natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In that respect, it noted that ABN AMRO Group had indicated that it wished to make small add-on acquisitions, which it deemed necessary to rebuild product competences lost during the separation processes from Fortis SA/NV and ABN AMRO Holding.
I det avseendet noterade kommissionen att ABN AMRO Group hade angett att man ville göra små tilläggsförvärv, vilket man ansåg vara nödvändigt för att bygga upp kompetens som hade gått förlorad under separationsprocesserna från Fortis SA/NV och ABN AMRO Holding.
In the Decision of 5 February 2010, the Commission argued that State aid should not be used to finance acquisitions or new investments unless essential for restoring the viability of an undertaking.
I beslutet av den 5 februari 2010 framförde kommissionen att statligt stöd inte bör användas för att finansiera förvärv eller nyinvesteringar annat än om det är nödvändigt för att återställa ett företags lönsamhet.
The Commission asked the Dutch State to shed more light on the acquisition policy of ABN AMRO Group and to provide it with, inter alia, a detailed list of activities that ABN AMRO Group needed to rebuild for viability reasons.
Kommissionen bad den nederländska staten att ge en närmare förklaring till ABN AMRO Groups förvärvspolicy och att bland annat tillhandahålla en detaljerad förteckning över verksamheter som ABN AMRO Group behövde återuppbygga av lönsamhetsskäl.
The Commission also doubted whether all hybrid capital providers of FBN and ABN AMRO N had paid their share of the restructuring.
Kommissionen tvivlade också på att alla tillhandahållare av hybridkapital hade betalat sin andel av omstruktureringen.
The Commission was concerned that, for instance, the preferred shareholders of FBN [70] had not sufficiently contributed to ensure that the intervention of the Dutch State was not limited to the minimum necessary.
Kommissionen oroade sig bland annat för att innehavarna av preferensaktier i FBN [70] inte hade bidragit tillräckligt för att säkerställa att den nederländska statens intervention var begränsad till ett nödvändigt minimum.
Also in terms of duration, the State aid should be limited to the minimum necessary.
Även när det gäller varaktigheten bör det statliga stödet begränsas till ett nödvändigt minimum.
In that regard, the Commission observed that a number of measures were needed to address temporary problems, but the Commission doubted whether the Dutch State had taken sufficient steps ensuring that the measures would be unwound once they were no longer necessary.
I det avseendet observerade kommissionen att ett antal åtgärder hade varit nödvändiga för att lösa tillfälliga problem, men kommissionen tvivlade på att den nederländska staten hade gjort tillräckligt för att se till att åtgärderna avvecklades när de inte längre var nödvändiga.
With regard to Measure A, the Commission observed that the CRI would become unattractive once ABN AMRO N was allowed to implement Basel II requirements.
När det gäller åtgärd A observerade kommissionen att instrumentet för sänkning av kapitalkravet inte längre skulle vara attraktivt när ABN AMRO N fick genomföra Basel II-kraven.
Although the CRI contained call features allowing for an early termination of the contract, the Commission observed that there was no clear timetable for the Dutch State’s exit.
Även om instrumentet för sänkning av kapitalkravet innehöll villkor som medgav uppsägning i förtid av avtalet observerade kommissionen att det inte fanns något exakt tidsschema för den nederländska statens utträde.
Also with regard to the prudential margin of EUR 500 million, the Commission noted that the intention was that ABN AMRO Group replaced that amount by self-financed capital.
Även när det gällde försiktighetsmarginalen på 500 miljoner euro noterade kommissionen att avsikten var att ABN AMRO Group skulle ersätta det beloppet med egenfinansierat kapital.
Again the Commission observed that there was no indication whatsoever on timing.
Kommissionen observerade återigen att det inte fanns några som helst uppgifter om tidpunkter.
With respect to the integration costs of EUR 1,2 billion (namely Measure B5), the Commission observed that the Dutch State claimed that these would lead to important synergies of EUR 1,1 billion (pre-tax) per year, which could in principle be used to repay the State aid.
När det gäller integrationskostnaderna på 1,2 miljarder euro (dvs. åtgärd B5) observerade kommissionen att den nederländska staten hävdade att dessa skulle leda till betydande synergier på 1,1 miljarder euro (före skatt) per år, vilket i princip skulle kunna användas för återbetalning av det statliga stödet.
Yet, the Commission observed that the Dutch State had not put in place a mechanism ensuring such a repayment.
Kommissionen observerade att den nederländska staten trots detta inte hade infört någon mekanism för att se till att en sådan återbetalning verkställdes.
On the capital needs related to the sale of New HBU, the Commission concluded that the capital requirements related to the credit umbrella would decline rapidly as loans would gradually mature.
När det gällde kapitalbehoven i samband med försäljningen av New HBU drog kommissionen slutsatsen att kapitalkraven i samband med kreditparaplyet skulle minska snabbt i takt med att lånen gradvis skulle förfalla.
Again, the Commission underlined that the State aid should be repaid once it was no longer necessary.
Kommissionen betonade återigen att statligt stöd ska återbetalas när det inte längre behövs.
Limitation of distortions of competition
Begränsningar av snedvridningar av konkurrensen
At the same time however, the Commission expressed doubts that the December 2009 Restructuring Plan contained sufficient behavioural measures to ensure that FBN and ABN AMRO N would not use the State aid to grow at the expense of their competitors, for example by implementing an unsustainable pricing policy or acquiring other financial institutions, which could weaken the incentives of non-beneficiaries to compete, invest and innovate and could discourage entry in the Dutch banking market.
Samtidigt uttryckte kommissionen dock tvivel på att omstruktureringsplanen från december 2009 innehöll tillräckliga förhållningsregler för att säkerställa att FBN och ABN AMRO N inte skulle använda det statliga stödet för att växa på bekostnad av sina konkurrenter, t.ex. genom att genomföra en ohållbar prispolitik eller förvärva andra finansinstitut, vilket skulle försvaga incitamenten för icke-stödmottagare att konkurrera, investera och utveckla innovationer och skulle kunna avskräcka andra aktörer från att komma in på den nederländska bankmarknaden.
In terms of exit, the Commission argued that it would be helpful if the Dutch State developed and clearly communicated an exit strategy.
När det gäller utträde framförde kommissionen att det skulle vara till hjälp om den nederländska staten utvecklade och tydligt förmedlade en utträdesstrategi.
Indeed, the repeated and massive interventions of the Dutch State could be perceived by depositors as a sign of its permanent support.
Den nederländska statens upprepade och massiva interventioner skulle faktiskt av insättarna kunna tolkas som ett tecken på att staten ger ett permanent stöd.
First set of comments from Van Lanschot (letter of 6 May 2009)
Första uppsättningen synpunkter från Van Lanschot (skrivelse av den 6 maj 2009)
The complainant argued that thanks to the State aid and State ownership, FBN and ABN AMRO N (including their subsidiaries such as MoneYou and Mees Pierson) offered unsustainably high interest rates on individual savings and deposit accounts, thereby destabilising the Dutch banking market.
Klaganden hävdade att FBN och ABN AMRO N (inklusive deras dotterbolag, t.ex. Mone You och Mees Pierson) tack vare statligt stöd och statligt ägande kunde erbjuda ohållbart höga räntor på enskilda spar- och kapitalkonton och därigenom destabiliserade den nederländska bankmarknaden.
The complainant believed that interest rates offered by FBN and ABN AMRO N were loss-making.
Klaganden var av uppfattningen att de räntesatser som erbjöds av FBN och ABN AMRO N var förlustskapande.
In that regard, it referred to the fact that EURIBOR rates declined from 5 % in September 2008 to less than 2 % in January/February 2009, while interest rates offered by FBN and ABN AMRO N on savings accounts actually rose.
I det avseendet hänvisade klaganden till att Euribor sjönk från 5 % i september 2008 till under 2 % i januari/februari 2009, medan de räntor som FBN och ABN AMRO N erbjöd på sparkonton faktiskt steg.
The complainant also points at the specificities in the Dutch private banking market when compared to the retail banking market, which tend to increase the distortive effect of the measures taken.
Klaganden pekar också på avvikelserna på den nederländska private banking-marknaden jämfört med retail banking-marknaden, vilket tenderar att öka den snedvridande effekten av vidtagna åtgärder.
Saving amounts in private banking are on average larger than in retail banking.
Sparandet är normalt högre inom private banking än inom retail banking.
For low savings amounts, customers care less about their bank’s risk profile as they are protected by the Dutch Deposit Guarantee Scheme (up to an amount of EUR 100000).
För lägre sparbelopp bryr sig kunderna mindre om bankens riskprofil eftersom de skyddas av den nederländska insättningsgarantin (upp till 100000 euro).
Risk awareness increases however once that threshold is passed, which is rather common in private banking.
Riskmedvetenheten ökar dock när den gränsen passeras, vilket inte är ovanligt inom private banking.
The complainant also argued that FBN and ABN AMRO N benefit from an implicit State guarantee.
Klaganden hävdade också att FBN och ABN AMRO N drog fördel av en underförstådd statlig garanti.
It argued that customers of FBN and ABN AMRO N are convinced that the Dutch State will not allow State-owned banks to go bankrupt.
Klaganden menade att kunder i FBN och ABN AMRO N är övertygade om att den nederländska staten inte tillåter att en statsägd bank går i konkurs.
The complainant – which weathered the crisis without State aid – underlined that it was severely affected by FBN and ABN AMRO N distortive behaviour as it relied traditionally to an important extent on the Dutch savings market to fund its assets [71].
Klaganden – som klarade krisen utan statligt stöd – betonade att man drabbades hårt av FBN:s och ABN AMRO N:s snedvridande beteende eftersom klaganden av tradition är starkt beroende av den nederländska sparmarknaden för att finansiera sina tillgångar [71].
In absolute figures, the complainant had savings & deposits of EUR 15 billion, which implied that a 1 % increase in interest rates could cost the company approximately EUR 150 million per year [72].
I absoluta tal hade klaganden 15 miljarder euro på spar- och kapitalkonton, vilket innebar att en höjning med 1 % av räntan skulle kosta företaget ca 150 miljoner euro per år [72].
In addition to that cost increase, there was also a volume effect as Van Lanschot lost customers.
Utöver kostnadsökningen förelåg en volymeffekt, eftersom Van Lanschot förlorade kunder.
Follow-up comments of Van Lanschot (letters of 21 and 28 August 2009)
Uppföljande synpunkter från Van Lanschot (skrivelser av den 21 och 28 augusti 2009)
According to the complainant, the unusual behaviour of FBN and ABN AMRO N persisted over the summer months of 2009.
Enligt klaganden bestod FBN:s och ABN AMRO N:s ovanliga beteende under sommarmånaderna 2009.
As an additional argument, the complainant referred to unusually large volume and market share changes in the traditionally stable Dutch savings market.
Som ytterligare argument hänvisade klaganden till de ovanligt stora förändringarna av volym och marknadsandelar på den av tradition stabila nederländska sparmarknaden.
In that regard, the complainant pointed to FBN and ABN AMRO N press releases which reported deposit inflows of respectively EUR 9 billion and EUR 21 billion in the first half of 2009 [73].
I det avseendet hänvisade klaganden till pressmeddelanden från FBN och ABN AMRO N där man rapporterade insättningsflöden på 9 miljarder euro respektive 21 miljarder euro för första halvåret 2009 [73].
The complainant deemed those figures to be sizeable given the fact that the total Dutch savings market is worth approximately EUR 287 billion.
Klaganden ansåg att dessa siffror var höga med tanke på att den totala nederländska sparmarknaden är värd ca 287 miljarder euro.
As another illustration of unusual pricing, the complainant referred to the fact that savings interest rates in neighbouring countries such as Belgium, France and Germany had followed the decline in EURIBOR rates, while Dutch savings interest rates had remained stubbornly high.
Som ett annat exempel på ovanlig prissättning hänvisade klaganden till att sparräntan i grannländer som Belgien, Frankrike och Tyskland hade följt Euribor-sänkningen medan de nederländska sparräntorna envist hade fortsatt ligga högt.
Comments from ABN AMRO Bank (letter of 6 July 2009)
Synpunkter från ABN AMRO Bank (skrivelse av den 6 juli 2009)
Commenting on the Decision of 8 April 2009 launching the formal investigation procedure, ABN AMRO Bank (i.e. the parent company of ABN AMRO N) provided more information on its funding position and funding strategy.
I en kommentar till beslutet av den 8 april 2009 som inledde det formella granskningsförfarandet tillhandahöll ABN AMRO Bank (dvs. moderbolaget till ABN AMRO N) mer information om sin finansieringsposition och sin finansieringsstrategi.
ABN AMRO Bank denied it had benefitted – directly or indirectly – from any funding aid given to FBN (Measures Y1 and Y2).
ABN AMRO Bank förnekade att man hade dragit direkt eller indirekt fördel av finansieringsstöd till FBN (åtgärderna Y1 och Y2).
ABN AMRO Bank pointed out that it had not needed help to fund itself throughout the crisis thanks to its diversified funding strategy.
ABN AMRO Bank påpekade att man inte hade behövt hjälp för att finansiera sig själv under krisen tack vare sin mångsidiga finansieringsstrategi.
It also underlined that its liquidity statistics remained well within regulatory limits and within its own internal limits as well.
ABN AMRO Bank betonade också att dess likviditetsstatistik låg väl inom tillsynsgränserna och även inom bankens egna interna gränser.
COMMENTS FROM THE DUTCH STATE
SYNPUNKTER FRÅN DEN NEDERLÄNDSKA STATEN
Comments from the Dutch State on the Decision of 8 April 2009
Synpunkter från den nederländska staten på beslutet av den 8 april 2009
The Dutch State acknowledged that FBN had been able to pursue its activities because of its acquisition by the State [74], but it argued that the acquisition was in line with the so-called ‘market economy investor principle’ (MEIP).
Den nederländska staten erkände att FBN hade kunnat fullfölja sin verksamhet genom att bli uppköpt av staten [74] men hävdade att förvärvet var i linje med den så kallade ”marknadsekonomiska investerarprincipen”.
As a result, according to the Dutch State there was no selective advantage and consequently no State aid.
Enligt den nederländska staten förelåg därmed ingen selektiv fördel och följaktligen inte heller något statligt stöd.
The Dutch State claimed that – even though the integrated transactions of 3 October 2008 were primarily meant to prevent the destabilisation of FBN and ABN AMRO N and the Dutch banking system in general – by purchasing participations in FBN and ABN AMRO N it aimed to make a positive long-term return.
Den nederländska staten hävdade att den genom att köpa andelar i FBN och ABN AMRO N syftade till en positiv långsiktig avkastning – även om de integrerade transaktionerna den 3 oktober 2008 primärt var avsedda att förhindra destabilisering av FBN och ABN AMRO N och det nederländska banksystemet som helhet.
The Dutch State underlined that the price for FBN (including ABN AMRO N) was within the valuation range of its external valuation expert.
Den nederländska staten betonade att priset för FBN (inklusive ABN AMRO N) låg inom värderingsintervallet för deras egen värderingsexpert.
The Dutch State claimed that it had paid a fair market price for FBN but it pointed out that even if it overpaid, that payment would have been State aid to Fortis SA/NV (which was the selling company) and not State aid to FBN.
Den nederländska staten hävdade att man hade betalat ett skäligt marknadspris för FBN och påpekade att betalningen – även om den nederländska staten skulle ha betalat ett överpris – skulle ha betraktats som ett statligt stöd till Fortis SA/NV (som inte var det säljande företaget) och inte till FBN.
With respect to Measure Y1, the Dutch State claimed that it provided short-term funding to FBN at market conditions.
När det gäller åtgärd Y1 hävdade den nederländska staten att den tillhandahöll kortfristig finansiering till marknadsvillkor.
It argued that before the crisis FBN received funding from its parent company at EONIA or EURIBOR rates without any extra spread.
Man hävdade att FBN före krisen fick finansiering från sitt moderbolag till Eonia och Euribor utan extra spridning.
The Dutch State argued that the pricing it applied (as described in recital 96) was in line with market practice.
Den nederländska staten hävdade att den prissättning man tillämpade (som beskrivs i skäl 96) var i linje med marknadspraxis.
More specifically, it also argued that its pricing system used for the period after 5 November 2008 (with a 50 basis points spread for loans of more than 3 months) was aligned with the Dutch Guarantee Scheme [75].
Närmare bestämt hävdade man också att det prissättningssystem som användes för perioden efter den 5 november 2008 (med 50 baspunkters spridning för lån på längre än tre månader) var anpassat till den nederländska insättningsgarantin [75].
With respect to the period during which FBN’s liquidity facility was made available, the Dutch State explained that it started negotiations on ending the liquidity facility in January 2009 with the aim of ending the liquidity facility as fast as possible.
När det gäller den period under vilken FBN:s likviditetsfacilitet gjordes tillgänglig förklarade den nederländska staten att man inledde förhandlingar om att avsluta faciliteten i januari 2009 med målet att avsluta den så snart som möjligt.
With that objective in mind, the Dutch State introduced in March 2009 a new two-step pricing system, which made funding more expensive if it exceeded a pre-defined threshold.
Med det målet för ögonen införde den nederländska staten i mars 2009 ett nytt tvåstegssystem för prissättning som gjorde finansiering dyrare om den överskred en viss fördefinierad gräns.
The liquidity facility was already ended on 1 July 2009.
Den avslutades redan den 1 juli 2009.
The Dutch State argued that the maximum maturity of the liquidity provided under the liquidity facility was proportional.
Den nederländska staten hävdade att den maximala löptiden enligt likviditetsfaciliteten var proportionerlig.
In that regard, the Dutch State explained that in the first period (i.e. from 6 to 23 October 2008), it had granted liquidity with a maturity of not more than a few weeks.
I det avseendet förklarade den nederländska staten att den under den första perioden (dvs. från den 6 till 23 oktober 2008) hade beviljat likviditet med en löptid på högst några veckor.
When the liquidity facility was subsequently adjusted, the maximum maturity was prolonged to 9 months to avoid redemption peaks.
När likviditetsfaciliteten sedan justerades förlängdes den maximala löptiden till nio månader för att undvika inlösningstoppar.
The Dutch State explained that the total volume of the liquidity facility (namely EUR 5 billion overnight and EUR 40 billion longer-term funding) was based on FBN’s real financing needs and was therefore the minimum necessary.
Den nederländska staten förklarade att likviditetsfacilitetens sammanlagda volym (dvs. 5 miljarder euro för dagslån och 40 miljarder euro för mer långfristig finansiering) byggde på FBN:s verkliga finansieringsbehov och därför var ett nödvändigt minimum.
The short-term liquidity facility of EUR 45 billion took into account the normal volatility of FBN’s cash position and it also allowed FBN to immediately repay approximately EUR 34 billion to Fortis SA/NV.
Den kortfristiga likviditetsfaciliteten på 45 miljarder euro tog hänsyn till den normala rörligheten av FBN:s kassasituation och tillät också FBN att omedelbart betala tillbaka 34 miljarder euro till Fortis SA/NV.
With respect to the long-term loans (namely Measure Y2), the Dutch State acknowledged that Fortis Bank SA/NV could have requested the repayment of the fixed-interest rate loans (but not of the variable-rate loans) [76].
När det gäller långfristiga lån (dvs. åtgärd Y2) erkände den nederländska staten att Fortis Bank SA/NV kunde ha begärt återbetalning av lånen till fast ränta (men inte av dem med rörlig ränta) [76].
The Dutch State argued however that it had only replaced Fortis Bank SA/NV leaving all the conditions of the existing contracts unchanged.
Den nederländska staten hävdar dock att man bara hade ersatt Fortis Bank SA/NV och lämnat alla villkor i det befintliga avtalet oförändrade.
According to the Dutch State, the contract between Fortis Bank SA/NV and FBN was a normal market contract between private market actors.
Enligt den nederländska staten var kontraktet mellan Fortis Bank SA/NV och FBN ett normalt marknadskontrakt mellan två privata marknadsaktörer.
The Dutch State argued that – because it had replaced a market economy investor – its behaviour was automatically in line with the MEIP.
Den nederländska staten hävdade att eftersom den ersatte en marknadsekonomisk investerare betedde den sig automatiskt i linje med den marknadsekonomiska investerarprincipen.
As such, the Dutch State considered it did not have to justify why rates could have been higher or why it should have replaced those long-term loans by shorter-term loans [77].
Den nederländska staten ansåg i princip inte att den behövde motivera varför räntorna kunde ha varit högre eller varför den skulle ha ersatt de långfristiga lånen med mer kortfristiga [77].
The Dutch State also argued that it was quite common for companies, when pursuing acquisitions, to simultaneously provide liquidity to newly-acquired subsidiaries.
Den nederländska staten hävdade också att det var vanligt att företag i samband med förvärv samtidigt tillhandahöll likviditet för nyförvärvade dotterbolag.
As to whether direct or indirect State aid had been provided to ABN AMRO N, the Dutch State denied that ABN AMRO N received funding from the Dutch State or FBN.
När det gällde om ABN MRO N hade fått statligt stöd eller inte, förnekade den nederländska staten att ABN AMRO N hade fått finansiering från den nederländska staten eller FBN.
The Dutch State explained that ABN AMRO N, with its large retail and private banking franchise, had sufficient funding of its own.
Den nederländska staten förklarade att ABN AMRO N med sin stora verksamhet inom retail och private banking hade tillräcklig egen finansiering.
With respect to Measure Z, the Dutch State claimed that the transaction price of EUR 6,5 billion was a fair market price.
När det gäller åtgärd Z hävdade den nederländska staten att transaktionspriset 6,5 miljarder euro var ett skäligt marknadspris.
It underlined that the price was between the ‘current market conditions’ valuation of EUR [4 - 6,5] billion and the ‘through the cycle’ valuation of EUR [6,5 - 9] billion as calculated by its external valuation expert at the beginning of October 2008 (prior to the 3 October 2008 transaction).
Den nederländska staten betonade att priset låg mellan värderingen [4 – 6,5] miljarder euro enligt ”gällande marknadsvillkor” och den ”konjukturcykeljusterade” värderingen [6,5 – 9] miljarder som beräknades av den externa värderingsexperten i oktober 2008 (före transaktionen den 3 oktober 2008).
ABN AMRO N, by contrast, with its stable retail and commercial bank profile, was fundamentally different to other banks.
ABN AMRO N med sin stabila profil som affärsbank och företagsbank skilde sig däremot på ett grundläggande sätt från andra banker.