natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Germany contends that the Court and the General Court concluded that the measures in these cases were selective because they required discretionary decisions by the public authorities.
Tyskland anför att domstolen och rätten i dessa mål drog slutsatsen att åtgärderna var selektiva eftersom det var fråga om ett skönsmässigt val från myndigheternas sida.
It follows a contrario from these judgments that a measure applicable to all undertakings in difficulty, and which does not leave any discretion to the public authorities, is not selective.
Tyskland menar att man av dessa domar omvänt kan dra slutsatsen att en åtgärd som är tillämpbar på alla företag i svårigheter och som inte ger utrymme för myndigheternas skönsmässiga val inte ska anses vara selektiv.
The Commission would point out first that the objective of the tax system must be established at the level of the system of reference rather than at the level of the exception [28].
Kommissionen hänvisar i första hand till att syftet med skattesystemet ska fastställas på grundval av referenssystemet och inte på grundval av undantagsregeln [28].
The objective of the corporate income tax system is to generate revenue for the budget.
Syftet med bolagsskattesystemet är att generera budgetintäkter.
The question arises whether this objective is taken into account where companies unduly reduce their tax base by using loss carry-forwards from shell companies.
Frågan är om detta syfte beaktas om ett företag drastiskt kan minska sitt beskattningsunderlag genom att utnyttja möjligheten att dra av förluster från skalbolag.
§8c(1) KStG is intended to prevent companies which change ownership from carrying forward their losses.
Genom 8c § punkt 1 KStG vill man förhindra att företag som genomgått ett andelsägarbyte medges möjligheter till förlustöverföring.
This is clear from the explanatory memorandum to the law which introduced §8c(1) KStG and repealed §8(4) KStG [29].
Detta framgår av förarbetena till den lagstiftning genom vilken 8c § punkt 1 KStG infördes och 8 § punkt 4 KStG upphävdes [29].
Therefore, all companies which change ownership are, in the light of the objective of the tax system, in a comparable factual and legal situation.
Av detta följer att alla företag som genomgått ett andelsägarbyte ska anses befinna sig i en jämförbar situation i faktiskt och rättsligt hänseende med tanke på syftet med skattesystemet.
The Commission points out that only companies in difficulty are eligible for the exception provided for by §8c(1a) KStG.
Kommissionen påpekar att undantagsregeln i 8c § punkt 1a KStG är tillämpbar uteslutande på företag i svårigheter.
However, companies which are not insolvent or over-indebted, or at risk thereof at the time of acquisition, might also be loss-making, but are not eligible for loss carry-forward.
Även ett företag som vid tidpunkten för ett förvärv varken är insolvent eller överskuldsatt eller hotas av insolvens eller överskuldsättning kan redovisa en förlust men får trots detta inte göra någon förlustöverföring.
The Commission therefore concludes that §8c(1a) KStG differentiates between loss-making companies that are otherwise healthy and those that are insolvent or over-indebted, or at risk thereof, by benefiting the latter.
Kommissionen drar därför slutsatsen att 8c § punkt 1a KStG innebär att åtskillnad görs mellan förlustredovisande men i övrigt sunda företag och företag som är insolventa eller överskuldsatta, alternativt hotas av insolvens eller överskuldsättning, och att denna åtskillnad innebär att de sistnämnda gynnas.
§8c(1a) KStG thus differentiates between companies that are, with regard to the objective of the tax system, in a comparable factual and legal situation.
Av detta följer att 8c § punkt 1a KStG innebär en differentiering mellan företag som i faktiskt och rättsligt hänseende befinner sig i en jämförbar situation med tanke på skattesystemets syfte.
Secondly, the Commission stresses that, contrary to the German view, the case-law of the Court and the General Court has never regarded a measure applicable to all undertakings in difficulty and which does not leave any discretion to the public authorities as, by definition, not selective.
Kommissionen betonar dessutom att tvärtemot Tysklands uppfattning har rättspraxis i EU-domstolen och tribunalen aldrig visat på att en åtgärd som är tillämpbar på alla företag i svårigheter och inte ger utrymme för myndigheternas skönsmässiga val per definition skulle vara selektiv.
With regard to DMT, it should be noted that, in response to the observation by the French government, which corresponds to the view held by Germany in this case, the Court concludes in recital 28 that even if the national authorities enjoyed no discretion, it was still for the national court to determine whether the national measure in question was general in nature or selective.
Det kan påpekas att den franska regeringens ståndpunkt i DMT-målet motsvarar Tysklands ståndpunkt och att domstolen i punkt 28 i sitt beslut i detta mål förklarar att även om en nationell myndighet inte skönsmässigt vidtar en åtgärd åligger det ändå den nationella domstolen att avgöra om den aktuella åtgärden ska anses vara allmän eller selektiv till sin natur.
Thus, the Court recognises implicitly that a national measures open to all undertakings in difficulty, and which does not leave any discretion to the public authorities, may still be selective.
Domstolen meddelar därmed implicit att en nationell åtgärd som står till förfogande för alla företag i svårigheter och som inte innebär något skönsmässigt val från myndigheternas sida ändå kan anses vara selektiv.
With regard to HAMSA, the Commission observes that the obiter dictum in paragraph 157 refers to the general Spanish insolvency legislation.
När det gäller HAMSA-målet påpekar kommissionen att domstolens obiter dictum i punkt 157 hänför sig till den allmänna spanska insolvensrätten.
The measure at issue in HAMSA, however, was not a measure under insolvency law, but a debt waiver granted by the Spanish authorities on a voluntary basis, without there being any legal obligation, and which was much higher than the debt waivers agreed by private investors.
HAMSA-målet rör emellertid inte någon insolvensrättslig åtgärd, utan en fordringsavskrivning från de spanska myndigheternas sida som skett på frivillig basis och som myndigheterna inte var rättsligen förpliktade att bevilja och som till sin omfattning vida översteg privata långivares avskrivningar.
The case is therefore not relevant to the assessment of the measure in question.
Detta fall har således ingen relevans för bedömningen av förevarande åtgärd.
Advocate General Fennelly, in his opinion in Ecotrade, confirms that rules which are applicable to all undertakings in difficulty may be selective and constitute State aid [30].
I sitt förslag till avgörande i Ecotrade-målet bekräftade generaladvokat Nial Fennelly att bestämmelser som gäller alla företag i svårigheter kan anses vara selektiva till sin natur och utgöra statligt stöd [30].
Therefore, contrary to the position of Germany, the Commission’s analysis of the measure in question is in line with the case-law of the Court and the General Court.
Till skillnad från Tysklands ståndpunkt stämmer således kommissionens bedömning av förevarande åtgärd överens med EU-domstolens och tribunalens rättspraxis.
The Commission therefore considers §8c (1a) KStG to be prima facie selective.
Kommissionen anser därför att 8c § punkt 1a KStG prima facie är selektiv till sin natur.
Justification on the basis of the nature or the general scheme of the tax system of which it is part
Åtgärdens berättigande med hänsyn till arten och strukturen hos det skattesystem som den utgör en del av
According to the case-law of the Court, a measure which, although conferring an advantage on its recipient, is justified by the nature or general scheme of the system of which it is part, does not fulfil that condition of selectivity [31].
Enligt domstolens rättspraxis uppfylls emellertid inte detta selektivitetsvillkor i samband med en åtgärd som visserligen innebär en fördel för mottagaren men som är berättigad med hänsyn till arten och strukturen hos det system som den utgör en del av [31].
Therefore, where, as in the present case, the Commission comes to the conclusion that the measure in question prima facie appears to be selective, it must assess whether the differentiation is justified by the nature or general scheme of the tax system of which it forms part.
När kommissionen som i förevarande ärende drar slutsatsen att en åtgärd prima facie verkar vara selektiv måste kommissionen fastställa om en sådan differentiering är berättigad med hänsyn till arten eller strukturen hos det skattesystem som åtgärden utgör en del av.
The Commission notes that it is settled case-law of the Court that it is for the Member State to provide such justification [32].
Kommissionen påpekar att enligt fast rättspraxis i domstolen måste den berörda medlemsstaten lägga fram bevis för att åtgärden är berättigad i detta hänseende [32].
The Court has further clarified that a distinction must be made between, on the one hand, the objectives attributed to a particular tax scheme which are extrinsic to it and, on the other, the mechanisms inherent in the tax system itself which are necessary to achieve such objectives.
Av domstolens resonemang följer att det härvid måste göras åtskillnad mellan å ena sidan en viss skatteordnings syften som ligger utanför denna och å andra sidan mekanismer som utgör en del av själva skattesystemet och som krävs för att dessa syften ska kunna uppfyllas.
Only the second mechanisms qualify for a justification by the nature or the general scheme of the tax system of which it is part.
Det är endast de sistnämnda mekanismerna som kan komma i fråga för att rättfärdiga en åtgärd med hänvisning till arten eller strukturen hos det skattesystem som åtgärden utgör en del av.
The Commission considers that it is necessary in this case to distinguish between the objective of §8c(1) KStG and the objective of §8c(1a) KStG.
Kommissionen anser att man i förevarande ärende måste skilja mellan syftet med 8c § punkt 1 KStG och syftet med 8c § punkt 1a KStG.
As Germany recognises in its submissions, the objective of §8c(1) KStG is to prevent abuse of the loss carry-forward allowed by the German tax system in the form of purchases of empty shell companies.
Enligt Tysklands resonemang är syftet med 8c § punkt 1 KStG att förhindra upplägg i form av skalbolagsköp som görs för att missbruka de möjligheter till förlustöverföring som det tyska skattesystemet ger.
The Commission notes in this respect that §8c(1) KStG has a much broader scope than its predecessor, §8(4) KStG.
Kommissionen kan i detta sammanhang konstatera att 8c § punkt 1 KStG har ett vida större tillämpningsområde än den bestämmelse hade som den ersatte (8 § punkt 4 KStG).
Whereas the latter ruled out the carrying forward of losses only when two cumulative conditions were met, namely acquisition by another corporate entity and new economic activity, the new provision does not contain the second condition.
8 § punkt 4 KStG innebar att två villkor måste ha uppfyllts för att förlustöverföringar inte skulle tillåtas: att ett aktieinnehavsförvärv gjorts av ett annat företag samt att företaget bytt verksamhetsområde. Det sistnämnda villkoret finns dock inte med i den nya saneringsklausulen.
Acquisition by another corporate entity is therefore enough to forfeit the possibility of loss carry-forward.
Villkoret om ett annat företags aktieinnehavsförvärv innebär fortfarande att förlustöverföringsmöjligheten går förlorad.
The legislator was aware of this difference in scope since the explicit purpose of the change in legislation was to finance a reduction in the corporate income tax rate from 25 % to 15 % [33].
Lagstiftaren var medveten om denna ändring i tillämpningsområdet eftersom lagändringens uttryckliga syfte var att finansiera en minskning av bolagsskattesatsen från 25 till 15 procent [33].
§8c(1a) KStG, on the contrary, is not intended to prevent abuse.
Att förhindra upplägg i missbrukssyfte var däremot inte något syfte med 8c § punkt 1a KStG.
That is clear from the explanatory memorandum with the introduction of the new Sanierungsklausel published by the German Parliament.
Det framgår av den tyska förbundsdagens lagförarbeten i samband med den nya saneringsklausulen.
The explanatory memorandum states that §8c(1a) KStG was introduced to tackle the global financial and economic crisis [34].
Där heter det att 8c § punkt 1a KStG infördes som ett sätt att hantera problemen till följd av den finansiella och ekonomiska krisen [34].
During the crisis, the restrictions on loss carry-forward were perceived to be a particular obstacle to the restructuring of companies.
Under krisen utgjorde de begränsade förlustöverföringsmöjligheterna ett särskilt hinder för omstruktureringar av företag.
The Commission notes that Germany, in its comments on the opening decision, stresses the fact that §8c(1a) KStG does not constitute an anti-abuse measure, but was introduced to support ailing companies during the financial and economic crisis.
Kommissionen konstaterar att Tyskland självt i sitt yttrande till kommissionens beslut att inleda förfarandet uttryckligen påpekar att det i samband med 8c § punkt 1a KStG inte rörde sig om en åtgärd för att förhindra ett missbruk av skattesystemet, utan att saneringsklausulen skulle ha införts för att stödja företag som hamnat i svårigheter under den finansiella och ekonomiska krisen.
The Commission concludes that the objective pursued by this specific tax measure is extrinsic to the tax system.
Kommissionen drar slutsatsen att syftet med denna specifika åtgärd ligger utanför skattesystemet.
According to the case-law of the Court, the pursuit of such an extrinsic objective cannot be relied upon to justify a measure by the nature and overall structure of the tax system [35].
Enligt relevant rättspraxis i domstolen kan ett sådant utanförliggande syfte inte anföras för att rättfärdiga åtgärden med hänvisning till arten och strukturen hos skattesystemet [35].
It can be analysed only in the compatibility assessment.
Detta förhållande kan endast undersökas i samband med att åtgärdens förenlighet med den inre marknaden granskas.
The three arguments presented by Germany cannot alter this assessment.
De tre argument som Tyskland anför ändrar inte denna bedömning.
With regards to Germany’s argument that a company in difficulty has no choice for but to obtain finance through an investor, whereas a healthy company, which is temporarily loss-making, has the choice between obtaining finance on the capital market and acquisition by an investor with subsequent refinancing, the Commission is of the opinion that the way a company finances its business is irrelevant in the light of the objective of the tax system.
När det gäller Tysklands argument att ett företag i svårigheter endast kan få tillgång till finansieringsmedel genom en investerare, medan ett ekonomiskt sunt företag som tillfälligt uppvisar förluster kan välja mellan att skaffa sig finansieringsmedel på kapitalmarknaden eller låta sig köpas upp av en investerare och i samband med detta skaffa sig nytt kapital, anser dock kommissionen att det med hänsyn till skatterättens syfte är oväsentligt hur ett företag finansierar sin verksamhet.
A corporate tax system is based on the taxation of profits and the declaration of losses.
Ett bolagsskattesystem bygger på att man skattar för sina vinster och redovisar sina förluster.
As could be observed during the financial and economic crisis, financially sound companies also reported losses temporarily.
Även finansiellt sunda företag kan tillfälligt redovisa förluster, vilket kunnat konstateras under den finansiella och ekonomiska krisen.
But these financially sound companies are not eligible for the loss carry-forward in application of the Sanierungsklausel and are thus at disadvantage compared with ailing loss-making companies in the event of a change of ownership and subsequent refinancing by the new shareholders.
Enligt saneringsklausulen ska emellertid sådana finansiellt sunda företag inte komma i fråga för förlustöverföringar, vilket innebär att de i jämförelse med företag på obestånd som tillfälligt redovisar förluster missgynnas vid ett aktieinnehavsuppköp och vid den kapitaltillförsel som ett sådant uppköp medför.
Furthermore, the Commission also notes that during the financial and economic crisis healthy companies, which temporarily recorded losses, had great difficulties accessing the capital markets.
Kommissionen konstaterar vidare att det under den finansiella och ekonomiska krisen även för ekonomiskt sunda företag som tillfälligt redovisade förluster varit svårt att få tillgång till kapitalmarknaden.
Therefore, even the factual assumptions underlying the first argument are inaccurate.
De faktiska förhållanden som det första argumentet grundar sig på föreligger således inte.
The Commission therefore rejects Germany’s first argument.
Kommissionen avvisar därför Tysklands första argument.
With regard to Germany’s second argument, that the exception provided in §8c(1a) KStG to the general prohibition on loss carry-forward in the event of a change of ownership laid down by §8c(1) KStG was justified by the ratio legis of §8c(1) KStG, because there was no risk of abuse in the case of the restructuring of a company in difficulty, the Commission observes that this argument does not justify the restriction of §8c(1a) KStG to companies in difficulty.
Som argument nummer två har Tyskland anfört att det undantag som ges i 8c § punkt 1a KStG från det allmänna förbudet i 8c § punkt 1 KStG mot en förlustöverföring vid ett aktieinnehavsförvärv rättfärdigas genom syftet med 8c § punkt 1 KStG, eftersom det vid en omstrukturering av ett företag i svårigheter inte finns någon risk för missbruk. Kommissionen anser dock inte att detta argument rättfärdigar att 8c § punkt 1a KStG endast är tillämpbar på företag i svårigheter.
The Commission points out that there is no risk of abuse either when a financially sound company is acquired.
Kommissionen påpekar att det inte heller vid ett förvärv av ett ekonomiskt sunt företag föreligger någon risk för missbruk.
The risk of abuse exists only in relation to empty-shell companies.
En risk för missbruk föreligger endast i samband med skalbolagsköp.
As pointed out above, the ratio legis of §8c(1) KStG goes further than combating abuse.
Syftet med 8c § punkt 1 KStG går längre än att bara förhindra missbruk.
Its objective is also to increase the German corporate tax base and to offset the reduction in the corporate income tax rate from 25 % to 15 %.
Syftet är också att öka det tyska bolagsskatteunderlaget och att uppväga sänkningen av företagsskattesatsen från 25 till 15 procent.
This explains why §8c(1) KStG also includes a number of acquisitions of interests where there is no risk of abuse.
Detta förklarar varför 8c § punkt 1 KStG även omfattar en rad sådana aktieinnehavsförvärv där det inte föreligger någon missbruksrisk.
The Commission therefore rejects Germany’s argument that the exception introduced by §8c(1a) KStG corresponds to the ratio legis of §8c(1) KStG.
Kommissionen avvisar därför Tysklands påstående att det undantag som införts genom 8c § punkt 1a KStG skulle ligga i linje med syftet med 8c § punkt 1 KStG.
With regard to Germany’s third argument, that losses of ailing companies are usually not attributed any value by auditors when calculating deferred tax for consolidated financial statements, and therefore the possibility of carrying forward losses has no impact on the sale price of the ailing company, the Commission notes first that this is based on accounting criteria and is therefore irrelevant for tax considerations.
Som sitt tredje argument har Tyskland anfört att förluster i ett företag på obestånd i regel inte tillmäts något värde av revisorerna när uppskjuten skatt beräknas i samband med en konsoliderad koncernbalansräkning, vilket innebär att möjligheten att överföra förluster inte påverkar försäljningspriset för ett företag på obestånd. Kommissionen påpekar att det här är fråga om ett bokföringsmässigt kriterium, varför detta argument inte kan anföras i samband med skattemässiga överväganden.
Secondly, the Commission notes that this argument contradicts Germany’s statement that the inability to carry forward losses constitutes an obstacle to restructuring.
Kommissionen konstaterar dessutom att detta argument går stick i stäv mot Tysklands uppfattning att en avsaknad av möjligheten till förlustöverföring hämmar omstruktureringar.
This is true only if the acquiring company attributes a certain monetary value to the possibility of carrying forward losses.
Detta gäller ju endast om förvärvaren tillmäter möjligheten att göra en förlustöverföring ett visst pengavärde.
Therefore, the Commission also rejects Germany’s third argument.
Kommissionen avvisar därför även Tysklands tredje argument.
Moreover, Germany claims that other Member States also provide tax relief for the restructuring of companies, such as the French aid scheme for the takeover of firms in difficulty.
Tyskland hävdar dessutom att även andra medlemsstater medger skattelättnader vid företagssaneringar och lyfter här fram den franska lagstiftningen för förvärv av företag i svårigheter som ett exempel.
The Commission cannot accept Germany’s argument, which is based on a comparison.
Kommissionen delar inte Tysklands uppfattning när det gäller detta jämförelsebaserade resonemang.
Firstly, in order to justify a measure, the Member States may refer only to principles inherent to their tax system, as the system of reference by which to assess whether an undertaking obtains an advantage with the meaning of the State aid rules.
För det första kan medlemsstaterna för att rättfärdiga en åtgärd endast anföra principer inom det egna skattesystemet som referenssystem utifrån vilket det ska bedömas huruvida ett företag gynnas ur ett stödrättsligt perspektiv.
The fact that comparable tax measures might exist in the other Member States is of no consequence since any such measures could themselves be caught by the provisions in the Treaty.
Det faktum att andra medlemsstater eventuellt vidtar jämförbara skatteåtgärder är irrelevant eftersom dessa åtgärder kan vara förenliga med fördragsbestämmelserna.
Secondly, the conditions imposed on measures under the French scheme differ from §8c(1a) KStG.
För det andra gäller andra förutsättningar för åtgärderna i den franska lagstiftningen än vad som är fallet för 8c § punkt 1a KStG.
The French scheme provides for a tax exemption for newly created companies which take over a firm in difficulty.
Den franska lagstiftningen medger en skattebefrielse för nyetablerade företag som förvärvar ett företag i svårigheter.
After the scheme was declared incompatible within the common market by the Commission in 2004, [36] France changed it to comply with the State aid rules. The benefits provided are now partly de minimis.
Kommissionen fastslog 2004 att denna lagstiftning inte var förenlig med den gemensamma marknaden [36], vilket ledde till att Frankrike ändrade sin lagstiftning så att den stämmer överens med stödbestämmelserna.
The other part of the aid is compatible as regional aid or SME aid.
De fördelar som den franska lagstiftningen nu innebär är att betrakta som obetydliga.
The Commission therefore concludes from the above that the measure in question does not derive directly from the basic principles of the tax system and is not justified by the nature and general scheme of the tax system.
Av ovanstående resonemang drar kommissionen således slutsatsen att förevarande åtgärd inte är ett direkt resultat av huvudprinciperna för skattesystemet och att den inte kan rättfärdigas med hänsyn till arten eller strukturen hos skattesystemet.
The link between the old and new Sanierungsklausel
Kopplingen mellan den gamla och den nya saneringsklausulen
Germany argues that §8c(1a) KStG essentially corresponds to the old §8(4) KStG and that the Commission had never considered §8(4) KStG to be State aid.
Tyskland anför att 8c § punkt 1a KStG i allt väsentligt överensstämmer med den tidigare 8 § punkt 4 KStG samt att kommissionen aldrig uttryckt åsikten att 8 § punkt 4 KStG skulle ha utgjort ett statligt stöd.