natgillin/translations-raw huggingface dataset:
That perspective takes into account the fact that, with the transfer of the public debt to AVAS, recovery of the debt is pursued by an institution that has no other relationship with the company but the one of a creditor with its debtor.
Detta perspektiv tar hänsyn till att indrivningen av fordran, i och med överlåtelsen av statens fordran till AVAS, övertas av en institution som inte har någon annan relation till företaget än som borgenär.
The assessment does not disregard the fact that the Ministry of Economy is the public shareholder of Oltchim, but it takes into account that the public shareholder does not have a role to play with respect to the recovery of the public debt, which is entrusted to the creditor AVAS.
I bedömningen bortses inte från att ekonomiministeriet är statlig aktieägare i Oltchim. Hänsyn tas dock till att staten som aktieägare inte har någon aktiv roll i indrivningen av statens fordran då ansvaret för denna har överlåtits på borgenären AVAS.
The Commission notes, however, that the effects of the debt conversion followed by privatisation for the current shareholder, i.e. the Ministry of Economy, must also be assessed in order to reach a conclusion on whether the proposed debt conversion followed by privatisation is a better financial solution for the State than wholly liquidating the company.
Kommissionen konstaterar dock att det också krävs en utvärdering av effekterna av skuldkonverteringen och den efterföljande privatiseringen för den aktuella aktieägaren, dvs. ekonomiministeriet, för att kunna dra några slutsatser om huruvida det föreslagna förfarandet är en bättre ekonomisk lösning för staten än en fullständig likvidation av företaget.
Recovery of the public debt – Assessment of measure 3
3.2 Indrivning av statens fordran – bedömning av åtgärd 3
In the opening decision, the Commission considered that an additional element of state aid could stem from the fact that the State has not charged any interest and/or late payment penalties on Oltchim's overdue public debt after Romania's accession to the EU.
I beslutet att inleda förfarandet ansåg kommissionen att ett ytterligare inslag av statligt stöd kan härröra från det faktum att staten inte har debiterat några räntor eller dröjsmålsavgifter på Oltchims förfallna skuld till staten sedan Rumäniens anslutning till EU.
That public debt resulted from the triggering of the state guarantees (see description above in recitals 23-27 and assessment of the state guarantees above in recitals 88-95).
Denna statliga skuld var ett resultat av de utlösta statliga garantierna (se beskrivning i punkterna 23–27 samt bedömningen av de statliga garantierna i punkterna 88–95ovan).
In the opening decision, the Commission took the view that the failure to accrue interest or enforce the public debt conferred an advantage on Oltchim, given that the company enjoyed capital free of charge.
I beslutet att inleda förfarandet ansåg kommissionen att underlåtenheten att debitera ränta eller driva in statens fordran innebar en fördel för Oltchim eftersom företaget därmed förfogade över fritt kapital.
In order to assess whether Romania behaved like a private creditor with regard to the outstanding debt resulting from the triggering of the state guarantees, it is necessary to assess the behaviour of the Romanian State over the period from 2007 until today, based on the information available to the Romanian authorities at the relevant points in time.
För att bedöma om Rumänien agerade som en privat fordringsägare i fråga om den utestående fordran som uppstått i samband med de utlösta statliga garantierna krävs en utvärdering av den rumänska statens agerande under perioden från 2007 och fram till dags dato, baserad på vilken information de rumänska myndigheterna hade tillgång till vid de relevanta tidpunkterna.
The Commission first of all notes that the fact of not charging interest and penalties as of 2007 and until the modification of the notification of measure 1 results from GEO 51/1998 (see recital (27)).
Kommissionen noterar först och främst att orsaken till att inga räntor eller avgifter debiterades från och med 2007 och fram till ändringen av anmälan om åtgärd 1 har sin grund i GEO 51/1998 (se punkt (27)).
It also has to be seen against the background of Law 30/2007, mandating AVAS to re-perform the debt conversion.
Detta ska också ses mot bakgrund av lag 30/2007, i vilken AVAS gavs mandat att göra om skuldkonverteringen.
At the time the Romanian authorities were considering a continuation of Oltchim's activities and planning further investments rather than its liquidation.
De rumänska myndigheterna övervägde vid den tiden att fortsätta driften av Oltchim och planerade för ytterligare investeringar snarare än för likvidation.
Therefore, the Commission first of all needs to ascertain whether Romania, by deciding in 2007 to carry out the debt-for-equity swap, rather than seeking the enforcement of the debt and/or liquidation of the company, behaved like a private creditor.
Kommissionen måste därför först fastställa om Rumänien agerade som en privat fordringsägare när man 2007 beslutade att genomföra konverteringen av skulder till eget kapital, hellre än att driva in skulden och/eller likvidera företaget.
Reactions from the market to previous privatisation attempts, as well as the court actions of minority shareholders, showed that the market believed in the fundamental viability of Oltchim's business.
Marknadens reaktioner på tidigare privatiseringsförsök och minioritetsägarnas rättsliga åtgärder visar att marknaden ansåg att Oltchims verksamhet i grunden var lönsam.
Furthermore, the Commission notes that Romania had at its disposal also a business plan [29] for Oltchim which indicated that the company was viable.
Vidare konstaterar kommissionen att Rumänien hade tillgång till en affärsplan [29] för Oltchim som pekade på att företaget var livskraftigt.
In the light of those elements, the Commission considers that it was not unreasonable for Romania, in its role as creditor, to decide to perform the debt to equity conversion and to pass a law along those lines that did not envisage charging interest and penalties on the outstanding debt, as that debt was to be in any event converted into equity.
Kommissionen anser mot bakgrund av dessa faktorer att det eftersom skulden ändå skulle konverteras till eget kapital inte var orimligt att Rumänien som fordringsägare beslutade om konvertering av skulden till eget kapital och i enlighet med detta antog en lag som inte omfattade debitering av ränta och avgifter på den utestående skulden.
That analysis is not contradicted by the fact that Romania, prior to carrying out the debt-for-equity swap, sought state aid clearance.
Det faktum att Rumänien innan konverteringen av skulden till eget kapital ansökte om godkännande för statligt stöd motsäger inte denna bedömning.
Indeed, by doing so, Romania merely fulfilled its obligations under Article 108(3) TFEU.
Genom sitt agerande uppfyllde Rumänien bara sina skyldigheter i enlighet med artikel 108.3 i EUF-fördraget.
Given the difficulties Romania had encountered with minority shareholders before, and kept encountering for the application of Law 30/2007, it made perfect sense to seek confirmation from the Commission that the planned operation did not amount to state aid.
Med tanke på de svårigheter Rumänien tidigare hade haft med minoritetsägare, svårigheter som fortsatte vid tillämpningen av lag 30/2007, var det helt logiskt att inhämta bekräftelse från kommissionen på att det planerade förfarandet inte utgjorde statligt stöd.
Due to the state aid assessment and the application of the standstill obligation, the debt-for-equity swap was eventually delayed by five years.
Bedömningen av statligt stöd och genomförandeförbudet kom till sist att försena konverteringen av skulden till eget kapital med fem år.
In that regard, the Commission observes first of all that, up to mid-2011, Romania had the firm intention of pursuing an expansive investment strategy with regard to Oltchim, which was explored by a number of expert studies [30].
Kommissionen konstaterar i detta avseende först och främst att Rumänien, fram till mitten av 2011, hade en bestämd avsikt att fullfölja en expansiv investeringsstrategi för Oltchim, vilket utreddes i ett antal expertstudier [30].
It would have been against the State's strategy of making further investments in order to return the company to profitability and increase its value with a view to privatising in the medium-to-longterm to charge at the same time interest on the pending public debt.
Det skulle ha stridit mot statens strategi att göra ytterligare investeringar för att öka företagets lönsamhet och värde inför en privatisering på medellång till lång sikt och samtidigt debitera ränta på den utestående skulden till staten.
As a result of the doubts the Commission had raised with regards to the expansive investment strategy in its opening decision and, more importantly, as a result of the budgetary problems and the EU/IMF programme, Romania changed its strategy in 2011 and decided to privatise the company immediately after the debt-for-equity swap.
Under 2011 bytte Rumänien strategi och beslutade att privatisera företaget omedelbart efter konverteringen av skulder till eget kapital. Detta berodde inte bara på de tvivel kommissionen hade uttryckt om den expansiva investeringsstrategin i beslutet att inleda förfarandet, utan var framför allt ett resultat av landets budgetproblem och EU/IMF-programmet.
It thereby abandoned the initial plans to make further investments of EUR 424 million before privatising.
Rumänien övergav därmed sina ursprungliga planer på att investera ytterligare 424 miljoner euro före privatiseringen.
In the new context, the charging of interest on the debt became a sensible strategy for the State in order to maximise the recovery of the debt owed to it.
I den nya situationen framstod debitering av ränta på skulden som en lämplig strategi för staten för att säkra så mycket som möjligt av sin fordran.
As outlined in recitals 75-77 above, further compound interest was charged on the public debt, corresponding to the period 1 January 2007 onwards, by means of a private agreement concluded in December 2011 between Oltchim and AVAS.
Som anges i punkterna 75–77 ovan debiterades ytterligare sammansatt ränta på skulden till staten för perioden från och med den 1 januari 2007, genom ett civilrättsligt avtal mellan Oltchim och AVAS som ingicks i december 2011.
In particular, the interest rates that were applied on the public debt corresponded to whatever were the higher: the Commission reference rates relevant for each period or the interest rates applied for private loans of the company for the same period which can be considered adequate.
De räntesatser som tillämpades på skulden till staten motsvarade den högsta av kommissionens för varje period relevanta referensräntor eller de räntesatser som gällde för företagets privaträttsliga lån för samma period och kunde anses vara lämpliga.
On the basis of the above, the Commission concludes that Oltchim did not derive an advantage from the way in which the public authorities pursued, after accession, the recovery of the public debt to be now converted into equity.
Mot bakgrund av ovanstående drar kommissionen slutsatsen att Oltchim inte fick någon fördel av det sätt på vilket de statliga myndigheterna agerade efter anslutningen för att få tillbaka den statliga fordran som nu ska konverteras till eget kapital.
The debt conversion – measure 1
3.3 Skuldkonverteringen – åtgärd 1
The Commission must also assess whether measure 1, consisting (following modification of the notification – see recitals 14-16, 69-70 and 75-77 above) of converting into equity a total of RON 1049 million of public debt, to be followed shortly by full sale of the resulting public stake (privatisation), confers any undue advantage on Oltchim.
Kommission ska också bedöma om åtgärd 1, som (efter ändringen i anmälan – se punkterna 14–16, 69–70 och 75–77 ovan) innefattar konvertering av företagets skuld till staten på totalt 1049 miljoner rumänska lei till eget kapital, samt en kort därpå följande försäljning av statens hela ägarandel (privatisering), skulle ge Oltchim otillbörliga fördelar.
The total public debt to be converted into equity includes the main public debt, held by the privatisation agency AVAS, of RON 538 million, and the interest accruing on the AVAS debt from 1 January 2007 to 31 December 2011, of RON 511 million.
Den sammanlagda statliga skuld som ska konverteras till eget kapital omfattar privatiseringsmyndigheten AVAS huvudfordran på 538 miljoner rumänska lei, samt den ackumulerade räntan på skulden till AVAS som uppgår till 511 miljoner lei, för perioden från den 1 januari 2007 till den 31 december 2011.
In order to assess whether the proposed debt conversion involves any undue advantage for Oltchim, it should be determined whether the debt conversion is indeed the best mechanism for maximising recovery of the public debt, as Romania argues.
För att kunna bedöma om den föreslagna skuldkonverteringen omfattar inslag av otillbörliga fördelar för Oltchim måste det fastställas om skuldkonverteringen verkligen är den bästa mekanismen för att ge staten så mycket som möjligt tillbaka av sin fordran, vilket Rumänien hävdar.
In practice, the Commission needs to determine whether a hypothetical private creditor in a situation comparable to the one of the privatisation agency AVAS, which is the creditor of Oltchim, would have indeed preferred that mechanism of recovering the debt to other recovery alternatives available, considering the fact that the debtor is facing serious financial difficulties.
Kommissionen behöver i praktiken fastställa om en tänkt privat fordringsägare i en situation liknande den som privatiseringsmyndigheten AVAS (Oltchims fordringsägare) befann sig i skulle ha föredragit en sådan lösning för att få tillbaka sin fordran framför andra möjliga alternativ, med beaktande av att gäldenären står inför allvarliga ekonomiska problem.
The Ministry of Economy, the current shareholder of Oltchim, does not have any role to play with respect to the recovery of the public debt, but nevertheless the outcomes of the two possible scenarios for the public shareholder are also taken into account in the analysis below.
Oltchims nuvarande aktieägare, Ekonomiministeriet, har ingen aktiv roll när det gäller att få tillbaka statens fordran. I analysen nedan tas dock ändå hänsyn till resultaten för den statliga aktieägaren i de två möjliga scenarierna.
Romania argues that, considering the current situation of the company (serious undercapitalisation and excessive indebtedness), the only realistic options that a private creditor in a situation comparable to the one of the public creditor AVAS would have are either (i) to liquidate the company, or (ii) to convert the debt into equity and subsequently sell the entire resulting stake in the company.
Rumänien hävdar att de enda realistiska alternativ en privat fordringsägare under omständigheter liknande de som den statliga fordringsägaren AVAS befann sig i skulle ha i företagets rådande situation (allvarlig underkapitalisering och hög skuldsättning) vore att i) likvidera företaget eller ii) konvertera skulden till eget kapital och därefter sälja hela ägarandelen i företaget.
Any private creditor faced with such choices would prefer the one that maximises recovery of the pending debt.
Alla privata fordringsägare skulle ställda inför ett sådant val föredra den lösning som gav dem möjlighet att återfå mest möjliga av sin fordran.
In other words, the creditor would choose the 'debt conversion followed by privatisation' option if the return expected from privatisation exceeded the amount that could be recovered through liquidation.
Fordringsägaren skulle med andra ord välja alternativet ”skuldkonvertering med efterföljande privatisering” om resultatet av privatiseringen förväntades överstiga den summa som skulle kunna återfås vid en likvidation.
In order to demonstrate that the debt conversion followed by a sale of the resulting stake brings more revenues to the creditor than liquidation, Romania submitted a report by an independent consultancy (see recitals 78-82 above) which compares the outcomes for the creditor of the two scenarios, i.e. debt conversion followed by privatisation and liquidation respectively.
För att påvisa att skuldkonverteringen med en efterföljande försäljning av ägarandelen i företaget skulle generera högre intäkt till fordringsägaren än en likvidation ingav Rumänien en rapport från en oberoende konsult (se punkterna 78–82 ovan), med en jämförelse av resultatet för fordringsägaren i de två scenarierna, dvs. skuldkonvertering med efterföljande privatisering respektive likvidation.
The Commission has critically assessed the report, in order to verify whether its results withstand scrutiny and demonstrate indeed that, by converting its debt into equity, AVAS behaves like a private creditor.
Kommissionen har kritiskt granskat rapporten för att säkerställa om resultaten håller för en granskning och kunna visa att AVAS, genom att konvertera skulden till eget kapital, faktiskt agerar på samma sätt som en privat fordringsägare.
Having scrutinised the report, the Commission observes the following:
Efter granskning av rapporten konstaterar kommissionen följande:
Value of the AVAS claim in a liquidation scenario: The liquidation assessment is based on a previous Raiffeisen liquidation report dating from February 2011, and on a liquidation report by the independent consultancy Romcontrol SA Bucharest, dated March 2011.
Värde på AVAS fordran i ett likvidationsscenario: Likvidationsvärderingen bygger på en tidigare likvidationsrapport från Raiffeisen sammanställd i februari 2011 samt på en rapport från det oberoende konsultföretaget Romcontrol SA Bucharest daterad mars 2011.
Accordingly, liquidation proceeds must be used for covering debts in the following order of preference: 1) liquidation costs; 2) salaries owed; 3) privileged debt (i.e. debt secured with pledges, mortgages and other special privileges); 4) budgetary debt (taxes and other fiscal obligations); 5) debt to the Ministry of Finance on account of triggered state guarantees; 6) debt from public loans; 7) ordinary (non-secured) debt; 8) shareholders.
Enligt denna ska intäkterna från likvidationen användas för att täcka skulderna enligt följande prioritetsordning: 1) likvidationskostnader; 2) innestående löner; 3) prioriterade fordringar (dvs. fordringar säkerställda med panter, inteckningar och andra särskilda prioriteringar); 4) budgetmässiga fordringar (skatter och andra skattemässiga skyldigheter); 5) skuld till finansministeriet som härrör från utlösta statliga garantier; 6) skulder som härrör statliga lån; 7) oprioriterade fordringar (utan säkerhet); 8) aktieägare.
In the present case, AVAS would be within the third category of creditors (privileged creditors), yet ranking after several (private) privileged creditors of Oltchim, as the public debt was only partially secured.
I förevarande fall ingår AVAS i den tredje kategorin fordringsägare (prioriterade fordringsägare), men hamnar ändå efter flera av Oltchims (privata) prioriterade fordringsägare eftersom statens fordran bara var delvis säkerställd.
The consultancy Romcontrol estimated the liquidation value of Oltchim's assets as of 15 December 2010, relying on the net adjusted asset method, which takes into account the limited time of exposure on the market of the assets put up for sale [31].
Konsultföretaget Romcontrol beräknade likvidationsvärdet på Oltchims tillgångar per den 15 december 2010, baserat på det justerade substansvärdet som tar hänsyn till hur begränsad tid de tillgångar som ska avyttras kommer att exponeras på marknaden [31].
On the basis of the results of the liquidation value of assets as estimated by Romcontrol, Raiffeisen estimated the outcome for the creditor AVAS and for the State as shareholder, by taking into account the company's liabilities as of 31 December 2010 and its preliminary financial statements of the same date ("the February 2011 Raiffeisen liquidation study").
Med Romcontrols uppskattade likvidationsvärde på tillgångarna som utgångspunkt beräknade Raiffeisen utfallet för fordringsägaren AVAS och för staten som aktieägare. Vid beräkningen tog man hänsyn till företagets skulder per den 31 december 2010 samt dess preliminära bokslut från samma datum (”Raiffeisens likvidationsrapport, februari 2011”).
That study estimates that the proceeds to be obtained from the sale of Oltchim's assets would allow for recovery of approximately [20]-[30]% of the company's total liabilities.
Enligt rapporten beräknas den erhållna behållningen från försäljningen av Oltchims tillgångar göra det möjligt att återvinna cirka [20]–[30] % av företagets totala skulder.
The creditor AVAS, as a partially guaranteed creditor, would have recovered around RON [80]-[100] million (which represents [10]-[30]% of the then total claim of RON 538 million).
I egenskap av delvis prioriterad fordringsägare skulle AVAS ha fått in omkring [80]–[100] miljoner lei (vilket motsvarar [10]–[30] % av den då sammanlagda fordran på 538 miljoner lei).
Given the negative gap between the liquidation proceeds and the company's liabilities, the State in its capacity as shareholder would not collect anything.
Staten som aktieägare skulle med hänsyn till den negativa differensen mellan behållningen från likvidationen och företagets skulder inte få någonting.
In October 2011, Raiffeisen updated the estimates of the February 2011 liquidation study to take into account the 30 June 2011 financial data of the company and to include the interest charged on the public debt as of January 2007 onwards.
I oktober 2011 uppdaterade Raiffeisen siffrorna i den likvidationsrapport som lagts fram i februari 2011. Den nya beräkningen tog hänsyn till företagets finansiella ställning per den 30 juni 2011 och inkluderade den ränta som debiterats på den statliga skulden från och med januari 2007.
According to the updated estimate AVAS, being a partially guaranteed creditor of Oltchim, would collect RON [100]-120] million of its total debt towards the company (which represents [10]-[20] [32] of the total claim, i.e. the principal debt of RON 538 million plus interest).
Enligt den uppdaterade beräkningen skulle AVAS som delvis prioriterad fordringsägare till Oltchim få in [100]–120] miljoner rumänska lei av sin totala fordran på företaget (vilket motsvarar [10]–[20] % [32] av den totala fordran, dvs. huvudskulden på 538 miljoner lei plus ränta).
The Ministry of Economy, the public shareholder, would again collect nothing.
Den statliga aktieägaren ekonomiministeriet skulle återigen inte få tillbaka någonting.
Collection of the State's claim in a liquidation scenario
Inkassering av statens fordran i ett likvidationsscenario:
Collection total
Inkassering totalt
Collection NPV at 10,7 %
Inkassering nettonuvärde vid 10,7 %
AVAS (Creditor)
AVAS (fordringsägare)
Ministry of Economy (shareholder)
Ekonomiministeriet (aktieägare)
Shareholding
Aktieinnehav
State total
Staten totalt
That amount must then be compared with the expected return of converting AVAS' claim into equity, followed by a privatisation of the company.
Det beloppet ska därefter jämföras med den förväntade intäkten vid en konvertering av AVAS fordran till eget kapital, följt av en privatisering av företaget.
Value of the AVAS claim in a debt conversion + privatisation scenario: in the report, the outcome for the State in a debt conversion + privatisation scenario was estimated on the basis of the enterprise value (hereinafter: ‘EV’) method, which is one of the fundamental metrics used in business valuation.
Värdet på AVAS fordran i ett scenario med skuldkonvertering + privatisering: i rapporten beräknades resultatet för staten i ett scenario med skuldkonvertering + privatisering med utgångspunkt från företagsvärdet (nedan kallat EV, vilket är ett av de grundläggande mått som används vid företagsvärdering).
With respect to the use of that method, the Commission notes that, in principle, there are several methods for estimating the value of the equity of an undertaking.
Vad beträffar valet av denna metod konstaterar kommissionen att det, i princip, finns flera metoder att uppskatta värdet av ett företags eget kapital.