natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The management contracts specify the activities included in the calculation of the amount of financial compensation granted by the State.
I managementkontrakten anges vilka verksamheter som ska räknas med vid beräkningen av den finansiella kompensationen från staten.
The compatibility of the aid measures must be considered in the light of Article 106(2) TFEU since the compensation was granted to finance the costs incurred in discharging the public service missions.
Det måste undersökas om stödåtgärderna är förenliga med artikel 106.2 i EUF-fördraget eftersom kompensationen har beviljats för att finansiera kostnader i samband med fullgörandet av uppdraget att tillhandahålla allmännyttiga tjänster.
The compensation is compatible to the extent that it does not overcompensate DPLP for the extra costs incurred in carrying out the public service missions entrusted to it under the management contracts, including a reasonable profit.
Kompensationen är förenlig med bestämmelserna om den inte innebär en överkompensation av DPLP:s extra kostnader för att tillhandahålla allmännyttiga tjänster i enlighet med managementkontrakten och ger en rimlig vinst.
Any overcompensation will have to be recovered.
All överkompensation måste återkrävas.
The scope of the assessment of overcompensation includes those SGEIs for which compensation is provided for in the clauses of the successive management contracts.
Bedömningen av överkompensationen ska omfatta de tjänster av allmänt ekonomiskt intresse för vilka det föreskrivs en kompensation i de på varandra följande managementkontrakten.
It is important to note that the provisions of the successive management contracts differ to some extent.
Det måste påpekas att bestämmelserna i de på varandra följande managementkontrakten skiljer sig åt i vissa fall.
Consequently, overcompensation must be calculated on the basis of the specific parameters provided for in each contract.
Överkompensationen måste därför beräknas på grundval av de specifika parametrar som fastställs i varje kontrakt.
Aided activities under the first management contract include all public services
Verksamheter som får stöd enligt det första managementkontraktet omfattar samtliga allmännyttiga tjänster
In the first management contract (1992-1996), the SGEI compensation covers all public services.
I det första managementkontraktet (1992–1996) omfattar kompensationen för tjänster av allmänt ekonomiskt intresse samtliga allmännyttiga tjänster.
The provisions of this contract do not apportion the compensation between the different public services according to whether or not they are eligible for compensation under the provisions of the contract.
I detta första managementkontrakt görs ingen fördelning av kompensationen mellan de olika allmännyttiga tjänster som får eller inte får kompenseras enligt kontraktet.
Accordingly, the compensation provided for in the contract has to be understood to cover the additional costs of discharging all the public service missions without distinction.
Därför måste det undersökas om den kompensation som fastställs i kontraktet utan åtskillnad täcker extrakostnader till följd av tillhandahållandet av samtliga allmännyttiga tjänster.
Checking potential overcompensation in this period will therefore encompass all the public service measures: the universal postal service (USO), press distribution and other missions entrusted to DPLP.
För denna period kommer kontrollen av en eventuell överkompensation alltså att omfatta samtliga allmännyttiga tjänster: den samhällsomfattande posttjänsten (skyldighet att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster, USO) och pressdistribution samt andra uppdrag som DPLP har fått.
Aided activity under the second, third and fourth management contracts comprises press distribution and other missions eligible for compensation
Verksamheter som får stöd enligt det andra, tredje och fjärde managementkontraktet omfattar pressdistribution och andra uppdrag som kan ge rätt till kompensation
By contrast, under the clauses of the second, third and fourth management contracts, the aided activities are limited to certain SGEI missions specified therein.
I motsats till det första managementkontraktet ska stödet enligt det andra, tredje och fjärde managementkontraktet endast ges för vissa tjänster av allmänt ekonomiskt intresse som anges i kontrakten.
The SGEI missions entitled to be compensated are: the distribution of newspapers and periodicals, and other public services listed in recital 33.
Följande tjänster av allmänt ekonomiskt intresse kan ge rätt till kompensation: Distribution av dagstidningar och tidskrifter samt andra allmännyttiga tjänster som anges i skäl 33.
The clauses determining the scope of the aided activities are contained in the management contracts: Article 7 of the second management contract, Article 15 of the third management contract, and Articles 12 and 13 of the fourth management contract.
De tjänster som omfattas av stöd fastställs i följande artiklar i managementkontrakten: Artikel 7 i det andra managementkontraktet, artikel 15 i det tredje managementkontraktet samt artiklarna 12 och 13 i det fjärde managementkontraktet.
The universal postal service, by contrast, does not receive any compensation under the management contracts, with the exception of the first management contract.
Den samhällsomfattande posttjänsten omfattas dock inte av någon kompensation enligt managementkontrakten, bortsett från det första kontraktet.
The costs and revenues of the universal postal service are therefore not included in the calculation of overcompensation, except, where relevant, for the excess profits from the reserved area [62].
Kostnaderna och intäkterna för den samhällsomfattande posttjänsten ingår alltså inte i beräkningen av överkompensationen, utom eventuella övervinster inom den monopoliserade sektorn [62].
Calculation of overcompensation
Beräkning av överkompensationen
On account of the differences in the public service missions entrusted, as referred to in recitals 239-243, the potential overcompensation is calculated differently for the first management contract from the three subsequent management contracts.
På grund av de skillnader i uppdragen att tillhandahålla allmännyttiga tjänster som anges i skälen 239–243 måste den eventuella överkompensationen beräknas separat för det första managementkontraktet och för de tre efterföljande kontrakten.
Reasonable profit
Rimlig vinst
In addition to the coverage of costs incurred in discharging the public service obligations, the SGEI Framework also allows for compensation for a reasonable rate of return [63].
Utöver att täcka kostnaderna för att fullgöra skyldigheten att tillhandahålla allmännyttiga tjänster föreskrivs också en rimlig vinst i rambestämmelserna för ersättning för tjänster av allmänt ekonomiskt intresse [63].
Paragraph 18 of the SGEI Framework specifies that the reasonable profit ‘should be taken to mean a rate of return on own capital that takes account of the risk, or absence of risk, incurred by the undertaking by virtue of the intervention by the Member State, particularly if the latter grants exclusive or special rights. This rate must normally not exceed the average rate for the sector concerned in recent years. In sectors where there is no undertaking comparable to the undertaking entrusted with the operation of the service of general economic interest, a comparison may be made with undertakings situated in other Member States, or if necessary, in other sectors, provided that the particular characteristics of each sector are taken into account. In determining what amounts to a reasonable profit, the Member State may introduce incentive criteria relating, among other things, to the quality of service provided and gains in productive efficiency.’
Enligt punkt 18 i rambestämmelserna för ersättning för tjänster av allmänt ekonomiskt intresse avses med rimlig vinst ”en kapitalavkastning som tar hänsyn till den eventuella risk som företaget utsätter sig för på grund av medlemsstatens ingripande. Detta gäller särskilt om staten beviljar exklusiva eller särskilda rättigheter. I regel får avkastningen inte vara högre än den genomsnittliga avkastningen i den berörda sektorn under de senaste åren. I sektorer där det inte finns något företag som är jämförbart med det företag som anförtrotts tillhandahållandet av tjänsten av allmänt ekonomiskt intresse kan det företaget jämföras med företag i andra medlemsstater eller, vid behov, med företag i andra sektorer, under förutsättning att varje sektors särdrag beaktas. För att fastställa vad som utgör en rimlig vinst kan medlemsstaten införa incitamentskriterier som bland annat är relaterade till kvaliteten på den tjänst som tillhandahållits och produktivitetsökningar.”
The appropriate level of reasonable profit is thus to be chosen taking into account a number of parameters, in particular the average rate for the sector concerned, the risk associated with the undertaking’s activities and, where applicable, incentive criteria relating to the company concerned.
Vilken nivå på den rimliga vinsten som är lämplig måste alltså fastställas med hänsyn till olika parametrar som den genomsnittliga avkastningen i den berörda sektorn, risken i samband med företagets verksamheter och i detta fall, de incitamentskriterier som gäller för det berörda företaget.
In order to establish a level of reasonable profit, the Commission has based itself on several expert studies, which are set out in more detail below.
Kommissionen har utgått från flera expertstudier som beskrivs närmare nedan för att fastställa en rimlig vinstnivå.
Based on the studies and on the level of risk of each management contract, the Commission has determined a range of reasonable levels of profit for DPLP for mail delivery, on the one hand, and press distribution, on the other, for each of the four management contracts.
Kommissionen har på grundval av studierna och risknivån för varje managementkontrakt fastställt ett intervall för en rimlig vinst för DPLP, dels för postdistributionen, dels för pressdistributionen, för vart och ett av de fyra managementkontrakten.
These studies all attempt to identify sets of companies which are sufficiently comparable in terms of activities and risk profile to the postal incumbent in question and to establish a benchmark profit level for the latter on the basis of the observed levels of profit of the comparator firms.
Gemensamt för studierna är att de syftar till att definiera grupper av företag som är tillräckligt jämförbara i fråga om verksamheter och riskprofiler i förhållande till den berörda etablerade postoperatören och fastställa en referensnivå för denna operatörs vinst baserad på konstaterade vinster för de jämförbara företagen.
As regards risk in particular, the Commission wishes to underline that DPLP, during the entire period under investigation, has faced little or no competition in the vast majority of its operations since it either enjoyed a legally protected monopoly (this applies to most mail services), or a dominant position characterised by very high market shares and barriers to entry through the subsidisation of below-cost prices (e.g. press distribution).
När det särskilt gäller risken vill kommissionen understryka att DPLP under hela undersökningsperioden har haft liten eller ingen konkurrens i fråga om det stora flertalet av sina verksamheter, antingen för att DPLP har haft lagligt monopol (vilket gäller merparten av tjänsterna i samband med postdistribution) eller för att företaget haft en dominerande ställning med mycket stora marknadsandelar och hinder för marknadsinträde som genom subventionering av priser som var lägre än kostnaderna (till exempel pressdistributionen).
In the Commission’s opinion, this aspect has to be borne in mind in all analyses involving benchmarking with companies that, while providing similar services to DPLP, had to operate in a competitive environment.
Kommissionen anser att denna aspekt måste beaktas i alla jämförelser med företag som tillhandahåller liknande tjänster som DPLP och samtidigt måste driva sin verksamhet i en konkurrensutsatt miljö.
Furthermore, the extent to which a postal incumbent is exposed to risk depends essentially on the characteristics of the regulatory mechanism established by the public authority.
Graden av riskexponering som en etablerad postoperatör utsätts för beror dessutom i huvudsak på hur de offentliga myndigheternas tillsynsmekanism är utformad.
In the context of mail delivery, a sector in which DPLP’s USO was mainly financed through stamp prices [64], the Commission considers that it makes a substantial difference in terms of risk whether the stamp prices were, to a greater or lesser degree, frequently adjusted by the regulator (e.g. at the start of each year or simply whenever necessary) so as to cover the net costs of the USO on an ongoing basis, or whether stamp prices [65] were fixed in advance for a long period (e.g. four to five years) as part of a long-term contract [66].
När det gäller postdistributionen, en sektor där DPLP:s skyldighet att tillhandahålla en samhällsomfattande tjänst i huvudsak finansierades genom brevportot [64], anser kommissionen att risken blir en helt annan om portot anpassas förhållandevis ofta av tillsynsmyndigheten (till exempel i början av varje år eller helt enkelt när det behövs) för att täcka nettokostnaderna i samband med tillhandahållandet av den allmännyttiga tjänsten än om portot [65] har fastställts i förväg för en lång period (på till exempel fyra eller fem år) inom ramen för ett långsiktigt kontrakt [66].
The first type of price regulation tends to be rather low risk for the firm in question, in so far as stamp prices are adjusted on a relatively frequent basis so as to maintain a constant financial equilibrium between revenues and costs.
Den första modellen för prisreglering medför en ganska låg risk för det berörda företaget, om portot anpassas med en viss frekvens för att upprätthålla en konstant ekonomisk balans mellan intäkter och kostnader.
This type of regulation protects the company’s profit margins against uncertainty.
Denna typ av reglering skyddar företagets vinst mot osäkerhet.
The second type involves more risk as it exposes the operator to the consequences of variations in costs and revenues over a long period.
Den andra modellen innebär en större risk eftersom operatören exponeras för variationer i kostnader och intäkter under en längre period.
Likewise, in the context of press distribution activities (USO financed through financial compensation), it makes a substantial difference whether the compensation is based on actual net costs (i.e. net costs actually incurred) or whether it is based on projected net costs over a long period.
När det gäller pressdistribution (skyldighet att utföra samhällsomfattande tjänst som finansieras genom ekonomisk kompensation) är det också stor skillnad beroende på om kompensationen bygger på verkliga nettokostnader (de nettokostnader som faktiskt har uppstått) eller på prognostiserade nettokostnader för en längre period.
For instance, if the compensation takes the form of a fixed lump-sum payment covering expected net costs over a long period, it leaves the operator exposed to all variations in revenues and costs.
En kompensation som betalas ut i form av ett schablonbelopp som täcker förväntade nettokostnader under en lång kommande period innebär alltså att operatören exponeras för alla variationer i intäkter och kostnader.
In such a case, the operator faces a higher degree of risk than when it is compensated in full on the basis of ex-post costs and revenues.
Operatören ställs därmed inför en högre risk än vid en fullständig kompensation som bygger på kostnader och intäkter som har fastställts i efterhand.
Where the contract between the operator and the public authority is such that the public service is connected with a certain degree of risk, for instance because it leaves the incumbent exposed to significant variations in revenues and costs, the reasonable profit allowed to the incumbent should be commensurate with the corresponding level of risk involved.
Om kontraktet mellan operatören och de offentliga myndigheterna är utformat på ett sådant sätt att den offentliga tjänsten medför en viss risk, till exempel genom att den etablerade operatören exponeras för stora variationer i intäkter och kostnader, bör den rimliga vinst som den etablerade operatören har rätt till stå i proportion till den motsvarande risken.
By contrast, where the contract between the incumbent and the public authority is such that the public service is not connected with substantial risk, the reasonable profit allowed should be low as well.
Om kontraktet mellan den etablerade operatören och de offentliga myndigheterna å andra sidan är utformat på ett sådant sätt att den offentliga tjänsten inte medför någon större risk bör även den godkända rimliga vinsten vara låg.
The Commission would also point out that the degree of risk incurred by the company and the extent to which the company is entitled to compensation for efficiency gains are closely intertwined.
Kommissionen noterar för övrigt att den risknivå som företaget utsätts för och nivån på den kompensation som företaget har rätt till för effektivitetsvinster hör nära ihop med varandra.
For instance, a public authority can set in advance a fixed level of compensation which anticipates and incorporates the efficiency gains that the undertaking can be expected to make over the lifetime of the entrustment act.
De offentliga myndigheterna kan därför i förväg besluta om en fast kompensationsnivå som förutser och omfattar de effektivitetsvinster som företaget normalt bör göra under kontraktsperioden.
By exposing the company to all variations in costs and revenues, the contract gives it incentives to improve performance and become more cost efficient.
Genom att företaget exponeras för alla variationer i kostnader och intäkter kommer kontraktet att stimulera företaget att höja sin effektivitet och bli mer kostnadseffektivt.
At the same time, it results in more risk for the company.
Samtidigt leder det till att företaget får en ökad risk.
To some extent, therefore, risk and efficiency incentives go hand in hand.
I en viss grad hör alltså risk och effektiviseringsstimulans ihop.
Likewise, an ex-ante price cap over a long period normally provides stronger incentives for efficiency improvements, but is also more risky for the company involved.
På samma sätt kan ett pristak som fastställs i förväg för en lång period normalt stimulera till ökad effektivitet, men det medför också högre risk för det berörda företaget.
Benchmarking of reasonable profit
Jämförande undersökning av rimlig vinst
In order to address the question of a reasonable rate of profit for DPLP, the Commission bases itself on several expert studies:
För att fastställa hur stor den rimliga vinsten bör vara för DPLP utgår kommissionen från ett flertal expertundersökningar:
WIK study: in the context of Case C-36/07, a State aid procedure relating to the German postal operator, Deutsche Post AG (hereinafter ‘DP’), the Commission asked WIK Consult to carry out a study on the appropriate level of reasonable profit for postal incumbents [67] (hereinafter ‘WIK study’).
WIK-undersökningen: I samband med ärende nr C 36/07, ett statligt stödförfarande för den tyska postoperatören Deutsche Post AG, gav kommissionen WIK Consult i uppdrag att undersöka en lämplig nivå för rimlig vinst för etablerade postoperatörer [67] (nedan kallad WIK-undersökningen).
Deloitte study: on 23 April 2010, the Commission received a study by Deloitte [68] (hereinafter ‘Deloitte study’) setting out its views on the level of reasonable profit to be used for DP’s universal services.
Deloitte-undersökningen: Den 23 april 2010 tog kommissionen emot en undersökning som hade utförts av Deloitte [68] (nedan kallad Deloitte-undersökningen) där Deloitte yttrade sig om nivån på en rimlig vinst för de samhällsomfattande tjänster som utfördes av Deutsche Post.
CRA study: on 1 March 2011, Belgium submitted an expert study in response to the WIK study by Charles Rivers Associates [69] (hereinafter ‘CRA’).
CRA-undersökningen: Den 1 mars 2011 lämnade Belgien in en undersökning av Charles Rivers Associates [69] som ifrågasatte WIK-undersökningen (nedan kallad CRA-undersökningen).
The WIK study
WIK-undersökningen
In this study, WIK establishes a reasonable profit benchmark for DP.
I denna undersökning fastställer WIK en referensnivå för rimlig vinst för Deutsche Post.
Specifically, WIK first performs a function and risk analysis of DP and concludes that DP predominantly provides routine functions and faces limited entrepreneurial risk [70].
Rent konkret gör WIK först en analys av Deutsche Posts egna uppdrag och risker och konstaterar att företaget främst säkerställer rutinuppdrag och har en begränsad företagsrisk [70].
On the basis of this analysis, WIK selects appropriate comparators, i.e. determines the composition of the benchmark groups from which the reasonable profit benchmark is derived.
Sedan utgår WIK från denna analys för att välja jämförbara företag, det vill säga de beslutar om sammansättningen på referensgrupper som gör det möjligt att fastställa en referensnivå för rimlig vinst.
Overall, WIK points out that, conceptually, the adopted benchmark procedure follows the standard methodology used for profitability benchmarks in transfer pricing [71].
Rent allmänt betonar WIK att den utvärderingsmetod som valts följer principerna för den typmetod som används för referensvärden på avkastning på internpriser [71].
Such a methodology is applied not only in national transfer pricing regulations but also in the OECD Transfer Pricing Guidelines (hereinafter ‘OECD Guidelines’) [72].
Denna metod används inte bara i nationella förordningar om internprissättning utan också i OECD:s riktlinjer för internprissättning (nedan kallade OECD:s riktlinjer) [72].
WIK considers several measures of profitability, distinguishing between the internal rate of return (IRR), which relies on cash flows and is deemed the conceptually correct measure of the profitability of an activity, and other measures derived from accounting data (rates of return), such as the return on capital employed (ROCE), the return on equity (ROE), the return on assets (ROA) and the return on sales (ROS) [73].
WIK har flera verktyg för att mäta lönsamheten och göra åtskillnad mellan internränta, som baseras på kassaflöden och betraktas som det teoretiskt korrekta måttet på en verksamhets avkastning, och andra indikatorer som hämtas ur bokföringen (avkastningen), som avkastning på sysselsatt kapital, avkastning på eget kapital, avkastning på tillgångar och avkastning på försäljning [73].
As set out in Chapter 5 of the study, WIK proposes using the ROS as a profitability indicator.
Som förklaras i kapitel 5 i undersökningen föreslår WIK att avkastning på försäljning ska användas som indikator på lönsamheten i det berörda fallet.
One advantage of this measure is that it only depends on accounting profit (EBIT [74]) and sales data, which are both easily observable in the company’s accounts.
En av fördelarna med detta instrument är att det endast är beroende av bokföringsuppgifter om vinst (Ebit [74]) och försäljning, två poster som är lätta att identifiera i företagets bokföring.
In addition, the use of the ROS avoids the valuation and attribution of assets between different services, which would be necessary for a capital-based benchmark, such as the ROE and the ROCE, and which is normally a difficult exercise.
Genom att använda avkastning på försäljning slipper man dessutom uppskatta och fördela tillgångar mellan olika tjänster, vilket man skulle behöva för en kapitalbaserad referensindikator som avkastning på eget kapital och avkastning på sysselsatt kapital, något som normalt sett är svårt att göra.