, the Republic of Poland and the Slovak Republic in accordance with the Treaties.
Detta beslut riktar sig till Republiken Bulgarien, Republiken Tjeckien, Republiken Estland, Republiken Litauen, Ungern, Republiken Polen och Republiken Slovakien i enlighet med fördragen.
OJ L 294, 13.11.2007, p. 23.
EUT L 294, 13.11.2007, s. 23.
on State aid SA.22843 (2012/C) (ex 2012/NN) implemented by France in favour of Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée
om det statliga stöd SA.22843 (2012/C) (f.d. 2012/NN) som Frankrike har genomfört till förmån för Société Nationale Corse Méditerranée och Compagnie Méridionale de Navigation
(notified under document C(2013) 1926)
[delgivet med nr C(2013) 1926]
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 108(2)(1) thereof;
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 108.2 första stycket,
Having regard to the Agreement on the European Economic Area, and in particular Article 62(1)(a) thereof [1],
med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a [1],
Having regard to Council Regulation (EEC) No 3577/92 of 7 December 1992 applying the principle of freedom to provide services to maritime transport within Member States (maritime cabotage) [2],
med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 3577/92 av den 7 december 1992 om tillämpning av principen om frihet att tillhandahålla tjänster på sjötransportområdet inom medlemsstaterna (cabotage) [2],
Having invited the interested parties to submit their comments in accordance with the said Articles [3], and having regard to those comments,
efter att i enlighet med nämnda artiklar ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig [3], och
By letters dated 27 September, 30 November and 20 December 2007 the Commission received a complaint from Corsica Ferries about illegal, incompatible aid allegedly received by Société Nationale Corse-Méditerranée (‘SNCM’) and Compagnie Maritime de Navigation (‘CMN’) under the public service delegation contract signed between the Corsican regional authorities and the Corsican Transport Board, on the one hand, and SNCM and CMN, on the other.
Genom skrivelser av den 27 september, den 30 november och den 20 december 2007 har kommissionen tagit emot ett klagomål från företaget Corsica Ferries där Société nationale Corse-Méditerranée (nedan kallat SNCM) och Compagnie Maritime de Navigation (nedan kallat CMN) påstås åtnjuta olagligt och oförenligt stöd tack vare avtalet om uppdrag för allmän trafik (nedan kallat avtalet) som ingåtts mellan Collectivité territoriale de Corse (nedan kallat CTC) och Office des transports de Corse (nedan kallat OTC), å ena sidan, och SNCM och CMN, å andra sidan.
By letters dated 17 March 2008, 12 November 2008, 13 October 2011 and 14 December 2011 the Commission requested additional information from France.
Genom skrivelser av den 17 mars 2008, den 12 november 2008, den 13 oktober 2011 och den 14 december 2011 bad kommissionen Frankrike att lämna kompletterande upplysningar.
The French authorities sent their comments and replies by letters dated 3 June 2008, 14 January 2009, 7 December 2011 and 20 January 2012.
De franska myndigheterna skickade sina kommentarer och svar i skrivelser av den 3 juni 2008, den 14 januari 2009, den 7 december 2011 och den 20 januari 2012.
By letter dated 27 June 2012, the Commission informed France of its decision to initiate the procedure under Article 108(2) of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU) on the potential aid to SNCM and CMN contained in the public service delegation contract.
Genom en skrivelse av den 27 juni 2012 underrättade kommissionen Frankrike om sitt beslut att inleda det förfarande som anges i artikel 108.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) avseende det potentiella stödet till förmån för SNCM och CMN i avtalet.
The Commission decision (the ‘opening decision’) was published in the Official Journal of the European Union [4] on 5 October 2012.
Kommissionens beslut (nedan kallat beslutet om att inleda förfarandet) offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning [4] den 5 oktober 2012.
The French authorities submitted their comments and answers to questions contained in the opening decision in letters dated 13 July 2012, 7 September 2012, 14 November 2012 and 16 January 2013.
De franska myndigheterna skickade sina kommenterar och svar på frågorna i beslutet om att inleda förfarandet genom skrivelser av den 13 juli 2012, den 7 september 2012, den 14 november 2012 och den 16 januari 2013.
Corsica Ferries, SNCM and CMN submitted observations within the deadlines provided for in the opening decision.
Företagen Corsica Ferries, SNCM och CMN skickade sina synpunkter inom den tidsfrist som fastställdes i beslutet om att inleda förfarandet.
By letters dated 22 October 2012 and 21 December 2012, the Commission forwarded these observations to the French authorities.
Genom skrivelser av den 22 oktober 2012 och den 21 december 2012 översände kommissionen dessa synpunkter till de franska myndigheterna.
France sent its observations on the comments of the third parties by letters dated 3 January 2013 and 12 February 2013.
Frankrike översände sina kommentarer på de berörda parternas synpunkter genom skrivelser av den 3 januari 2013 och den 12 februari 2013.
FACTUAL BACKGROUND
BAKGRUND
THE LINK BETWEEN CORSICA AND THE MAINLAND
FÖRBINDELSEN MELLAN KORSIKA OCH FASTLANDET
As stated in the opening decision, the territorial continuity between Corsica and the mainland was provided by the first 25-year concession signed in 1976 between SNCM and CMN, on the one hand and the State, on the other.
Så som påpekas i beslutet om att inleda förfarandet har den territoriella kontinuiteten mellan Korsika och fastlandet säkerställts genom en första koncession på 25 år som tecknades 1976 mellan SNCM och CMN, å ena sidan, och franska staten, å andra sidan.
From 1 January 2002, only lines from Marseille were served by SNCM and CMN under a public service delegation contract signed with the regional authorities and the Corsican Transport Board for a period of five years.
Sedan den 1 januari 2002 betjänas endast linjerna från Marseille av SNCM och CMN enligt ett avtal om uppdrag för allmän trafik som tecknats med OTC med en löptid på 5 år.
For the other lines, a social assistance system [5] was set up in parallel.
För övriga linjer har ett system för socialt stöd [5] inrättats parallellt.
This system, and its extension for 2007-2013, was approved by the Commission [6].
Detta system liksom förlängningen av detta för perioden 2007–2013 har godkänts av kommissionen [6].
Since 1 July 2007, SNCM and CMN have been providing a shipping service between Marseille and Corsica under the public service delegation contract, signed on 7 June 2007 (see section 2.5 below).
Sedan den 1 juli 2007 säkerställer SNCM och CMN sjöfartsförbindelserna mellan Marseille och Korsika inom ramen för avtalet, vilket tecknades den 7 juni 2007 (se avsnitt 2.5 ovan).
This agreement will expire on 31 December 2013.
Detta avtal löper ut den 31 december 2013.
The main maritime transport companies operating on the market for the route between the French mainland and Corsica are SNCM, CMN (see sections 2.2 and 2.3 below) and Corsica Ferries, which operates services from Toulon and Nice.
De främsta företag som är verksamma på sjötransportmarknaden mellan franska fastlandet och Korsika är SNCM, CMN (se avsnitt 2.2 och 2.3 nedan) och företaget Corsica Ferries, som trafikerar linjerna från Toulon och Nice.
For many years, the routes to Corsica have been very seasonal, with the bulk of passenger traffic during the summer months.
Trafiken till Korsika kännetecknas sedan många år tillbaka av att den är starkt säsongsbunden, eftersom de flesta passagerarna reser under sommarmånaderna.
During the 2000s, the main trend in the transport markets between Corsica and the French mainland was the development of the offer of crossings from Toulon, now the main port offering services to Corsica in terms of traffic.
Under 2000-talet påverkades marknaden för transport mellan Korsika och franska fastlandet främst av utvecklingen av transportutbudet från Toulon, som blev den främsta hamnen för sjöfarten till Korsika i trafiktermer.
It is particularly important to note that the trend towards more traffic from Toulon predates the establishment of the social assistance system in 2002 and has continued since [7].
Man bör i synnerhet framhålla att trafiken från Toulon började öka redan innan systemet för socialt stöd inrättades, under 2002, och att ökningen har fortsatt sedan dess [7].
This trend is consistent with the increase in the market share of the company Corsica Ferries.
Denna utveckling går hand i hand med Corsica Ferries allt större marknadsandel.
SNCM is a shipping company with its registered office in Marseille and was selected by the French government to ensure territorial continuity with Corsica in 1976.
Rederiet SNCM med säte i Marseille valdes 1976 ut av den franska regeringen för att garantera den territoriella kontinuiteten mellan fastlandet och Korsika.
It provides a full range of lines to Corsica from Marseille and Nice, connecting these ports to those of Ajaccio, Bastia, Calvi, Ile Rousse, Porto Vecchio and Propriano.
Företaget står för samtliga förbindelser till Korsika från Marseille och Nice och förbinder dessa hamnar med de i Ajaccio, Bastia, Calvi, l'Ile Rousse, Porto-Vecchio och Propriano.
SNCM also provides a service to Sardinia (Porto Torres) from Marseille and Corsica (Ajaccio and Propriano).
SNCM ombesörjer likaså förbindelsen till Sardinien (Porto Torres) från Marseille och Korsika (Ajaccio och Propriano).
Finally, it connects Algeria (Algiers, Skikda, Bejaia, Oran) and Tunisia from Sète, Marseille and Toulon.
Företaget förbinder också Algeriet (Alger, Skikda, Bejaia, Oran) och Tunisien med Sète, Marseille och Toulon.
Until May 2006, SNCM was 80 % owned by the Compagnie générale maritime et financière (CGMF) [8] and 20 % was held by the Société nationale des chemins de fer (SNCF).
Till och med maj 2006 ägdes SNCM till 80 % av Compagnie générale maritime et financière (nedan kallat CGMF) [8] och till 20 % av Société nationale des chemins de fer (nedan kallat SNCF).
On 26 January 2005, the French government began to privatise SNCM, accepting the bid by Butler Capital Partners (holding a 38 % stake) associated with the Connex Group, a subsidiary of Veolia (with a 28 % stake).
Den 26 januari 2005 inledde franska regeringen en privatisering av SNCM som ledde till att man valde ut ansökan från Butler Capital Partners (38 % av andelarna), delägare i Connex-koncernen, som i sin tur är ett dotterbolag till Veolia (28 % av andelarna).
The employees were allowed a 9 % stake, and the State held on to the remaining 25 % through CGMF.
De anställda överlät 9 % av andelarna och staten behöll återstående 25 % genom CGMF.
This privatisation process included a clause on termination in favour of Butler Capital Partners and Veolia, and could be invoked by the buyers, particularly in the following cases:
Denna privatisering införde en hävningsklausul till förmån för Butler Capital Partners och Veolia, som i synnerhet kunde åberopas av övertagarna i följande fall:
should the Corsican regional authorities decide to launch a consultation on the awarding of a public service delegation contract effective from 1 January 2007 that did not substantially comply with the guidelines adopted by the Territorial Assembly of Corsica for the operation of routes between Marseille and Corsica from 1 January 2007 [9];should the delegation be awarded to a third party or to SNCM under significantly less favourable economic conditions.
Vid ett beslut från CTC om att inleda ett samråd om tilldelningen av ett avtal om uppdrag för allmän trafik med ett datum för ikraftträdande från och med den 1 januari 2007 som i huvudsak inte överensstämmer med de riktlinjer som fastställts av Korsikas folkvalda församling för driften av sjöfartslinjerna mellan Marseille och Korsika från och med den 1 januari 2007 [9].Vid tilldelning av uppdraget till en tredje part eller till SNCM på betydligt sämre ekonomiska villkor.
The transfer to the private sector was accompanied by a series of restructuring measures subject to a separate procedure regarding the law on State aid [10].
Överlåtelsen till den privata sektorn åtföljdes av ett antal omstruktureringsåtgärder som var föremål för ett separat förfarande med avseende på rätten till statligt stöd [10].
On 10 November 2008, Butler Capital Partners sold its shares to Veolia Transport.
Den 10 november 2008 överlät Butler Capital Partner sina andelar till Veolia Transport.
In 2011, Veolia Transport merged with Transdev to form Veolia Transdev [11], which then held a 66 % stake.
Under 2011 gick Veolia Transport ihop Transdev för att bilda Veolia Transdev [11], som då ägde 66 % av andelarna.
On 30 March 2012, Veolia Environnement concluded an agreement with CDC under which it would take over the 66 % stake in SNCM previously held by the joint venture, for a sale price of EUR 1.
Den 30 mars 2012 tecknade Veolia Environnement ett avtal med CDC genom vilket Veolia Environnement tog tillbaka de 66 % av SNCM:s kapital som tidigare kontrollerades av samriskföretaget, mot ett internpris på 1 euro.