natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The agreement provided for the payment by Umicore of a much lower amount than the amounts included in the adjustment notices.
Enligt uppgörelsen ska Umicore betala ett betydligt lägre belopp än det som anges i de båda ovannämnda besluten om betalning av mervärdesskatt.
Tax arrangements applicable to intra-Community supplies and exports of goods
Tillämpligt skattesystem för gemenskapsinterna leveranser och för export av varor
The VAT rules applicable to intra-Community supplies and exports of the goods covered by the settlement agreement from 1995 to 1998 originate in the transposition of Council Directive 91/680/EEC [5] into the Belgian VAT Code.
De bestämmelser om mervärdesskatt som ska tillämpas på de gemenskapsinterna leveranser och den export av varor som avses i förlikningsuppgörelsen för åren 1995–1998 har sitt ursprung i införlivandet av rådets direktiv 91/680/EEG [5] i den belgiska mervärdesskattelagen.
The Directive provides for transitional VAT arrangements with a view to the abolition of fiscal frontiers and amends the Sixth VAT Directive [6].
Detta direktiv innehåller övergångsföreskrifter för mervärdesskatt inför avskaffandet av skattemässiga gränser inom EU och ändrar det sjätte mervärdesskattedirektivet [6].
Taxation of supplies of goods
Beskattning av leveranser av varor
The first subparagraph of Article 2 of the Belgian VAT Code states: ‘supplies of goods and services carried out for consideration by a taxable person acting as such are subject to tax when they take place in Belgium.’
Enligt artikel 2 första stycket i mervärdesskattelagen ska mervärdesskatt betalas för ”leverans av varor eller tillhandahållande av tjänster som sker mot vederlag i Belgien av en skattskyldig person i denna egenskap”.
Article 10 of the VAT Code states:
I artikel 10 i samma lag anges följande:
‘The supply of goods shall mean the transfer of the right to dispose of property as owner.
”Med leverans av varor avses överföring av rätten att såsom ägare förfoga över egendom.
In particular, this involves making goods available to a person acquiring them pursuant to a contract transferring or dividing up ownership.’
Därmed avses särskilt att ställa en vara till förvärvarens eller mottagarens förfogande i enlighet med avtal om överlåtelse eller fastställelse av ett rättsförhållande.”
Article 15 of the VAT Code states:
I artikel 15 i mervärdesskattelagen anges följande: ”§1.
The place of supply of goods is deemed to be the place where the goods are made available to the person acquiring them.
Platsen för leverans av varor ska anses vara den plats där varorna befinner sig när de ställs till mottagarens förfogande.
However, the place of supply is deemed to be:
Platsen för leverans ska dock anses vara
where the dispatch or transport to the person to whom they are supplied begins when the goods are dispatched or transported by the supplier, by the person acquiring them or by a third party;
den plats där avsändning eller transport till förvärvaren inleds när varan avsänds eller transporteras av leverantören, förvärvaren eller en tredjepart,
Unless proven otherwise, movable goods are deemed to have been supplied in Belgium when, at the time of supply, one of the parties to the transaction has established his business or has a fixed establishment there or, in the absence of such a place of business or fixed establishment, has his permanent address or is habitually resident there.’
Om inte annat har visats ska leveransen av lös egendom förutsättas ske i Belgien när en av parterna i transaktionen vid leveranstidpunkten har etablerat sin ekonomiska verksamhet eller ett fast driftsställe eller, i avsaknad av något sådant säte eller något sådant fast driftsställe, är bosatt eller stadigvarande vistas där.”
The supply of goods (the transport of which begins in Belgium) is therefore in principle taxable in Belgium.
En leverans av varor (vars transport inleds i Belgien) ska alltså i princip beskattas i Belgien.
The law has introduced a legal presumption that the supply is deemed to have taken place in Belgium when one of the parties to the transaction is established in Belgium.
När en av parterna i transaktionen är etablerad i Belgien införs genom lagen en rättslig presumtion som innebär att leveransen förutsätts ha ägt rum i Belgien.
VAT liability
Betalning av mervärdesskatt
In accordance with Article 51(1) of the VAT Code tax is payable by the taxable person carrying out the supply of taxable goods or services that takes place in Belgium.
Enligt artikel 51.1 i mervärdesskattelagen ska skatten betalas av den skattskyldige person som utför en leverans av beskattningsbara varor eller tjänster i Belgien.
Article 39(1) of the VAT Code lays down VAT exemptions for exports of goods; it states: ‘The following are exempt from tax: 1. the supply of goods dispatched or transported to a destination outside the Community by or on behalf of the vendor; 2. the supply of goods dispatched or transported to a destination outside the Community by or on behalf of the purchaser, who is not established in Belgium …’
I artikel 39.1 införs följande bestämmelser om undantag från mervärdesskatt vid export av tjänster: ”Följande leveranser är undantagna från skatten: 1. Leveranser av varor som avsänds eller transporteras av försäljaren eller för dennes räkning utanför gemenskapen. 2. Leveranser av varor som avsänds eller transporteras av en köpare som inte är etablerad i Belgien, eller för dennes räkning, utanför gemenskapen.”
In accordance with Article 39(3) of the VAT Code, Royal Decree No 18 of 29 December 1992 lays down the conditions in Belgian law for exempting exports of goods from Belgium to destinations outside the Community [7].
Enligt artikel 39.3 i mervärdesskattelagen fastställs villkoren för undantag i fråga om export av varor från Belgien utanför gemenskapen i den belgiska lagstiftningen genom kungligt dekret nr 18 av den 29 december 1992 (dekret nr 18) [7].
Intra-Community supplies
Gemenskapsinterna leveranser
Article 39 bis of the VAT Code provides from 1 January 1993: ‘The following are exempt from tax: 1. supplies of goods dispatched or transported to destinations outside Belgium, but within the Community, by or on behalf of the vendor … or the person acquiring the goods for another taxable person or non-taxable natural person acting as such in another Member State who is liable for tax on his intra-Community acquisitions of goods …’
Enligt artikel 39a i mervärdesskattelagen ska följande gälla från och med den 1 januari 1993: ”Följande leveranser är undantagna från mervärdesskatt: 1. Leveranser av varor som avsänds eller transporteras av försäljaren (…), av förvärvaren eller för dennes räkning utanför Belgien men inom gemenskapen, för en annan skattskyldig persons räkning eller för en annan fysisk, icke skattskyldig, persons räkning, som agerar i denna egenskap i en annan medlemsstat och som är skyldig att betala skatt i den medlemsstaten för sina gemenskapsinterna förvärv av varor.”
Belgian tax law lays down several conditions regarding the proof that has to be furnished to ensure correct application of the exemption provided for in Article 39 bis of the VAT Code.
I den belgiska skattelagstiftningen ställs ett antal villkor i fråga om de bevis som ska läggas fram för en korrekt tillämpning av det undantag som anges i artikel 39a i mervärdesskattelagen.
Article 1 of Royal Decree No 52 of 29 December 1992 states: ‘The tax exemptions provided for in Article 39 bis of the Code are subject to proof that the goods were dispatched or transported outside Belgium but within the Community’.
I artikel 1 kungligt dekret nr 52 av den 29 december 1992 (nedan kallat dekret nr 52) anges att ”de undantag från skatt som anges i artikel 39a i lagen är beroende av beviset på att varorna har avsänts eller transporterats ut ur Belgien, men stannat inom gemenskapen”.
Article 2 of Royal Decree No 52 specifies that the exemption is ‘also subject to proof that the supply is carried out for a taxable person … registered for VAT in another Member State.’
Vidare anges i artikel 2 i dekret nr 52 att detta undantag ”dessutom är beroende av beviset på att leveransen har skett för en skattskyldig persons räkning (…) som är mervärdesskatteregistrerad i en annan medlemsstat”.
In addition, the first subparagraph of Article 3 of Royal Decree No 52 provides: ‘The vendor must at all times be in possession of all documents proving that the dispatch or transport of the goods has actually taken place …’ In this connection, the extract from a press release published in Moniteur belge No 36 of 20 February 1993 informs taxpayers that ‘transport must be carried out by or on behalf of the vendor or the person acquiring the goods.
Enligt artikel 3 första stycket i dekret nr 52 anges dessutom följande: ”Försäljaren ska ständigt ha i sin ägo samtliga handlingar som styrker att varorna verkligen har avsänts eller transporterats.” I detta sammanhang uppmärksammas skattebetalarna i utdraget ur pressmeddelandet i Moniteur belge nr 36 av den 20 februari 1993 att ”transporten ska utföras av försäljaren, förvärvaren eller för deras räkning.
Consequently, if transport is carried out by or on behalf of a subsequent customer (e.g. in chain transactions where the transport is carried out by the final customer), supplies before the supply to the final customer may not be exempted’.
Detta innebär att en transport som utförs av eller för en efterföljande kunds räkning (till exempel vid kedjeförsäljningar där transporten utförs av slutkunden) inte medför någon rätt till undantag för de leveranser som föregår leveransen till denna slutkund.”
In order to qualify for an exemption for intra-Community supply, the taxable person must therefore prove, inter alia, that the transport was carried out by or on behalf of either the vendor or the person acquiring the goods [8].
För att komma i fråga för undantaget i samband med gemenskapsinterna leveranser måste den skattskyldige personen alltså bland annat visa att transporten har utförts av försäljaren, förvärvaren eller för deras räkning [8].
If the conditions for the application of the exemptions laid down in Articles 39 and 39 bis of the VAT Code are not fulfilled, the supply of the goods becomes taxable in Belgium and the debt is incurred as a result of the mere existence of the transaction [9].
Om de villkor som föreskrivs för tillämpningen av de undantag som anges i artiklarna 39 och 39a i mervärdesskattelagen inte uppfylls ska varuleveransen beskattas i Belgien och skulden uppstår till följd av att operationen utförs [9].
In the interests of fairness towards the taxable person, the Belgian tax authorities nevertheless agree to grant an exemption under these articles to a taxable person who is not able to provide all the proof necessary to show that the conditions for exemption have been met if they themselves are in possession of such proof, for example within the framework of mutual assistance from other Member States or third countries.
Med tillämpning av principen om fair play i fråga om den skattskyldiga personen godtar den belgiska skattemyndigheten dock att det undantag som avses i dessa artiklar tillämpas i de fall den skattskyldiga personen inte kan lägga fram samtliga handlingar som styrker att villkoren för undantag är uppfyllda, men myndigheten själv har tillgång till sådana bevis, t.ex. inom ramen för ömsesidigt bistånd med andra medlemsstater eller tredjeländer.
Taxation based on actual facts
Beskattning baserad på verkliga förhållanden
According to the established case law of the Belgian Court of Cassation, tax (including VAT) must be established on the basis of the actual facts [10].
Enligt den belgiska kassationsdomstolens fasta rättspraxis ska skatt (inbegripet mervärdesskatt) fastställas efter de verkliga förhållandena [10].
In applying this principle, the authorities are therefore required to impose tax, not on the basis of the apparent existence of an act as presented by the taxpayer, but on the basis of the actual existence of an act (resulting from the actual intention of one of the parties concerned).
Enligt denna princip ska myndigheterna alltså inte basera skatten på den fiktiva transaktion som presenteras av den skattskyldige utan på den verkliga transaktionen (som blir resultatet av de berörda parternas faktiska intention).
In cases where the authorities contest VAT exemptions applied to supplies of goods, they address an adjustment notice [11] to the taxable person, normally together with a fine.
Om skattemyndigheten bestrider de undantag från mervärdesskatt som har tillämpats på de berörda varuleveranserna ska den utfärda ett beslut om betalning av mervärdesskatt till den skattskyldige [11], vilket i allmänhet åtföljs av skattetillägg.
Settlement with the taxable person
Förlikning med den skattskyldige
The second subparagraph of Article 84 of the VAT Code states that the Minister for Finance may conclude settlements with taxpayers provided that these do not involve an exemption from or a reduction of the tax.
Enligt artikel 84 andra stycket i mervärdesskattelagen kan finansministeriet ingå förlikningsuppgörelser med de skattskyldiga, under förutsättning att dessa inte innebär något undantag från eller förändring av skatten. Dessa uppgörelser får alltså endast gälla faktiska omständigheter och inte rättsfrågor.
Such settlements, therefore, must concern only points of fact and not points of law.
Dessa uppgörelser är i allmänhet endast möjliga när parterna gör vissa eftergifter (inte i fråga om beloppet för den skatt som kan bli resultatet av de fastställda omständigheterna, utan i fråga om faktiska omständigheter, fastställande av skattetillägg osv.)
The Minister for Finance delegates his powers in this area to the Regional Directorates of the VAT authorities and to the Special Tax Inspectorate.
Finansministeriets befogenheter delegeras till de regionala mervärdesskattemyndigheterna och till ISI.
Imposition of administrative fines
Tillämpning av administrativa avgifter
As regards the imposition of fines when the right to an exemption is not proved, Article 70(1) of the VAT Code lays down a fine in proportion to the infringement of the obligation to pay VAT, equivalent to twice the amount of the unpaid tax.
När det gäller tillämpningen av skattetillägg vid avsaknad av bevis på rätten till undantag anges det i artikel 70.1 i mervärdesskattelagen att vid alla brott mot skyldigheten att betala mervärdesskatt ska skattetillägg utdömas till ett belopp som är lika med två gånger den obetalade skatten.
Nevertheless, Royal Decree No 41 of 30 January 1987 provides for a scale reducing the proportional tax fines.
I kungligt dekret nr 41 (nedan kallat dekret nr 41) av den 30 januari 1987 införs dock en stegvis nedsättning av skattetillägget.
Article 1(1) of Royal Decree No 41 states that the fine is reduced by 10 % of the amount of the tax due (table G of the Annex) in the case of infringements against Article 39 bis of the VAT Code (wrongly applied exemption or lack of proof of the right to an exemption).
Enligt artikel 1.1 i dekret nr 41 ska denna typ av skattetillägg minskas till 10 procent av skatteskulden (tabell G i bilagan) vid överträdelser som har gjorts vid tillämpningen av artikel 39a i mervärdesskattelagen (felaktigt tillämpat undantag eller avsaknad av bevis på rätt till undantag).
The same proportional fine is imposed for similar infringements of Article 39 of the VAT Code.
Samma proportionerliga skattetillägg tillämpas på överträdelser av samma slag i fråga om tillämpningen av artikel 39 i mervärdesskattelagen.
Article 70(2) of the VAT Code lays down a fine of twice the amount of the tax due on the transaction if the invoice is not supplied or contains inaccurate information, inter alia, as regards identification, the name or the address of the parties to the transaction.
I artikel 70.2 i mervärdesskattelagen anges att skattetillägg ska utdömas till ett belopp av två gånger det skattebelopp som ska betalas för transaktionen om fakturan inte överlämnas eller om den innehåller felaktiga uppgifter, bl.a. i fråga om identifiering, namn eller adress för de berörda parterna.
In accordance with the second subparagraph of Article 70(2) of the VAT Code this fine is, however, not imposed when the irregularities can be deemed to be purely accidental [13] or when the supplier had no reason to doubt that the other party [14] was a non-taxable person.
I enlighet med artikel 70.2 andra stycket i mervärdesskattelagen ska detta skattetillägg dock inte tillämpas om felaktigheterna kan betraktas som fullständigt oavsiktliga [13] eller om leverantören inte hade någon anledning att ifrågasätta att kontrahenten inte var skattskyldig [14].
Royal Decree No 41 [15] increases the fine to 100 % of the tax due on the transactions in the case of inaccuracies in the invoices.
Genom dekret nr 41 [15] sänks skattetillägget till 100 % av det skattebelopp som ska betalas för transaktionerna om de uppgifter som ska finnas med på fakturorna inte är tillräckligt detaljerade.
Article 3 of the same Royal Decree provides for full cancellation of the fine if a taxpayer rectifies the situation immediately before the intervention of the tax authorities.
Enligt artikel 3 i samma dekret får skattetillägget slopas helt när en skattskyldig person spontant reglerar sin skuld utan ingripande från skattemyndigheten.
Proportionality of fines
Skattetilläggens proportionalitet
In addition, recent case law from the Belgian Court of Cassation [18] confirmed that both the competent tax authority and the judge are obliged to apply the principle of proportionality to the calculation of administrative fines, even if this means derogating from fixed scales.
Även nyare rättspraxis från den belgiska kassationsdomstolen [18] bekräftar att både den behöriga skattemyndigheten och domaren är skyldiga att tillämpa proportionalitetsprincipen på beloppen för administrativa avgifter, även när detta innebär ett undantag från fastställda tariffer.
Possible reduction or cancellation of fines by the authorities
Myndighetens möjlighet att ändra eller avstå från skattetillägg
Following the entry into force of the Law of 15 March 1999 on tax disputes, the provisions of the VAT Code [19] that enabled the Minister for Finance to cancel fines have been repealed.
När lagen om skattetvister trädde i kraft den 15 mars 1999 upphävdes de bestämmelser i mervärdesskattelagen [19] som gav finansministeriet rätt att efterskänka skattetillägg.
Nevertheless, on the basis of Article 9 of the Regent’s Decree of 18 March 1831 [20] the Minister for Finance, or the official delegated by him for this purpose, retains the power to reduce or cancel fines.
På grundval av artikel 9 i regentens beslut av den 18 mars 1831 [20] har finansministern eller en delegerad tjänsteman dock fortfarande rätt att minska eller efterskänka skattetillägg.
The Minister has delegated this power to the Director-General and the Regional Directors [21] of the VAT authorities [22].
Ministern har delegerat denna befogenhet till generaldirektören och de regionala direktörerna [21] för mervärdesskattemyndigheten [22].
In principle this provision allows the authorities, when imposing a VAT fine, to deviate from the scales laid down in Article 70(2) of the VAT Code and in Royal Decree No 41, especially when strict application of the scales would not be in line with the principle of proportionality.
Denna bestämmelse gör det i princip möjligt för en myndighet att avvika från de lagstadgade tarifferna i enlighet med artikel 70.2 i mervärdesskattelagen och dekret nr 41 när den tillämpar ett skattetillägg i fråga om mervärdesskatt, särskilt när en strikt tillämpning av de tarifferna kan strida mot proportionalitetsprincipen.
If a reduction in the fine is possible, it is therefore normal, in the case of an amicable settlement between the tax authorities and the taxpayer, for the agreement also to cover the fine and for negotiations to be held on this matter.
När det är möjligt att sänka ett skattetillägg och skattemyndigheten och den skattskyldige kan göra upp i godo är det alltså normalt att den uppgörelsen också gäller skattetillägget och att det går att förhandla om det.
Default interest
Dröjsmålsränta
Article 91(1) of the VAT Code states that default interest is to be calculated at a rate of 0,8 % of the tax due for each month of default.
När det gäller dröjsmålsränta anges i artikel 91.1 i mervärdesskattelagen att denna ska beräknas till 0,8 % av det skattebelopp som ska betalas för varje månad som inbetalningen försenas.
Article 84 bis of the VAT Code provides that, in special cases, the competent Director-General may, under the conditions stipulated by himself, grant an exemption for all or part of the interest payable under Article 91 of the VAT Code.
I artikel 84a i mervärdesskattelagen förklaras att under särskilda omständigheter får den regionala direktören på villkor som denne fastställer avstå från att ta ut hela eller delar av den ränta som avses i artikel 91 i mervärdesskattelagen.
However, it is clear from administrative comments on VAT [23] that a partial or total remission of default interest may be granted only if the taxable person is in a difficult financial situation for reasons beyond his control.
Av de närmare föreskrifterna för mervärdesskatt [23] framgår dock att en sådan efterskänkning av hela eller delar av dröjsmålsräntan endast får beviljas om den skattskyldige befinner sig i en svår ekonomisk situation på grund av omständigheter utanför dennes kontroll.
This view was confirmed by Belgium in its letter dated 13 June 2005 in response to the comments from third parties, where it stated: ‘the Special Tax Inspectorate’s Regional Directors have never granted a total or partial remission of default interest in any tax case.
Denna ståndpunkt bekräftas av Belgien i skrivelsen av den 13 juni 2005 som svar på synpunkterna från tredjepart, där man förklarar att ”ISI:s regionala direktörer har aldrig för något ärende beviljat efterskänkning av hela eller delar av dröjsmålsräntan.
Moreover, such a remission is granted only to taxpayers in a difficult financial situation …’
Dessutom ska en sådan efterskänkning endast beviljas skattskyldiga som befinner sig i en svår ekonomisk situation”.
Refund
Återbetalning
Article 77(1), number 7, of the VAT Code provides that the tax charged on the supply of goods (or services) shall be refunded in the appropriate amount in the event of the loss of a claim for payment of all or part of the purchase price.
Enligt artikel 77.1 moment 7 i mervärdesskattelagen ska den skatt som tas ut på en leverans av varor (eller ett tillhandahållande av en tjänst) återbetalas med lämpligt belopp när fordran avseende betalningen helt eller delvis inte har kunnat drivas in.
Circular No 78 on VAT refunds [24] specifies that a refund applies not only when the claim for payment of the purchase price is lost due to bankruptcy or composition, but also in all cases where the supplier establishes that the invoice has either not been paid at all or has only been partially paid and that he has exhausted all remedies.
Enligt cirkulär nr 78 om återbetalningar i fråga om mervärdesskatt [24] ska återbetalning göras inte bara när fordran inte har kunnat drivas in till följd av konkurs eller ackord, utan även i samtliga fall där leverantören visar att fakturan helt eller delvis inte har betalats och att leverantören har uttömt alla möjligheter att få ersättning.
The point at which the loss can be deemed to be certain depends on the factual circumstances of each case [25].
Frågan om vid vilken tidpunkt förlusten ska anses vara säkerställd beror på de faktiska omständigheterna i varje enskilt fall [25].
When only part of the invoice has been paid, for example if the person acquiring the goods pays the amount on the invoice excluding VAT but an amount corresponding to the VAT remains unpaid, only the part of VAT relating proportionally to the unpaid amount [26] can be refunded [27].
När endast en del av fakturan har betalats, till exempel för att beloppet exklusive mervärdesskatt har betalats av köparen, men ett belopp som motsvarar mervärdesskatten inte har betalats, är det endast den del av mervärdesskatten som motsvarar den obetalda andelen [26] som kan återbetalas [27].
Possibility of deducting VAT from corporate tax
Möjlighet att dra av mervärdesskatt från inkomstskatt