natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The ISPA study shows that in the event of short-term epidemics, and assuming that they involve additional material of up to around 200 tonnes a day within 2 to 5 days, the extra material can easily be processed together with the normal quantity using the available weekly spare capacity of up to 1523 tonnes in three-shift operation on 5 days, without having to resort to the additional shifts at the weekend.
Enligt Ispa-RP-utlåtandet skulle det inte vara några problem att bearbeta det ytterligare material som uppstår vid ett kortvarigt sjukdomsutbrott tillsammans med normalmängderna, om materialet ökar med i storleksordningen upp till 200 ton per dag under två till fem dagar, med den fria kapacitet på upp till 1523 ton som finns tillgänglig varje vecka när man tillämpar treskift under fem dagar. Det skulle då inte behöva införas några ytterligare helgskift.
Even in the case of epidemics affecting fairly large parts of the area covered by the association, the additional quantities of between 1300 and 1800 tonnes arising over 8 weeks could be processed if weekend shifts were worked so that short-term spare capacity of up to 2819 tonnes per week was available (see Table 3 in section 9.3.1).
Även om sjukdomsutbrottet drabbar större delen av sammanslutningens område, skulle ytterligare mängder på 1300–1800 ton per vecka kunna bearbetas under åtta veckor om man införde helgskift. Detta skulle på kort sikt ge tillgång till en fri kapacitet på upp till 2819 ton i veckan (se även tabell 3 under punkt 9.3.1).
Long-term epidemics
Långvarigt sjukdomsutbrott
The ISPA-RP study showed that with 3-shift operation on 5 days, ZT’s plants could even process these quantities in addition to the normal quantity (see Table 3 in section 9.3.1).
Enligt Ispa-RP-utlåtandet skulle ZT:s anläggningar kunna klara att bearbeta även dessa mängder utöver normalmängderna under en längre period om man använde sig av treskift under fem dagar i veckan (se även tabell 3 under punkt 9.3.1).
Conclusions arising from the studies submitted
Slutsatserna av de presenterade studierna
The studies submitted show that the total available capacity with 5-day 3-shift operation is sufficient to process the additional quantities arising from short-term epidemics and even longer-lasting epidemics as well as the normal quantities.
Enligt Tyskland visar de presenterade studierna att den totala kapacitet som är tillgänglig vid treskift fem dagar i veckan är tillräcklig för att utöver normalmängderna kunna bearbeta de ytterligare mängder som uppstår till följd av ett kortvarigt och långvarigt sjukdomsutbrott.
In most of the scenarios there would not even be any need to resort to the additional shifts available at weekends under full-capacity operation for 6 to 12 weeks.
För de flesta scenarier behöver man inte ens utnyttja de extraskift som är tillgängliga under helgerna om kapaciteten utnyttjas för fullt under 6–12 veckor.
The studies draw the conclusion that the ZT has sufficient total capacity with 3-shift operation on 5 days to process the normal quantities arising and the material anticipated from longer-lasting epidemics.
Studiernas slutsats är att med treskift fem dagar i veckan har ZT totalt sett tillräcklig kapacitet för att bearbeta såväl normalmängderna som det förväntade materialet från ett mer långvarigt sjukdomsutbrott.
The total capacity currently available is therefore considered adequate for requirements rather than excessive.
Den nu tillgängliga totalkapaciteten ska därför inte anses vara överdimensionerad utan behovsanpassad.
Cost of the epidemic reserve
Kostnader för reservkapaciteten
The calculations submitted by Germany for the cost of the epidemic reserve follow the approach of the Fraunhofer study.
De beräkningar som Tyskland har presenterat i fråga om kostnaderna för reservkapaciteten följer upplägget i Fraunhoferutlåtandet.
The breakdown of the capacity costs between normal operations and the epidemic reserve was determined on the basis of the average utilisation of the total capacity available in 5-day 3-shift operation.
Kapacitetskostnaderna fördelas på normaldrift och reservkapacitet med utgångspunkt i det genomsnittliga utnyttjandet av den totala kapacitet som finns tillgänglig med treskift fem dagar i veckan.
On average it emerged that the ZT uses around 50 % of the total capacity available in 3-shift operation on 5 days.
Vid normaldrift utnyttjar ZT i genomsnitt ca 50 % av den totala kapacitet som finns tillgänglig med treskift fem dagar i veckan.
Based on this level of utilisation, roughly 50 % of the capacity costs were allocated to each of normal operation and the epidemic reserve for both collection and processing [32].
På basis av detta kapacitetsutnyttjande fördelas ca 50 % av kapacitetskostnaderna för insamling och bearbetning på normaldrift och reservkapacitet [32].
The resulting cost of the epidemic reserve is as follows:
Kostnader för att tillhandahålla reservkapacitet blir därmed som följer:
Cost of the epidemic reserve according to Germany for the period 2000–2009
Kostnader för reservkapaciteten under perioden 2000–2009 enligt Tyskland
Costs of the epidemic reserve
Kostnader för reservkapaciteten
It should be noted that only about 45 % of the capacity costs were allocated to the epidemic reserve in 2000 and 2001, and in 2009 inclusion of the contract from Northern and Central Hessen reduced the epidemic reserve by approximately a fifth.
Observera att när det gäller reservkapaciteten för 2000 och 2001 har endast ca 45 procent av kapacitetskostnaderna fördelats, och för 2009 har reservkapaciteten reducerats med ca en femtedel till följd av det uppdrag som togs in från Nord- och Mittelhessen.
No calculation of the cost of the epidemic reserve is available for 1998 and 1999.
För 1998 och 1999 har det inte gjorts någon kostnadsberäkning för reservkapaciteten.
Financing the cost of the epidemic reserve through annual contributions
Finansiering av kostnaderna för reservkapaciteten genom de årliga bidragen
In the years shown, apart from 2009, the annual contributions paid to the ZT by its members were below the costs of the epidemic reserve shown in Table 2.
Med undantag för 2009 var de årliga bidrag som sammanslutningens medlemmar betalade till ZT lägre än de kostnader som har angetts för reservkapaciteten i tabell 2.
In 2009 the final annual contribution was as high as the costs of the reserve.
År 2009 låg det slutgiltiga årliga bidraget på samma nivå som kostnaderna.
Germany stated that the cost of providing the epidemic reserve was not included in the calculation of the usage charge because this was not legally possible.
Tyskland förklarar att kostnaderna för att tillhandahålla reservkapacitet inte är medräknade i användaravgiften, eftersom detta inte är möjligt med hänsyn till lagstiftningen.
Although local authorities can levy usage charges in return for the use of public facilities and plants in order to cover the costs under § 7 of the Kommunalabgabengesetz Rhineland-Palatinate (KAG RP: Rhineland-Palatinate Local Authority Charges Act), there must not be an obvious disparity between the output of the facility or plant and the charge.
Enligt § 7 i Rheinland-Pfalz kommunalskattelag (Kommunalabgabengesetz Rheinland-Pfalz, nedan kallad KAG RP) skulle myndigheterna visserligen kunna ta ut användaravgifter som vederlag för användningen av offentliga inrättningar och anläggningar så att det täcker kostnaderna, men i samband med detta får det inte uppstå något uppenbart missförhållande mellan den tjänst som inrättningen eller anläggningen tillhandahåller och själva avgiften.
Under § 8 of the KAG RP the costs on which usage charges are based must be determined following the business principles of cost accounting.
Enligt § 8 i KAG RP ska de kostnader som ligger till grund för användaravgifterna fastställas utifrån de affärsmässiga grunderna vid kostnadsberäkning.
According to Germany, however, only the disposal of category 1 and 2 material forms the basis for charges, not the provision of capacity for epidemics.
Tyskland anser emellertid att endast bortskaffande av kategori 1- och kategori 2-material är avgiftsgrundande, däremot inte tillhandahållande av reservkapacitet.
The latter is not provided as a service for individual taxpayers, but to counter future dangers to the general public.
Det sistnämnda alternativet tillhandahålls inte som en form av vederlag för den enskilde avgiftsskyldige, utan syftar till att hantera framtida risker för allmänheten.
Financing in other German states
Finansieringen i andra delstater
At the Commission’s request Germany carried out a nationwide survey on the practices followed when determining and financing the epidemic reserve.
På begäran av kommissionen har Tyskland genomfört en landsomfattande undersökning om praxis när det gäller fastställande och finansiering av reservkapaciteten.
In all the German states — except the area covered by the ZT — the epidemic reserve is covered by the operational spare capacity available during the week and at weekends.
I samtliga tyska delstater – med undantag för det område där ZT bedriver sin verksamhet – täcks reservkapaciteten genom den fria driftskapaciteten som är tillgänglig under arbetsveckan och helgen.
On the basis of the Böckenhoff study on combating epidemics, there is not normally any additional investment in capacity.
Enligt Böckenhoffutlåtandet görs det av tradition inga ytterligare kapacitetsinvesteringar i sjukdomsbekämpande syfte.
The spare capacity available in the shape of the third shift during the week and the weekend shifts are sufficient for the epidemic reserve.
Den fria kapacitet som finns tillgänglig genom treskiftet under arbetsveckan och de olika helgskiften ger tillräcklig reservkapacitet.
In the meantime alternative calculation methods are being applied following expert studies, such as the ISPA study for Lower Saxony [33] (‘the ISPA-NS study’), or through agreement with the interest groups concerned.
Det har nu framkommit alternativa beräkningsmetoder genom olika utlåtanden – t.ex. Ispa-utlåtandet för Niedersachsen (nedan kallat Ispa-NS-utlåtandet) [33] – eller genom avstämning med de berörda intressegrupperna.
However, the fundamental conclusion of the Böckenhoff study still stands, namely that extra investment in spare capacity is unnecessary.
Den grundläggande slutsatsen i Böckenhoffutlåtandet kvarstår emellertid, dvs. att det inte behöver göras några ytterligare investeringar i fri kapacitet.
The cost of operational spare capacity is financed through dues or charges (depending on the legal form of the operator).
Kostnaderna för fri driftskapacitet finansieras via avgifter eller vederlag (beroende på aktörernas juridiska form).
There are different arrangements, according to the pattern under which the cost of operational spare capacity is divided between disposal of fallen stock and slaughterhouse waste.
I samband med detta finns det olika regler för hur man ska fördela kostnaderna för fri driftskapacitet mellan bortskaffande av avlivade eller självdöda djur respektive slaktavfall.
As regards aid to farmers for the disposal of fallen stock under the TSE guidelines and the agricultural aid guidelines 2007–2013, the assistance granted by the State in most of the other Länder is between 67 % and 75 % of the charges for the disposal of fallen stock:
När det gäller det stöd som ges till jordbrukare i samband med bortskaffande av avlivade eller självdöda djur enligt TSE-riktlinjerna och jordbruks- och skogsbruksriktlinjerna 2007–2013 tillämpar merparten av delstaterna statliga stöd på 67–75 % av avgifterna för bortskaffande av avlivade eller självdöda djur:
Baden-Württemberg and North Rhine-Westphalia: The animal owners pay 25 % of the processing costs, while 100 % of the collection costs and the remaining 75 % of the processing costs are financed by the public purse (rural districts and Länder).
Baden-Württemberg och Nordrhein-Westfalen: Djurägarna betalar 25 % av bearbetningskostnaderna. 100 % av insamlingskostnaderna samt de resterande 75 % av bearbetningskostnaderna finansieras av myndigheterna (distrikt och delstater).
Saxony-Anhalt, Thuringia and Brandenburg: The animal owners pay 25 % of the collection costs and 33 % of the processing costs.
Sachsen-Anhalt, Thüringen och Brandenburg: Djurägarna betalar 25 % respektive 33 % av insamlings- och bearbetningskostnaderna.
The remainder of the collection and processing costs (75 % or 67 %) is borne by the public purse.
Myndigheterna står för den resterande andelen av insamlings- och bearbetningskostnaderna (75 respektive 67 %).
Bavaria, Rhineland-Palatinate and Saarland: A third of the collection costs are paid by the state, the Tierseuchenkasse, and the Land, while 66 % of the processing costs are financed by the public purse, 25 % by the animal owners, and 8 % by the Tierseuchenkasse.
Bayern, Rheinland-Pfalz och Saarland: Distrikten, djursjukdomskassan och delstaten betalar vardera en tredjedel av insamlingskostnaderna. Bearbetningskostnaderna finansieras till 66 % av myndigheterna, till 25 % av djurägaren och till 8 % av djursjukdomskassan.
In Saxony 25 % of the collection and processing costs are financed by the animal owners, 8 % by the Tierseuchenkasse, and 66 % by the public purse.
I Sachsen finansieras insamlings- och bearbetningskostnaderna till 25 % av djurägarna, till 8 % av djursjukdomskassan och till 66 % av myndigheterna.
In Lower Saxony 60 % of the collection and processing costs are financed by the Tierseuchenkasse and 40 % by the public purse.
I Niedersachsen finansieras insamlings- och bearbetningskostnaderna till 60 % av djursjukdomskassan och till 40 % av myndigheterna.
The Tierseuchenkasse then charges 25 % of the processing costs to the animal owners.
Djursjukdomskassan fakturerar djurägarna för 25 % av bearbetningskostnaderna.
In Schleswig-Holstein 100 % of the collection and processing costs are borne by the Tierseuchenkasse.
I Schleswig-Holstein står djursjukdomskassan för 100 % av insamlings- och bearbetningskostnaderna.
In Mecklenburg-Vorpommern 100 % of the collection and processing costs are borne by the animal owners.
I Mecklenburg-Vorpommern står djurägarna för 100 % av insamlings- och bearbetningskostnaderna.
In Germany’s view, this overview shows that it is relatively unimportant whether the cost of the epidemic reserve is included in the calculation of dues and charges or whether they are financed through an annual contribution as in Rhineland-Palatinate.
Denna översikt visar enligt Tyskland att det är av underordnad betydelse om kostnaderna för reservkapaciteten är medräknade i vederlag och avgifter eller om de finansieras via ett årligt bidrag som i Rheinland-Pfalz.
What matters is who actually bears the costs.
Det avgörande är vem som faktiskt står för kostnaderna.
Ultimately, a large proportion of the spare capacity is also publicly financed through aid under the Community TSE guidelines or the agricultural aid guidelines 2007–2013.
Det visar sig att stora delar av kostnaderna för reservkapaciteten är offentligt finansierade genom stödet enligt TSE-riktlinjerna eller jordbruks- och skogsbruksriktlinjerna 2007–2013.
Fourth Altmark criterion
Det fjärde Altmarkkriteriet
Germany holds the view that there is no requirement under European law to open up a market for the disposal of category 1 and 2 material by means of procurement procedures.
Tyskland anser att det inte föreligger någon unionsrättslig skyldighet att öppna marknaden för bortskaffande av kategori 1- och kategori 2-material genom anbudsförfaranden.
This has also been confirmed by the European Court of Justice [34].
Detta skulle också ha bekräftats av domstolen [34].
No distortion to competition in external markets
Ingen snedvridning av konkurrensen på de externa marknaderna
Germany holds that there is no distortion of competition in the external markets in this case.
I förevarande fall anser Tyskland att det inte heller uppstår någon snedvridning av konkurrensen på marknaderna.
Disposal of uncontrolled goods by the ZT without cross-subsidisation
ZT:s bortskaffande av fria varor utan korssubventionering
Germany contends that there have been no distortions of competition in the case of category 3 material as a result of the annual contribution levied by the ZT, as there is no cross-subsidisation.
Tyskland anser att det inte har uppstått någon snedvridning av konkurrensen till följd av det årliga bidrag som ZT har mottagit när det gäller kategori 3-material, eftersom det inte förekommer någon korssubventionering:
The annual accounts clearly demonstrate that the ZT has been achieving considerable contribution margins for years in processing separated category 3 material, which rules out cross-subsidisation.
Av ZT:s årsbokslut framgår det också klart och tydligt att ZT har haft betydande bruttomarginaler på bearbetning av separerat kategori 3-material i många år, vilket utesluter korssubventionering.
If category 3 material is delivered jointly with the controlled material, the mixtures (by weight) have already been included in the calculation of the charges for the disposal of category 1 and 2 raw material.
Om kategori 3-material levereras tillsammans med kategori 1- och kategori 2-material, ska blandningar (efter vikt) ha räknats med i avgifterna redan från början.
This means that the level of charges in the charge schedule already includes the quantities of mixed material in that category which are calculated in advance.
Det innebär att den avgiftsnivå som anges i avgiftsreglementet redan inbegriper de mängder blandat material som redan beräknats för denna kategori.
There is no foundation to the complainant’s claim that because of the ZT’s pricing policy, only 45 % of the category 3 material is separated.
Det finns ingen grund för den klagandes påstående om att endast 45 % av materialet i denna kategori separerades till följd av ZT:s prispolicy.
Such high quantities of category 3 material have never been processed by the ZT, as a glance at the relevant statistics would confirm.
ZT hade aldrig bearbetat så stora mängder kategori 3-material, vilket också framgick av relevant statistik.
The separation rate of 72 % for 2009 cited by the Commission in the decision to initiate the procedure can be confirmed.
För 2009 kunde man bekräfta den separeringsandel på 72 % som kommissionen hade angett när förfarandet inleddes.
It should also be pointed out that in the area covered by the association 85 % of slaughters are carried out in 6 plants where separation in its broadest sense is carried out.
Vidare skulle det påpekas att inom sammanslutningens eget område har 85 % av slaktningarna genomförts av sex olika företag, som separerar materialet i största möjliga utsträckning.
The complainant is active in these plants and obtains separated category 3 material from them.
Den klagande är verksam inom dessa företag och får separerat kategori 3-material därifrån.
The complainant therefore has access to the category 3 markets and also has a very considerable share of these markets.
Den klagande har alltså tillgång till marknaderna för kategori 3 och även en mycket stor andel av dessa marknader.
Invitation to tender in Northern and Central Hessen
Anbudsförfarandet i Nord- och Mittelhessen
The fact that the ZT applies different charges in Northern and Central Hessen from those in the area covered by the association does not prove the existence of any distortion of competition.
Det faktum att ZT tar ut andra avgifter i Nord- och Mittelhessen än i sammanslutningens eget område utgör inget stöd för att konkurrensen skulle ha snedvridits.
The financing differences are due to differing legal requirements as regards their calculation.
Finansieringsskillnaderna kan förklaras med att det förekommer olika lagstadgade beräkningsriktlinjer.
Under Section 3(1) of the TierNebG, the disposal of category 1 and 2 animal by-products in Germany is the responsibility of the regional and local authorities competent under state law.
I Tyskland åligger det generellt de myndigheter som är ansvariga enligt delstatens lagstiftning att ansvara för bortskaffandet av animaliska biprodukter i kategori 1 och 2, vilket fastställs i § 3 första stycket i TierNebG.
Consequently the financing may be regulated differently under the relevant provisions at Land and local level.
Finansieringen har därför ha reglerats på olika sätt i de tillämpliga bestämmelserna på delstats- och kommunnivå.
If the disposal of animal by-products is not carried out by those responsible for disposal themselves and the task is entrusted to third parties — as in Northern and Central Hessen — the calculation rules are governed not by the Local Authority Charges Act in question, but by the Leitsätze für die Preisermittlung aufgrund von Selbstkosten [LSP — Guidelines for determining cost prices] [35].
Om det inte är de bortskaffningsskyldiga aktörerna som utför uppgiften att bortskaffa animaliska biprodukter, utan denna uppgift i stället har överförts till tredje part – som i Nord- och Mittelhessen – följer beräkningsriktlinjerna inte gällande kommunalskattelag, utan principerna för fastställande av självkostnadspriset (Leitsätzen für die Preisermittlung aufgrund von Selbstkosten, nedan kallade LSP) [35].
There are big differences between the KAG RP and the LSP, especially as regards the amount of interest costs that can be included in the charges/fees, and these differences are significant for the ZT, since it financed its investments to a considerable extent through loans and paid a substantial amount of interest on them each year.
Framför allt när det gäller de räntekostnader som kan räknas in i avgifter respektive vederlag förekom det stora skillnader mellan KAG RP och LSP. Detta var av betydelse för ZT, som till stor del hade finansierat sina investeringar genom lån och därför måste betala stora räntebelopp varje år.
While the ZT could include these interest costs in the calculation of charges under § 8 KAG RP, the LSP only allowed the charges in Northern and Central Hessen to be based on calculated interest relative to the average necessary operating capital.
Enligt § 8 i KAG RP kunde ZT ta med de faktiska räntekostnaderna i sin avgiftsberäkning.
It was thus impossible to pass on the full cost of the actual interest payments.
När det gäller avgifterna i Nord- och Mittelhessen får man enligt LSP däremot endast ange den beräknade räntan på det genomsnittliga värdet av de driftsnödvändiga tillgångarna och därmed inte göra någon ytterligare avräkning av samtliga räntebetalningar.
The claim made by the complainant that TBA Schäfer was failed to win in the selection procedure in Northern and Central Hessen because of the cross-subsidisation through the annual contribution is also without any basis.
Det finns heller ingen grund för den klagandes påstående om att TBA Schäfer inte hade kunnat konkurrera vid anbudsförfarandet i Nord- och Mittelhessen på grund av den korssubventionering som hade uppstått till följd av det årliga bidraget.
The higher offer made by TBA Schäfer was due to the fact that TBA Schäfer’s estimate of production income was too low and that it also had to pay higher administration costs and group contributions.
TBA Schäfers högre anbud kunde förklaras med att TBA Schäfer hade angett en alltför låg avkastning på sina produkter och dessutom måste betala högre administrativa kostnader och koncernavgifter.
On the other hand the ZT had estimated production revenue correctly and, since it was not part of a group, did not have to make any group contributions.
ZT hade däremot fastställt en korrekt avkastningsnivå för sina produkter och behövde inte heller betala några koncernavgifter eftersom sammanslutningen inte ingick i någon koncern.
Clean-up of contaminated sites
Sanering av gamla anläggningar
Germany contends that part of the annual contribution levied by the ZT serves to finance the clean-up costs for two contaminated sites, Sohrschied and Sprendlingen-Gensingen.
Tyskland hävdar att en del av de årliga bidrag som ZT tar emot används till att finansiera saneringskostnaderna för två gamla anläggningar, Sprendlingen-Gensingen och Sohrschied.
Soil and ground water contamination had built up at both contaminated sites through the use of hydrocarbons by former owners or operators.
Tidigare ägare respektive operatörer till dessa båda gamla anläggningar hade använt kolväte, vilket hade resulterat i mark- och grundvattenföroreningar.