natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Given that context, the Dutch State argued that a price correction by analogy to other banks made no sense.
Utifrån det sammanhanget hävdade den nederländska staten att en priskorrigering baserad på en jämförelse med andra banker inte var rimlig.
The Dutch State also underlined that the other consortium members, and in particular RBS, had to approve the transaction and that […].
Den nederländska staten betonade också att övriga medlemmar i konsortiet, särskilt RBS, måste godkänna transaktionen och att […].
The Dutch State also refers to points (166) and (177) of the preliminary report of experts to the General Shareholders’ Meeting of Fortis SA/NV on 11 February 2009 in Brussels [79], claiming that those points support the Dutch State’s argument that it paid a fair price for FBN, ABN AMRO N, Fortis Insurance and Fortis Corporate Insurance on 3 October 2008, which constitutes therefore a valid reference price for the sale of December 2008.
Den nederländska staten hänvisade också till punkterna 166 och 177 i den preliminära expertrapporten till Fortis SA/NV:s bolagsstämma den 11 februari 2009 i Bryssel [79] och hävdade att dessa punkter ger stöd för den nederländska statens argument att man betalade ett skäligt pris för FBN, ABN AMRO N, Fortis Insurance och Fortis Corporate Insurance den 3 oktober 2008, vilket därför utgör en giltig referens för försäljningspriset i december 2008.
The Dutch State implemented Measure Z by waiving claims it had towards FBN.
Den nederländska staten genomförde åtgärd Z genom att avstå krav gentemot FBN.
Furthermore, the Dutch State claimed that the Commission – if it were to come to the conclusion that Measure Z implied State aid – should apply a correction.
Dessutom hävdade den nederländska staten att kommissionen – i det fall den kom till slutsatsen att åtgärd Z innebar statligt stöd – borde tillämpa en korrigering.
Since similar instruments of other banks were trading at a substantial discount to par [80], it was logical that the market value of the debt instruments waived by the Dutch State was also below par. In other words, the prevailing market circumstances suggested that the Dutch State was not entitled to par value but to a lower market value.
Eftersom motsvarande instrument hos andra banker handlade med en betydande rabatt i förhållande till pari [80] var det logiskt att värdet på de skuldinstrument som den nederländska staten avstod från också var under pari. Med andra ord gjorde gällande marknadsförhållanden att den nederländska staten inte hade rätt till parivärdet utan till ett lägre marknadsvärde.
The Dutch State argued that, taking into account the then prevailing market circumstances, it was only entitled to a market value of EUR [4,55 - 5,85] billion (so the par value of the loans of EUR 6,5 billion corrected for a market discount of EUR [0,65 - 1,95] billion).
Den nederländska staten hävdade att den med hänsyn till de gällande marknadsförhållandena bara hade rätt till ett marknadsvärde på [4,55 – 5,85] miljarder euro (dvs. parivärdet av lånen på 6,5 miljarder euro korrigerade för en marknadsrabatt på [0,65 – 1,95] miljarder euro).
Comments from the Dutch State on the Decision of 5 February 2010
Synpunkter från den nederländska staten på beslutet av den 5 februari 2010
In general, the Dutch State argued that the measures taken did not constitute State aid because the measures:
Generellt hävdade den nederländska staten att de vidtagna åtgärderna inte utgjorde statligt stöd eftersom de
did not benefit ABN AMRO N nor FBN,
inte gynnade vare sig ABN AMRO N eller FBN,
were necessary to separate ABN AMRO N and FBN from their respective former parent companies and followed from contractual obligations of the Dutch State as successor to Fortis SA/NV in the CSA, or
var nödvändiga för att separera ABN AMRO N och FBN från deras respektive tidigare moderbolag och följde av avtalsförpliktelser som den nederländska staten hade i egenskap av efterträdare till Fortis SA/NV i konsortie- och aktieägaravtalet, eller
were economically rational from the viewpoint of a private investor.
var ekonomiskt rationella med en privat investerares synsätt.
The Dutch State argued that the Commission should apply the MEIP to every individual measure that the Dutch State had taken.
Den nederländska staten framförde att kommissionen borde tillämpa den marknadsekonomiska investerarprincipen på varje enskild åtgärd som den nederländska staten hade vidtagit.
Particularly concerning the merger-related measures (namely Measures B4 and B5), the Dutch State underlined that the merger was an investment with a positive net present value (‘NPV’) and therefore compatible with the MEIP.
Särskilt när det gäller åtgärderna i samband med sammanslagningen (dvs. åtgärderna B4 och B5) betonade den nederländska staten att sammanslagningen var en investering med positivt diskonterat nettovärde och därför förenlig med den marknadsekonomiska investerarprincipen.
In other words, the Dutch State did not accept the Commission’s preliminary position, as developed in recital 96 of the Decision of 5 February 2010, that the MEIP did not apply to the measures following the integrated transactions of 3 October 2008 State, since those measures were part of a larger rescue and restructuring operation.
Med andra ord godtog inte den nederländska staten kommissionens preliminära ståndpunkt, såsom den utvecklas i skäl 96 i beslutet av den 5 februari 2010, dvs. att den marknadsekonomiska investerarprincipen inte gällde åtgärderna efter de integrerade transaktionerna den 3 oktober 2008, eftersom dessa åtgärder ingick i en större undsättnings- och omstruktureringsinsats.
The Dutch State acknowledged that the State aid rules imply that the MEIP does not apply when several interconnected capital injections are made in a short time period.
Den nederländska staten erkände att den marknadsekonomiska investerarprincipen enligt reglerna för statligt stöd inte gäller när flera inbördes sammanbundna kapitalinjektioner görs under en kort period.
Nevertheless it argued that this analysis did not hold true for FBN and ABN AMRO N as the integrated transactions of 3 October 2008 – in its view – did not contain State aid measures and, in addition, the follow-up measures were not connected to the initial transaction.
Man hävdade ändå att denna analys inte gällde för FBN och ABN AMRO N eftersom de integrerade transaktionerna den 3 oktober 2008 – enligt den nederländska statens förmenande – inte innehöll statliga stödåtgärder och eftersom dessutom uppföljningsåtgärderna inte var kopplade till den inledande transaktionen.
The Dutch State argued that the Commission should take into account the very specific circumstances under which the Dutch State was obliged to buy FBN.
Den nederländska staten hävdade att kommissionen borde ta hänsyn till de mycket speciella omständigheter som rådde när staten tvingades köpa FBN.
The Dutch State also pointed out that the sale of New HBU had been very burdensome for the Dutch State and for ABN AMRO N with a negative capital impact of EUR 470 million.
Den nederländska staten påpekade också att försäljningen av New HBU hade varit mycket betungande både för den nederländska staten och för ABN AMRO N, med en negativ kapitaleffekt på 470 miljoner euro.
The Dutch State claimed to have based all its measures on the principles set forward in the Banking Communication [84] and the Communication from the Commission — The recapitalisation of financial institutions in the current financial crisis: limitation of aid to the minimum necessary and safeguards against undue distortions of competition [85] (the ‘Recapitalisation Communication’).
Den nederländska staten ansåg sig ha baserat alla sina åtgärder på principerna i bankmeddelandet [84] och kommissionens meddelande ”Tillämpning av reglerna om statligt stöd på åtgärder till förmån för finansinstitut med anledning av den globala finanskrisen” [85] (”rekapitaliseringsmeddelandet”).
In general, the Dutch State argued that its measures were well-targeted, proportionate to the challenges faced and designed so as to minimise negative spill-over effects to competitors.
Generellt hävdade den nederländska staten att dess åtgärder var väl målinriktade, stod i proportion till de problem man ställdes inför och var utformade för att minimera negativa spridningseffekter på konkurrenterna.
The Dutch State argued Measure A and Measure B1 did not qualify as State aid, since the State was contractually obliged to resolve capital problems faced by ABN AMRO Z. The Dutch State was contractually obliged under the CSA to implement the separation of ABN AMRO Holding.
Den nederländska staten framförde att åtgärderna A och B1 inte kan betraktas som statligt stöd eftersom staten hade avtalsenlig skyldighet att lösa kapitalproblem åt ABN AMRO Z. Den nederländska staten var enligt konsortie- och aktieägaravtalet skyldig att genomföra separationen av ABN AMRO Holding.
DNB only allowed the separation of ABN AMRO II to start if all the consortium members had paid their share in the capital shortage of ABN AMRO Z. The Dutch State admitted that it had provided capital to ABN AMRO Z via ABN AMRO N but it underlined that ABN AMRO N only acted as an intermediate vehicle.
Det nederländska finansiella tillsynsorganet tillät att separationen av ABN AMRO II inleddes först efter att alla medlemmarna i konsortiet hade betalat sin andel av kapitalunderskottet för ABN AMRO Z. Den nederländska staten erkände att den hade försett ABN AMRO Z med kapital via ABN AMRO N men betonade att ABN AMRO N endast fungerade som mellanhand.
Ultimately, ABN AMRO N had only passed capital through to ABN AMRO Z and Measure A did not selectively advantage ABN AMRO N.
I slutänden passerade kapital bara genom ABN AMRO N till ABN AMRO Z och åtgärd A gav ingen selektiv fördel för ABN AMRO N.
As to whether the capital shortage of ABN AMRO Z was the result of selective advantages granted to ABN AMRO N, the Dutch State stated that the consortium members had already ensured at the time of the acquisition of ABN AMRO Holdings by the consortium (see recital 33) that the activities of the different tracking shares (as defined in recital 35) were sufficiently ring-fenced vis-à-vis one another.
När det gäller huruvida ABN AMRO Z:s kapitalunderskott var en följd av selektiva fördelar för ABN AMRO N angav den nederländska staten att medlemmarna i konsortiet redan vid tidpunkten för konsortiets förvärv av ABN AMRO Holdings (se skäl 33) hade försäkrat sig om att verksamheterna för de olika värdepappren avseende vissa rörelsegrenar (enligt definitionen i skäl 35) var tillräckligt väl avgränsade i förhållande till varandra.
That arrangement meant that there was also a clear distinction between the activities of ABN AMRO N and ABN AMRO Z. It meant for instance that ABN AMRO N had its own corporate governance structure and its own reporting.
Detta upplägg innebar att det också fanns en tydlig åtskillnad mellan ABN AMRO N:s och ABN AMRO Z:s verksamheter. Exempelvis måste ABN AMRO N ha en egen struktur för företagsledning och egen rapportering.
The Dutch State also drew the Commission’s attention to the fact that ABN AMRO N had separate legal status as of 6 February 2010 [86].
Den nederländska staten fäste också kommissionens uppmärksamhet på att ABN AMRO N hade separat rättslig status från och med den 6 februari 2010 [86].
The Dutch State also provided evidence that the ABN AMRO Z capital shortfall already existed at the time of the acquisition of 3 October 2008.
Den nederländska staten tillhandahöll också bevis för att ABN AMRO Z:s kapitalunderskott redan förelåg vid tidpunkten för förvärvet den 3 oktober 2008.
With respect to the costs borne by ABN AMRO Z related to head office functions, the Dutch State underlined that those costs decreased dramatically after the acquisition of ABN AMRO Holding by the consortium members described in recital 33.
Med avseende på de kostnader ABN AMRO Z bar när det gällde huvudkontorsfunktioner betonade den nederländska staten att dessa kostnader minskade dramatiskt efter att konsortiet hade förvärvat ABN AMRO Holding enligt beskrivningen i skäl 33.
Since the consortium members had no interest in maintaining a large integrated head office, it was logical to keep those costs as low as possible.
Eftersom konsortiemedlemmarna inte hade något intresse av att upprätthålla ett stort integrerat huvudkontor var det logiskt att hålla nere dessa kostnader så mycket som möjligt.
Figures provided by the Dutch State showed that group function costs borne by ABN AMRO Z were EUR [0 - 0,5] billion in 2008 and EUR [0 - 0,2] billion in 2009, which the Dutch State considered to be negligible.
Uppgifter från den nederländska staten visade att de gruppfunktionskostnader som bars av ABN AMRO Z var [0 – 0,5] miljarder euro 2008 och [0 – 0,2] miljarder euro 2009, vilket den nederländska staten anser vara försumbart.
The Dutch State also underlined that it incurred the obligation to absorb those costs when it replaced Fortis SA/NV as a party to the CSA, following the acquisition of FBN (including ABN AMRO N) on 3 October 2008.
Den nederländska staten betonade också att den gjorde ett åtagande att uppta dessa kostnader när den ersatte Fortis SA/NV som part i konsortie- och aktieägaravtalet, efter förvärvet av FBN (inklusive ABN AMRO N) den 3 oktober 2008.
Should the Commission consider Measure A as State aid, the Dutch State argued that the Impaired Asset Communication [87] should not apply.
Den nederländska staten hävdar att om kommissionen skulle anse att åtgärd A utgör statligt stöd bör meddelandet om värdeminskade tillgångar [87] inte tillämpas.
According to the Dutch State, there was no uncertainty on the valuation of the protected assets, which therefore could not be considered ‘impaired’ in the sense used in the Communication.
Enligt den nederländska staten förelåg ingen osäkerhet när det gällde värderingen av skyddade tillgångar, vilka därför inte kunde anses vara ”värdeminskade” i den mening som avses i meddelandet.
Should the Commission not share its point of view, the Dutch government contended that ABN AMRO N’s CDS still complied with the general principles of that Communication.
Om kommissionen inte skulle dela denna uppfattning menade den nederländska staten att ABN AMRO N:s kreditswapp fortfarande uppfyllde de allmänna principerna i detta meddelande.
Moreover, it argued that the credit protection instrument was necessary and proportional, while keeping competition distortions to the minimum.
Vidare framförde den nederländska staten att kreditskyddsinstrumentet var nödvändigt och proportionellt samtidigt som det höll nere snedvridningen av konkurrensen till ett minimum.
The Dutch State asserted that the remuneration of the CRI – a 10 % return of the freed up capital – was sufficiently high.
Den nederländska staten försäkrade att ersättningen från instrumentet för sänkning av kapitalkravet – en 10 %-ig avkastning på frigjort kapital – var tillräckligt hög.
It also provided evidence that the first loss tranche of 20 basis points was substantially higher than the expected loss.
Den nederländska staten tillhandahöll också bevis för att den första tranchen på 20 baspunkter var väsentligt högre än den förväntade förlusten.
The Dutch State contended that historical losses (namely [0 - 15] basis points) and 2010 projected losses (namely [0 - 30] basis points) on the mortgage portfolio of ABN AMRO N provided a good forecast for a range of future expected losses.
Den nederländska staten hävdade att de historiska förlusterna (dvs. [0 – 15] baspunkter) och förlustprognosen för 2010 (dvs. [0 – 30] baspunkter) på ABN AMRO N:s inteckningsportfölj gav en god prognos för ett urval av framtida förväntade förluster.
Also market information from rating reports [88] confirmed that the first tranche loss exceeded expected losses.
Dessutom bekräftade marknadsinformation från kreditvärderingsrapporter [88] att förlusten för den första tranchen översteg de förväntade förlusterna.
The Dutch State also referred to a document of the investment bank […], which simulated how the Dutch State cashflows could evolve under different stress scenarios.
Den nederländska staten hänvisade också till ett dokument från investeringsbanken […], som simulerar hur den nederländska statens kassaflöden kan tänkas utvecklas under olika stresscenarier.
The Dutch State also believed that the CRI contained sufficient exit incentives.
Den nederländska staten tror också att instrumentet för sänkning av kapitalkravet innehåller tillräckliga utträdesincitament.
The Dutch State drew the Commission’s attention to the calls included in the CRI and to the fact that the CRI would become rather unattractive once ABN AMRO Group was allowed to operate under Basel II requirements.
Den nederländska staten fäste kommissionens uppmärksamhet på de villkor som ingick i instrumentet och det faktum att instrumentet skulle bli tämligen oattraktivt när ABN fick verka enligt Basel II-kraven.
Against that background, the Dutch State believed that ABN AMRO N would probably call the CRI in January 2011, when the transition to Basel II requirements was expected to result in a reduction of the freed up capital.
Mot den bakgrunden trodde den nederländska staten att ABN AMRO N sannolikt skulle säga upp instrumentet för sänkning av kapitalkraven i januari 2011, när övergången till Basel II-kraven förväntades leda till en minskning av frigjort kapital.
The Dutch State denied that those costs provided ABN AMRO N with a benefit and it also explained that it paid for the separation costs as it was the State’s contractual obligation to implement the separation.
Den nederländska staten förnekade att dessa kostnader gav ABN AMRO N en fördel och förklarade också att man stod för separationskostnaderna eftersom det var statens avtalsenliga skyldighet att genomföra separationen.
With respect to the prudential margin of EUR 500 million – also categorised under separation costs -, the Dutch State argued it was common banking practice.
När det gäller försiktighetsmarginalen på 500 miljoner euro – också klassificerad som separationskostnader – hävdade den nederländska staten att detta var gängse bankpraxis.
Banks cannot operate with only the minimum required capital but need an additional comfort margin.
Banker kan inte fungera med endast det minsta kapital som krävs för att en enhet ska få vara verksam utan behöver en extra bekvämlighetsmarginal.
Otherwise, should banks face – even a small – setback, they would immediately run into financial trouble.
I annat fall skulle banker även vid smärre motgångar omedelbart få ekonomiska problem.
The Dutch State indicated, however, that its contribution to the prudential margin should be temporary and that, in the longer-term, ABN AMRO N should generate the prudential margin itself without any help by the Dutch State.
Den nederländska staten angav dock att dess bidrag till försiktighetsmarginalen borde vara temporärt och att ABN AMRO N långsiktigt bör skapa försiktighetsmarginalen på egen hand, utan hjälp från staten.
With respect to Measure B4, the Dutch State argued that the measure did not constitute State aid.
När det gäller åtgärd B4 hävdade den nederländska staten att åtgärden inte utgjorde statligt stöd.
The Dutch State argued that the decision to merge both banks was already taken and partly implemented when it acquired FBN.
Den nederländska staten hävdade att beslutet att slå samman de båda bankerna redan hade fattats och delvis genomförts när FBN förvärvades.
The Dutch State also indicated that ultimately ABN AMRO N’s financial means would not increase and therefore it defended the position that Measure B4 did not constitute State aid.
Den nederländska staten angav också att ABN AMRO N:s finansiella medel i slutänden inte skulle öka och försvarade därför sin ståndpunkt att åtgärd B4 inte utgjorde statligt stöd.
The Dutch State indicated that the State funds granted to finance integration costs (Measure B5) should be seen as a rational investment, leading to healthy returns in the form of synergies.
Den nederländska staten angav att de statliga medel som beviljats för integrationskostnader (åtgärd B5) bör ses som en rationell investering som ger sund avkastning i form av synergier.
The Dutch government estimated those synergies at around EUR 1,1 billion a year (pre-tax), while the upfront integration costs amount to EUR 1,2 billion (after-tax).
Den nederländska staten uppskattade dessa synergier till ca 1,1 miljarder euro per år (före skatt), medan de inledande integrationskostnaderna uppgick till 1,2 miljarder euro (efter skatt).
According to the Dutch State, the total NPV of the merger (taking into account synergies, integration costs and the cost of the Merger Remedy) should amount to a positive EUR 2,88 billion [89].
Enligt den nederländska staten torde sammanslagningens positiva diskonterade nettovärde (med hänsyn till synergier, integrationskostnader och kostnaden för korrigeringsåtgärden) uppgå till ett plus på 2,88 miljarder euro [89].
According to the Dutch State, the conversion of Tier 2 into Tier 1 capital (Measure C) did not selectively advantage FBN.
Enligt den nederländska staten gav konverteringen av Tier 2- till Tier 1-kapital (åtgärd C) inte FBN någon selektiv fördel.
The Dutch State claimed that the conversion was in the Dutch State’s interest as it was able to convert loans with an average coupon of 2,976 % into equity that, in its view, had an attractive remuneration.
Den nederländska staten hävdade att konverteringen låg i deras eget intresse eftersom det då gick att konvertera lån med en genomsnittlig kupong på 2,976 % till kapital som enligt deras egen uppfattning gav en attraktiv ersättning.
In that regard, the Dutch State referred to ABN AMRO Group’s projected normalised 2012 RoE of approximately […] % as put forward in the December 2009 Restructuring Plan.
I det avseendet hänvisade den nederländska staten till ABN AMRO Groups prognos för 2012 för en normaliserad avkastning på eget kapital på ca […] % som togs upp i omstruktureringsplanen från december 2009.
Should the Commission consider Measure C to be State aid, the Dutch State argued that the Commission should not consider all loans waived as State aid.
Om kommissionen skulle anse att åtgärd C utgör statligt stöd anser den nederländska staten att kommissionen inte bör betrakta alla avstådda lån som statligt stöd.
It explained that the conversion could be broken down in a repayment of Tier 2 capital at par in combination with a core Tier 1 capital injection (with no net cash implications).
Den nederländska staten förklarade att konverteringen kunde delas upp i en återbetalning av Tier 2-kapital till pari i kombination med en injektion av Tier 1-kärnkapital (utan några nettokassaeffekter).
According to the Dutch State, it could not have reasonably expected repayment of Tier 2 capital at par at that time, since comparable instruments of other banks were trading at a substantial discount to par reflecting fragile market circumstances.
Enligt den nederländska staten kunde man inte rimligen ha förväntat sig återbetalning av Tier 2-kapital till pari vid den tidpunkten, eftersom jämförbara instrument hos andra banker handlade med en betydande rabatt i förhållande till pari som avspeglade de osäkra marknadsförhållandena.
The Dutch State indicated that a discount of EUR [135 - 405] million was justified, based on comparable figures.
Den nederländska staten angav att en rabatt på [135 – 405] miljoner euro var motiverad, baserat på jämförbara siffror.
The Dutch State indicated that the payment of EUR 740 million (Measure D) was one of its obligations stemming from the CSA.
Den nederländska staten angav att betalningen på 740 miljoner euro (åtgärd D) var en av dess skyldigheter enligt konsortie- och aktieägaravtalet.
Moreover, the Dutch State underlined that there were only payments to the other consortium members and not to ABN AMRO N, so that there was also no State aid provided to ABN AMRO N.
Vidare betonade den nederländska staten att det endast förekommit betalningar till övriga medlemmar i konsortiet och inte till ABN AMRO N, vilket innebär att ABN AMRO N inte hade fått något statligt stöd.