natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Since the Belgian authorities have also admitted that AGVO had no separate accounts and that it was not possible to isolate the costs and revenues relating to AGVO’s non-commercial tasks, cross subsidies cannot be avoided and the tax duties must be seen as an advantage.
Eftersom de belgiska myndigheterna också har medgett att AGVO inte haft någon separat redovisning och att det inte är möjligt att isolera kostnaderna och intäkterna avseende AGVO:s icke-kommersiella uppgifter, kan korssubventionering inte undvikas och avgifterna måste anses utgöra en fördel.
In view of the foregoing recitals, the actions mentioned in 10.1.2.1.1 to 10.1.2.1.4 inclusive provided AGVO with an advantage within the meaning of Article 107(1) of the TFEU.
Mot bakgrund av ovan angivna skäl har de åtgärder som anges ovan i punkterna 10.1.2.1.1–10.1.2.1.4 inneburit en fördel för AGVO i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget.
Advantage for EVO
Fördel för EVO
The Commission considers that aid has been granted to EVO directly by the City by way of granting it free guarantees for loans from private banks, and, through AGVO, by allowing it free use of 13600 m2 of buildings, by granting free guarantees for loans from private banks and by providing it with an initial capital and capital increases.
Kommissionen anser att EVO har erhållit stöd direkt av staden, genom beviljande av kostnadsfria garantier för lån från privata banker, samt via AGVO, genom kostnadsfri användning av byggnader på 13600 m2, kostnadsfria garantier för lån från privata banker samt startkapital och kapitaltillskott.
Free guarantee for loans
Kostnadsfria lånegarantier
As regards the guarantees from the City and AGVO, the Commission observes that no market price has been paid for the guarantees, since the guarantees are completely free of charge.
När det gäller garantierna från staden och AGVO konstaterar kommissionen att marknadspris inte har betalats för garantierna, som var fullständigt kostnadsfria.
Moreover they cover more than 80 % of the outstanding loan.
De täcker dessutom mer än 80 % av de utestående lånen.
The Belgian authorities submit that it would be normal for a shareholder holding a controlling interest in a company to provide a guarantee free of charge in favour of the company he controls.
De belgiska myndigheterna hävdar att det är normalt för en aktieägare som har en aktieandel som ger honom kontroll över verksamheten i ett bolag att tillhandahålla en kostnadsfri garanti till förmån för bolaget.
This statement is, however, not substantiated by any evidence.
De har emellertid inte lagt fram några bevis eller exempel som styrker detta påstående.
It is moreover particularly difficult to reconcile with the behaviour of a private investor.
Detta beteende är dessutom svårligen förenligt med en privat investerares beteende.
In a normal situation, such a guarantee would be remunerated by an appropriate premium, which reflects the risks connected with the guarantee [41], even if the guarantor is a parent company [42].
I en normal situation betalas för en sådan garanti en lämplig premie som speglar de risker som är förbundna med garantin [41], även om borgensmannen är ett moderbolag [42].
Moreover, the Court has already found that commercial operations even within a group of public undertakings have to be remunerated according to normal market conditions [43].
Domstolen har dessutom redan slagit fast att även för kommersiell verksamhet inom en grupp offentliga företag ska ersättning betalas enligt normala marknadsvillkor [43].
It should further be noted that, as set out in greater detail in recital 306, EVO must be considered a company in financial difficulties within the meaning of the 1999 R & R Guidelines and the 2004 Guidelines on State aid for rescuing and restructuring firms in difficulty [44] (‘2004 R & R Guidelines’).
Det bör vidare påpekas att EVO, som det förklaras närmare nedan i skäl 306, måste betraktas som ett företag i ekonomiska svårigheter i den mening som avses i 1999 års riktlinjer för undsättning och omstrukturering och 2004 års riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter [44] (nedan kallade 2004 års riktlinjer för undsättning och omstrukturering).
According to established practice, guarantees granted to companies in difficulties are deemed as likely to constitute State aid [45].
Enligt fast praxis betraktas det som sannolikt att garantier som beviljas företag i svårigheter utgör statligt stöd [45].
The Belgian authorities add that without the free guarantee from the City, EVO would not have been able to obtain the loans.
De belgiska myndigheterna har tillagt att EVO inte skulle ha erhållit lånen utan den kostnadsfria garantin från staden.
In the Commission’s view, this acknowledgement and the constant bad financial situation of EVO reveal that the loans granted by private banks under a free guarantee provided by the City (or AGVO) would not have been obtained either without that guarantee.
Enligt kommissionen visar detta medgivande och EVO:s oföränderligt dåliga ekonomiska situation att de lån som beviljades av privata banker mot en kostnadsfri garanti från staden (eller AGVO) inte heller skulle ha beviljats utan garantin.
Accordingly, the guaranteed loans also grant an advantage to EVO [46].
Därför innebär även de garanterade lånen en fördel för EVO [46].
Finally the Belgian authorities submit that the guarantees should be viewed as being part of the restructuring of the fish auction.
De belgiska myndigheterna anser slutligen att garantierna bör betraktas som en del i omstruktureringen av fiskauktionen.
The Commission notes, however, that neither the free guarantee, nor the investments for which the loans were apparently obtained were mentioned in the business plan.
Kommissionen konstaterar emellertid att varken den kostnadsfria garantin eller de investeringar för vilka lånen beviljats nämns i affärsplanen.
The Commission also observes that one of the loans granted by Fortis and guaranteed by the City was actually used to grant loans to vessel owners and it is difficult to see how this can be viewed as part of a restructuring or even the privatisation plan of the fish auction.
Kommissionen konstaterar även att ett av de lån som beviljades av Fortis och garanterades av staden egentligen användes för att ge lån till fartygsägare och det är inte lätt att se hur detta kan ingå som en del i en omstrukturering eller ens i planerna på en framtida privatisering av fiskauktionen.
Accordingly, the Commission takes the view that the free guarantees granted by the City and AGVO favoured EVO within the meaning of Article 107(1) of the TFEU.
Enligt kommissionen utgör de kostnadsfria garantier som staden och AGVO beviljade EVO således en fördel i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget.
The Belgian authorities have argued that the decision of AGVO to grant EVO the right to use the buildings without charge can be considered to correspond with normal market standards such as a normal private investor in similar conditions would have undertaken.
De belgiska myndigheterna hävdar att AGVO:s beslut att ge EVO rätt att nyttja byggnaderna utan kostnad kan anses överensstämma med normala marknadsåtgärder, som en normal privat investerare skulle vidta under liknande förhållanden.
The Commission cannot accept such a statement.
Kommissionen kan inte godta detta påstående.
This statement is already contradicted by the fact that the Belgian authorities have indicated that the future strategic partner will have to conclude a rental agreement for the use of the buildings of the fish auction and will have to pay a rent.
Det motsägs redan av den omständigheten att de belgiska myndigheterna har angett att en framtida strategisk partner kommer att behöva ingå ett hyresavtal för nyttjandet av fiskauktionens byggnader och betala hyra.
Moreover, it cannot be claimed that AGVO, being the full owner of EVO [47], expected EVO’s profits to be substantial so that the capital gains it would thus realise justified not charging any rent.
Det kan inte heller hävdas att AGVO, som ensam ägare av EVO [47], förväntade sig att EVO skulle göra en betydande vinst och att de kommande kapitalvinsterna gjorde det berättigat att inte ta ut hyra.
After all, the auction had been running high average annual losses.
Auktionen hade när allt kommer omkring årligen gjort stora genomsnittliga förluster.
The Belgian authorities submitted that the absence of rent was compensated by the fact the EVO had to bear renovation and repair costs for the fish auction which would normally have to be borne by the owner.
De belgiska myndigheterna hävdar att den omständigheten att ingen hyra tagits ut kompenseras av att EVO bar renoverings- och reparationskostnaderna för fiskauktionen, vilka normalt bärs av ägaren.
According to the Belgian authorities, EVO paid EUR 182377,31 since 2002 for renovation and infrastructure works on the fish auction.
Enligt de belgiska myndigheterna har EVO sedan 2002 betalat 182377,31 euro för renoverings- och infrastrukturarbeten på fiskauktionen.
The Commission first notes that the Belgian authorities have not submitted any documents confirming that EVO was under the obligation to bear all renovation costs for the fish auction buildings; nor have they submitted any documents confirming that EVO actually paid EUR 182377,31 for renovation works.
Kommissionen konstaterar för det första att de belgiska myndigheterna inte har lämnat in några handlingar som bekräftar att EVO hade skyldighet att bära samtliga renoveringskostnader för fiskauktionens byggnader, inte heller har de lämnat in några handlingar som bekräftar att EVO faktiskt har betalat 182377,31 euro för renoveringsarbeten.
The Commission further notes that the Belgian authorities have not demonstrated that it would be so unusual for a tenant to bear renovation costs or that when this is the case he would have no rent to pay.
Kommissionen konstaterar vidare att de belgiska myndigheterna inte har visat att det skulle vara så ovanligt att en hyresgäst betalar renoveringskostnader, eller att han när så är fallet inte behöver betala hyra.
Nor have they indicated what kinds of works were undertaken, so that it is not possible for the Commission to determine whether the works concerned were unusual for a tenant.
Inte heller har de angett vilka slag av arbeten som har genomförts, och det är därför omöjligt för kommissionen att avgöra huruvida arbetena i fråga var ovanliga för en hyresgäst.
Furthermore, the Belgian authorities have not provided any evidence showing that the EUR 182377,31 allegedly paid by EVO for renovation works would correspond to the rent to be paid for more than five years of use of 13600 m2 buildings under normal market conditions.
De belgiska myndigheterna har vidare inte tillhandahållit några bevis på att de 182377,31 euro som EVO påstås har betalat för renoveringsarbeten motsvarar den hyra som enligt normala marknadsvillkor skulle ha betalats under de mer än fem år som byggnaderna på 13600 m2 nyttjades.
Moreover, even if the renovation costs could be considered particularly significant and a kind of remuneration for the use of the buildings, which has not been demonstrated by the Belgian authorities, the business plan of 21 November 2001 clearly mentioned that since the fish auction had recently been modernised, no significant investments were to be expected in the next 10 years.
Även om renoveringskostnaderna kunde anses som särskilt stora och betraktas som en slags ersättning för nyttjandet av byggnaderna, vilket inte har bevisats av de belgiska myndigheterna, anges emellertid klart och tydligt i affärsplanen av den 21 november 2001 att inga betydande investeringar förväntades under de närmaste tio åren, eftersom fiskauktionen nyligen hade moderniserats.
Accordingly, when AGVO decided in 2002 to put the buildings at the disposal of EVO free of charge, without any reasonable expectation that the costs resulting from alleged obligation on EVO to finance their maintenance would be at least equal to the rent which an operator would be prepared to pay for them, AGVO was granting EVO an advantage.
AGVO beviljade följaktligen EVO en fördel när man år 2002 beslutade att kostnadsfritt ställa byggnaderna till EVO:s förfogande utan krav på att de kostnader som uppkom genom EVO:s påstådda skyldighet att finansiera underhållet av byggnaderna åtminstone skulle motsvara den hyra som en privat aktör skulle vara beredd att betala för dem.
As the question whether AGVO acted as a normal private investor must be examined in the light of the elements available at the time the decision was taken [48], it must be concluded that EVO received State aid within the meaning of Article 107(1) of the TFEU by being granted the use of 13600 m2 of buildings free of charge in 2002.
Eftersom frågan om huruvida AGVO handlade som en normal privat investerare ska granskas mot bakgrund av förhållandena vid den tidpunkt när beslutet fattades [48], måste slutsatsen dras att EVO, när det år 2002 beviljades att kostnadsfritt nyttja byggnaderna på 13600 m2, erhöll statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget.
Initial capital and subsequent capital increases
Startkapital och efterföljande kapitalökningar
So far as the initial capital of about EUR 370000 to EVO is concerned, the Commission would refer to its analysis in point 10.1.2.1.1 of this Decision.
När det gäller startkapitalet till EVO på omkring 370000 euro hänvisar kommissionen till sin bedömning ovan i punkt 10.1.2.1.1.
Indeed, the Belgian authorities have confirmed that the initial capital in EVO was financed through the initial capital in AGVO.
De belgiska myndigheterna har faktiskt bekräftat att startkapitalet till EVO finansierades genom startkapitalet till AGVO.
As the Commission has already observed, a private investor would not have chosen to restructure the fish auction and invest BEF 250 million in it; he would certainly not established a 100 % subsidiary with part of the fresh capital.
Som kommissionen redan har påpekat, skulle en privat investerare inte ha valt att omstrukturera fiskauktionen och investera 250 miljoner belgiska franc i den, han skulle a fortiori ha valt att inte göra det och skulle inte heller ha grundat ett helägt dotterbolag med en del av sitt nya kapital.
So far as the capital increases by way of a remission of debt by AGVO are concerned, the Commission would also refer to its analysis in point 10.1.2.1.1 of this Decision.
Även när det gäller kapitalökningarna genom AGVO:s efterskänkning av skulder hänvisar kommissionen till punkt 10.1.2.1.1 ovan.
Indeed the Belgian authorities have confirmed that the capital increases had also (partly [49]) been financed through the initial capital in AGVO.
De belgiska myndigheterna har faktiskt bekräftat att också kapitalökningarna (delvis [49]) finansierades genom startkapitalet till AGVO.
There are, moreover, other reasons why it must be considered that AGVO did not act as a private investor would have done in the same situation.
Det finns även andra skäl till att AGVO inte kan anses ha agerat så som en privat investerare skulle ha gjort i samma situation.
Public investments are regarded as State aid where it is apparent that the financial position of the company concerned, and particularly the structure and volume of its debts, is such that a normal return (in dividend or capital gains) cannot be expected within a reasonable time from the capital investment.
Offentliga investeringar betraktas som statligt stöd när det är tydligt att det berörda företagets finansiella ställning, och särskilt skuldernas struktur och storlek, är sådan att en normal avkastning (utdelningar eller kapitalvinster) inte kan förväntas inom en rimlig tid från kapitalinvesteringen.
The Commission observes that the first increase in capital by remission of debt occurred on 31 December 2004 after almost 1,5 years existence of EVO.
Kommissionen konstaterar att den första ökningen av kapitalet genom efterskänkning av skulder skedde den 31 december 2004, när EVO existerat i nästan ett och ett halvt år.
The increase in capital was evidently conceived as a measure in order to offset the heavy losses of EVO.
Det är tydligt att kapitalökningen var avsedd att kompensera för EVO:s stora förluster.
A private investor would never have decided to grant the increases in capital, especially not the last two increases.
En privat investerare skulle inte ha beslutat att bevilja kapitalökningarna, särskilt inte de två sist nämnda.
EVO was not in a good financial and economic position and the situation was clearly not developing according to the business plan, according to which the losses were supposed to decrease steadily, instead of growing fast.
EVO:s finansiella och ekonomiska ställning var inte god, och det var tydligt att situationen inte utvecklades på det sätt som hade förutsetts i affärsplanen, enligt vilken förlusterna skulle minska stadigt i stället för att växa snabbt.
Indeed, already at the end of 2003 more than half of EVO’s registered capital had disappeared, a situation which did not change in the following years despite of the successive increases in capital.
Redan i slutet av 2003 hade mer än hälften av EVO:s registrerade kapital försvunnit, och denna situation förändrades inte under de följande åren trots kapitalökningarna.
Without any prospect of future return on capital, a private investor would not have chosen to increase the capital of the company in order to offset losses [50].
Utan utsikter till framtida avkastning på kapitalet skulle en privat investerare inte ha valt att öka kapitalet i företaget för att kompensera för förlusterna [50].
Instead he would seriously have considered the other options available (winding up, selling, etc.) and would at least have required some guarantees or restructuring measures.
I stället skulle han allvarligt ha övervägt andra möjliga alternativ (lägga ner, sälja etc.) och skulle åtminstone ha ställt krav på vissa garantier eller omstruktureringsåtgärder.
Also the particular form the capital increase took (remission of debt) confirms that those capital increases cannot be viewed as part of the restructuring planned in 2001.
Även den form som valdes för kapitalökningen (efterskänkning av skuld) bekräftar att kapitalökningarna inte kan betraktas som en del i den omstrukturering som planerades 2001.
In addition, it should be noted that EVO must be considered a company in financial difficulties [51].
Det bör dessutom påpekas att EVO måste betraktas som ett företag i ekonomiska svårigheter [51].
According to established practice, an increase in capital granted to companies in difficulties is deemed to constitute State aid [52].
Enligt fast praxis anses en kapitalökning som beviljas företag i svårigheter utgöra statligt stöd [52].
Consequently, the successive increases in capital which EVO benefited from favoured EVO within the meaning of Article 107(1) of the TFEU.
Genom kapitalökningarna erhöll EVO följaktligen en fördel i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget.
Advantage for PAKHUIZEN
Fördel för Pakhuizen
So far as concerns the long-term lease for the use of buildings [53] to PAKHUIZEN, having regard to the information available, the Commission takes the view that it grants an advantage.
När det gäller Pakhuizens långsiktiga hyresavtal för nyttjande av byggnaderna [53] anser kommissionen med beaktande av de tillgängliga upplysningarna att det innebär en fördel.
First, the charge of only EUR 25 per year cannot be regarded as normal pay for a long-term lease of 45 years relating to 14754 m2 of buildings, even when in very poor condition and needing renovation.
För det första kan en avgift på endast 25 euro per år inte betraktas som normal betalning för långsiktig hyra av byggnader på 14754 m2 under 45 år, inte ens om de är i mycket dåligt skick och behöver renoveras.
The fact that PAKHUIZEN is required to renovate the buildings does not change this.
Den omständigheten att Pakhuizen måste renovera byggnaderna förändrar inte detta.
Indeed, according to Belgian law [54], the owner of the buildings is not under the obligation to repair the buildings.
Enligt belgisk rätt [54] är byggnadernas ägare inte skyldig att reparera byggnaderna.
By contrast, the tenant is under the obligation to maintain the buildings in good condition and to undertake any ordinary repair works.
Hyresgästen är däremot skyldig att hålla byggnaderna i gott skick och göra nödvändiga normala reparationsarbeten.
The Belgian authorities have not demonstrated that the renovation works PAKHUIZEN was bound to undertake under the long-term lease would go beyond ‘ordinary repair works’.
De belgiska myndigheterna har inte visat att de renoveringsarbeten som Pakhuizen måste göra enligt det långsiktiga hyresavtalet går utöver ”normala reparationsarbeten”.
Moreover, the Belgian authorities have not provided any evidence that the cost flowing from that obligation is equal to the rent which could have been obtained for the buildings under normal market conditions.
De belgiska myndigheterna har dessutom inte tillhandahållit några bevis på att de kostnader som uppkommit till följd av denna skyldighet motsvarar den hyra som enligt normala marknadsvillkor kunde ha erhållits för byggnaderna.
In addition, the Belgian authorities have admitted that PAKHUIZEN has not fulfilled its renovation obligations and has not respected the destination of the buildings.
De belgiska myndigheterna har dessutom medgivit att Pakhuizen inte har uppfyllt sina renoveringsskyldigheter och inte har respekterat byggnadernas användningsändamål.
The City has obviously not taken any action against PAKHUIZEN in order to enforce the agreement, although it was entitled to do so.
Det står klart att staden inte har vidtagit några åtgärder mot Pakhuizen för att verkställa avtalet, trots att den hade rätt att göra det.
Therefore, even if having regard to the renovation costs, the rent of EUR 25 per year could have been regarded as corresponding to the market price — quod non — PAKHUIZEN would in any event have received an advantage from the moment it became apparent that the City had not enforced the contract.
Även om en hyra på 25 euro per år, med beaktande av renoveringskostnaderna, kunde anses motsvara marknadspriset – vilket inte är fallet – har Pakhuizen i varje händelse erhållit en fördel från och med den stund det blev klart att staden inte kommer att verkställa avtalet.
Moreover, as regards the lease of the buildings to PAKHUIZEN subject to the conditions of maintaining and renovating the buildings, according to the market economy investor principle, to the conditions established in the Commission Communication on State aid elements in sales of land and buildings by public authorities, a public authority can be considered to be acting as a market economy operator if it offers its contracts at the highest possible price within an open, transparent and non-discriminating tender, to the highest bidder or following an estimation of the market value by an independent expert.
När det gäller uthyrningen av byggnaderna till Pakhuizen på villkor att byggnaderna underhålls och renoveras ska det dessutom påpekas att enligt principen om investerare i en marknadsekonomi samt med beaktande av de villkor som fastställs i kommissionens meddelande om inslag av stöd vid statliga myndigheters försäljning av mark och byggnader kan en offentlig myndighet anses agera som en aktör i en marknadsekonomi om den ingår avtal till högsta möjliga pris genom en öppen, genomblickbar och icke-diskriminerande upphandling, med den anbudsgivare som erbjuder högst pris eller efter det att en uppskattning av marknadsvärdet gjorts av en oberoende expert.
This seems however not to have been the case.
Detta förefaller emellertid inte ha varit fallet.
Finally, the fact that after 27 years the owner of the buildings (originally the City, then AGVO) is entitled to half the yearly profit of PAKHUIZEN, does not change the above analysis.
Den omständigheten att byggnadernas ägare (ursprungligen staden, senare AGVO) efter 27 år har rätt till hälften av Pakhuizens årliga vinst ändrar inte ovanstående bedömning.