natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Since the measure had at that time already been implemented, it was listed among aid schemes not notified (aid NN 159/02).
Eftersom åtgärden redan hade genomförts vid den tidpunkten, registrerades den bland icke anmälda stödordningar (stöd nr NN 159/02).
Germany submitted comments to the Commission by letter of 18 March 2004, registered as received on 23 March 2004.
Tyskland inkom med sina synpunkter till kommissionen genom en skrivelse av den 18 mars 2004, mottagen den 23 mars 2004.
Further comments were submitted by letter of 10 January 2006, registered on 10 January 2006, and by letter of 13 July 2007, registered on 16 July 2007.
Ytterligare synpunkter lämnades genom en skrivelse av den 10 januari 2006, registrerad den 10 januari 2006, och genom en skrivelse av den 13 juli 2007, registrerad den 16 juli 2007.
Due to a decline in turnover in GfW’s regular fields of business as well as insufficient capitalisation, GfW had by 31 December 2004 decided to cease all activity and to liquidate GfW.
På grund av minskad omsättning på GfW:s verksamhetsområden samt otillräcklig kapitalisering hade GfW den 31 december 2004 beslutat att upphöra med all verksamhet och att avveckla GfW.
All remaining stock of the remaining business areas was sold.
Alla återstående lager på de återstående verksamhetsområdena hade sålts.
It was agreed with the buyer (a private person) that the value of all the stock remaining according to the inventory list on 31 December 2004 would be transferred to WAK at the end of 2005.
Man hade enats med köparen (en privatperson) om att värdet av hela det återstående lagret enligt inventeringslistan den 31 december 2004, skulle överföras till WAK i slutet av år 2005.
The value would be the original purchase value of EUR 79579,79.
Värdet skulle vara det ursprungliga inköpsvärdet, dvs. 79579,79 euro.
GfW was eventually dissolved as of 1 June 2005 and deleted from the trade registry during the course of 2006.
GfW upplöstes den 1 juni 2005 och avskrevs från handelsregistret under 2006.
There is neither a legal successor nor any legal entity from which the aid could be recovered.
Det finns varken någon rättslig efterträdare eller någon juridisk person från vilken stödet skulle kunna återvinnas.
Germany also supplies proof of that GfW was liquidated and dissolved as of 1 June 2005.
De tillhandahåller också bevis på att GfW hade försatts i likvidation och upplösts den 1 juni 2005.
Germany also makes reference to that the market price for table wine quoted by the European Commission in the opening decisions (EUR 0,26 per litre) is the lowest quote for November 1999 for table wine.
Tyskland hänvisar också till att det marknadspris som anges av Europeiska kommissionen i besluten om att inleda granskningsförfarandet (0,26 euro per liter) är den lägsta prisnoteringen för bordsvin i november 1999.
The full quote for November 1999 is a market price for table wine between EUR 0,26 and EUR 0,56 per litre.
Den fullständiga prisnoteringen på marknaden för bordsviner för november 1999 sträcker sig från 0,26 till 0,56 euro per liter.
In addition, this was the full spread for entire 1999.
Detta speglar för övrigt den fullständiga prisspridningen för hela 1999.
GfW then had an account deficit of some EUR 6 million which was confirmed when the annual accounts were drawing up for 2000.
GfW hade då ett underskott i räkenskaperna på omkring 6 miljoner euro, vilket bekräftades när årsräkenskaperna upprättades för 2000.
The reasons for the deficit was that the value of the stock still in GfW possession had fallen following a significant slump in market prices which meant that GfW would only be able to sell their stock at a lower price than first predicted.
Skälen till underskottet var att värdet på det lager som fortfarande var i GfW:s ägo hade sjunkit på grund av den betydande marknadsprisnedgången, vilket innebar att GfW endast skulle kunna sälja sitt lager till ett lägre pris än först planerat.
The WAK loan of EUR 15302696,25 was granted in autumn 1999.
Lånet från WAK på 15302696,25 euro beviljades under hösten 1999.
GfW was charged an interest rate between 3,28 % and 5,25 % over the period of the loan.
Ränta togs ut av GfW till en räntesats på mellan 3,28 och 5,25 % under lånets löptid.
According to Germany, GfW was liquidated and dissolved as of 1 June 2005.
Enligt Tyskland likviderades GfW och upplöstes den 1 juni 2005.
The first version of the recommendations was registered in 1990 and the current version in 2005.
Den första utgåvan av rekommendationerna registrerades 1990 och den nuvarande utgåvan registrerades 2005.
These recommendations make it clear that in cases where the full purchase price is not paid at the time of transfer of the merchandise the seller should retain the title of ownership until the full price has been paid.
Av rekommendationerna framgår tydligt att säljaren ska behålla äganderätten till varan till dess att det fulla priset har betalats, för det fall det fulla uppköpspriset inte betalas vid tidpunkten för överföringen av varan. De säkerhetsställningar som beviljades vinodlarna och vinhandlarna i det föreliggande fallet gav olika grader av säkerhet.
During the period of 1 November 2000 to 31 December 2000 GfW made repayments to WAK on the loan at a value of EUR 1440446,92.
Under perioden 1 november 2000–31 december 2000 gjorde GfW återbetalningar på lånet till WAK till ett värde av 1440446,92 euro.
As collateral WAK had GfW’s secured assets, valued at EUR 5,7 million at the same moment in time.
Som pantförskrivning hade WAK GfW:s tillgångar, för vilka säkerhet ställts, värderade till 5,7 miljoner euro vid samma tidpunkt.
These were subject to retention of title (simple, extended or prolonged) by the winegrowing enterprises and merchants which according to Germany would give them priority in case of insolvency.
Dessa omfattades av återtagandeförbehåll (enkelt, utvidgat eller förlängt) till förmån för vinodlarna och vinhandlarna, vilket enligt Tyskland skulle ge dem prioritet vid eventuell insolvens.
Based on the information submitted by Germany and supported by a report from 3 February 2003 prepared by an independent auditor (see recital 88), the economic implications connected with these two decisions are according to Germany as follows. Ex-ante, in case of insolvency proceedings, WAK could expect to recover a maximum of about EUR 2,4 million of its claims.
På grundval av den information som lämnats in av Tyskland och som stöds av en rapport av den 3 februari 2003, utarbetad av en oberoende revisionsfirma (se skäl 88), skulle de ekonomiska följderna (enligt Tyskland) vara följande: Om insolvensförfarandet inleddes kunde WAK förvänta sig att återvinna högst omkring 2,4 miljoner euro av sina fordringar.
During the period of 2001-2005 GfW continued trading and made regular repayments on its loan to WAK, totalling EUR 3728969,40.
Under perioden 2001–2005 fortsatte GfW med handeln och gjorde regelbundna återbetalningar på sitt lån till WAK på sammanlagt 3728969,40 euro.
In addition, during 2001, GfW made interest payments totalling EUR 149757,16 to WAK.
Dessutom gjorde GfW räntebetalningar under 2001 på totalt 149757,16 euro till WAK.
GfW was deleted from the trade registry during the course of 2006 and there is neither a legal successor nor any legal entity from which the aid could be recovered.
GfW hade avförts från handelsregistret under 2006 och det fanns varken någon rättslig efterträdare eller någon juridisk person från vilket stödet kunde återvinnas.
According to the German authorities, an ex-ante evaluation of GfW accounts would have estimated that by a continuation of GfW, WAK would have been able to realise repayments of EUR 5112918,81 million.
Enligt Tyskland skulle en förhandsutvärdering av GfW:s räkenskaper ha lett till bedömningen att WAK, genom GfW:s fortsatta handel, skulle ha kunnat få till stånd en återbetalning på 5112918,81 miljoner euro.
On the other hand, if GfW had entered into insolvency proceedings, WAK would only have been able to realise a repayment of maximum EUR 2,4 million.
Om insolvensförfarande i stället hade inletts gentemot GfW, skulle WAK endast ha kunnat få till stånd en återbetalning på högst 2,4 miljoner euro.
This leaves a difference of minimum EUR 2,7 million.
Detta innebär en skillnad på minst 2,7 miljoner euro.
When informed that GfW was facing insolvency, WAK had two choices. It could either allow for insolvency proceedings to be opened, or it could try to avoid this by reaching an agreement with GfW which would enable GfW to continue trading.
När WAK informerades om att GfW hotades av insolvens, hade man två valmöjligheter: WAK kunde antingen låta insolvensförfarandet inledas, eller undvika detta genom att sluta ett avtal med GfW som innebar att GfW skulle kunna fortsätta med handeln.
Only the ones with prolonged retention of title had the full security for payment. This means that the security position for the winegrowing enterprises and merchants were in average not as strong as recommended in the recommendations mentioned above.
Med hänvisning till rekommendationerna och den faktiska säkerhetsställning som beviljades, godtar kommissionen därför Tysklands försäkran om att det är förenligt med normal affärspraxis att bevilja säkerhetsställning på det sätt som skedde till vinodlarna och vinhandlarna i det här fallet och att den säkerhetsställning som beviljades inte var starkare än vad som beviljas enligt ett normalt avtal mellan två privata aktörer.
on the State aid No SA.32504 (2011/N) and C 11/10 (ex N 667/09) implemented by Ireland for Anglo Irish Bank and Irish Nationwide Building Society
om de statliga stöd nr SA.32504 (2011/N) och C 11/10 (f.d. NN 667/09) som Irland har genomfört till förmån för Anglo Irish Bank och Irish Nationwide Building Society
(notified under document C(2011) 4432)
[delgivet med nr K(2011) 4432]
THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES,
EUROPEISKA UNIONENS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
By Decision of 14 January 2009, the Commission temporarily approved a recapitalisation of Anglo Irish Bank (hereinafter referred to as ‘Anglo’) [2].
Genom sitt beslut av den 14 januari 2009 godkände kommissionen tillfälligt en rekapitalisering av Anglo Irish Bank (nedan kallad Anglo) [2].
That recapitalisation was not implemented as Ireland decided to nationalise Anglo instead.
Denna rekapitalisering genomfördes inte eftersom Irland i stället beslutade att nationalisera Anglo.
By Decision of 16 February 2009, the Commission concluded that the nationalisation did not involve State aid [3].
Genom sitt beslut av den 16 februari 2009 drog kommissionen slutsatsen att nationaliseringen av Anglo inte utgjorde statligt stöd [3].
By Decision of 26 June 2009, the Commission authorised emergency aid to Anglo in the form of a capital injection of EUR 4 billion (4000 million) on the basis of Article 87(3)(b) of the Treaty establishing the European Community for a period of six months and the Commission took note of Ireland’s commitment to notify a restructuring plan to the Commission by the end of November 2009 [4].
Genom sitt beslut av den 26 juni 2009 godkände kommissionen på grundval av artikel 87.3b i EG-fördraget ett krisstöd till Anglo i form av ett kapitaltillskott på 4 miljarder euro (4000 miljoner euro) för en sexmånadersperiod. Kommissionen noterade Irlands åtagande att anmäla en omstruktureringsplan till kommissionen senast i slutet av november 2009 [4].
On 30 November 2009, Ireland notified a restructuring plan to the Commission [5] (hereinafter referred to as ‘the initial Anglo restructuring plan’) prepared by Anglo.
Den 30 november 2009 anmälde Irland en omstruktureringsplan till kommissionen [5] (nedan kallad den ursprungliga omstruktureringsplanen för Anglo), som utformats av Anglo.
On 24 November and 18 December 2009, the Commission sent information requests to Ireland regarding the initial Anglo restructuring plan.
Den 24 november och den 18 december 2009 skickade kommissionen en begäran om upplysningar till Irland om den ursprungliga omstruktureringsplanen för Anglo.
On 17 February 2010, Ireland notified the Commission of its intention to inject additional capital of up to EUR 10,44 billion into Anglo (hereinafter referred to as ‘the second recapitalisation’).
Den 17 februari 2010 informerade Irland kommissionen om sin avsikt att tillföra nytt kapital till Anglo på ett belopp av högst 10,44 miljarder euro (nedan kallad den andra rekapitaliseringen).
By Decision of 31 March 2010 [6], the Commission approved the second recapitalisation on a temporary basis until the final decision by it on Anglo’s restructuring plan.
Genom sitt beslut av den 31 mars 2010 [6] godkände kommissionen tillfälligt den andra rekapitaliseringen till dess att den fattat ett slutligt beslut om Anglos omstruktureringsplan.
The Commission also decided in that Decision to initiate the procedure laid down in Article 108(2) of the Treaty on the Functioning of the European Union (hereinafter referred to as ‘the Treaty’) on the initial Anglo restructuring plan and the associated aid measures by Ireland (hereinafter referred to as ‘the opening decision’).
I detta beslut underrättade kommissionen även Irland om sitt beslut att inleda det förfarande som anges i artikel 108.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat fördraget) avseende den ursprungliga omstruktureringsplanen för Anglo och de stödåtgärder som Irland planerade att vidta i samband med detta (nedan kallat beslutet om att inleda förfarandet).
No comments were submitted by third parties.
Kommissionen mottog inga synpunkter från berörda parter.
On 31 May 2010, Ireland submitted a revised restructuring plan for Anglo Irish Bank (hereinafter referred to as ‘the second Anglo restructuring plan’).
Den 31 maj 2010 lämnade Irland in en ändrad omstruktureringsplan för Anglo Irish Bank (nedan kallad den andra omstruktureringsplanen för Anglo).
On 2 June 2010, the Commission sent an information request to Ireland regarding the second Anglo restructuring plan.
Den 2 juni 2010 skickade kommissionen en begäran om upplysningar till Irland avseende den andra omstruktureringsplanen för Anglo.
Those questions were discussed in a meeting on 24 June 2010 between Commission officials, the Irish authorities and representatives of Anglo.
Dessa frågor diskuterades också vid ett möte den 24 juni 2010 mellan tjänstemän från kommissionen, de irländska myndigheterna och företrädare för Anglo.
Moreover, the Irish authorities replied to those questions in writing on 9 and 12 July 2010.
De irländska myndigheterna besvarade dessutom frågorna genom skrivelser av den 9 och 12 juli 2010.
On 28 June 2010, Ireland notified the Commission of another capital injection of up to EUR 10054 million in favour of Anglo (hereinafter referred to as ‘the third recapitalisation’) [7].
Den 28 juni 2010 lämnade Irland in en anmälan till kommissionen om ett ytterligare kapitaltillskott på högst 10054 miljoner euro till förmån för Anglo (nedan kallad den tredje rekapitaliseringen) [7].
By Decision of 10 August 2010 [8], the Commission approved the third recapitalisation on a temporary basis until the final decision by it on Anglo’s final restructuring plan.
Genom sitt beslut av den 10 augusti 2010 [8] godkände kommissionen tillfälligt den tredje rekapitaliseringen till dess att den fattat det slutliga beslutet om Anglos slutliga omstruktureringsplan.
On 31 August 2010, Ireland submitted a new proposal to the Commission on the restructuring of Anglo which set out a split and wind-down of the bank over 10 years.
Den 31 augusti 2010 lämnade Irland in ett nytt förslag till kommissionen om en omstrukturering av Anglo. Förslaget omfattade en uppdelning och avveckling av banken under en tioårsperiod.
In light of a detailed assessment of the prospects of Anglo, the Irish Minister of Finance announced on 30 September 2010 that the resolution of Anglo would require in total a cumulated capital injection of EUR 29,3 billion under base projections, and an additional EUR 5 billion under a stress scenario.
Mot bakgrund av en detaljerad bedömning av Anglos framtidsutsikter meddelade den irländska finansministern den 30 september 2010 att avvecklingen av Anglo skulle kräva ett sammanlagt ackumulerat kapitaltillskott på 29,3 miljarder euro enligt grundprognoserna, och ytterligare 5 miljarder euro enligt ett stresscenario.
On 26 October 2010, Ireland submitted a work-out plan for Anglo (hereinafter referred to as ‘the third Anglo restructuring plan’), explaining in detail how it would implement the work-out of the entity which had been presented for the first time in its submission of 31 August 2010.
Den 26 oktober 2010 lämnade Irland in en omstruktureringsplan för Anglo (nedan kallad den tredje omstruktureringsplanen för Anglo), med detaljerade förklaringar om genomförandet av den omstrukturering av enheten som anmäldes för första gången i skrivelsen av den 31 augusti 2010.
In the subsequent weeks, the Commission services requested some clarifications and sought additional information on 29 October 2010.
Under de följande veckorna begärde kommissionens avdelningar vissa klargöranden samt begärde kompletterande upplysningar den 29 oktober 2010.
The Irish authorities replied in a number of e-mail exchanges and conference calls.
De irländska myndigheterna svarade genom ett antal e-postmeddelanden och konferenssamtal.
On 8 December 2010, Ireland notified to the Commission an additional recapitalisation of EUR 4946 million (hereinafter referred to as ‘the fourth recapitalisation’) and State guarantees in respect of certain liabilities in favour of Anglo.
Den 8 december 2010 anmälde Irland en ytterligare rekapitalisering på 4946 miljoner euro till kommissionen (nedan kallad den fjärde rekapitaliseringen) och statliga garantier till förmån för Anglo med avseende på vissa skulder.
By Decision of 21 December 2010 [9], the Commission approved the fourth recapitalisation and guarantees in respect of certain liabilities in favour of Anglo on a temporary basis until the approval of Anglo’s final restructuring plan.
Genom sitt beslut av den 21 december 2010 [9] godkände kommissionen tillfälligt den fjärde rekapitaliseringen och garantierna till förmån för Anglo för vissa skulder till dess att Anglos slutliga omstruktureringsplan godkänts.
By Decision of 30 March 2010, the Commission temporarily approved a EUR 2,7 billion recapitalisation of Irish Nationwide Building Society (hereinafter referred to as ‘INBS’) for six months as of the date the recapitalisation was put into effect (22 December 2009), or, if Ireland submitted a restructuring plan before that date, until the Commission had adopted a final decision on INBS’s restructuring plan (hereinafter referred to as ‘the first INBS recapitalisation’) [10].
Genom sitt beslut av den 30 mars 2010 godkände kommissionen tillfälligt en rekapitalisering på 2,7 miljarder euro av Irish Nationwide Building Society (nedan kallad INBS) för en sexmånadersperiod från och med det datum då rekapitaliseringen började genomföras (den 22 december 2009) eller, om Irland lämnade in en omstruktureringsplan före detta datum, till dess att kommissionen hade antagit ett slutligt beslut om omstruktureringsplanen för INBS (nedan kallad den första rekapitaliseringen av INBS) [10].
Furthermore, on 30 March 2010, the Irish Minister of Finance announced that, in the light of the reduction of INBS’s balance sheet resulting from transfers to the National Asset Management Agency (hereinafter referred to as ‘NAMA’), that institution did not have a future as an independent stand-alone entity.
Den 30 mars 2010 meddelade den irländska finansministern dessutom att INBS, till följd av den minskade balansomslutningen efter överföringarna till National Asset Management Agency (nationellt organ för kapitalförvaltning) (nedan kallad NAMA), inte hade någon framtid som en oberoende och fristående enhet.
On 22 June 2010, Ireland notified a restructuring plan for INBS to the Commission (hereinafter referred to as ‘the INBS restructuring plan’).
Den 22 juni 2010 anmälde Irland en omstruktureringsplan för INBS till kommissionen (nedan kallad omstruktureringsplanen för INBS).
That plan envisages the continued management of the society as a going concern in anticipation of a sale to a trade buyer.
Enligt planen skulle företaget fortsätta att förvaltas som ett företag med pågående verksamhet i väntan på en industriell köpare.
In the following weeks, Ireland informally informed the Commission that it was assessing other options for the future of INBS.
Under de följande veckorna meddelade Irland informellt kommissionen om att man övervägde andra alternativ för INBS:s framtid.
In particular, Ireland was planning to test the market appetite for acquiring parts of INBS.
Irland planerade särskilt att undersöka marknadsintresset för ett förvärv av delar av INBS.
On 30 September 2010, the Irish Minister of Finance made a public statement on the situation of the Irish banking sector and announced that INBS needed an additional recapitalisation of EUR 2,7 billion (leading to a total recapitalisation of EUR 5,4 billion).
Den 30 september 2010 gjorde den irländska finansministern ett offentligt uttalande om situationen för den irländska banksektorn, och meddelade att INBS behövde en ytterligare rekapitalisering på 2,7 miljarder euro (vilket innebar en sammanlagd rekapitalisering på 5,4 miljarder euro).
That capital injection (hereinafter referred to as ‘the second INBS recapitalisation’) was notified to the Commission on 12 October 2010.
Det kapitaltillskottet (nedan kallad den andra rekapitaliseringen av INBS) anmäldes till kommissionen den 12 oktober 2010.
By Decision of 21 December 2010, the Commission temporarily approved the second INBS recapitalisation for a period of six months or, if Ireland submitted a restructuring plan before 31 January 2011, until the Commission had adopted a final decision on the restructuring plan of that bank [11].
Genom sitt beslut av den 21 december 2010 godkände kommissionen tillfälligt den andra rekapitaliseringen av INBS för en sexmånadersperiod, eller om Irland lämnade in en omstruktureringsplan senast den 31 januari 2011, till dess att kommissionen hade fattat ett slutligt beslut om rekapitaliseringsplanen för INBS [11].
Joint procedure
Gemensamt förfarande
On 28 November 2010, an agreement was reached between Ireland and the European Union, the European Central Bank (hereinafter referred to as ‘ECB’) and the International Monetary Fund on a Programme for Support for Ireland (hereinafter referred to as ‘the Programme for Support’).
Den 28 november 2010 nåddes ett avtal mellan Irland och Europeiska unionen, Europeiska centralbanken (nedan kallad ECB) och Internationella valutafonden (nedan kallad IMF) om ett stödprogram för Irland (nedan kallat stödprogrammet).
As part of the Programme for Support, Ireland agreed to undertake certain bank recapitalisation and reorganisation measures under a Programme for the Recovery of the Banking System (hereinafter referred to as ‘the Banking System Programme’).
Som en del av stödprogrammet gick Irland med på att genomföra vissa bankrekapitaliseringar och omorganisationsåtgärder enligt ett program för återhämtning av banksystemet (nedan kallat återhämtningsprogrammet).
In the context of the Banking System Programme, the Memorandum of Economic and Financial Policies (hereinafter referred to as ‘MEFP’) sets out measures which are necessary to restore the viability of the financial sector in Ireland [12].
Inom ramen för återhämtningsprogrammet anges i memorandumet om den ekonomiska och finansiella politiken (nedan kallat memorandumet) de åtgärder som är nödvändiga för att återskapa finanssektorns bärkraftighet på Irland [12].