natgillin/translations-raw huggingface dataset:
To have a common base to compare the regulatory contribution rate to the social insurance benchmark, the regulatory contribution rates are expressed in percentage of the civil servants’ gross wage.
För att få en gemensam bas för jämförelsen mellan den föreskrivna avgiftssatsen och referenssatsen uttrycks den föreskrivna avgiftssatsen i procent av de offentliganställdas bruttolön.
Due to the change in the base, the adjusted regulatory contribution rates are lower than the respective statutory rates.
Genom den ändrade basen blir de justerade föreskrivna avgiftssatserna lägre än respektive obligatoriska avgiftssatser.
Lines (28) to (31): Social insurance benchmark
Raderna 28–31: Referenssats för sociala avgifter
As it is assumed that civil servants cover 50 % of their health expenses out of their own pockets, the social insurance benchmark includes the total contribution rate for pension and unemployment insurance but only the employee’s share for health and nursing insurance.
Eftersom det antas att offentliganställda själva står för 50 % av sina sjukförsäkringsavgifter innehåller referenssatsen för de sociala avgifterna visserligen de totala avgifterna för pensions- och arbetslöshetsförsäkringarna, men enbart arbetsgivarens andel av avgifterna till sjuk- och vårdförsäkringarna.
Lines (32) to (34): Calculation of the civil servants’ gross wage sum for the non-price regulated services
Raderna 32–34: Beräkning av summan av de offentliganställdas bruttolöner för de icke prisreglerade tjänsterna
The civil servants’ gross wage sum in the non-price regulated services is approximated by taking the revenue shares of the non-price regulated services because the precise number of civil servants who have worked for the non-price regulated services was not retrievable from Deutsche Post’s accounting.
Summan av bruttolönen för de offentliganställda som har arbetat inom de icke prisreglerade tjänsterna har uppskattats på grundval av hur stor del av omsättningen som de icke prisreglerade tjänsterna stod för, eftersom det exakta antal offentliganställda som har arbetat inom de icke prisreglerade tjänsterna inte har gått att få fram från Deutsche Posts bokföring.
Lines (35) to (37): Calculation of incompatible aid
Raderna 35–37: Beräkning av det stöd som inte är förenligt med den inre marknaden
The comparative advantage in terms of the contribution rate is given as the difference between the benchmark contribution rate and the regulatory contribution rate.
Avgiftssatsens komparativa fördel fastställs som skillnaden mellan referenssatsen och den föreskrivna avgiftssatsen.
The incompatible aid is calculated based on the civil servants’ gross wage sum for the non-price regulated services.
Det stöd som inte är förenligt med den inre marknaden beräknas på grundval av summan av bruttolönerna för de offentliganställda som har arbetat inom de icke prisreglerade tjänsterna.
This table is based on the assumption that 100 % of burden 2 has been put by the regulator on the price-regulated services.
Denna tabell bygger på antagandet att tillsynsmyndigheten till 100 % har fördelat merkostnad # 2 på de prisreglerade tjänsterna.
This assumption would have to be adapted if Germany were to show during the recovery phase that the Postal regulator has actually placed a certain percentage of burden 2 on the competitive services.
Detta antagande måste justeras om Tyskland under återkravsfasen kan visa att posttillsynsmyndigheten i själva verket har fördelat en viss procentandel av merkostnad # 2 på de icke prisreglerade tjänsterna.
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular the first subparagraph of Article 108(2) [1] thereof,
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt [1], särskilt artikel 108.2 första stycket,
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provision(s) cited above [2] and having regard to their comments,
efter att i enlighet med nämnda artiklar ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig [2], och med beaktande av dessa synpunkter,
Following the opening of proceedings on 23 October 1999 (hereafter 1999 Opening Decision), Germany submitted comments on 16 September 1999.
Efter ett beslut av den 23 oktober 1999 om att inleda ett formellt granskningsförfarande (nedan kallat 1999 års beslut att inleda förfarandet), meddelade Tyskland den 16 september 1999 sina synpunkter.
Following publication, the Commission received comments from 14 interested parties, which were duly transmitted to the German Government by letter dated 15 December 1999 providing it with an opportunity to make its own observations concerning these comments.
Efter offentliggörandet av 1999 års beslut att inleda förfarandet mottog kommissionen synpunkter från 14 berörda parter, som i en skrivelse av den 15 december 1999 vidarebefordrades till den tyska regeringen för att ge denna tillfälle att lägga fram sina synpunkter.
On 13 May 2004, UPS lodged a further complaint concerning unlawful State aid granted to Deutsche Post following the 2002 Decision.
Den 13 maj 2004 ingav UPS ytterligare ett klagomål, i vilket företaget gjorde gällande att Deutsche Post hade beviljats olagligt stöd efter 2002 års negativa beslut.
UPS argued that the 2002 Decision failed to examine all measures listed in the original 1994 complaint, and that Deutsche Post enjoyed significantly higher financial benefits than the incompatible aid of EUR 572 million.
UPS ansåg inte att alla de åtgärder som anfördes i det ursprungliga klagomålet från 1994 hade prövats i 2002 års negativa beslut och att Deutsche Post hade beviljats ekonomiska fördelar som klart översteg det stöd på 572 miljoner euro som hade förklarats oförenligt med den inre marknaden.
In addition, UPS is of the opinion that Deutsche Post used State resources to expand its parcel operations (e.g. for the purchase of other companies) and to sell services at excessively low transfer prices to its subsidiaries Postbank AG and Deutsche Post euro Express GmbH & Co. OHG (hereafter DPEED), which have been active respectively in banking services and marketing of business parcels under the brand name DHL.
Deutsche Post har använt statliga medel för att bygga upp sin paketverksamhet (t.ex. genom att förvärva andra företag) och till orimligt låga internpriser sålt tjänster till sina dotterbolag Postbank AG och Deutsche Post Euro Express GmbH & Co OHG (nedan kallat DPEED), som bedrev verksamhet på banktjänsteområdet respektive under varumärket DHL tillhandahöll pakettjänster till företagskunder.
Following the further complaints, the Commission informed Germany by letter of 12 September 2007 [6] (hereafter 2007 Extension decision) of its decision to extend the proceedings that had originally been initiated in 1999.
Efter att ytterligare klagomål hade inkommit till kommissionen underrättade kommissionen genom en skrivelse av den 12 september 2007 [6] (nedan kallat 2007 års beslut att utvidga förfarandet) Tyskland om att den hade beslutat att utvidga det förfarande som hade inletts 1999.
The objective of the 2007 Extension decision was to include the newly submitted information and to comprehensively address all potential distortions of competition which resulted from the public measures that were granted to Deutsche Post (see Section I.1.14 for more details on the public transfers, the public guarantees, the pension subsidies, and the exclusive right for the provision of letter services).
Syftet med 2007 års beslut att utvidga förfarandet var att ta upp all ny information i förfarandet och ingående pröva alla eventuella snedvridningar av konkurrensen till följd av de statliga åtgärderna till förmån för Deutsche Post (se avsnitt I.1.14 för en närmare redogörelse för de offentliga överföringarna, offentliga garantier, pensionssubventioner och ensamrätten att tillhandahålla brevtjänster).
The Commission sent an information request to Germany on 17 July 2008 on all public measures under investigation including a questionnaire on revenues and costs of Deutsche Post for the period 1990-2007.
Den 17 juli 2008 riktade kommissionen en begäran om upplysningar till Tyskland som rörde samtliga de statliga åtgärder som var föremål för prövning och som omfattade ett frågeformulär om Deutsche Posts intäkter och kostnader under perioden 1990–2007.
The information request was prepared in cooperation with WIK Consult.
Denna begäran om upplysningar utarbetades i samarbete med WIK Consult.
In its submission of 14 August 2008, Germany maintained that there was no reason for examining the revenues and losses of Deutsche Post for the period after 1994.
I sitt meddelande av den 14 augusti 2008 hävdade Tyskland på nytt att det inte fanns något skäl till att prövningen av Deutsche Posts intäkter och kostnader skulle omfatta perioden efter 1994.
On 22 August 2008, the Commission reserved the right to adopt an information injunction pursuant to Article 10(3) of Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty [10] if Germany did not provide the requested information.
Den 22 augusti 2008 förbehöll sig kommissionen, om Tyskland inte överlämnade den begärda information, rätten att enligt artikel 10.3 i rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget [10] utfärda ett föreläggande om att lämna upplysningar.
The Commission did not accept Germany's arguments and insisted that an analysis until 2007 was necessary to fully appreciate the competitive effects of the granted public measures.
Kommissionen godtog inte Tysklands argument och vidhöll att det var nödvändigt med en analys som sträckte sig fram till 2007 för att kunna göra en fullständig bedömning av hur de beviljade statliga åtgärderna har påverkat konkurrensen.
Following the two reminders for information of 12 August 2008 and 22 August 2008, the Commission issued an information injunction on 30 October 2008 to enjoin Germany to deliver all necessary accounting information for the whole period 1990-2007.
I anslutning till de båda påminnelseskrivelserna av den 12 augusti 2008 och den 22 augusti 2008 utfärdade kommissionen den 30 oktober 2008 ett föreläggande om att lämna upplysningar, genom vilket Tyskland formellt uppmanades att redovisa alla nödvändiga bokföringsuppgifter för hela perioden 1990–2007.
On 27 November 2008, Germany submitted the requested accounting information for the period 1990-1994.
Den 27 november 2008 överlämnade Tyskland de begärda bokföringsuppgifterna för perioden 1990–1994.
On 5 and 16 December 2008, Germany updated the accounting information which had been submitted on 27 November 2008.
Den 5 och 16 december 2008 uppdaterade Tyskland de bokföringsuppgifter som man hade lämnat den 27 november 2008.
On 4 October 2011, UPS submitted its comments.
Den 4 oktober 2011 överlämnade UPS sina synpunkter.
They were followed by comments submitted by Free and Fair Postal Postal Initiative (hereafter referred to as FFIP) on 5 October 2011 and comments submitted by Bundesverband Internationaler Express und Kurierdienste (hereafter referred to as BIEK) on 7 October 2011.
Free and Fair Postal Initiative (nedan kallat FFPI) överlämnade sina synpunkter den 5 oktober 2011, Bundesverband Internationaler Express und Kurierdienste (nedan kallat BIEK) överlämnade sina synpunkter den 7 oktober 2011.
On 13 October 2011, the Commission communicated the comments by interested parties to Germany.
Kommissionen vidarebefordrade de berörda parternas synpunkter till Tyskland den 13 oktober 2011.
On 18 November 2011, the Commission sent a further information request concerning details of the pension financing for the period after 2007.
Den 18 november 2011 överlämnade kommissionen ytterligare en begäran om upplysningar, som rörde enskilda delar av finansieringen av pensionsrättigheter efter 2007.
On 2 January 2012 and 19 January 2012, Germany submitted replies.
Tyskland besvarade denna begäran genom skrivelser av den 2 och 19 januari 2012.
On 16 December 2011, the Commission submitted to Germany an expert study by Charles River Associates concerning profit benchmarking [18] (hereinafter CRA study) for comments to which Germany replied on 16 January 2012.
Den 16 december 2011 överlämnade kommissionen en konsultrapport från Charles River Associates om fastställandet av ett riktmärke för rimlig vinst [18] (nedan kallat CRA-rapporten) till Tyskland, som Tyskland tog ställning till den 16 januari 2012.
Based on UPS' 1994 complaint, the Commission found that Deutsche Post infringed Article 102 TFEU by predatory pricing for Business-to-Consumer parcels in the period 1990-1995.
Grundat på de klagomål som UPS ingav 1994 konstaterade kommissionen att Deutsche Post under perioden 1990–1995 genom sin diskriminerande prissättning för pakettjänster i det s.k. Business-to-Consumer-segmentet (pakettjänster som erbjuds postorderföretag) hade brutit mot artikel 102 i EUF-fördraget.
A fine of EUR 24 million was imposed on Deutsche Post [19].
För detta ådömdes Deutsche Post ett bötesbelopp på 24 miljoner euro [19].
With the second postal reform of 1994, civil servants who had worked for POSTDIENST were, pursuant to Article 2(1) PostPersRG 1994, transferred to DPAG.
Inom ramen för den andra postreformen 1994 överfördes offentliganställda som hade arbetat vid POSTDIENST, enligt § 2.1 i PostPersRG 1994, till DPAG.
Thereby, the civil servants kept, pursuant to Article 2(3) PostPersRG 1994, their existing legal status.
Enligt § 2.3 i PostPersRG 1994 behöll de sin rättsliga ställning.
While the general requirement for prices of universal services is affordability, DPAG had to charge uniform prices in respect of letter services performed under the exclusive license that eventually expired in 2007.
Även om priserna på samhällsomfattande tjänster i allmänhet ska vara överkomliga är DPAG emellertid tvunget att fastställa enhetliga priser för brevtjänster som tillhandahålls inom ramen för den ensamrätt som löper ut 2007.
However, DPAG has some degree of pricing flexibility for the reserved services because it could conclude individual price agreements with customers mailing at least 50 items per transaction.
DPAG har dock viss flexibilitet vid prissättningen av de monopoliserade tjänsterna eftersom företaget kan ingå enskilda prisavtal med kunder som lämnar in minst 50 försändelser åt gången.
However, Article 7 PostUmwG 1994 waived the right of Telekom AG (arising from Paragraph 2(2) PostUmwG 1994) to bring claims against DPAG up to the amount of losses accrued by POSTDIENST until 31 December 1994.
Genom § 7 i PostUmwG 1994 försvann emellertid Telekom AG:s rätt att kräva tillbaka medel från DPAG (som grundades på § 2.2 i PostUmwG 1994) upp till POSTDIENST:s upplupna förlust per den 31 december 1994.
It resulted in a transfer of assets in the value of EUR 2822 million from Telekom AG to DPAG.
Detta innebar att tillgångar på 2,822 miljarder euro överfördes från Telekom AG till DPAG.
For the 2002 price cap decision, Deutsche Post submitted accounts to the Postal regulator (hereafter 2002 regulatory accounts) for the first time that covered the period 1998-2006.
För att uppfylla villkoren i 2002 års pristaksbeslut överlämnade Deutsche Post för första gången en föreskriven redovisning av intäkter och kostnader (nedan kallad 2002 års föreskrivna intäkts- och kostnadsredovisning) för perioden 1998–2006.
The regulatory accounts were based on realised results up to 2001 and on projections for the later years.
Den föreskrivna intäkts- och kostnadsredovisningen grundades på de faktiska resultaten fram till 2001 och på prognoser för de efterföljande åren.
The Commission will refer throughout this Decision to ‘price-regulated services’ when dealing with those services for which Deutsche Post holds a dominant position and which are subject to either ex-ante price control pursuant to Article 19 PostG 1997 or ex-post price control pursuant to Article 25 PostG 1997.
Inom ramen för detta beslut kallar kommissionen alla tjänster där Deutsche Post har en dominerande ställning på marknaden, och som antingen är föremål för en förhandspriskontroll enligt § 19 i PostG 1997 eller en priskontroll i efterhand enligt § 25 i PostG 1997, för ”prisreglerade tjänster”.
All other services for which Deutsche Post does not hold a dominant position and which are not subject to price control will be referred to as ‘non-price regulated services’.
Alla övriga tjänster, där Deutsche Post inte har någon dominerande ställning på marknaden och som inte är föremål för någon priskontroll, kallas ”icke prisreglerade tjänster”.
The financial results of DPAG for the years 1995 to 2006 are shown in Figure 2 of the 2007 Extension Decision.
DPAG:s ekonomiska resultat för perioden 1995–2006 anges i avsnitt 2 i 2007 års beslut att utvidga förfarandet.
Whereas they were mixed, some years with losses and some with profits, in the years 1995 to 1999, DPAG constantly made profits of between EUR 1 and 2 billion before taxes for the years 2000 until 2006.
Medan resultatet varierade under perioden 1995–1999 (vissa år gick DPAG med förlust, andra med vinst) uppvisade DPAG under perioden 2000–2006 konstant en vinst på 1–2 miljarder euro före skatt.
In particular, the Commission considered it necessary to review, in line with the principles codified in the 2005 Framework, the cost allocation between the universal and commercial services.
Enligt kommissionen måste särskilt kostnadsfördelningen mellan de samhällsomfattande och kommersiella tjänsterna bedömas enligt grundprinciperna i 2005 års rambestämmelser.
It also raised doubts with regards to the determination of a reasonable profit, taking into account the average profitability of the sector and Deutsche Post's risk position.
Dessutom hyste kommissionen tvivel beträffande möjligheterna att göra rimliga vinster, där den genomsnittliga lönsamheten i branschen och Deutsche Posts riskposition beaktades.
The infrastructure burden #3 on the post shop network is calculated differently compared with the calculation in the 2002 regulatory accounts.
Merkostnad # 3 – infrastrukturmerkostnader för filialer – beräknas på ett annat sätt än i 2002 års föreskrivna intäkts- och kostnadsredovisning.
The burden now shows the alleged cost savings that could have been achieved if all post offices had been run as agencies since 1990.
Den omfattar nu de kostnadsbesparingar som hade kunnat göras om alla postkontor från och med 1990 hade drivits som servicekontor.
However, the WIK study considers that those intangibles are essentially not due to own efforts or investments by Deutsche Post but much more due to the historic exclusive rights. Deutsche Post did not have to invest heavily into marketing functions.
I WIK-rapporten uppgavs emellertid att dessa immateriella tillgångar i allt väsentligt inte kan tillskrivas Deutsche Posts insatser eller investeringar, utan i betydligt högre grad dess tidigare ensamrätt.
As Deutsche Post is exposed to considerably less risk than the comparables who operate on highly competitive markets (e.g. express parcels), the WIK study considers that the median ROS of 3,48 % is a prudent and conservative profit benchmark for Deutsche Post. It does not recommend using a higher rate in the range up to the third-quartile ROS of 6,77 %.
Eftersom Deutsche Post utsätts för en betydligt mindre risk än jämförelseföretagen, som är verksamma på konkurrensintensiva marknader (t.ex. marknaden för expresspaket) framhålls i WIK-rapporten att medianvärdet för avkastning på försäljning på 3,48 % är ett försiktigt och konservativt riktmärke för en rimlig vinst för Deutsche Post, och att användningen av ett högre värde på området upp till den tredje ROS-kvartilen på 6,77 % inte är att rekommendera.
The reasonable profit is calculated on the basis of the adjusted revenues of the universal services and the ROS benchmark of 3,48 % that result in annual average reasonable profit of EUR […] million.
Den rimliga vinsten beräknas på grundval av de justerade intäkterna från de samhällsomfattande tjänsterna och riktmärket för avkastning på försäljning på 3,48 %, vilket resulterar i en rimlig årlig vinst på i genomsnitt […] miljoner euro.
Interested parties submitted comments on the 1999 Opening Decision, the 2007 Extension Decision and the 2011 Extension Decision.
De berörda parterna har inkommit med synpunkter på 1999 års beslut att inleda förfarandet, 2007 års beslut att utvidga förfarandet och 2011 års beslut att utvidga förfarandet.
The most important comments on all three decisions are summarised in this section.
I detta avsnitt sammanfattas de viktigaste kommentarerna till dessa tre beslut.
The Commission observes that this measure has not been addressed in the 1999 Opening Decision, the 2007 Extension Decision or the 2011 Extension Decision.
Kommissionen konstaterar att denna åtgärd inte togs upp i 1999 års beslut att inleda förfarandet, 2007 års beslut att utvidga förfarandet eller 2011 års beslut att utvidga förfarandet.
It falls therefore outside the scope of the present Decision.
Därför faller åtgärden utanför räckvidden för detta beslut.
According to UPS, Deutsche Post has benefited from an advantage as it has been partially released from the payment obligation it had to bear before 1995.
Enligt UPS har Deutsche Post dragit fördel av att delvis ha befriats från de betalningsförpliktelser företaget hade före 1995.
Since normal operators have to bear their own pension costs, Deutsche Post was put into an advantageous position compared to its competitors.
Eftersom en normal verksamhet själv måste stå för sina pensionskostnader har Deutsche Post befunnit sig i en bättre position än sina konkurrenter.
Germany is of the opinion that if the pension subsidy were to be considered as State aid it would have to be qualified as existing aid pursuant to Article 1(b)(i) of Regulation (EC) No 659/1999 because the State has been the sole debtor and the party liable to finance the civil servants' pensions since the entry into force of the relevant provision in the German Basic Law in 1953.
Ska pensionssubventionerna klassificeras som statligt stöd anser Tyskland att de enligt artikel 1 b i förordning (EG) nr 659/1999 ska betraktas som befintligt stöd, eftersom staten sedan 1953, dvs. sedan ikraftträdandet av den relevanta bestämmelsen i den tyska grundlagen, är ensam gäldenär och skyldig att finansiera de offentliganställdas pensioner.
Germany maintains that neither the first postal reform in 1989 nor the second postal reform in 1995 has changed the State's liability towards the civil servants.
Tyskland vidhåller att varken den första postreformen 1989 eller den andra postreformen 1995 har ändrat statens skyldighet att stå för pensionskostnaderna.
After deduction of the reasonable profit, the price-regulated services show a loss of EUR […] million that is higher than the claimed excess social cost for the period 1995-2007.
Efter avdrag för rimlig vinst uppvisar de prisreglerade tjänsterna en förlust på […] miljarder euro, vilket överstiger de merkostnader för sociala avgifter som anförts för perioden 1995–2007.
The price-regulated revenues have therefore been insufficient to cover the claimed excess social costs.
Intäkterna från de prisreglerade tjänsterna är följaktligen inte tillräckligt stora för att täcka ifrågavarande merkostnader för sociala avgifter.
In 1995, Deutsche Post paid 50 % of the 1993 amount.
År 1995 betalade Deutsche Post 50 % av 1993 års belopp.
In total, Deutsche Post paid EUR 5838 million from 1990 to 1995.
Deutsche Post betalade under perioden 1990–1995 särskilda avgifter till staten på totalt 5,838 miljarder euro.
As a result, they had to be paid even in years where Deutsche Post incurred a loss. In contrast, corporate tax is based on the realised annual profit.
Därför har Deutsche Post även varit tvunget att betala avgifterna de år då företaget har gått med förlust.
As Deutsche Bundespost was part of the public administration until the end of 1994, the debt obligations were equal to debts of the State since its creation in 1950.
Eftersom Deutsche Bundespost fram till slutet av 1994 var en del av den offentliga förvaltningen gällde skuldebrevet sedan bildandet 1950 som statens skuld.