natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Cargo ships of 3000 gross tonnage and upwards constructed before 1 July 2002 engaged on a non-international voyage shall be fitted with a voyage data recorder (VDR) or with a simplified voyage data recorder (S-VDR) which complies with the technical and performance standards developed in accordance with Chapter V of SOLAS.
Lastfartyg med en bruttodräktighet på minst 3000 ton, byggda före den 1 juli 2002, som gör icke-internationella resor, ska vara utrustade med en färdskrivare (VDR) eller med en förenklad färdskrivare (S-VDR) som uppfyller de tekniska normer och normer för prestanda som utvecklats i enlighet med kapitel V i SOLAS-konventionen.
Exemptions from the requirement to carry AIS on board
Undantag från kravet på AIS-utrustning ombord
Member States may exempt passenger ships below 15 metres in length or 300 gross tonnage engaged on non-international voyages from the application of the requirements concerning AIS laid down in this Annex.
Medlemsstaterna får undanta passagerarfartyg i icke-internationell trafik under 15 meter och med en bruttodräktighet under 300 ton från de krav gällande AIS som föreskrivs i denna bilaga.
Member States may exempt ships, other than passenger ships, of 300 gross tonnage and upwards but less than 500 gross tonnage sailing exclusively within the internal waters of a Member State and outside routes normally used by other ships fitted with AIS, from the carriage requirements for AIS laid down in this Annex.
Andra fartyg än passagerarfartyg, med en bruttodräktighet på minst 300 ton men under 500 ton som uteslutande trafikerar de inre farvattnen i en medlemsstat och som går utanför de rutter som vanligen används av andra fartyg utrustade med AIS, får av medlemsstaterna undantas från kraven på AIS-utrustning enligt denna bilaga.
Exemptions from the requirement to carry a VDR or S-VDR on board
Undantag från kravet på VDR- eller S-VDR-utrustning ombord
Member States may grant exemptions from the requirement to be fitted with a VDR or an S-VDR as follows:
Medlemsstaterna får bevilja undantag från kravet på VDR- eller S-VDR-utrustning ombord enligt följande:
Passenger ships only on voyages in sea areas other than those covered by Class A, as referred to in Article 4 of Directive 2009/45/EC of the European Parliament and of the Council, may be exempted from the requirement to be fitted with a VDR.
Passagerarfartyg som endast trafikerar andra fartområden än de som omfattas av klass A enligt artikel 4 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/45/EG får undantas från kravet på att ha VDR-utrustning ombord.
Ships, other than ro-ro passenger ships, constructed before 1 July 2002 may be exempted from the requirement to be fitted with a VDR where it can be demonstrated that interfacing a VDR with the existing equipment on the ship is unreasonable and impracticable.
Andra fartyg än ro-ro-passagerarfartyg, byggda före den 1 juli 2002, får undantas från kravet på att ha VDR-utrustning ombord, om det kan styrkas att det vore orimligt eller omöjligt att koppla samman en VDR och fartygets befintliga utrustning.
Cargo ships constructed before 1 July 2002, engaged on international or non-international voyages, may be exempted from the requirement to be fitted with an S-VDR if such ships are to be taken permanently out of service within two years of the implementation date specified in Chapter V of SOLAS.
Lastfartyg byggda före den 1 juli 2002, i internationell eller icke-internationell trafik, kan undantas från kravet att ha S-VDR-utrustning ombord om fartygen permanent kommer att tas ur trafik inom två år efter det genomförandedatum som anges i kapitel V i SOLAS-konventionen.
OJ L 163, 25.6.2009, p. 1.’
EUT L 163, 25.6.2009, s. 1.”
Measures available to Member States in the event of a threat to maritime safety and the protection of the environment
Åtgärder som medlemsstaterna kan vidta då sjösäkerheten och miljön är hotad
Where, following an incident or circumstance of the type described in Article 17 affecting a ship, the competent authority of the Member State concerned deems, within the framework of international law, that it is necessary to avert, lessen or remove a serious and imminent threat to its coastline or related interests, the safety of other ships and their crews and passengers or of persons on shore or to protect the marine environment, that authority may, in particular:
Vid ett tillbud eller en händelse av det slag som beskrivs i artikel 17 som drabbar ett fartyg kan den behöriga myndigheten i den berörda medlemsstaten – om den anser att det är nödvändigt i syfte att förhindra, mildra eller eliminera ett allvarligt och överhängande hot mot det egna kustområdet eller mot kustrelaterade intressen, mot andra fartygs och deras besättningars och passagerares säkerhet eller mot personer på land, eller i syfte att skydda havsmiljön – inom ramen för internationell rätt bland annat vidta följande åtgärder:
give official notice to the master of the ship to put an end to the threat to the environment or maritime safety;
Ålägga fartygets befälhavare att upphöra att riskera miljön eller sjösäkerheten.
send an evaluation team aboard the ship to assess the degree of risk, help the master to remedy the situation and keep the competent coastal station informed thereof;
Skicka ombord personal för att bedöma risken, hjälpa befälhavaren att åtgärda situationen och hålla den behöriga landcentralen underrättad om detta.
instruct the master to put in at a place of refuge in the event of imminent peril, or cause the ship to be piloted or towed.
Beordra befälhavaren att gå till en skyddad plats vid överhängande fara, eller beordra lotsning eller bogsering av fartyget.
In the case of a ship which is towed under a towage or salvage agreement, the measures taken by the competent authority of a Member State under points (a) and (d) may be also addressed to the assistance, salvage and towage companies involved.’
När det gäller fartyg som bogseras enligt en bärgnings- eller räddningsöverenskommelse kan de åtgärder enligt leden a och d som vidtas av den behöriga myndigheten i en medlemsstat också riktas till de inblandade assistans-, räddnings- och bärgningsföretagen.”
Resolution MSC.150(77) of the International Maritime Organisation (IMO) has been revoked and replaced by IMO Resolution MSC.286(86) with effect from 1 July 2009.
Internationella sjöfartsorganisationens (IMO) resolution MSC.150(77) har upphävts och ersatts med IMO-resolution MSC.286(86) från och med den 1 juli 2009.
Therefore Article 12 of Directive 2002/59/EC referring to the revoked IMO Resolution should also be updated accordingly.
Därför bör artikel 12 i direktiv 2002/59/EG som hänvisar till den upphävda IMO-resolutionen uppdateras i enlighet med detta.
restrict the movement of the ship or direct it to follow a specific course. This requirement does not affect the master’s responsibility for the safe handling of his ship;
Begränsa fartygets rörelser eller beordra det att följa en viss rutt; detta krav ska inte påverka befälhavarens ansvar för fartygets säkra framförande.
Council Directive 2011/16/EU
Rådets direktiv 2011/16/EU
on administrative cooperation in the field of taxation and repealing Directive 77/799/EEC
om administrativt samarbete i fråga om beskattning och om upphävande av direktiv 77/799/EEG
The Member States’ need for mutual assistance in the field of taxation is growing rapidly in a globalised era.
I denna tid av globalisering växer medlemsstaternas behov av ömsesidigt bistånd i fråga om beskattning snabbt.
There is a tremendous development of the mobility of taxpayers, of the number of cross-border transactions and of the internationalisation of financial instruments, which makes it difficult for Member States to assess taxes due properly.
Utvecklingen går väldigt snabbt när man ser till de skattskyldigas rörlighet, antalet gränsöverskridande transaktioner och de finansiella instrumentens internationella karaktär, vilket gör det svårt för medlemsstaterna att fastställa skatter korrekt.
This increasing difficulty affects the functioning of taxation systems and entails double taxation, which itself incites tax fraud and tax evasion, while the powers of controls remain at national level.
Denna ökande svårighet inverkar på skattesystemens funktion och medför dubbelbeskattning, vilket i sig ger incitament till skattebedrägeri och skatteundandragande, samtidigt som kontrollbefogenheterna kvarstår på nationell nivå.
It thus jeopardises the functioning of the internal market.
Denna situation äventyrar därför den inre marknadens funktion.
Therefore, a single Member State cannot manage its internal taxation system, especially as regards direct taxation, without receiving information from other Member States.
En enskild medlemsstat kan därför inte förvalta sitt nationella skattesystem, särskilt när det gäller direkt beskattning, utan att få upplysningar från andra medlemsstater.
In order to overcome the negative effects of this phenomenon, it is indispensable to develop new administrative cooperation between the Member States’ tax administrations.
För att hantera de negativa effekterna av detta är det nödvändigt att utveckla ett nytt administrativt samarbete mellan medlemsstaternas skatteförvaltningar.
There is a need for instruments likely to create confidence between Member States, by setting up the same rules, obligations and rights for all Member States.
Det behövs instrument som kan skapa förtroende mellan medlemsstaterna genom att samma regler, skyldigheter och rättigheter fastställs för samtliga medlemsstater.
Therefore, a completely new approach should be taken by creating a new text to give Member States the power to efficiently cooperate at international level to overcome the negative effects of an ever-increasing globalisation on the internal market.
Ett helt nytt tillvägagångssätt bör följaktligen användas genom att man skapar en ny rättsakt, som ger medlemsstaterna befogenhet att samarbeta effektivt på internationell nivå i syfte att motverka den ständigt ökande globaliseringens negativa effekter på den inre marknaden.
In such a context, the existing Council Directive 77/799/EEC of 19 December 1977 concerning mutual assistance by the competent authorities of the Member States in the field of direct taxation and taxation of insurance premiums [3] no longer provides for appropriate measures.
Mot bakgrund av detta är de åtgärder som föreskrivs i det gällande rådets direktiv 77/799/EEG av den 19 december 1977 om ömsesidigt bistånd mellan medlemsstaternas behöriga myndigheter i fråga om direkt beskattning och skatter på försäkringspremier [3] inte längre adekvata.
Its deep weaknesses have been looked into by the Ad hoc Council Working Party on Tax Fraud in its report of 22 May 2000 and more recently by the Commission Communication on Preventing and Combating Corporate and Financial Malpractice of 27 September 2004 and the Commission Communication concerning the need to develop a coordinated strategy to improve the fight against fiscal fraud of 31 May 2006.
Dess djupgående brister granskades av rådets ad hoc-arbetsgrupp om skattebedrägerier i dess rapport av den 22 maj 2000 och mer nyligen i kommissionens meddelanden av den 27 september 2004 om förebyggande av ekonomiska oegentligheter i företagssektorn och finansiella oegentligheter och kommissionens meddelande om behovet av att utarbeta en samordnad strategi för att förbättra kampen mot skattebedrägeri av den 31 maj 2006.
Directive 77/799/EEC, even with its later amendments, was designed in a different context to current internal market requirements and is no longer able to meet the new requirements of administrative cooperation.
Direktiv 77/799/EEG utformades, även om man beaktar de senare ändringarna, i ett sammanhang som skilde sig från dagens krav på den inre marknaden och det kan inte längre uppfylla de nya kraven på administrativt samarbete.
Due to the number and the importance of adaptations to be made to Directive 77/799/EEC, a mere amendment thereof would not be sufficient to fulfil the objectives described above.
På grund av antalet och omfattningen av de anpassningar av direktiv 77/799/EEG som måste göras räcker en ren ändring av detta inte till för att de mål som beskrivs ovan ska uppnås.
Directive 77/799/EEC should therefore be repealed and replaced by a new legal instrument.
Direktiv 77/799/EEG bör därför upphävas och ersättas med ett nytt rättsligt instrument.
That instrument should apply to direct taxes and indirect taxes that are not yet covered by other Union legislation.
Det instrumentet bör gälla för direkta skatter och indirekta skatter som ännu inte omfattas av annan unionslagstiftning.
To this end, this new Directive is considered to be the proper instrument in terms of effective administrative cooperation.
För detta ändamål anses detta nya direktiv vara det korrekta rättsliga instrumentet för att uppnå ett effektivt administrativt samarbete.
This Directive builds on the achievements of Directive 77/799/EEC but provides for clearer and more precise rules governing administrative cooperation between Member States where necessary, in order to establish, especially as regards the exchange of information, a wider scope of administrative cooperation between Member States.
Detta direktiv bygger på resultatet av direktiv 77/799/EEG, men föreskriver där så är nödvändigt tydligare och exaktare regler för det administrativa samarbetet mellan medlemsstaterna i syfte att etablera ett mer omfattande administrativt samarbete mellan medlemsstaterna, i särskilt vad gäller utbyte av upplysningar.
Clearer rules should also make it possible in particular to cover all legal and natural persons in the Union, taking into account the ever-increasing range of legal arrangements, including not only traditional arrangements such as trusts, foundations and investment funds, but any new instrument which may be set up by taxpayers in the Member States.
I synnerhet bör tydligare regler även göra det möjligt att täcka in alla juridiska och fysiska personer i unionen mot bakgrund av det allt större antalet juridiska konstruktioner, som inte bara omfattar traditionella lösningar som truster, stiftelser och investeringsfonder, utan även nya konstruktioner som kan komma att tillskapas av skattebetalare i medlemsstaterna.
There should be more direct contact between Member States’ local or national offices in charge of administrative cooperation, with communication between central liaison offices being the rule.
Det bör finnas mer direkt kontakt mellan medlemsstaternas lokala eller nationella kontor med ansvar för administrativt samarbete, samtidigt som kommunikation mellan centrala kontaktkontor är huvudregeln.
The lack of direct contacts leads to inefficiency, under-use of the arrangements for administrative cooperation and delays in communication.
Brist på direkta kontakter medför ineffektivitet, underutnyttjande av arrangemangen för administrativt samarbete och att kommunikationen fördröjs.
Provision should therefore be made to bring about more direct contacts between services with a view to making cooperation more efficient and faster.
Åtgärder bör därför vidtas för att åstadkomma fler direkta kontakter mellan myndigheterna, så att samarbetet effektiviseras och påskyndas.
The assignment of competences to the liaison departments should be deferred to the national provisions of each Member State.
Delegeringen av behörighet till kontaktorganen bör överlåtas till varje medlemsstats nationella bestämmelser.
Member States should exchange information concerning particular cases where requested by another Member State and should make the necessary enquiries to obtain such information.
Medlemsstaterna bör utbyta upplysningar om specifika fall om en annan medlemsstat så begär och bör göra de efterforskningar som är nödvändiga för att ta fram dessa upplysningar.
The standard of ‘foreseeable relevance’ is intended to provide for exchange of information in tax matters to the widest possible extent and, at the same time, to clarify that Member States are not at liberty to engage in ‘fishing expeditions’ or to request information that is unlikely to be relevant to the tax affairs of a given taxpayer.
Standarden kan antas vara relevant syftar till ett utbyte av upplysningar i skatteärenden i vidast möjliga omfattning och klargör samtidigt att det inte står medlemsstaterna fritt att genomföra så kallade fishing expeditions eller begära upplysningar som sannolikt inte är relevanta för ett skatteärende avseende viss bestämd skattskyldig.
While Article 20 of this Directive contains procedural requirements, those provisions need to be interpreted liberally in order not to frustrate the effective exchange of information.
Artikel 20 i detta direktiv innehåller formföreskrifter, men de bestämmelserna måste tolkas liberalt så att de inte hindrar ett effektivt utbyte av upplysningar.
It is recognised that the mandatory automatic exchange of information without preconditions is the most effective means of enhancing the correct assessment of taxes in cross-border situations and of fighting fraud.
Det är känt att ett obligatoriskt automatiskt utbyte av upplysningar utan inskränkningar är den mest effektiva metoden för att förbättra möjligheterna att fastställa skatter korrekt och bekämpa bedrägerier i fall där mer än ett land berörs.
To that end, a step-by-step approach should therefore be followed starting with the automatic exchange of available information on five categories and reviewing the relevant provisions after a report by the Commission.
Därför bör man gå stegvis tillväga genom att börja med automatiskt utbyte av tillgängliga upplysningar avseende fem kategorier av inkomst och därefter se över bestämmelserna i fråga efter det att kommissionen har lämnat en rapport.
The spontaneous exchange of information between Member States should also be strengthened and encouraged.
Utbytet av upplysningar utan föregående begäran mellan medlemsstaterna bör också stärkas och uppmuntras.
Time limits for the provision of information under this Directive should be laid down in order to ensure that the information exchange is timely and thus effective.
Tidsfrister för tillhandahållandet av upplysningar enligt detta direktiv bör fastställas för att säkerställa att utbytet av upplysningar sker i tid och därmed blir ändamålsenligt.
It is important that officials of the tax administration of one Member State are allowed to be present in the territory of another Member State.
Det är viktigt att tjänstemän från en medlemsstats skatteförvaltning tillåts närvara på en annan medlemsstats territorium.
Since the tax situation of one or more persons liable to tax established in several Member States is often of common or complementary interest, it should be made possible for simultaneous controls to be carried out on such persons by two or more Member States, by mutual agreement and on a voluntary basis.
Eftersom uppgifter om skattesituationen för en eller flera skattskyldiga personer som är etablerade i flera medlemsstater ofta är av gemensamt eller kompletterande intresse, bör sådana personer, efter ömsesidig överenskommelse och på frivillig grund, kunna bli föremål för samtidiga kontroller i två eller flera medlemsstater.
In view of the legal requirement in certain Member States that a taxpayer be notified of decisions and instruments concerning his tax liability and of the ensuing difficulties for the tax authorities, including cases where the taxpayer has relocated to another Member State, it is desirable that, in such circumstances, the tax authorities should be able to call upon the cooperation of the competent authorities of the Member State to which the taxpayer has relocated.
Med hänsyn till det rättsliga kravet i vissa medlemsstater på att skattebetalare ska delges beslut och handlingar som påverkar deras skattskyldighet och de därav följande svårigheterna för skattemyndigheterna, bland annat i fall där en skattebetalare har flyttat till en annan medlemsstat, är det önskvärt att skattemyndigheterna i dessa fall ska kunna begära samarbete från de behöriga myndigheterna i den medlemsstat till vilken skattebetalaren har flyttat.
Feedback on information sent will encourage administrative cooperation between Member States.
Återkoppling rörande de upplysningar som lämnats främjar det administrativa samarbetet.
Collaboration between the Member States and the Commission is necessary for the permanent study of cooperation procedures and the sharing of experience and best practices in the fields considered.
För att man löpande ska kunna studera samarbetsformer och utbyta erfarenheter och bästa praxis på de berörda områdena krävs ett samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen.
It is important for the efficiency of administrative cooperation that information and documents obtained under this Directive could, subject to the restrictions laid down in this Directive, be used by the Member State that received them also for other purposes.
För att det administrativa samarbetet ska kunna bli effektivt är det viktigt att upplysningar och handlingar som erhålls enligt detta direktiv också kan användas för andra ändamål i den medlemsstat som erhållit dem, med de begränsningar som fastställs i detta direktiv.
It is also important that Member States could transmit that information to a third country, under certain conditions.
Det är också viktigt att medlemsstaterna under vissa förutsättningar får överlämna upplysningar till ett tredjeland.
The situations in which a requested Member State may refuse to provide information should be clearly defined and limited, taking into account certain private interests which should be protected as well as the public interest.
De situationer då en anmodad medlemsstat får vägra att lämna upplysningar bör definieras tydligt och avgränsas med beaktande av vissa skyddsvärda privata intressen samt allmänintresset.
However, a Member State should not refuse to transmit information because it has no domestic interest or because the information is held by a bank, other financial institution, nominee or person acting in an agency or fiduciary capacity or because it relates to ownership interests in a person.
En medlemsstat bör emellertid inte vägra att lämna upplysningar på grund av att de inte har något eget intresse av sådana upplysningar eller på grund av att upplysningarna innehas av en bank, en annan finansiell institution, ombud, representant eller förvaltare eller på grund av att upplysningarna rör äganderätt i en person.
This Directive contains minimum rules and should therefore not affect Member States’ right to enter into wider cooperation with other Member States under their national legislation or in the framework of bilateral or multilateral agreements concluded with other Member States.
Detta direktiv innehåller minimiregler och bör därför inte påverka medlemsstaternas rätt att inleda mer omfattande samarbete med andra medlemsstater enligt nationell lagstiftning eller inom ramen för bilaterala och multilaterala avtal som ingås med andra medlemsstater.
It should also be made clear that where a Member State provides a wider cooperation to a third country than is provided for under this Directive, it should not refuse to provide such wider cooperation to other Member States wishing to enter into such mutual wider cooperation.
Det bör även klargöras att i de fall en medlemsstat erbjuder ett tredjeland ett mer omfattande samarbete än vad som föreskrivs i detta direktiv bör den inte vägra att erbjuda övriga medlemsstater som så önskar ett sådant ömsesidigt, mer omfattande samarbete.
The exchange of information should be made through standardised forms, formats and channels of communication.
Utbytet av upplysningar bör ske med hjälp av standardiserade formulär, format och kommunikationskanaler.
An evaluation of the effectiveness of administrative cooperation should be made, especially on the basis of statistics.
En utvärdering bör göras av hur ändamålsenligt det administrativa samarbetet är, särskilt på grundval av statistik.