natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It can therefore be concluded that, from 2003 onwards, Deutsche Post has assumed for the civil servants working for its non-price regulated services a level of wage-based social security contributions that has been 11 to 14 percentage points below the level that competitors have paid.
För de av sina offentliganställda som inte var verksamma på det prisreglerade området betalade Deutsche Post från och med 2003 således sociala avgifter som låg 11–14 procentenheter under de avgifter som konkurrenterna betalade.
Comparative advantage in social contribution rate with non-price regulated services (contribution rates in percentage of civil servants' gross wage)
Komparativ fördel i fråga om avgiftssatsen för betalning av sociala avgifter jämfört med icke prisreglerade tjänster (avgiftssatser som procentandel av offentliganställdas bruttolön)
That lower level of contributions is neither necessary nor proportionate to attain the objective of a gradual market opening in postal services.
De lägre sociala avgifterna är varken nödvändiga eller proportionella för att uppfylla målet om en gradvis liberalisering av posttjänstmarknaden.
On the markets concerned, Deutsche Post is in fierce competition with other undertakings.
På de berörda marknaderna är Deutsche Post utsatt för hård konkurrens från andra företag.
The Commission therefore considers that the lower level of contributions affects trade to an extent contrary to the common interest and cannot be declared compatible with the internal market.
Kommissionen anser därför att de lägre sociala avgifterna påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset och därför inte kan förklaras förenliga med den inre marknaden.
The incompatible share of the pension subsidy for the period since 1 January 2003 is calculated as the difference between the benchmark rate and regulatory contribution rate based on the civil servants' gross wage sum in the non-price regulated services according to the formula below:
Den del av pensionssubventionerna som inte är förenliga med den inre marknaden efter den 1 januari 2003 beräknas enligt nedanstående formel som skillnaden mellan referenssatsen och den föreskrivna avgiftssatsen multiplicerat med summan av bruttolönen för de offentliganställda som är verksamma inom de icke prisreglerade tjänsterna.
Calculation formula for incompatible aid for period since 1 January 2003
Formel för att fastställa det stöd som inte är förenligt med den inre marknaden efter den 1 januari 2003
Incompatible aid =
Stöd som inte är förenligt med den inre marknaden =
(Benchmark rate — regulatory contribution rate)
(referenssats – föreskriven avgiftssats)
Civil servants' gross wage sum in non-price regulated services
summa av bruttolönen för offentliganställda inom icke prisreglerade tjänster
Based on the available data, the calculations estimate a cumulated comparative advantage of EUR [500 to 1000] million for the period 2003-2010 (see annex).
Av uppgifter som finns tillhands framgår att den komparativa fördelen under perioden 2003–2010 uppgick till [500–1000] miljoner euro (se bilagan).
The annual amount of the incompatible aid has decreased over time from EUR […] million in 2003 to EUR […] million in 2010 due to the shrinking workforce of civil servants.
Det årliga belopp som inte är förenligt med den inre marknaden sjönk under denna period från […] miljoner euro (2003) till […] miljoner euro (2010) på grund av att antalet offentliganställda minskade.
Response to the arguments presented by Germany
Motargument mot Tysklands påståenden
The 2011 Extension decision expressed doubts about the necessity and proportionality of the pension subsidy because the non-price regulated services benefited from a level of wage-based social security contributions that has effectively been 11 to 14 percentage points lower than the level that private competitors have had to carry.
I 2011 års beslut att utvidga förfarandet uppgav kommissionen att man hyste tvivel beträffande pensionssubventionernas nödvändighet och proportionaliteten eftersom de icke prisreglerade tjänsterna gynnades av sociala avgifter som låg 11–14 procentenheter under de avgifter som de privata konkurrenterna var tvungna att betala.
The 2011 Extension decision quantified the resulting annual advantage to be in the range of EUR 100 to 200 million.
I 2011 års beslut att utvidga förfarandet uppgavs att den årliga komparativa fördelen uppgick till 100–200 miljoner euro.
In reply to the 2011 Extension decision, Germany raises two main objections:
I sina synpunkter på 2011 års beslut att utvidga förfarandet anförde Tyskland följande två huvudinvändningar:
Germany insists that the benchmark rate can only be based on the employer's share of social contributions, because private undertakings have no legal obligation to pay the employees' contribution.
Tyskland vidhöll att referenssatsen bara kunde grundas på arbetsgivarandelen av de sociala avgifterna, eftersom privata företag inte enligt lag var skyldiga att betala arbetstagarandelen.
Furthermore, the benchmark rate should take into account the fact that Deutsche Post has always paid higher than ‘competitive’ wages.
Referenssatsen borde dessutom ta hänsyn till att Deutsche Posts lönenivå alltid har legat över den ”konkurrensmässiga” nivån.
Germany claims that the Commission has failed to establish that the revenues from the price-regulated universal services were sufficient to finance the claimed burdens of excess social costs.
Tyskland påstod att kommissionen inte har lyckats visa att intäkterna från de prisreglerade samhällsomfattande tjänsterna var tillräckliga för att finansiera de påstådda merkostnaderna till följd av merkostnaderna för sociala avgifter.
The Commission is right to include the employees' contribution into the benchmark rate and not to adjust the wage level to a ‘competitive wage’
Kommissionen har gjort rätt som har inkluderat arbetstagarandelen av avgifterna i referenssatsen och avstått från att justera lönenivån till en ”konkurrensmässig lön”.
Germany argues that any benchmark above the employer's share of the social contribution rate would put Deutsche Post at a disadvantage compared to competitors who are only liable to pay the employer's share.
Tyskland hävdar att en referenssats som överstiger arbetsgivarandelen av de sociala avgifterna missgynnar Deutsche Post i förhållande till konkurrenterna, som enbart behöver betala arbetsgivarandelen.
With regard to that first argument, the Commission observes that civil servants — unlike private employees — are not obliged to contribute to the pension and unemployment insurances.
När det gäller detta första argument vidhåller kommissionen att offentliganställda till skillnad från privatanställda inte är skyldiga att betala avgifter till pensions- och arbetslöshetsförsäkringarna.
Therefore, those contributions must necessarily be included in the benchmark rate to ensure that both Deutsche Post and private competitors carry, directly or indirectly, equivalent levels of contributions.
För att garantera att Deutsche Post och privata konkurrenter betalar samma direkta respektive indirekta avgifter måste sådana avgifter därför inkluderas i referenssatsen.
Germany furthermore maintains that the benchmark rate is applied neither to the gross wage of the civil servants nor to the incurred wage of the civil servants, but to ‘competitive’ wages.
Tyskland vidhåller dessutom att referenssatsen varken tillämpas på de offentliganställdas bruttolön eller deras upplupna lön, utan enbart på de ”konkurrensmässiga” lönerna.
In the 2002, 2007 and 2011 regulatory accounts, Deutsche Post considers that the ‘competitive wage’ should be based on the ETV wage or on collective wage agreements for the postal sector from 2003.
I 2002, 2007 och 2011 års föreskrivna intäkts- och kostnadsredovisning anser Deutsche Post att den ”konkurrensmässiga” lönen skulle ha grundats på den kollektivavtalsbaserade lönen eller 2003 års kollektivavtal för postsektorn.
In the 2009 regulatory accounts, the ‘competitive’ wage is defined as the 2007 minimum wage, which is even lower than the ETV wage.
I 2009 års föreskrivna intäkts- och kostnadsredovisning fastställs 2007 års minimilön, som fortfarande låg under den kollektivavtalsbaserade lönen, som ”konkurrensmässig” lön.
Germany claims that the calculation based on those ‘competitive’ wages is necessary to place the social costs of Deutsche Post at the same level as those of its competitors.
Enligt Tyskland måste beräkningen grundas på sådana ”konkurrensmässiga” löner för att Deutsche Posts sociala utgifter ska ligga på samma nivå som konkurrenternas.
The Commission cannot accept that argument because the aid must be limited to the minimum necessary to ensure that the gradual transition from a situation of largely restricted competition to one of genuine competition at Union level takes place under acceptable economic conditions.
Kommissionen kan inte godta detta argument, eftersom stödet måste begränsas till minsta möjliga för att garantera att den successiva övergången från en starkt begränsad konkurrenssituation till verklig konkurrens på unionsnivå sker under förutsägbara ekonomiska villkor.
It would be disproportionate to increase the aid to such an extent that since 1995 Deutsche Post would have to finance only social costs based on ‘competitive’ wages that do not reflect labour market conditions in earlier years.
Därför skulle det vara oproportionerligt att höja stödet så mycket att Deutsche Post sedan 1995 endast skulle ha varit tvunget att finansiera sociala utgifter på grundval av ”konkurrensmässiga” löner, som inte speglar de tidigare villkoren på marknaden.
Differences in wage levels for personnel hired at different points in time between incumbents and new entrants are a normal fact of economic life.
I affärsvärlden är det normalt att de löner som etablerade företag och nya företag på marknaden ger sina anställda vid olika tidpunkter skiljer sig åt.
In the France Telecom case [92], the Commission also rejected the argument presented by France that the level of wage-based social security contributions should also take into account the fact that civil servants are paid higher wages than the personnel employed by competitors.
Även i stödärendet France Telecom [92] har kommissionen tillbakavisat Frankrikes argument att nivån på de sociala avgifterna även måste ta hänsyn till att offentliganställda får högre lön än konkurrenters personal.
The Commission pointed out in that context that thanks to civil servants, at the time of the market opening the historic operator had well-qualified and competent personnel, without which it would not have been able to maintain its market position.
Kommissionen framhöll i detta avseende att när marknaden öppnas för konkurrens förfogar den etablerade operatören över kvalificerade och kompetenta medarbetare, utan vilka den inte hade kunnat hävda sin ställning på marknaden.
In any event, it would be entirely artificial to single out specific disadvantages of the postal incumbent and to disregard its considerable advantages e.g. in terms of market share, brand recognition and customer base.
I alla händelser hade det varit konstigt om man enbart hade tagit upp nackdelarna för det etablerade postföretaget och bortsett från de stora fördelarna, t.ex. i fråga om marknadsandel, igenkänning och kundbas.
Finally, Deutsche Post's calculations cannot credibly establish that, without the obligation to employ civil servants, Deutsche Post would have achieved the calculated savings in wage costs.
Dessutom kan det med hjälp av Deutsche Posts beräkningar inte trovärdigt slås fast att Deutsche Post utan skyldigheten att ha offentliganställd personal hade nått de beräknade lönebesparingarna.
Even assuming that the civil servants would in 1995 have effectively changed to a private employee status, it is neither established how many civil servants would have been replaced in 1995 and later years by private employees nor at which wage level.
Även om de offentliganställda 1995 i praktiken hade övergått till att vara vanligt anställda fastställs det varken hur många offentliganställda som 1995 ersattes av privatanställda eller i vilket lönesteg detta skedde.
Just the sheer number of Deutsche Post's civil servants in 1995 [93] renders implausible the assumption that it would have legally and economically possible to replace since 1995 all civil servants by equally productive private employees at a lower wage.
Enbart det stora antal offentliganställda som arbetade vid Deutsche Post 1995 [93] gör det osannolikt att det från och med 1995 var rättsligt och ekonomiskt möjligt att ersätta samtliga offentliganställda med en lika produktiv privatanställd personal med lägre löner.
The Commission therefore rejects those two claims made by Germany with regards to the benchmark rate and the wage.
Kommissionen avvisar därför Tysklands båda invändningar beträffande referenssatsen och lönerna.
On Germany's claim that price-regulated revenues have not been sufficient to finance the claimed burdens
Tysklands påstående att intäkterna från de prisreglerade tjänsterna inte räckte för att finansiera de påstådda merkostnaderna
Germany claims that the Commission only assessed the level of wage-based social security contributions for the non-price regulated services but did not verify whether the profits from price-regulated universal services were sufficient to finance the claimed burdens.
Tyskland hävdar att kommissionen endast bedömde nivån på de sociala avgifterna för de icke prisreglerade tjänsterna och inte prövade om vinsten från de reglerade samhällsomfattande tjänsterna räckte för att finansiera de påstådda merkostnaderna.
Germany presents two lines of reasoning.
Tyskland använder sig av två typer av argument.
First of all, it claims that the Commission did not prove that the national regulator effectively approved the burdens which Deutsche Post has claimed.
För det första hävdar Tyskland att kommissionen inte har bevisat att den tyska tillsynsmyndigheten faktiskt godkände Deutsche Posts påstådda merkostnader.
Secondly, Germany argues that, even if the regulator had approved those burdens, the profits from price-regulated universal services were insufficient to finance them.
För det andra hävdar Tyskland att även om tillsynsmyndigheten skulle ha godkänt dessa merkostnader skulle vinsten från de prisreglerade samhällsomfattande tjänsterna inte ha varit tillräckligt hög för att kunna finansiera dessa merkostnader.
Germany submitted two expert studies by Professor Weber and CTcon to show that the price-regulated services have not been sufficient to cover the claimed burdens on excess social costs and, consequently, Deutsche Post has been under-compensated for its excess social costs.
Tyskland överlämnade två expertundersökningar i form av professor Webers expertutlåtande och CTcons konsultrapport för att visa att intäkterna från de prisreglerade tjänsterna inte räckte för att täcka de påstådda merkostnaderna för sociala avgifter och att Deutsche Post följaktligen hade underkompenserats för merkostnaderna för sociala avgifter.
The 2002, 2007 and 2011 price cap decisions are based on the regulatory accounts submitted by Deutsche Post and approve all burdens that have been claimed
2002, 2007 och 2011 års pristaksbeslut grundas på den föreskrivna intäkts- och kostnadsredovisning som Deutsche Post har lagt fram och godkänner alla påstådda merkostnader
Since the 2002 Price cap decision, it has also been clearly documented that the Postal regulator approved the burdens that Deutsche Post had and set the regulated prices accordingly to cover them.
Av handlingarna i ärendet är det belagt att posttillsynsmyndigheten sedan 2002 års pristaksbeslut har godkänt Deutsche Posts påstådda merkostnader och fastställt de reglerade priserna för att täcka dessa merkostnader.
The 2007 and 2011 Price cap decisions also confirm that the Postal regulator accepted Deutsche Post's claims and approved the fact that the claimed excess social costs were financed by the price-regulated revenues.
I 2007 och 2011 års pristaksbeslut bekräftas dessutom att posttillsynsmyndigheten beviljade Deutsche Posts begäran om att de merkostnader som inte avsåg merkostnader för sociala kostnader skulle finansieras med hjälp av intäkterna från de prisreglerade tjänsterna.
The study by Professor Weber does not support the claim that the profits from the regulated universal services were insufficient to cover the burdens that Deutsche Post had claimed
Professor Webers expertutlåtande stöder inte argumentet att intäkterna från de prisreglerade samhällsomfattande tjänsterna inte räckte för att täcka Deutsche Posts påstådda merkostnader
The study by Professor Weber covers the period 1995-2010 and recognises that Deutsche Post has not only benefited from the pension subsidy but also from a full coverage of burden #2 by the price-regulated revenues (see Section VI.1.4.2(a) for a detailed description of the study).
Professor Webers expertutlåtande avser perioden 1995–2010, och i utlåtandet vidhålls att Deutsche Post inte bara har gynnats av pensionssubventioner utan även av att merkostnad # 2 helt och hållet täcks av intäkterna från de prisreglerade tjänsterna (se avsnitt VI.1.4.2 a för en utförlig beskrivning av utlåtandet).
Price-setting rule according to Article 20(2) PostG 1997
Fastställande av priser enligt § 20.2 i PostG 1997
Price cap for regulated services =
Pristak för de reglerade tjänsterna =
Efficient costs for regulated services + burdens =
kostnaden för ett effektivt tillhandahållande av reglerade tjänster + merkostnader
Total costs for regulated services + burden for non-regulated services
totalkostnad för de prisreglerade tjänsterna + merkostnader från de icke prisreglerade tjänsterna
The Postal regulator has to set the regulated prices such that the revenue covers the price-regulated services' own ‘efficient’ costs and the approved burdens.
Posttillsynsmyndigheten måste fastställa de reglerade priserna på en nivå som gör att intäkterna täcker kostnaden för ett ”effektivt tillhandahållande” av prisreglerade tjänster och de godkända merkostnaderna.
Expressed in a slightly different way, the regulated prices fully finance the total costs of the regulated services — irrespective of whether they are earmarked as ‘burden’ or ‘efficient’ cost — as well as the share of the burden that comes from the non-price regulated services.
Detta innebär med andra ord att de reglerade priserna inte bara helt och hållet ska täcka totalkostnaden för de prisreglerade tjänsterna, och detta oberoende av om dessa klassificeras som ”merkostnad” eller ”kostnad för effektivt tillhandahållande”, utan även den del av merkostnaderna som uppkommer till följd av de icke prisreglerade tjänsterna.
Article 20(2) PostG 1997 ensures therefore that the approved burdens are fully covered by the price-regulated revenues.
Genom § 20.2 i PostG 1997 säkerställs att de godkända merkostnaderna helt och hållet täcks av intäkterna från de prisreglerade tjänsterna.
Contrary to Germany's claim, it is therefore excluded by law that the price-regulated services suffer from under-compensation due to the take-over of excess social costs from the non-price regulated services.
Till skillnad från vad Tyskland har hävdat ger alltså lagstiftningen garantier för att de prisreglerade tjänsterna inte underkompenseras till följd av övertagandet av merkostnader för sociala avgifter för anställda verksamma inom icke prisreglerade tjänster.
The expert study by Professor Weber suffers from two main defects: First, it exaggerates the level of the excess social costs.
Professor Webers expertutlåtande kan framför allt kritiseras på två punkter. För det första har merkostnaderna för sociala avgifter satts alltför högt.
Second, it overlooks that as a result of the exaggeration, the excess social costs include cost items for which Deutsche Post receives compensation not under burden #2, but under different headings.
För det andra bortser utlåtandet från att merkostnaderna för sociala avgifter därför även innehåller kostnader som Deutsche Post har kompenserats för enligt andra rubriker än merkostnad # 2.
In detail, the Commission would point to the following defects:
Kommissionen vill särskilt uppmärksamma följande brister:
First, the expert study calculates the excess social costs based on the employer's share of the social contribution rate.
I utlåtandet fastställs för det första merkostnaderna på grundval av arbetsgivarens andel av de sociala avgifterna.
However, the burden #2 is calculated based on the regulatory contribution rate.
Merkostnad # 2 fastställs emellertid på grundval av den föreskrivna avgiftssatsen.
As the latter is higher than the employer's share of the social contribution rate, the expert study's excess social costs are higher than burden #2.
Eftersom den föreskrivna avgiftssatsen är högre än arbetsgivarnas andel av de sociala avgifterna är de merkostnader för sociala avgifter som fastställs i utlåtandet högre än merkostnad # 2.
Thus, the expert study includes excess social costs that the Postal regulator has considered as ‘efficient’ costs.
I utlåtandet ingår följaktligen merkostnader som posttillsynsmyndigheten har betraktat som kostnader för ett ”effektivt tillhandahållande”.
Second, the expert study omits that burden #1 on excess wages also covers a share of the excess social costs (e.g. due to the difference between incurred wages and the ‘competitive’ wage benchmark) and that they are subsequently financed through burden #1.
För det andra tas det i utlåtandet inte hänsyn till att merkostnad # 1 (lönemerkostnader) även innehåller en del av merkostnaderna för sociala avgifter (t.ex. på grund av skillnaden mellan den upplupna lönen och riktmärket för ”konkurrensmässig” lön) och att dessa därmed finansieras genom merkostnad # 1.
Further social costs that the expert study includes are covered by separate burdens (e.g. the payments to BAnstPT by burden #6) and consequently compensated.
Ytterligare sociala kostnader, som beaktas i utlåtandet, täcks av andra merkostnader (betalningen till BAnstPT faller t.ex. under merkostnad # 6) och kompenseras i överensstämmelse med dessa.
Thus, while the total sum of incurred social costs is shown for civil servants, it is omitted that also other burdens than burden #2 cover excess social costs.
Även om summan av alla de offentliganställdas upplupna sociala kostnader anges sägs inget om att merkostnaderna för sociala avgifter även omfattas av andra merkostnader än merkostnad # 2.
Third, it must be taken into account that the burden #2 contains excess social costs for both civil servants and private employees: The private employees' incurred social contributions were higher than the regulatory benchmark before 2003 because interest expenses of about EUR […] million for the private employee's supplementary pension insurance were included in those costs.
För det tredje bör det beaktas att merkostnad # 2 även innehåller merkostnader för sociala avgifter för både offentliganställda och privatanställda. Före 2003 var de privatanställdas sociala avgifter högre än den föreskrivna avgiftssatsen eftersom dessa kostnader även inkluderade räntekostnader på cirka […] miljoner euro för de privatanställdas tilläggspensionsförsäkring.
Since 2003, those interest costs have been allocated to the financial costs and the incurred social costs for private employees have been below the regulatory benchmark since then.
Sedan 2003 ingår dessa räntekostnader i de finansiella kostnaderna, och de upplupna sociala kostnaderna för privatanställda ligger sedan dess under den föreskrivna referenssatsen.
Consequently, the result of under-compensation is erroneous because the expert study overlooks that the claimed excess social costs are not only covered by burden #2 but and that the Postal regulator has considered a higher share of social costs as ‘efficient’ cost.
Den underkompensation som fastställs i utlåtandet är följaktligen felaktig. Ingen hänsyn togs nämligen till att merkostnaderna för sociala avgifter inte enbart täcks av merkostnad # 2 eller till att posttillsynsmyndigheten har betraktat en högre andel av de sociala kostnaderna som kostnader för ett ”effektivt tillhandahållande”.