natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In light of this, the Commission notes that a hypothetical private creditor, in the same situation as the City of Mikkeli, would not have accepted continued rescheduling of the debts.
Mot denna bakgrund konstaterar kommissionen att en hypotetisk privat fordringsägare i samma situation som S:t Michels stad inte heller skulle ha gått med på en fortsatt omläggning av skulderna.
In this context, Finland states that the City of Mikkeli has acted on equal terms with the other creditors of Karjaportti.
Finland uppger i detta sammanhang att S:t Michels stad agerat på lika villkor med Karjaporttis övriga fordringsägare.
In fact, concerning the notified debt rescheduling, the agreement of the private creditors was, according to Finland, conditional on the agreement by the City of Mikkeli.
Vad gäller den anmälda skuldomläggningen förhöll det sig enligt Finland så att de privata fordringsägarna samtyckte till omläggningen på villkor att S:t Michels stad gick med på den.
Second, it seems that the intended debt rescheduling did not foresee the same conditions for all of the secured creditors.
För det andra förefaller den planerade skuldomläggningen inte föreskriva samma villkor för alla fordringsägare med säkerhetsskulder.
On the basis of the foregoing, the Commission concludes that the measure does not meet the private creditor test and that it provides an advantage to Karjaportti.
Mot bakgrund av det ovanstående drar kommissionen slutsatsen att åtgärden inte uppfyller kriteriet om en privat fordringsägare och att åtgärden medför en fördel för Karjaportti.
As regards the other requirements for the existence of state aid within the meaning of Article 107(1) of the TFEU, the Commission notes that the rescheduling was agreed to by the City of Mikkeli and accordingly consists of state resources and is imputable to the state.
När det gäller de andra villkoren för förekomst av statligt stöd enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget noterar kommissionen att S:t Michels stad hade samtyckt till omläggningen och att den följaktligen består av statliga medel och kan tillskrivas staten.
In addition, the measure can be considered selective.
Åtgärden kan vidare betraktas som selektiv.
Finally, it distorts competition and affects trade among the Member States, as described in more detail in recitals 133, 140 and 141.
Slutligen snedvrids konkurrensen och påverkas handeln mellan medlemsstaterna, vilket beskrivs närmare i skälen 133, 140 och 141.
Finland's main argument was that this measure did not involve state aid; it had, however, also notified measure 12 as rescue aid (see recital 1).
Finlands viktigaste argument var att denna åtgärd inte omfattade statligt stöd. De hade emellertid också anmält åtgärd 12 som undsättningsstöd (se skäl 1).
In fact, when the City of Mikkeli agreed to the debt rescheduling, Karjaportti was in difficulty within the meaning of point 10(c) of the R&R Guidelines 2004 (see recitals 123-129).
När S:t Michels stad samtyckte till omläggningen av skulden befann sig Karjaportti i själva verket i svårigheter i den mening som avses i punkt 10 c i 2004 års undsättnings- och omstruktureringsriktlinjer (se skälen 123–129).
Accordingly, the compatibility of the measure in question has to be considered on the basis of the R&R Guidelines 2004.
Följaktligen måste den berörda åtgärdens förenlighet med den inre marknaden bedömas på grundval av 2004 års undsättnings- och omstruktureringsriktlinjer.
First, the measure does not consist of liquidity support in the form of loan guarantees or loans (point 25 (a) of the R&R Guidelines 2004, but of deferral of payments.
Åtgärden består inte av likvida medel i form av lånegarantier eller lån (punkt 25 a i 2004 års undsättnings- och omstruktureringsriktlinjer, utan av uppskov med betalningar.
It is noted that no restructuring plan within the meaning of point 35 of the R&R Guidelines 2004 was set up.
Det kan noteras att ingen omstruktureringsplan enligt punkt 35 i 2004 års undsättnings- och omstruktureringsriktlinjer har utarbetats.
Further, it has to be considered whether measure 12 could be compatible on the basis of any other of the exemptions laid down in Article 107(2) and (3) of the TFEU.
Det måste övervägas om åtgärd 12 kan anses vara förenlig med den inre marknaden på grundval av något annat av undantagen i artikel 107.2 och 107.3 i EUF-fördraget.
The exemptions in Article 107(2) of the TFEU do not apply in the present case because this measure does not have a social character, has not been awarded to individual consumers, is not designed to make good damage caused by natural disasters or exceptional occurrences and has not been awarded to the economy of certain areas of the Federal Republic of Germany affected by the division of that country.
Undantagen i artikel 107.2 i EUF-fördraget gäller inte i detta fall, eftersom åtgärden inte är av social karaktär, inte har getts till enskilda konsumenter, inte är utformad för att avhjälpa skador som orsakats av naturkatastrofer eller andra exceptionella händelser och stödet inte har getts till näringslivet i vissa av de områden i Förbundsrepubliken Tyskland som påverkats genom Tysklands delning.
Further exemptions are set out in Article 107(3) of the TFEU.
Ytterligare undantag föreskrivs i artikel 107.3 i EUF-fördraget.
Accordingly, the Commission concludes that the aid is not eligible for the derogation provided for in Article 107(3)(a) of the TFEU.
Kommissionen drar följaktligen slutsatsen att stödet inte omfattas av det undantag som anges i artikel 107.3 a i EUF-fördraget.
Article 107(3)(b) of the TFEU states that “aid to promote the execution of an important project of common European interest or to remedy a serious disturbance in the economy of a Member State” may be declared compatible with the internal market.
Enligt artikel 107.3 b i EUF-fördraget kan ”stöd för att främja genomförandet av viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse eller för att avhjälpa en allvarlig störning i en medlemsstats ekonomi” anses förenligt med den inre marknaden.
In view of the foregoing considerations, the Commission concludes that the aid does not qualify for the derogation enshrined in Article 107(3)(b) of the TFEU.
Mot bakgrund av ovan anförda överväganden drar kommissionen slutsatsen att stödet inte uppfyller villkoren för det undantag som anges i artikel 107.3 b i EUF-fördraget.
On the basis of the foregoing arguments, the Commission considers that measure 12 involves state aid that is not compatible with the internal market.
På grundval av ovanstående argument anser kommissionen att åtgärd 12 omfattar statligt stöd som inte är förenligt med den inre marknaden.
As a preliminary remark, the Commission recalls that Finland has, in the context of state aid decision N 715/2006, given a commitment that the activities of Finnvera will be limited to administering state aid schemes.
Inledningsvis erinrar kommissionen om att Finland, inom ramen för statsstödsbeslut N 715/2006, gjort ett åtagande om att Finnveras verksamhet ska begränsas till förvaltning av statliga stödordningar.
On this basis, the Commission has decided on 25 September 2007 (the date of the Commission decision) that the exemption from income tax for Finnvera does not constitute state aid.
På grundval av detta beslutade kommissionen den 25 september 2007 (datum för kommissionens beslut) att den befrielse från inkomstskatt som beviljats Finnvera inte utgör statligt stöd.
Measures 13 to 17 have been granted before the Commission decision in case N 715/2006.
Åtgärderna 13–17 beviljades före kommissionens beslut i ärende N 715/2006.
Measure 18 has been granted after the adoption of the Commission decision in case N 715/2006.
Åtgärd 18 beviljades efter antagandet av kommissionens beslut i ärende N 715/2006.
The Commission therefore has to take into account the commitment given by the Finnish authorities in this case in its assessment of measure 18.
Kommissionen måste därför i sin bedömning av åtgärd 18 ta hänsyn till det åtagande som Finland gjort i detta fall.
In order to be considered state aid in the sense of Article 107(1) of the TFEU, a measure must be granted directly or indirectly from state resources and it must be imputable to the State.
För att anses som statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget ska ett stöd, direkt eller indirekt, ges med hjälp av statliga medel och kunna tillskrivas staten.
Finland has not disputed that measures taken by Finnvera consist of state resources and are imputable to the State.
Finland har inte bestridit att åtgärder som vidtagits av Finnvera består av statliga medel och kan tillskrivas staten.
According to case law, resources of an undertaking are to be considered state resources if the State is capable, by exercising its dominant influence over such undertakings, to direct the use of their resources [61].
Enligt rättspraxis ska ett företags resurser betraktas som statliga medel om staten, genom att utöva sitt bestämmande inflytande över sådana företag, kan styra användningen av deras resurser [61].
Measures granted by a special financing institution, which can be considered a public sector body according to its statute, are generally imputable to the State [62].
Åtgärder som beviljas av ett särskilt finansinstitut, som kan anses vara ett offentligt organ enligt sina stadgar, kan i allmänhet tillskrivas staten [62].
In this context, the Commission notes that Finnvera's actions are subject to administrative law, indicating that it is closely linked to the administration.
I detta sammanhang noterar kommissionen att Finnveras åtgärder omfattas av förvaltningsrättsliga bestämmelser, vilket tyder på att företaget är nära knutet till förvaltningen.
Finnvera is a 100 % state owned special financing company, which enjoys a State guarantee and is mainly providing state aid and financing which is not readily available on the market, such as export credits.
Finnvera är ett till 100 % statsägt specialfinansieringsbolag som omfattas av en statlig garanti och främst tillhandahåller statligt stöd och finansiering som det är svårt att få tillgång till på marknaden, t.ex. exportkrediter.
Therefore, although its activities may overlap on the margins with commercial banks, it does not exercise its activities in normal conditions of competition with private operators.
Detta innebär att även om Finnveras verksamhet marginellt kan överlappa den verksamhet som bedrivs av affärsbanker, utövar bolaget inte sin verksamhet på normala konkurrensvillkor i förhållande till privata aktörer.
(see recitals 56-57).
De flesta ledamöterna i styrelsen ska väljas bland kandidater som väljs av olika ministerier (se skälen 56 och 57).
In light of this, the Commission considers that measures taken by Finnvera consist of state resources and are imputable to Finland.
Mot bakgrund av detta anser kommissionen att de åtgärder som vidtagits av Finnvera består av statliga medel och kan tillskrivas Finland.
Concerning the question whether measure 13 provides an advantage to the beneficiary, contrary to Finland's view, the measure was not granted together with private creditors at the same conditions.
Vad gäller frågan om åtgärd 13 innebär en fördel för stödmottagaren beviljades åtgärden, i motsats till vad Finland hävdar, inte tillsammans med privata fordringsägare på samma villkor.
First, as explained above, the Commission relies on the Guarantee Notice 2008 when assessing the measure (see recital 134).
För det första grundar kommissionen sin bedömning av åtgärden på 2008 års tillkännagivande om garantier (se skäl 134).
According to point 3.2 of the Guarantee Notice 2008, the existence of state aid within an individual state guarantee can be ruled out if the borrower is not in financial difficulty.
Enligt punkt 3.2 i 2008 års tillkännagivande om garantier kan förekomsten av statligt stöd inom en enskild statligt garanti uteslutas om låntagaren inte är i ekonomiska svårigheter.
As the Commission considers that Karjaportti was already in difficulty, within the meaning of the R&R Guidelines 1999, in March 2004 (see recitals 123-128), the application of the Guarantee Notice can be excluded.
Eftersom kommissionen anser att Karjaportti redan i mars 2004 var i svårigheter i den mening som avses i 1999 års undsättnings- och omstruktureringsriktlinjer (se skälen 123–128) kan tillkännagivandet om garantier inte tillämpas.
Finland also brings forward that the guarantee was subject to a high fee.
Finland anför också att garantin var föremål för en hög avgift.
In light of Karjaportti's financial difficulties at the time of granting of the guarantee, it is, however considered that the guarantee fee charged by Finnvera is not a market fee.
Med tanke på Karjaporttis finansiella svårigheter vid den tidpunkt då garantin beviljades anses det emellertid den garantiavgift som debiteras av Finnvera inte är en marknadsmässig avgift.
In fact, the beneficiary had total financing costs of [5-8]% for the loan together with the guarantee, whereas the Reference Rate applicable at that time was 4.43 %, to which at least 400 basis points would have to be added, considering the beneficiary's financial difficulties.
I själva verket hade stödmottagaren finansieringskostnader på totalt [5–8] % för lånet tillsammans med garantin, medan den gällande referensräntan vid den tidpunkten var 4,43 %, till vilken minst 400 räntepunkter skulle behöva läggas till med tanke på stödmottagarens finansiella svårigheter.
Furthermore, to be considered state aid, a measure must be specific or selective in that it favours only certain undertakings or the production of certain goods.
Vidare betraktas en åtgärd som statligt stöd om den är specifik eller selektiv, dvs. gynnar endast vissa företag eller viss produktion.
Measure 13 was granted to Karjaportti, one specific company.
Åtgärd 13 beviljades Karjaportti, ett specifikt företag.
Therefore, the Commission considers that it constitutes a selective advantage to the beneficiary.
Kommissionen anser därför att åtgärden utgör en selektiv fördel till förmån för stödmottagaren.
In addition, the Commission has to consider whether measure 13 is likely to distort competition and affect trade between the Member States.
Dessutom måste kommissionen bedöma om åtgärd 13 sannolikt kommer att snedvrida konkurrensen och påverka handeln mellan medlemsstaterna.
In this context, Finland argues that the aid element of the guarantee was below the de minimis threshold.
I detta sammanhang hävdar Finland att stödinslaget i garantin låg under tröskelvärdet för stöd av mindre betydelse.
When measure 13 was granted, Commission Regulation (EC) No 69/2001 of 12 January 2001 on the application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty to de minimis aid [64] ('the de minimis Regulation 2001') was applicable [65].
När åtgärd 13 beviljades var kommissionens förordning (EG) nr 69/2001 av den 12 januari 2001 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på stöd av mindre betydelse [64] (nedan kallad de minimis-förordningen) tillämplig [65].
One of the requirements for applying the de minimis Regulation 2001 is that the total de minimis aid granted to an enterprise must not exceed EUR 100000 over any period of three years.
Ett av kraven för tillämpning av 2001 års de minimis-förordning är att det stöd av mindre betydelse som beviljas ett företag inte får överstiga 100000 euro totalt sett under en treårsperiod.
The guarantee under assessment only amounted to EUR 91000, that is to say it would even respect the ceiling of EUR 100000 if the whole amount had to be taken into account as aid element.
Den aktuella garantin uppgick endast till 91000 euro, dvs. skulle ha legat under taket på 100000 euro även om hela beloppet hade behövts beaktas som stödinslag.
It has, however, to be determined whether measure 13 has to be assessed together with measure 4, a guarantee which the City of Mikkeli granted in March 2004, only 9 days prior to measure 13, the guarantee granted by Finnvera.
Det måste dock avgöras om åtgärd 13 ska bedömas tillsammans med åtgärd 4, den garanti som S:t Michels stad beviljade i mars 2004 endast nio dagar före åtgärd 13, den garanti som beviljats av Finnvera.
In light of this close link between the two measures, the Commission considers that measure 4 and measure 13 have to be seen as one measure for the purpose of applying the ceiling of EUR 100000 ceiling of the de minimis Regulation 2001.
Mot bakgrund av den nära kopplingen mellan de två åtgärderna anser kommissionen att åtgärderna 4 och 13 ska ses som en enda åtgärd vid tillämpningen av det tak på 100000 euro som föreskrivs i 2001 års de minimis-förordning.
Finally, Finland argues that measure 13 is the continuation of already existing liabilities and that hence Finnvera's exposure is not increased.
Avslutningsvis hävdar Finland att åtgärd 13 är en fortsättning på redan befintliga skulder och att Finnveras exponering således inte ökar.
Finland presented a similar argument in relation to measure 4.
Finland lade fram ett liknande argument i samband med åtgärd 4.
By the same token as for measure 4, the Commission does not consider measure 13 as mere continuation of a previously granted measure (see recitals 164-165).
På samma sätt som för åtgärd 4 betraktar kommissionen inte åtgärd 13 enbart som en fortsättning på en tidigare beviljade åtgärd (se skälen 164 och 165).
On the basis of the foregoing, the Commission concludes that measure 13 constitutes state aid.
På grundval av ovanstående drar kommissionen slutsatsen att åtgärd 13 utgör statligt stöd.
Finland did not bring forward any arguments as regards the compatibility of measure 13.
Finland har inte framfört några argument för att åtgärd 13 är förenlig med den inre marknaden.
As Karjaportti was in difficulty when Finnvera granted the guarantee (see recitals 123-128), the Commission first assesses whether it is compatible as rescue and restructuring aid according to the R&R Guidelines.
Eftersom Karjaportti befann sig i svårigheter då Finnvera beviljade garantin (se skälen 123–128), bedömer kommissionen först om garantin utgör undsättnings- och omstruktureringsstöd som är förenligt med den inre marknaden enligt undsättnings- och omstruktureringsriktlinjerna.
At the time of time of granting, the R&R Guidelines 1999 were applicable [66].
Vid tidpunkten för beviljandet gällde 1999 års undsättnings- och omstruktureringsriktlinjer [66].
According to the R&R Guidelines 1999, a rescue aid has to meet certain requirements, which are not all fulfilled by the measure in question.
Enligt 1999 års riktlinjer måste undsättningsstöd uppfylla vissa krav, som inte alla uppfylls av den berörda åtgärden.
First, the guarantee was not linked to a loan that was to be reimbursed over a period of not more than twelve months after disbursement of the last instalment to the firm (point 23(b) of the R&R Guidelines 1999).
För det första var garantin inte knuten till ett lån som ska återbetalas inom tolv månader från och med den sista låneutbetalningen till företaget (punkt 23 b i 1999 års undsättnings- och omstruktureringsriktlinjer).
Second, Finland did not provide any information that the aid was warranted on the grounds of serious social difficulties and had no unduly adverse spillover effects on other Member States (point 23(c) of the R&R Guidelines 1999).
För det andra lämnade Finland inga uppgifter om att stödet gavs på grundval av allvarliga sociala problem och att det inte skapade allvarliga negativa spridningseffekter i andra medlemsstater (punkt 23 c i 1999 års undsättnings- och omstruktureringsriktlinjer).
Third, the guarantee was neither reimbursed within 6 months nor had a restructuring plan within the meaning of the R&R Guidelines 1999 been set up (point 23(d) of the R&R Guidelines 1999).
För det tredje återbetalades stödet inte inom sex månader och ingen omstruktureringsplan i enlighet med 1999 års undsättnings- och omstruktureringsriktlinjer hade utarbetats (punkt 23 d i 1999 års undsättnings- och omstruktureringsriktlinjer).
Lastly, there are no indications that the guarantee was restricted to the amount needed to keep the firm in business for the period during which the aid was authorised (point 23(e) of the R&R Guidelines 1999).
Slutligen finns det ingenting som tyder på att garantin var begränsad till vad som var nödvändigt för att upprätthålla driften av företaget under den period för vilken stödet beviljats (punkt 23 e i 1999 års undsättnings- och omstruktureringsriktlinjer).
Further, it has to be considered whether measure 13 could be compatible on the basis of any other of the exemptions laid down in Article 107(2) and (3) of the TFEU.
Det måste övervägas om åtgärd 8 kan anses vara förenlig med den inre marknaden på grundval av något annat av undantagen i artikel 107.2 och 107.3 i EUF-fördraget.
For the same reasons as set out above for measure 4 and measure 5 (see recitals 179–186), the Commission considers that none of the exemptions is met.
Av samma skäl som ovan beträffande åtgärderna 4 och 5 (se skälen 179–186) anser kommissionen att inget av undantagen är tillämpligt.
Therefore, the Commission concludes that measure 13 involves state aid that is not compatible with the internal market.
Kommissionen drar därför slutsatsen att åtgärd 13 omfattar statligt stöd som inte är förenligt med den inre marknaden.
Finland argues that the measure was foreseen in the restructuring programme for the court-supervised restructuring proceedings and that Finnvera took the measure together with private creditors.
Finland hävdar att lånet ingick i det saneringsprogram som var knutet till det domstolsövervakade saneringsförfarandet och att Finnvera genomförde åtgärden tillsammans med privata fordringsägare.
It is true that the measure was already foreseen in the restructuring programme for both private and public creditors of Karjaportti.
Åtgärden ingick visserligen i saneringsprogrammet för Karjaporttis såväl privata som offentliga fordringsägare.
First, following the logic of the BP Chemicals case (see recitals 189-191), it has to be determined whether the market economy investor principle can be applied to measure 14.
För det första måste man, i enlighet med resonemanget i målet BP Chemicals (se skälen 189–191), fastställa om den marknadsekonomiska investerarprincipen kan tillämpas på åtgärd 14.
In this context, the Commission notes that measures 4, 5 and 13 were taken before the beginning of the court-supervised restructuring proceedings, whereas measure 14 was taken in the course of such proceedings.
Kommissionen konstaterar i detta sammanhang att åtgärderna 4, 5 och 13 vidtogs innan det domstolsövervakade saneringsförfarandet började, medan åtgärd 14 vidtogs medan förfarandet pågick.
For the reasons set out above in recitals 189–191, the Commission considers that measure 14 can be severed from measures 4, 5, and 13.
Av de orsaker som anges i skälen 189–191 anser kommissionen att åtgärd 14 kan särskiljas från åtgärderna 4, 5 och 13.
In addition, measure 14 was even foreseen in the restructuring programme itself, which had the purpose of bringing the company back on track.
Dessutom planerades åtgärd 14 redan i själva saneringsprogrammet, som hade till syfte att få företaget tillbaka på rätt spår.
Second, as regards the application of the market economy investor principle to the measure at hand, the Commission considers that the loans granted by the private creditors […] and by […] are comparable to the loan granted by Finnvera.
För det andra, vad gäller tillämpningen av den marknadsekonomiska investerarprincipen på den aktuella åtgärden, anser kommissionen att de lån som beviljats av de privata fordringsägarna […] och […] är jämförbara med det lån som beviljats av Finnvera.
As secured creditors in the court supervised restructuring proceedings the companies are all in a similar situation.
I egenskap av fordringsägare med säkrade skulder i det domstolsövervakade saneringsförfarandet är företagen alla i samma situation.