natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Contrariwise, the French authorities argue that, if La Poste had enjoyed a state guarantee by reason of its legal form, there would have been no need to give an express guarantee for the debts contracted by the old Administration of Posts and Telecommunications which were transferred to La Poste.
Till skillnad mot vad som beskrivs ovan anser de franska myndigheterna att det inte skulle ha varit nödvändigt att utfärda en uttrycklig statlig garanti för de post- och telekommunikationstjänster som överfördes till La Poste om La Poste hade omfattats av en statlig garanti enbart på grund av sin rättsliga ställning.
But, they argue, such a guarantee was in fact given, in an order dated 31 December 1990.
Ändå utfärdades en sådan garanti genom ett beslut av den 31 december 1990.
The Commission points out that the fact that the French authorities may have decided to give an express guarantee does not mean that there was no implied guarantee.
Kommissionen understryker att det faktum att de franska myndigheterna beslutade sig för att utfärda en uttrycklig garanti inte är ett bevis för att det inte fanns en underförstådd garanti.
The same reasoning applies to an argument put forward by the French authorities regarding the guarantee given by the State for certain activities of ERAP or the French Development Agency.
Samma resonemang går att tillämpa på de franska myndigheternas argument i fråga om den garanti som staten utfärdat för vissa verksamheter inom Erap och inom Agence Française du Développement.
In choosing to give an express guarantee in certain cases even though there was already an implied guarantee, the State may have been motivated for example by a concern for transparency and a desire to augment the creditors’ legal certainty.
Det faktum att staten i vissa fall har beslutat att utfärda en uttrycklig garanti, trots att det redan fanns en underförstådd garanti, kan bland annat förklaras av en strävan efter öppenhet och av en vilja att förstärka fordringsägarnas rättssäkerhet.
As the French authorities’ expert asserts, ‘holders of a supposed implied guarantee cannot claim rights as indisputable and decisive as those conferred by an express guarantee’.
Precis som de franska myndigheternas expert bekräftar kan ”mottagare av en underförstådd garanti inte hävda lika odiskutabla och avgörande rättigheter som en mottagare av en uttrycklig garanti”.
Last, the French authorities cite an article by Mr Labetoulle, former president of the litigation division of the Council of State.
Slutligen citerar de franska myndigheterna en artikel av Daniel Labetoulle, tidigare ordförande för tvistemålsavdelningen vid Conseil d’Etat.
This article will be considered along with the judgment in Campoloro in the section of this Decision dealing with the liability of the State.
Denna artikel kommer att behandlas tillsammans med rättspraxis från Campoloromålet i avsnittet om att åberopa statens ansvar.
The Commission concludes that:
Mot bakgrund av ovanstående konstaterar kommissionen följande:
contrary to the affirmations of the French authorities, there is no legislation or decision that excludes the existence of a state guarantee to La Poste; and
dels att förekomsten av en statlig garanti för La Poste inte utesluts av någon rättsakt eller av något beslut, i motsats till vad de franska myndigheterna hävdar,
the fact that there is no legislation expressly providing for such a guarantee does not mean that there can be no implied guarantee.
dels att det faktum att garantin inte uttryckligen föreskrivs i någon rättsakt inte utesluter att det finns en underförstådd garanti.
The existence of implied guarantees arising out of the legal form of publicly owned establishments is confirmed by a memorandum of the Council of State
Förekomsten av underförstådda garantier som är knutna till en offentlig institutions rättsliga ställning bekräftats i en skrivelse av Conseil d’Etat
The existence of an implied guarantee arising out of the legal form of publicly owned establishments is confirmed by a memorandum of the Council of State drawn up in 1995 in the Crédit Lyonnais case, which was cited in the opening decision.
Förekomsten av underförstådda garantier som är knutna till en offentlig institutions rättsliga ställning bekräftas i en skrivelse av Conseil d’Etat från 1995 i samband med Crédit Lyonnais-målet.
The Council of State there took the view that the organisation concerned enjoyed an implied guarantee by reason merely of its character as a publicly owned establishment: ‘In connection with the draft law on state involvement in the recovery plans for Crédit Lyonnais and Comptoir des Entrepreneurs, the Council of State […] took the view that there was a state guarantee for this establishment which derived without any express legislative provision from the very fact that it was a publicly owned establishment’.
I denna skrivelse, som redan nämns i beslutet om att inleda ett förfarande, är Conseil d’Etats uttalande om förekomsten av en underförstådd garanti enbart baserat på den offentliga institutionens egenskaper: ”När det gäller förslaget till lag om statens insatser i planerna på sanering av Crédit Lyonnais och av Comptoir des Entrepreneurs anser Conseil d’Etat (…) att den statliga garantin för dessa företag är en följd av den offentliga institutionens själva natur, utan att detta uttryckligen anges i lag.”
The Commission has repeatedly asked the French authorities to send it the full text of this memorandum.
Kommissionen har vid ett flertal tillfällen bett de franska myndigheterna att översända denna skrivelse i sin helhet.
The French authorities have replied that the memorandum in question was not drawn up at the request of the Government and was not given formal status in any official document.
De franska myndigheterna har svarat att skrivelsen, som inte utfärdats på regeringens begäran, inte hade formaliserats i ett officiellt dokument.
According to the French authorities, the memorandum to which the Commission refers consisted only of the one sentence quoted in the annual report.
Enligt de franska myndigheterna skulle den skrivelse som kommissionen avser endast bestå av den meningen i årsrapporten.
In addition, the French authorities argue, that opinion cannot be transposed to the case of La Poste, for several reasons: because it concerned a publicly owned establishment with a public accountant set up specifically to manage state support for the recovery of Crédit Lyonnais; because it predated the Organic Law on the Finance Act, which was adopted on 1 August 2001; and because its application is contrary to the subsequent case law of the Council of State.
Dessutom anser de franska myndigheterna att den skrivelsen inte går att överfra på La Poste eftersom den gäller ett offentligt organ med en statsrevisor som har inrättats just i syfte att garantera förvaltningen av statens stöd för att sanera Crédit Lyonnais. Den skrevs innan grundlagen av den 1 augusti 2001 om finanslagstiftningen antogs och dess tillämpning skulle strida mot senare rättspraxis från Conseil d’Etat.
And it speaks of publicly owned establishments, and not of publicly owned establishments with public accountants.
Dessutom hänvisar Conseil d’Etat till egenskaperna hos en offentlig institution, inte hos offentliga institutioner med en statsrevisor.
The French authorities do not explain why it should apply to publicly owned establishments only if they have a public accountant.
För övrigt ger de franska myndigheterna ingen förklaring till varför detta yttrande endast skulle vara tillämpligt på offentliga institutioner med en statsrevisor.
As regards the arguments put forward by the French authorities to the effect that the opinion is not applicable because it predates the Organic Law on the Finance Act, and is contrary to the subsequent case law of the Council of State, the Commission has already shown here that the Organic Law does not stand in the way of an implied guarantee given by the State to La Poste.
När det gäller de franska myndigheternas argument om att yttrandet inte skulle vara tillämpligt eftersom det utfärdades innan grundlagen om finanslagstiftning antogs och det strider mot senare rättspraxis hos Conseil d’Etat har kommissionen visat ovan att grundlagen om finanslagstiftning inte hindrar förekomsten av en underförstådd statlig garanti för La Poste.
The Commission takes the view, therefore, that the Council of State’s opinion is indeed applicable to La Poste, and that it acknowledges the existence of a state guarantee deriving from the public character of an organisation.
Därför anser kommissionen att yttrandet från Conseil d’Etat är tillämpligt på La Poste och att det bekräftar förekomsten av en statlig garanti till följd av en offentlig institutions egenskaper.
That there are state guarantees that derive from an administrative or legislative act which ‘produces and entails financial consequences for the State’ is confirmed in a memorandum from the Minister for Economic Affairs, Finance and Industry dated 22 July 2003, concerning a ‘Census of implied and express guarantee arrangements granted by the State’.
Förekomsten av underförstådda garantier till följd av ett administrativt beslut eller en rättsakt som ”skapar eller medför finansiella följder för staten” bekräftas i skrivelsen från ministeriet för ekonomi, finans och industri av den 22 juli 2003 som syftade till att ”kartlägga bestämmelserna om underförstådda eller uttryckliga statliga garantier”.
That memorandum shows that a state guarantee can derive from legal acts of very different kinds.
Av denna skrivelse framgår att statliga garantier kan följa av mycket olika former av rättsliga dokument.
In an explanatory note attached to the memorandum, in part 3, under the heading ‘Experience of calls made on guarantees and the judgments of the Council have clarified a number of textbook cases of guarantees which need to be identified’, the French authorities affirm that ‘Some legal forms by their structure entail a liability on the part of their shareholders; this is true in particular of [the forms of partnership known as] the société en nom collectif, or SNC, and the groupement momentané d’entreprises, or GIE.
Kommissionen påpekar också att de franska myndigheterna i en förklarande bilaga till denna skrivelse, närmare bestämt i del 3 med rubriken ”erfarenheterna av anspråk på garantierna och rådets rättspraxis har bidragit till utformningen av ett antal exempelfall på underförstådda garantier som måste identifieras”, anger att ”vissa rättsliga bestämmelser genom sin konstruktion innebär att ägarna har ett ansvar, särskilt för handelsbolag och tillfälliga företagsgrupper.
With these last two forms third parties will always seek out the State shareholder.
När det gäller de båda senare företagsformerna söker tredje parter alltid statliga ägare.
The same applies to the creation of publicly owned establishments and to some shareholdings in public limited companies’.
Detsamma gäller inrättandet av offentliga institutioner och vissa former av ägande i aktiebolag.”
Here the French authorities themselves point out that the setting up of a publicly owned establishment entails an implied guarantee given by the State to the establishment’s creditors.
Alltså påpekar de statliga myndigheterna själva att inrättandet av en offentlig institution innebär en underförstådd statlig garanti som gynnar fordringsägare i den institutionen.
A creditor of La Poste can be sure that his claim will be repaid
La Postes fordringsägare garanteras ersättning för sina fordringar
The Commission will now consider the steps to be taken by creditors of La Poste in order to settle their claims if La Poste were to be in financial difficulty and unable to meet its debts.
Här vill kommissionen undersöka hur en fordringsägare i La Poste skulle gå till väga för att reglera sina fordringar om La Poste skulle befinna sig i ekonomiska svårigheter och inte kunde betala sina skulder.
The Commission will seek to determine whether, at the end of a procedure that is defined in advance and conducted in public, a creditor of La Poste will be in a position comparable to that of a creditor of an enterprise governed by commercial law.
Kommissionen ska fastställa om en fordringsägare till La Poste efter ett i förväg fastställt och offentliggjort förfarande befinner sig i en jämförbar situation som en fordringsägare till ett företag som omfattas av handelsrätten.
This examination will show that:
Denna granskning visar att
the conventional obstacles to the settlement of a claim against a body governed by private law are absent in the case of a publicly owned establishment (1);
traditionella hinder för reglering av en fordran på en privaträttslig enhet inte finns i fråga om offentliga institutioner (1),
the procedure laid down by the Law of 16 July 1980 for the recovery of the debts of a publicly owned establishment that has been found by a court to be in default does not in any way lead to the cancellation of the debt (2);
förfarandet för att driva in skulder hos offentliga institutioner som har blivit föremål för ett rättsligt avgörande enligt lagen av den 16 juli 1980 inte i något fall har lett till att skulden har försvunnit (2),
the rules governing the liability of the State in the procedure for the recovery of the debts of a publicly owned establishment have all the characteristics of a guarantee mechanism (3);
systemet med statens ansvar för genomförandet av förfarandet för att driva in offentliga institutioners skulder uppvisar alla egenskaper hos en garantimekanism (3),
even if he were to fail to obtain satisfaction, a creditor could always invoke the effects of a legitimate mistake that he made when his claim arose regarding the prospect that it would always be honoured (4).
fordringsägare som inte får sina krav uppfyllda ändå kan vidta rättsliga åtgärder på grund av att de felaktigt har lånat ut sina pengar till följd av antagandet att skulden alltid skulle återbetalas (4).
The conventional obstacles to the settlement of a claim against a body governed by private law are absent in the case of a publicly owned establishment
Traditionella hinder för reglering av en fordran på en privaträttslig enhet finns inte i fråga om offentliga institutioner
It was made clear in the description of the measure that La Poste is not subject to the ordinary law rules governing the compulsory administration or winding up of firms in difficulty.
Precis som anges i beskrivningen av åtgärden omfattas La Poste inte av de allmänrättsliga bestämmelserna om sanering och likvidation av företag i svårigheter.
A creditor of La Poste is not in danger of seeing his claim cancelled because compulsory winding-up proceedings have been brought, or of obtaining only partial payment of his initial claim at the end of compulsory administration or winding-up proceedings under the ordinary law.
La Postes fordringsägare riskerar alltså inte att deras fordringar försvinner på grund av ett likvidationsförfarande utlöses eller att få tillbaka endast en del av sin ursprungliga fordran efter ett allmänrättsligt sanerings- eller likvidationsförfarande.
In addition, as the Commission’s expert has pointed out, the fact that La Poste has legal personality is no bar to the existence of a guarantee given by the French State.
Precis som kommissionens expert har framhållit är för övrigt La Poste juridiska person inte ett hinder för förekomsten av en fransk statlig garanti.
There are commercial forms of enterprise such as public limited companies (SAs) or private limited companies (SARLs) whose members are not obliged to pay the debts of the organisation in which they take part, but there are also many categories of organisation or legal person carrying on a commercial activity in which private members are indeed liable for the debts of the organisation they have set up.
Även om det finns kommersiella företag, till exempel publika och privata aktiebolag där delägarna inte är skyldiga att betala skulderna hos den organisation som de är delägare i, finns det å andra sidan en mängd kategorier av företag och juridiska personer som bedriver en kommersiell verksamhet där privata delägare ansvarar för verksamhetens skulder.
This is true of the forms of partnership known as the société en nom collectif, the groupement d’intérêt économique, or the société civile.
Detta gäller till exempel handelsbolag, ekonomiska intressegrupperingar och föreningar.
Thus there is no express principle of ordinary law governing the liability of members for debts.
Det finns alltså ingen uttrycklig allmänrättslig princip om att delägare ska garantera sådana skulder.
In the absence of legislation, it cannot be said that the principle that applies must necessarily be that debts or losses are not guaranteed.
Det går följaktligen inte att hävda att den tillämpliga principen i avsaknad av en rättsakt är att det inte förekommer några garantier i samband med skulder och förluster.
In French law, the independence conferred by legal personality, or the existence of funds that belong only to the company, is not a test that allows it to be determined how the debts contracted by a legal person are guaranteed.
Det oberoende som en juridisk person medför, eller förekomsten av en förmögenhet, är inte enligt fransk lagstiftning ett kriterium som gör det möjligt att avgöra vilken garantiordning som ska gälla för de skulder som en juridisk person ådrar sig.
It may also be concluded that there is nothing to prevent the legislature from providing that a publicly owned establishment can be set up by a public body that will bear any loss only up to the limit of its initial contribution or endowment.
Mot bakgrund av detta går det också att dra slutsatsen att inget hindrar lagstiftaren att föreskriva att en offentlig institution kan inrättas av en offentlig juridisk person som endast täcker förluster upp till sin insats eller sitt ursprungliga anslag.
The Commission’s expert has sought to complete the picture by considering whether there is an implicit principle of ordinary law governing the guaranteeing of debts in cases where the partners or members in an organisation have not chosen to join together in one of the legal forms offered by the legislature; the Commission’s expert finds an answer in Articles 1871 et seq. of the Civil Code.
Kommissionens expert fullföljde resonemanget genom ett undersöka om det fanns en (underförstådd) allmänrättslig princip för skuldgarantier när delägare eller medlemmar i en organisation inte omfattas av något rättsligt regelverk och hittade svaret i artiklarna 1871 och följande i civillagen.
These articles deal with partners who have not registered their partnership.
Dessa artiklar gäller delägare som inte har registrerat sitt företag.
Article 1871-1 provides as follows: ‘Unless another form of organisation has been provided for, the relations between partners are governed, to the extent reasonable, either by the rules applying to sociétés civiles, if the partnership is of a civil character, or, if the partnership is of a commercial character, by the rules applicable to sociétés en nom collectif’.
I artikel 1871.1 i civillagen föreskrivs följande mekanism: ”Om ingen annan organisation har fastställts ska förhållandet mellan delägarna så långt det är rimligt styras av de bestämmelser som gäller för aktiebolag om företaget är av civilt slag, eller, om det är av kommersiellt slag, av de bestämmelser som gäller för handelsbolag.”
It has been explained above that both of these forms of partnership are legal persons whose members have unlimited liability for their debts.
Dessförinnan anges det dock att aktiebolag och handelsbolag som ingår i offentliga juridiska personer har ett obegränsat ansvar för skulder.
The expert concludes that in so far as there is a principle of ordinary law, it would be a principle whereby those who set up a legal person guarantee its debts.
Därav drar experten slutsatsen att om det går att urskilja någon princip i civillagen är det principen om en garanti för offentliga juridiska personers skulder.
The legislation is silent on the matter, and its silence cannot be made to imply a principle of guarantee without infringing the rights of the defence that apply in French law and in the law of the Union.
Det finns alltså ingen lagtext om detta ur vilken det går att härleda någon princip om garantier, med mindre än att man kränker rätten till försvar såväl i den franska lagstiftningen som i unionslagstiftningen.
The Commission would observe, however, that Article 1871-1 of the Civil Code provides that every partner in an unregistered partnership contracts in his own name and is liable personally to third parties.
Kommissionen påpekar emellertid att det i artikel 1872.1 i civillagen fastställs att varje delägare i ett oregistrerat företag ska anställa personal i företagets namn och ensam vara ansvarig gentemot tredje parter.
Thus every partner has unlimited liability for the debts he has contracted.
Varje delägare har alltså ett obegränsat ansvar för de skulder som företaget har dragit på sig.
The Commission does not seek to deduce from this one consideration that the State is liable for the debts of La Poste; but it does believe that the French authorities’ argument does not invalidate the Commission’s expert’s argument that in so far as there is a principle of ordinary law it would be a principle of guarantee.
Kommissionen har förstås inte för avsikt att ur detta enda exempel dra slutsatsen att staten är ansvarig för La Postes skulder. Däremot anser kommissionen att den egna expertens argument att om någon allmänrättslig princip kunde urskiljas skulle det vara en garantiprincip inte motbevisas av de franska myndigheternas argument.
In addition, the Commission would point out that in the explanatory note attached to the memorandum of 22 July 2003 from the Minister for Economic Affairs, Finance and Industry, the French authorities themselves draw a parallel between the liability of a shareholder for a société en nom collectif and the liability of the State for a publicly owned establishment.
För övrigt påminner kommissionen att de franska myndigheterna i sin förklarande bilaga till skrivelsen från ministeriet för ekonomi, finans och industri av den 22 juli 2003 själva drar en parallell mellan delägaransvar för handelsbolag och statens ansvar för offentliga institutioner.
unlike the creditors of undertakings governed by commercial law, creditors of La Poste (which is not subject to the ordinary law rules governing the compulsory administration and winding up of firms in difficulty) are not in danger of seeing their claim cancelled in whole or in part following court liquidation proceedings;
I motsats till fordringsägare i företag som omfattas av handelsrätten riskerar fordringsägare i La Poste (som inte omfattas av allmänrätten i fråga om sanering och likvidation av företag i svårigheter) inte att förlora sina fordringar helt eller delvis efter ett likvidationsförfarande.
the fact that La Poste has legal personality is no bar to a state guarantee to La Poste; and
La Postes juridiska person hindrar inte en statlig garanti för La Poste.
in the absence of any express limitation on the State’s liability in respect of La Poste, La Poste’s creditors may legitimately act on the principle that the State will bear the debts of La Poste, even though La Poste possesses legal personality.
Eftersom det inte uttryckligen anges någon begränsning för statens ansvar för La Poste kan La Postes fordringsägare med goda skäl förlita sig på principen om att staten ska stå för La Postes skulder, trots att La Poste är en juridisk person.
The procedure laid down by the Law of 16 July 1980 for the recovery of the debts of a publicly owned establishment that has been found by a court to be in default does not in any way lead to the cancellation of the debt
Förfarandet om indrivning av skulder från offentliga institutioner genom ett betalningsföreläggande enligt lagen av den 16 juli 1980 leder inte i något fall till att skulden försvinner