natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Between 1991 and 1996, pursuant to Article 30 of the 1990 Law, the employer’s contribution (i.e. the additional contribution referred to in Article 30, point (b), of the 1990 Law in its original wording), which was payable by France Télécom for the civil servants it employs was established by calculating the difference between the total amount of retirement pensions financed by the French State and the share deducted from the salaries of civil servants still in active service.
Mellan 1991 och 1996 fastställdes i enlighet med artikel 30 i 1990 års lag det arbetsgivarbidrag (dvs. det ”kompletterande bidrag” som avses i led b i artikel 30 i 1990 års lag i dess ursprungliga lydelse) som France Télécom skulle betala för sina tjänstemän som skillnaden mellan det sammanlagda belopp som den franska staten betalat ut i pensioner och den del som de fortfarande verksamma tjänstemännen betalat in genom sin lön.
France Télécom also participated in the ‘compensation’ and ‘over-compensation’ schemes, providing for transfers designed to ensure an equilibrium with the pension schemes for civil servants of other public bodies.
France Télécom bidrog också till systemen för kompensation och överkompensation enligt vilka överföringar skulle göras för att garantera en balans mellan pensionssystemen för andra statstjänstemän.
The employee contribution to the funding of civil servants’ retirement pensions was determined, pursuant to Article L 61 of the Civilian and Military Retirement Pensions Code, by withholding a contribution from the civil servant’s salary, set at 7,85 % of the gross index-related salary.
Lönedelen av finansieringen av tjänstemännens pension betalades i enlighet med artikel L. 61 i civil- och militärpensionslagen genom ett avdrag på tjänstemannens lön, som fastställdes till 7,85 % av den indexreglerade bruttolönen.
The payments by France Télécom rose from EUR 920 million to EUR 1151 million between 1991 and 1996 and were as follows:
Inbetalningarna från France Télécom ökade mellan 1991 och 1996 från 920 miljoner euro till 1151 miljoner euro enligt följande:
France Télécom employees’ and employer’s contributions 1991-96 [8] [8]
Inbetalade pensionsavgifter från anställda och arbetsgivare, France Télécom 1991–1996 [8] [8]
A/Total pensions paid
A. Totalt inbetalda pensionsavgifter
a 1/employees’ contributions
a 1 Tjänstemännens avgifter
a 2/employer’s contribution
a 2 Arbetsgivarbidrag
B/Compensation and over-compensation
B. Kompensation – överkompensation
Total charges (A + B)
Totalt avgifter (A + B)
Total share from France Télécom (a2 + B)
Total andel France Télécom (a2 + B)
France Télécom recorded the pension-related expenditure in the books on the basis of the contributions paid.
France Télécom bokförde sina utgifter för pensioner på grundval av de inbetalda bidragen.
On account of the certainty that this expenditure would increase, given the foreseeable trend in retirement pensions to be paid to its former civil servants, France Télécom also entered in its accounts an annual provision designed to spread the estimated effect of future increases in payments over a 30-year period.
Eftersom pensionsutgifterna med säkerhet skulle öka, med tanke på den förutsebara utvecklingen av pensionsutbetalningarna till tidigare tjänstemän, bokförde France Télécom också i sina räkenskaper en årlig avsättning som var avsedd att utjämna den beräknade framtida ökningen av inbetalningar över en 30-årsperiod.
The total amount of the provision thus set aside up to 1996 was FRF 23,4 billion (EUR 3,6 billion).
Avsättningarnas sammanlagda belopp fram till 1996 uppgick till 23,4 miljarder franska franc (3,6 miljarder euro).
According to the French authorities, the French State, acting as its own insurer, for its part, did not set aside reserves for these pensions [9].
Enligt de franska myndigheterna hade den franska staten å sin sida inte byggt upp reserver för dessa pensioner, eftersom den var sin egen försäkringsgivare [9].
The changes made to the status of France Télécom and the position of its civil service staff from 1996
Ändringar av France Télécoms status och personalsituation beträffande tjänstemän från och med 1996
The status of the company France Télécom
Bolaget France Télécoms status
Law No 96-660 of 26 July 1996 [10] (hereinafter ‘the 1996 Law’) amended certain provisions of the 1990 Law.
Genom lag nr 96-660 av den 26 juli 1996 [10] (nedan kallad 1996 års lag) ändrades vissa bestämmelser i 1990 års lag.
With effect from 31 December 1996, on the one hand it conferred on France Télécom the title of public company subject to the laws and regulations applicable to public limited companies, in so far as they are not contrary to the law, and on the other hand, it transferred, free of charge, the bulk of the assets, rights and obligations of the legal entity governed by public law France Télécom to the public company France Télécom.
Med verkan från och med den 31 december 1996 omvandlades France Télécom till ett statligt bolag (entreprise nationale) som lydde under samma lagbestämmelser som aktiebolag, i den mån dessa inte stred mot lagen, och dessutom överfördes alla den juridiska personen France Télécoms tillgångar, rättigheter och skyldigheter utan avgift till det statliga bolaget France Télécom.
According to the annual report for 1998, 63,6 % of France Télécom’s capital was held by the State, 31,2 % by private investors, 3,2 % by France Télécom staff and 2 % by Deutsche Telekom.
Enligt årsrapporten för 1998 var France Télécoms kapital fördelat mellan staten (63,6 %), privata investerare (31,2 %), France Télécoms personal (3,2 %) och Deutsche Telekom (2 %).
From 7 September 2004, with the transfer of 10,85 % of the capital, the French State no longer held a majority stake.
Från och med den 7 september 2004, då franska staten avyttrade 10,85 % av aktierna, är staten inte längre majoritetsägare.
Subsequently, this share continued to fall to reach 26,65 % of the capital at 31 December 2008.
Statens ägandedel har därefter fortsatt att minska ned till ett aktieinnehav på 26,65 % per den 31 december 2008.
However, with 26,65 % of the voting rights and in the absence of other significant shareholder groups, the French State appoints the Chief Executive Officer, remains the principal shareholder of France Télécom and in practice can determine the outcome of shareholder votes on questions requiring a simple majority [11].
Med ett innehav på 26,65 % av rösterna och i avsaknad av andra betydande ägandegrupper är det dock fortfarande den franska staten som utser bolagets verkställande direktör och är den största aktieägaren i France Télécom, och kan därmed i praktiken avgöra utgången av omröstningar bland aktieägarna i frågor som kräver enkel majoritet [11].
The statuses and recruitment of staff of the company France Télécom
Bolaget France Télécoms status och anställning av personal
The change of status of France Télécom provided for by the 1996 Law also included various provisions relating to its staff.
Den ändring av France Télécoms stadgar som föreskrivs i 1996 års lag omfattade också olika bestämmelser angående företagets personal.
According to this Law, the category of civil servants of France Télécom is attached to the national company France Télécom and comes under its management.
Enligt lagen skulle France Télécoms tjänstemän höra till det statliga bolaget France Télécom och omfattas av dess förvaltning.
The staff with civil servant status retained this status and the guarantees attaching to it.
Den personal som hade statusen tjänstemän fick behålla denna status och de garantier som följde med den.
The conditions of employment of the civil servants working for France Télécom are identical to those of the civil service: they benefit from the guarantee of employment and may be dismissed only on serious grounds, in the cases defined by law.
Anställningsvillkoren för tjänstemän vid France Télécom är identiska med villkoren för statstjänstemän: de har anställningsgaranti och kan endast sägas upp av mycket allvarliga skäl, som definieras i lagen.
As regards the recruitment of new staff, the 1996 Law allowed France Télécom to recruit civil servants until 1 January 2002, whilst at the same time allowing it to recruit employees on a contract basis under collective agreements.
När det gäller rekrytering av ny personal medgav 1996 års lag att France Télécom fram till den 1 januari 2002 fick fortsätta anställa tjänstemän, samtidigt som bolaget även fick anställa kontraktsanställda i enlighet med kollektivavtal.
At 31 December 1996, France Télécom employed 165200 persons, of whom 94,1 % were civil servants.
Den 31 december 1996 hade France Télécom 165200 anställda, varav 94,1 % var tjänstemän.
This decline is distinctly steeper than that of the total workforce of France Télécom (– 25 %), which stood at 124166 employees at 31 December 2007.
Denna minskning är betydligt större än den totala minskningen av France Télécoms personalstyrka (– 25 %), som bestod av 124166 anställda den 31 december 2007.
The employer’s contributions for retirement pensions of the company France Télécom
Arbetsgivarbidrag för pensionerade från bolaget France Télécom
Article 6 of the 1996 Law also amended Article 30 of the 1990 Law by adding two paragraphs c) and d) to the original text.
Genom artikel 6 i 1996 års lag ändrades också artikel 30 i 1990 års lag genom att led c och d lades till i ursprungstexten.
The Law requires France Télécom to pay to the Public Treasury, in return for the payment and servicing by the State of pensions granted to civil servants working for France Télécom:
Enligt lagen ska nu France Télécom betala följande till staten, som motprestation för statens beräkning och utbetalning av de pensioner som beviljats tjänstemän vid France Télécom:
(…), an employer’s contribution in full discharge of liabilities, due from 1 January 1997, in proportion to the sums paid as salary subject to pension deduction.
Ett arbetsgivarbidrag med befriande verkan, som ska betalas från och med den 1 januari 1997, och stå i proportion till det avdrag som görs på den pensionsgrundande lönen.
The rate of the contribution in full discharge of liabilities shall be calculated in such a way as to equalise the levels of wage-related social security contributions and tax payments between France Télécom and the other companies in the telecommunications sector under the ordinary social security arrangements, for the risks that are common to employees under ordinary law and to civil servants.
Bidraget med befriande verkan beräknas på så sätt att nivåerna för obligatoriska lönebaserade sociala avgifter och skatter utjämnas mellan France Télécom och övriga företag inom telekommunikationssektorn som omfattas av civilrättsliga bestämmelser om sociala förmåner, för de risker som är gemensamma för privatanställda och statstjänstemän.
This rate may be revised in the case of an adjustment to these charges.
Beräkningen kan ses över i händelse av ändring av dessa avgifter och skatter.
The arrangements for the determination and payment to the State of the employer’s contribution shall be established by Decree of the Council of State;
Förfarandena för beräkning och betalning till staten av arbetsgivarbidraget ska fastställas genom dekret av Conseil d’Etat.
(…), an exceptional flat-rate contribution, of which the amount and the arrangements for payment shall be established by Finance Law before 31 December 1996.’
Ett särskilt schablonbidrag, vars belopp och förfarande för betalning ska fastställas genom finanslag före den 31 december 1996.”
The 1996 Law also excluded France Télécom from the scope of the general and specific compensation for old-age provided for by the 1990 Law and resulting, for France Télécom, in the payment of compensation and over-compensation in addition to the employer’s contribution, as shown in Table 1.
Genom 1996 års lag utesluts också France Télécom från tillämpningsområdet för mekanismen för den allmänna och särskilda ålderskompensationen som föreskrevs i 1990 års lag och som för France Télécoms del innebar att man utöver arbetsgivarbidraget även betalade in kompensation och överkompensation, som framgår av tabell 1.
Between 1991 and 1996, the amounts paid in this respect accounted for 18 % of the pensions paid to the civil service staff.
De belopp som betalades in mellan 1991 och 1996 för denna post motsvarade 18 % av de pensioner som betalades ut till tjänstemännen.
The method of equalisation is based on a reconstruction of what the costs would be for a competitor with employees coming under the ordinary social security arrangements, including retirement pensions, providing them with a net wage equal to that of the civil servants of France Télécom with an identical employment structure.
Utjämningsmetoden grundas på en rekonstruktion av kostnaderna för en konkurrent med identisk anställningsstruktur, vars anställda omfattas av civilrättsliga bestämmelser om sociala avgifter, inklusive pensioner, och ska garanteras samma nettolön som tjänstemännen vid France Télécom.
The method excludes the contributions paid by competitors to insure against the risks not common to employees and civil servants, notably that of unemployment and the claims of employees in the event of the company going into receivership or compulsory liquidation (hereinafter ‘wage guarantee insurance’ or ‘WGI’).
I denna beräkningsmetod utesluts de avgifter som konkurrenterna betalar för risker som inte är gemensamma för privatanställda och tjänstemän, exempelvis risken för arbetslöshet och försäkring mot utebliven löneutbetalning i samband med rekonstruktion eller förenklat konkursförfarande (Assurance Garantie des Salaires, AGS).
When the 1996 Law was passed, this difference between France Télécom and its competitors did not go unnoticed by the legislator, which pointed out that: ‘the combination of the provisions of Article 6 allows France Télécom to be relieved of the UNEDIC[French unemployment insurance scheme] contributions that its potential competitors, for their part, pay’ [12].
Vid röstningen om 1996 års lag passerade denna skillnad mellan France Télécom och konkurrenterna inte obemärkt, då lagstiftaren konstaterade att bestämmelserna i artikel 6 gör det möjligt för France Télécom att slippa de UNEDIC-bidrag som dess potentiella konkurrenter betalar [12].
The employer’s contribution paid by France Télécom, recalculated each year, is expressed as a percentage of the gross index-related salaries of the civil servants still working.
France Télécoms arbetsgivarbidrag räknas om varje år och uttrycks i procent av de indexreglerade bruttolönerna för de aktiva tjänstemännen.
The rate of this employer’s contribution averaged […] [13] % between 1997 and 2010 and was as indicated in Table 2, according to the observations of the French Republic:
Bidraget har i genomsnitt varit […] % [13] mellan 1997 och 2010 och fördelats som anges i tabell 2, enligt information från Republiken Frankrike.
Employer’s contribution in full discharge of liabilities paid by France Télécom between 1997 and 2010
Arbetsgivarbidrag med befriande verkan som betalats av France Télécom åren 1997–2010
Rate of contribution
Bidragsnivå
The end to the recruitment of civil servants from 1997 capped the staff of civil servants working for France Télécom.
När France Télécom slutade anställa tjänstemän 1997 skapade detta en övre gräns för antalet aktiva tjänstemän i företaget.
Despite the retirement of a growing proportion of the staff of civil servants between 1991 and 2010, the table shows that the employer’s contribution of EUR 744 million paid by France Télécom in 2010 was EUR 407 million less than the retirement pension costs that the company paid to the French State before the entry into force of the reform in 1996 and was equivalent to the only employer’s contribution that France Télécom paid 20 years previously in 1991 (EUR 1151 million and EUR 743 million respectively, see Table 1).
Trots de allt större pensionsavgångarna bland tjänstemännen mellan 1991 och 2010, visar tabellen att det arbetsgivarbidrag på 744 miljoner euro som France Télécom betalade 2010 var 407 miljoner mindre än de pensionsavgifter som företaget betalade till franska staten innan 1996 års reform trädde i kraft, och att bidraget motsvarade det arbetsgivarbidrag som France Télécom betalade 1991, dvs. 20 år tidigare (1151 respektive 743 miljoner euro, jämför tabell 1).
The effect therefore of the reform introduced by the 1996 Law is that the amount of France Télécom’s contribution is falling in absolute value and is no longer linked to the number of retired civil servants.
Den reform som infördes genom 1996 års lag har därför resulterat i att France Télécoms bidrag till pensionerna minskar i absolut värde och inte längre är kopplat till antalet pensionerade tjänstemän.
The transfer of costs to the State introduced by the 1996 Law occurred when the forecasts used by the Senate showed a significant increase in retirement costs from 2005, rising from FRF 13 billion (EUR 1,98 billion) in 2007, to FRF 21,5 billion (EUR 3,3 billion) in 2017 and FRF 34 billion (EUR 6,1 billion) in 2027 [14].
Överföringen av kostnaderna till staten i och med 1996 års lag skedde i samband med att senatens prognoser förutspådde en betydande ökning av kostnaderna för pensioner från och med 2005, från 13 miljarder franc (1,98 miljarder euro) 2007 till 21,5 miljarder franc (3,3 miljarder euro) 2017 och upp till 34 miljarder franc (6,1 miljarder euro) 2027 [14].
The debates on the draft law at the National Assembly and the Senate report a transfer of FRF 250 billion of retirement costs to the State budget, that would not be covered by FRF 100 billion in annual contributions and an exceptional contribution of FRF 40 billion, even with the addition of the proceeds from the sale of a percentage of the company’s shares.
I debatterna om lagförslaget i nationalförsamlingen och senaten nämns en överföring av pensionskostnader på beloppet 250 miljarder franc till statsbudgeten, som inte kan täckas av det årliga bidraget på 100 miljarder franc och det särskilda schablonbidraget på 40 miljarder franc, ens om man lägger till vinsten från försäljningen av en del av aktierna i företaget.
The same debates indicate a maximum estimated exceptional contribution of FRF 40 billion to reduce the new, heavy burden for the State.
I samma debatter anges ett ungefärligt maxbelopp på 40 miljarder franc för det särskilda schablonbidraget för att minska den nya och tunga kostnaden för staten.
This amount was determined with the advice of bankers so as to be compatible with a debt-to-equity ratio of 150 % and to correspond to the retirement pension provisions made by the company and to the additional cost for the State, over 10 years, and no more than 10 years, resulting from the difference between the pensions paid and the contribution in full discharge of liabilities levied henceforth [15].
Detta belopp fastställdes tillsammans med bankrådet (Conseil de Banquiers) för att överensstämma med en skuldsättningsgrad på 150 % och för att det skulle motsvara företagets avsättningar till pensioner och de extrakostnader som staten under högst tio år skulle få på grund av skillnaden mellan utbetalda pensioner och det arbetsgivarbidrag med befriande verkan [15] som företaget skulle betala i fortsättningen.
The aim of compensating the State is recalled, not only in the wording of Article 30 of the Law adopted by the legislator and during the debates on the draft 1996 Law, but also in the Annual Report of France Télécom for 1997, which reports on the ‘payment to the French State of an exceptional contribution of 37,5 billion francs relating to the future retirement of former civil servants’ [16].
Syftet med kompensationen till staten bekräftas inte bara i lagtexten i artikel 30 i den lag som röstades igenom och under debatterna om förslaget till 1996 års lag, utan också i France Télécoms årsrapport för 1997, där man nämner betalning till franska staten av ett särskilt schablonbidrag på 37,5 miljarder franc för de tidigare tjänstemännens framtida pensioner [16].
The provisions made by France Télécom enabled France Télécom to reduce the net financial effort to be made, since it confined itself to paying, in a single year, the additional cost of the reform to the State for 10 years.
France Télécoms avsättningar gjorde det möjligt för företaget att minska den finansiella nettoansträngningen, eftersom företaget på bara ett år skulle betala de extrakostnader reformen skulle innebära för staten under tio år.
In this way, it appears that the provision intended to spread the effect of future increases in contributions resulting from the 1990 Law, set aside each year by France Télécom for a total amount of FRF 23,4 billion (EUR 3,6 billion) in 1996, was taken into consideration when calculating the amount of the exceptional contribution (or compensating balance).
Det framgår alltså att France Télécoms årliga avsättningar för att utjämna effekterna av framtida ökningar av bidragen som följer av 1990 års lag, vilka 1996 uppgick till det kumulativa beloppet 23,4 miljarder franc (3,6 miljarder euro), beaktades vid fastställandet av det särskilda schablonbidraget (eller engångsavgiften).
The part of this contribution which did not correspond to the provisions set aside would cover this additional cost for a period of 10 years.
Den del av bidraget som inte motsvarade de gjorda avsättningarna täckte statens extrakostnader under tio år.
Its amount was established taking into account the amount already set aside by the company as clearly emerges from the discussions at the time.
Bidragsbeloppet fastställdes med beaktande av det belopp som redan hade avsatts av företaget, vilket otvetydigt framgår av debatterna från den tidpunkten.
In fact, since the employer’s annual contribution introduced by the 1996 Law is in full discharge of liabilities, France Télécom’s obligation has since been confined to the payment of this contribution, without any other commitment to cover any future deficits either from the retirement pension scheme of its civil servant staff or from other civil service schemes.
Eftersom det årliga arbetsgivarbidraget som införs genom 1996 års lag har befriande verkan, är France Télécoms skyldigheter sedan dess begränsade till att betala in bidraget, utan krav på att det ska täcka eventuella framtida förluster i vare sig pensionssystemet för dess tjänstemän eller andra system som gäller för statstjänstemän.
The accounting provision therefore was rendered redundant by the 1996 Law.
Den bokföringsmässiga avsättningen blev därför irrelevant i och med 1996 års lag.
The provision was credited to the profit and loss account of France Télécom at 31 December 1996, at a value of FRF 17,5 billion (EUR 2,7 billion) in the net result [17].
Avsättningen återfördes som vinst i France Télécoms resultaträkning den 31 december 1996, till ett värde av 17,5 miljarder franc (2,7 miljarder euro) i nettoresultatet [17].
The revenue from this contribution was allocated to the public body managing the exceptional contribution from France Télécom (Etablissement Public de Gestion de la Contribution Exceptionnelle de France Télécom) established by the Finance Act 1997.
Inkomsten från detta bidrag avsattes till förvaltningsorganet Etablissement Public de Gestion de la Contribution Exceptionnelle de France Télécom (nedan kallat förvaltningsorganet), som inrättades genom 1997 års finanslag.
The exceptional contribution, together with any financial income it generates, constitutes the sole income of this body.
Det särskilda schablonbidraget och de eventuella finansiella produkter det genererar utgör förvaltningsorganets enda inkomst.
Its expenditure takes the form of an annual transfer to the State budget, which has been allocated as revenue since 2006 to the account earmarked for State civilian and military pensions.
Förvaltningsorganets utgifter är en årlig utbetalning till statsbudgeten, som sedan 2006 bokförs som inkomst på det öronmärkta pensionskontot för statliga civil- och militärpensioner.
This payment was set at FRF 1 billion (EUR 152,4 million) for 1997, and subsequently increased by 10 % per year, in the absence of a specific provision to the contrary in the Finance Act.
Den årliga utbetalningen fastställdes till 1 miljard franc (152,4 miljoner euro) för 1997, för att sedan öka med 10 % per år, om inte annat särskilt fastställs i en finanslag.