natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Italy further quotes case law which, it considers, reflects application of the principle accessorium sequitur principale (the decision on the main issue applies to associated issues) and supports the inference that even if the updating of public policy resources, designed to correct the effect of time or cost forecasts that have proved inadequate, involves increasing the initial aid, it does not constitute new aid, or is compatible with the legal basis that justified the original aid.
Italien hänvisade också till fast rättspraxis som enligt landets uppfattning återspeglar tillämpningen av principen accessorium sequitur principale (ung. principen om att ”bisaken följer huvudsaken”) och medger slutsatsen att en uppdatering av resurser för statliga åtgärder som syftar till att korrigera verkningarna av att tiden visat sig inte räcka till eller av att utgiftsprognoserna visat sig vara inadekvata inte utgör ett nytt stöd även om åtgärderna i fråga nödvändiggör en höjning av det ursprungliga stödbeloppet och att en sådan uppdatering är förenlig med den gemensamma marknaden på grundval av den rättsliga grund som rättfärdigade det ursprungliga stödet.
However, the case law cited does not support Italy’s position.
Den anförda rättspraxisen stöder dock inte Italiens argument.
In its judgment in Case C 223/85, the Court found that the Commission’s failure to act within a reasonable time in conjunction with the fact that the aid was intended to cover the additional costs of an operation which had been in receipt of authorised aid had given the beneficiary a legitimate expectation that the aid would encounter no objection.
Domstolen konstaterade i domen i mål C-223/85 att den omständigheten att kommissionen inte fattade beslut om det stöd det gällde inom skälig tid och den omständigheten att stödet i fråga var avsett att täcka extrakostnader för en åtgärd som tidigare beviljats statligt stöd som godkänts av kommissionen hade fått stödmottagaren att hysa berättigade förväntningar på att kommissionen inte skulle göra några invändningar mot stödet.
However, the Commission does not see how this precedent supports Italy’s view that the updating of the scheme’s budget does not constitute new aid or, alternatively, that it is compatible according to the legal basis that justified the original aid, i.e. the TDM Regulation.
Kommissionen kan dock inte förstå varför detta konstaterande skulle stödja Italiens argument att uppdateringen av budgeten för stödordningen inte utgjorde ett nytt stöd och att uppdateringen var förenlig med den gemensamma marknaden på grundval av den rättsliga grund (dvs. skyddsordningsförordningen) som hade rättfärdigat det ursprungliga stödet.
On the contrary, the Commission notes that in this ruling the Court in no way questioned that ‘aid … intended to meet additional costs of an operation which had been in receipt of an authorized aid’ required the Commission’s approval under Article 87(1) (then 93) of the EC Treaty.
Den konstaterar i gengäld att domstolen i den ovan nämnda domen inte på något vis bestred att det stöd som var avsett att täcka extrakostnader för den åtgärd som tidigare beviljats statligt stöd som godkänts av kommissionen krävde kommissionens godkännande enligt artikel 93 (som nu är artikel 88) i EG-fördraget.
In addition, Italy has not shown that in the present case the Commission failed to act within a reasonable time.
Italien har i det föreliggande ärendet inte visat att kommissionen inte fattade beslut om stödet inom skälig tid.
On the contrary, it was, rather, Italy that failed to notify an increase in the scheme while the TDM Regulation was still in force.
Problemet är snarare att landet underlät att anmäla ökningen av budgeten för stödordningen medan skyddsordningsförordningen fortfarande var i kraft.
Case C-364/90 does not back up Italy’s view either.
Domen i mål C-364/90 stöder inte heller Italiens argument.
In the part of the judgment to which Italy refers, the Court merely finds that the Commission failed to justify adequately a negative State aid decision and makes the point that certain documents submitted in the pre-litigation phase were sufficiently clear to make the same arguments admissible in the procedure before the Court.
I den del av domen som Italien åberopar sig på konstaterar domstolen helt enkelt att kommissionen inte på ett adekvat sätt lyckats motivera ett negativt beslut om statligt stöd. Enligt domstolen var dessutom de handlingar som fanns tillgängliga i samband med kommissionens granskningsförfarande i det berörda ärendet tillräckligt tydliga för att medge att nya handlingar innehållande samma argument skulle kunna tas upp till prövning i samband med domstolsförfarandet.
The Commission cannot see how these purely procedural points provide any authority for Italy’s view that increasing the budget of the scheme should, as a matter of substantive law, be approved on the basis of the TDM Regulation.
Kommissionen kan inte förstå varför dessa rent förfaranderättsliga frågor skulle stödja Italiens argument att ökningen av budgeten för stödordningen – som är en fråga som hör till den materiella rätten – bör godkännas på grundval av skyddordningsförordningen.
Finally, as regards Italy’s comment according to which the notified aid does not conflict with a decision of the World Trade Organisation (WTO) which found that the provisions of the TDM Regulation did not comply with WTO rules, the Commission has already noted in previous decisions that, according to the settled case law of the Court of Justice, Community legislation must, as far as possible, be interpreted in the light of international law, including the EC’s WTO obligations [15].
Vad beträffar Italiens argument att den anmälda stödåtgärden inte står i strid med det WTO-beslut enligt vilket skyddsordningsförordningen är oförenlig med WTO-reglerna har kommissionen i tidigare beslut [15] redan angivit att gemenskapsrätten enligt domstolens rättspraxis [16] i möjligaste mån måste tolkas med beaktande av internationell rätt, inbegripet gemenskapens förpliktelser inom ramen för WTO.
Therefore interpretation of the TDM Regulation must also be seen in the light of the Community’s international obligations [16].
Skyddsordningsförordningen måste följaktligen också tolkas med beaktande av gemenskapens internationella förpliktelser.
In this context, the Commission recalls that Korea challenged the compatibility of the TDM Regulation with WTO rules.
I detta sammanhang erinrar kommissionen om att Sydkorea ifrågasatte skyddsordningsförordningens förenlighet med WTO-reglerna hos WTO.
On 22 April 2005, a Panel issued a report concluding that the TDM Regulation and several national TDM schemes — in place at the time when Korea initiated the WTO dispute — were in breach of Article 23(1) of the Understanding on rules and procedures governing the settlement of disputes (DSU) [17].
Den 22 april 2005 avgav en WTO-expertgrupp en rapport i vilken den konstaterade att skyddsordningsförordningen och ett flertal nationella stödordningar som antagits på grundval av denna och var i kraft vid den tidpunkt då Sydkorea satte igång WTO-tvistlösningsförfarandet stred mot artikel 23.1 i WTO-överenskommelsen om regler och förfaranden för tvistlösning [17].
On 20 June 2005, the WTO Dispute Settlement Body (DSB) adopted the Panel report, which recommended that the Community should bring the TDM Regulation and the national TDM schemes into conformity with its obligations under the WTO Agreements [18].
Den 20 juni 2005 beslutade WTO:s tvistlösningsorgan att anta expertgruppens rapport [18]. Gemenskapen rekommenderades i rapporten att bringa skyddsordningsförordningen och de nationella stödordningar som antagits på grundval av denna i överensstämmelse med gemenskapens förpliktelser enligt WTO-avtalen.
On 20 July 2005, the Community informed the DSB that its rules were now in conformity with the DSB ruling and recommendations since the TDM Regulation had expired on 31 March 2005 and Member States could no longer grant operating aid under this Regulation.
Den 20 juli 2005 underrättade gemenskapen tvistlösningsorganet om att gemenskapens regler var förenliga med tvistlösningsorganets beslut och rekommendation eftersom skyddsordningsförordningen hade upphört att gälla den 31 mars 2005 och medlemsstaterna därför inte längre kunde bevilja driftsstöd på grundval av den förordningen.
The Panel report and the DSB ruling adopting that report condemned the TDM Regulation per se for being in breach of WTO rules and required the Community to stop applying it.
I expertgruppens rapport och tvistlösningsorganets beslut om antagande av rapporten kritiserades skyddsordningsförordningen i sig för att stå i strid med WTO-reglerna och ålades gemenskapen att inte längre tillämpa förordningen.
The Community’s obligation to implement the DSB ruling also applies to future decisions to grant new aid in application of the TDM Regulation [19].
Gemenskapens förpliktelse att följa tvistlösningsorganets beslut gäller även för senare beslut om att bevilja stöd på grundval av skyddsordningsförordningen [19].
The Community, by informing the DSB that its rules now complied with the DSB ruling and recommendations, since the TDM Regulation had expired on 31 March 2005 and Member States could therefore no longer grant operating aid under that Regulation, undertook no longer to apply the Regulation to grant new aid.
I och med att gemenskapen underrättade tvistlösningsorganet om att gemenskapens regler var förenliga med tvistlösningsorganets beslut och rekommendation eftersom skyddsordningsförordningen hade upphört att gälla den 31 mars 2005 och medlemsstaterna därför inte längre kunde bevilja driftsstöd på grundval av den förordningen förpliktade gemenskapen sig att inte längre tillämpa förordningen för att bevilja nytt stöd.
Accordingly, approving the present aid would result in a breach by the Community of its international commitments.
Godkännande av stödet i det föreliggande ärendet skulle följaktligen utgöra en kränkning från gemenskapens sida av dess internationella förpliktelser.
For the reasons set out above, the Commission finds that the notified State aid is incompatible with the common market,
På grund av de skäl som anges ovan drar kommissionen slutsatsen att det anmälda statliga stödet är oförenligt med den gemensamma marknaden.
The State aid which Italy is planning to implement by altering scheme N 59/04 concerning a temporary defensive mechanism for shipbuilding, which entails an increase of EUR 10 million, is incompatible with the common market.
Det statliga stöd som Italien planerar att genomföra genom en ändring av stödordning N 59/04 rörande den tillfälliga skyddsordningen för varvsindustrin, på så sätt att budgeten för stödordningen ökas med 10 miljoner euro, är oförenligt med den gemensamma marknaden.
Therefore the aid may not be implemented.
Detta stöd får därför inte genomföras.
Italy shall inform the Commission, within two months of notification of this Decision, of the measures taken to comply with it.
Italien ska inom två månader från delgivningen av detta beslut underrätta kommissionen om vilka åtgärder som har vidtagits för att följa beslutet.
OJ C 140, 6.6.2008, p. 20.
EUT C 140, 6.6.2008, s. 20.
Judgment of the Court Justice in Case 323/82 Intermills v Commission [1984] ECR 1984, p. 3809, paragraph 17.
Se domstolens dom av den 14 november 1984 i mål 323/82, SA Intermills mot kommissionen, REG 1984, s. 3809, punkt 17.
State aid N 59/04 (OJ C 100, 26.4.2005, p. 27).
Statligt stöd N 59/04 (EUT C 100, 26.4.2005, s. 27).
The decision is available in the authentic language at http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/register/ii/by_case_nr_n2004_0030.html#59
Beslutet finns tillgängligt (på det giltiga språket) på följande webbplats: http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/register/ii/by_case_nr_n2004_0030.html#59
RSV v Commission [1987] ECR 4617.
Se domstolens dom av den 24 november 1987 i mål 223/85, RSV mot kommissionen, REG 1987, s. 4617.
Italy v Commission [1993] ECR I-2097.
Se domstolens dom av den 28 april 1993 i mål C-364/90, Italien mot kommissionen, REG 1993, s. I-2097.
See, inter alia, the judgment of the Court of First Instance of 24 September 2008 in Case T20/03 Kahla/Thüringen Porzellan, not yet reported paragraph 146.
Se t.ex. förstainstansrättens dom av den 24 september 2008 i mål T-20/03, Kahla/Thüringen Porzellan GmbH mot kommissionen, REG 2008, s. II-0000, punkt 146.
See, for instance, the Court of Justice’s judgment in Case C-5/89 Commission v Germany [1990] ECR I-3437, paragraph 14.
Se domstolens dom av den 20 september 1990 i mål C-5/89, kommissionen mot Tyskland, REG 1990, s. I-3437, punkt 14.
Cases C 26/06 (ex N 110/06) (OJ L 219, 24.8.2007, p. 25) and C 32/07 (ex N 389/06) (OJ L 108, 18.4.2008, p. 23).
Se domstolens dom av den 16 juni 1998 i mål C-53/96, Hermès International mot FHT Marketing Choice BV, REG 1998, s. I-3603, punkt 28, och domstolens dom av den 9 januari 2003 i mål C-76/00 P, Petrotub SA och Republica SA mot rådet, REG 2003, s. I-79, punkt 57.
See EC — Measures affecting trade in commercial vessels, WT/DS301/R, paragraphs 7.184-7.222 and 8.1(d).
Se EC – Measures affecting trade in commercial vessels, WT/DS301/R, punkterna 7184–7222 och 8.1 d.
See WTO document WT/DS301/6.
Se WTO-dok. WT/DS301/6.
By letter dated 9 June 2008, the Commission granted the request and extended the deadline for the submission of comments to 7 July 2008.
Genom en skrivelse av den 9 juni 2008 gick kommissionen med på att förlänga fristen till och med den 7 juli 2008.
Italy eventually submitted its comments by letter dated 7 July 2008, registered as received at the Commission on the same day (i.e. within the extended time limit).
Genom en skrivelse av den 7 juli 2008 som registrerades hos kommissionen samma dag (dvs. inom den förlängda fristen) inkom Italien med sina synpunkter.
De Poli is an Italian shipyard established in Venezia-Pellestrina.
De Poli är ett italienskt skeppsvarv som är etablerat i Venezia-Pellestrina.
However, the period within which interested parties could submit comments expired one month after the publication in the Official Journal of the European Union of the decision to initiate the procedure laid down in Article 88(2) of the EC Treaty, i.e. on 7 July 2008.
Den tid inom vilken berörda parter kunde inkomma med synpunkter löpte emellertid ut en månad efter offentliggörandet i Europeiska unionens officiella tidning av beslutet om inledande av förfarandet enligt artikel 88.2 i EG-fördraget (den 7 juli 2008).
De Poli’s comments were submitted after the end of this period.
De Polis synpunkter inkom efter utgången av den fristen.
Case C-53/96 Hermes [1998] ECR, I-3603, paragraph 28; Case C-76/00 P, Petrotub [2003] ECR. I-79, paragraph 57.
Se beslutet i ärende C 26/06 (f.d. N 110/06) (EUT L 219, 24.8.2007, s. 25) och i ärende C 32/07 (f.d. N 389/06) (EUT L 108, 18.4.2008, s. 23).
The Italian shipyard Cantiere Navale De Poli s.p.a. (hereinafter ‘De Poli’), which claimed to be an interested party, submitted comments by letter dated 17 September 2008, registered as received at the Commission on 17 September 2008.
Genom en skrivelse av den 12 september 2008 som registrerades hos kommissionen den 17 september 2008 inkom företaget Cantiere Navale De Poli SpA (nedan kallat De Poli) med synpunkter och gjorde gällande att företaget var att betrakta som ”berörd part” i ärendet.
of 19 January 2010
av den 19 januari 2010
authorising the Portuguese Republic to apply a measure derogating from Articles 168, 193 and 250 of Directive 2006/112/EC on the common system of value added tax
om bemyndigande för Republiken Portugal att genomföra en åtgärd som avviker från artiklarna 168, 193 och 250 i direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt
The Portuguese Republic (hereinafter referred to as Portugal) was authorised by Council Decision 2004/738/EC [2] to apply until 31 December 2009 a special optional scheme for the taxation of doorstep sales, whereby, firstly, by way of derogation from Article 21(1)(a) of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes – Common system of value added tax: uniform basis of assessment [3], any firm operating in this sector which has been authorised to apply this scheme is liable for the value added tax (VAT) payable on goods supplied by its resellers to final consumers.
Republiken Portugal (nedan kallad Portugal) har genom rådets beslut 2004/738/EG [2] bemyndigats att fram till den 31 december 2009 tillämpa en särskild valfri ordning inom hemförsäljningsbranschen enligt vilken de företag som verkar inom denna bransch och som fått tillstånd att tillämpa den avvikande ordningen är skyldiga att betala mervärdesskatt för detaljhandlarnas leveranser av företagets varor till slutkonsumenterna, vilket innebär en avvikelse från artikel 21.1 a i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter – Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund [3].
Secondly, by way of derogation from Article 22 of the said Directive, the resellers are exempt from the obligations laid down in that Article for those goods supplied.
Dessutom befrias detaljhandlarna genom en avvikelse från artikel 22 från de skyldigheter som anges i den artikeln och som gäller vid leveranser av företagets varor.
In order to obtain such an authorisation, the firm must derive its entire turnover from doorstep sales by resellers working in their own name and on their own account.
För att få ett sådant tillstånd måste företagen erhålla sin samlade omsättning genom hemförsäljning via detaljhandlare som agerar i eget namn och för egen räkning.
Moreover, all products sold by the firm must appear in a pre-established list of the prices applicable at the final consumption stage and the firm must sell its products direct to resellers who, in turn, sell direct to final consumers.
Dessutom måste alla produkter som företagen säljer återfinnas i prislistor som upprättats på förhand och som gäller för slutkonsumtionen, och företagen måste sälja sina produkter direkt till detaljhandlare vilka i sin tur säljer produkterna direkt till slutkonsumenterna.
By letter registered by the Secretariat-General of the Commission on 30 June 2009, Portugal requested an extension of this special scheme for derogating from Articles 193 and 250 of Directive 2006/112/EC and, by additional letter registered by the Secretariat-General of the Commission on 9 September 2009, requested that resellers, by way of derogation from Article 168 of Directive 2006/112/EC, should not be allowed to deduct the VAT payable on the goods covered by the derogation.
Genom en skrivelse som registrerades hos kommissionens generalsekretariat den 30 juni 2009 begärde Portugal tillstånd att förlänga den särskilda ordningen med bestämmelser som avviker från artiklarna 193 och 250 i direktiv 2006/112/EG och genom en kompletterande skrivelse som registrerades hos kommissionens generalsekretariat den 9 september 2009 begärde Portugal att detaljhandlarna, genom en avvikelse från artikel 168 i direktiv 2006/112/EG, inte ska kunna göra avdrag för mervärdesskatt på de varor som omfattas av undantagsåtgärden.
In accordance with Article 395(2) of Directive 2006/112/EC, the Commission informed the other Member States of that request, by letter of 27 October 2009.
I enlighet med artikel 395.2 i direktiv 2006/112/EG underrättade kommissionen genom en skrivelse av den 27 oktober 2009 övriga medlemsstater om Portugals ansökan.
By letter of 29 October 2009, the Commission notified Portugal that it had all the necessary information.
Genom en skrivelse av den 29 oktober 2009 meddelade kommissionen Portugal att den hade alla nödvändiga uppgifter för att kunna behandla ärendet.
This special scheme has the effect of conferring on duly authorised firms, rather than numerous travelling salesmen, the right to deduct VAT payable or paid by these resellers on the goods these firms have supplied to them, and making the firms liable for the VAT payable on the supply of these goods to the final consumers by the resellers.
Genom denna särskilda ordning är det de företag som har tillstånd, i stället för en mängd kringresande detaljhandlare, som är berättigade att göra avdrag för den mervärdesskatt detaljhandlarna ska betala eller har betalat för de varor företagen levererat till dem; dessa företag är även skyldiga att betala skatt för de varor som levererats av detaljhandlarna till slutkonsumenterna.
These authorised firms are also responsible for fulfilling the corresponding obligations to submit a VAT return and pay VAT, from which their resellers are exempt.
Dessa företag ansvarar även för att fullgöra den deklarationsskyldighet och betalningsskyldighet som detaljhandlarna befrias från.
This special scheme therefore ensures that the VAT collected at the retail sale stage on sales of products coming from these firms is actually paid to the Treasury, thereby helping to prevent tax fraud.
Denna särskilda ordning leder därmed till att den mervärdesskatt som uppbärs i detaljhandelsledet för försäljning av varor från företag med tillstånd kommer in till staten och den bidrar även till att förhindra skattebedrägerier.
It also benefits the administration by simplifying the arrangements for collecting VAT and reduces the resellers obligations in relation to VAT.
Vidare bidrar ordningen till att förenkla uppbörden av skatt och minska detaljhandlarnas skyldigheter när det gäller mervärdesskatt, vilket är till fördel för skattemyndigheten.
The derogation will not alter the amount of VAT collected at the stage of final consumption and will not have a negative effect on the European Union’s own resources obtained from VAT,
Den avvikande åtgärden påverkar inte inkomsterna från mervärdesskatt i det sista konsumtionsledet och har inga effekter på Europeiska unionens egna medel från mervärdesskatt.
Portugal is hereby authorised to apply a special scheme for the taxation of doorstep sales that contains provisions derogating from Directive 2006/112/EC.
Republiken Portugal bemyndigas härmed att tillämpa en särskild ordning för beskattning inom hemförsäljningsbranschen, vilken innehåller bestämmelser som avviker från direktiv 2006/112/EG.
Firms whose total turnover is derived from doorstep sales made by resellers acting in their own name and on their own account may request authorisation from the administration to apply the special scheme provided the following conditions are met:
De företag som erhåller sin samlade omsättning genom hemförsäljning via detaljhandlare som agerar i eget namn och för egen räkning kan ansöka om att skattemyndigheten ska tillämpa denna avvikande ordning under förutsättning att
all products sold by the firm appear in a pre-established list of the prices applicable at the final consumption stage;
alla produkter som företagen säljer återfinns i prislistor som upprättats på förhand och som gäller för slutkonsumtionen,
The firms authorised to apply this special scheme shall be entitled, by way of derogation from Article 168 of Directive 2006/112/EC, to deduct the VAT payable or paid by their resellers for the goods which they have supplied to them and shall be liable, by way of derogation from Article 193 of the said Directive, for the VAT payable on the supply of these goods to the final consumers by their resellers.
De företag som har fått tillstånd att tillämpa den aktuella avvikande ordningen ska, med avvikelse från artikel 168 i direktiv 2006/112/EG, ha rätt att göra avdrag för den mervärdesskatt som ska betalas eller har betalats av detaljhandlarna för de varor som företagen har levererat till dem och de ska, med avvikelse från artikel 193 i samma direktiv, vara skyldiga att betala mervärdesskatt för leverans av varorna från sina detaljhandlare till slutkonsumenterna.