natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Finally, as regards the derogation from the corporate tax system resulting from the implementation of Directives [122] such as the Parent-Subsidiary Directive or the Cross-border Interest and Royalty Payments Directive, the Commission considers that the situation resulting from implementation of these Directives is fully consistent with the reasoning developed in this Decision.
När det slutligen gäller det undantag från systemet för företagsbeskattning som följer av genomförandet av direktiven [122], till exempel direktivet om moderbolag och dotterbolag eller direktivet om gränsöverskridande räntor och royalties, anser kommissionen att den situation som uppstår till följd av tillämpningen av dessa direktiv helt och hållet är förenlig med det resonemang som förs i det här beslutet.
Following harmonisation within the European Union, cross-border operations within the European Union and within each Member State should be considered to be in a comparable legal and factual situation.
Efter harmoniseringen i gemenskapen bör gränsöverskridande transaktioner inom gemenskapen och inom varje medlemsstat anses ha jämförbara rättsliga och faktiska situationer.
In addition, the Commission would like to underline the fact that the Court of Justice stated that [123]: ‘as Community law stands at present, direct taxation falls within the competence of the Member States, although it is settled case law that they must exercise that competence consistently with Community law (see, in particular, Case C-391/97 Gschwind [1999] ECR I-5451, paragraph 20) and therefore avoid taking, in that context, any measures capable of constituting State aid incompatible with the common market.’
Dessutom vill kommissionen understryka att domstolen har angivit att [123]”på gemenskapsrättens nuvarande stadium omfattas direkt beskattning av medlemsstaternas behörighet, även om dessa, enligt fast rättspraxis, skall utöva denna behörighet på ett sätt som inte strider mot gemenskapsrätten (se bland annat dom av den 14 september 1999 i mål C-391/97, Gschwind, REG 1999, s. I-5451, punkt 20), och följaktligen avhålla sig från att i detta sammanhang vidta några åtgärder som kan utgöra ett med den gemensamma marknaden oförenligt statligt stöd.”
Reaction to the comments on Article 65(1)(a) TFEU
Svar på synpunkterna om artikel 65.1 a i EUF-fördraget
As already pointed out before, it must be borne in mind that, although direct taxation falls within the competence of Member States, they must nonetheless exercise that competence consistently with EU law [124], including the provisions of the TFEU on State aid.
Som redan påpekats måste man för det första komma ihåg att direktbeskattning visserligen omfattas av medlemsstaternas behörighet, men att medlemsstaterna ändå måste utöva den behörigheten i enlighet med unionslagstiftningen [124], inklusive EUF- fördragets bestämmelser om statligt stöd.
Article 65(1)(a) TFEU simply limits the scope of Article 63 TFEU and does not affect in any way the application of the Treaty rules on State aid, including those granting control powers to the Commission in that area.
Artikel 65.1 a i EUF-fördraget begränsar enbart tillämpningsområdet för artikel 63 i EUF-fördraget och påverkar inte på något sätt tillämpningen av bestämmelserna i fördraget på statligt stöd, däribland de som ger kommissionen kontrollbefogenheter inom det området.
Moreover, Article 65 TFEU, as invoked by the Spanish authorities, must be read in conjunction with Article 63 TFEU, which prohibits restrictions on the movement of capital between Member States.
Dessutom måste artikel 65 i EUF-fördraget, som de spanska myndigheterna hänvisar till, läsas tillsammans med artikel 63 i samma fördrag, som innehåller ett förbud mot begränsningar av rörligheten för kapital mellan medlemsstater.
In fact, Article 65(1) TFEU provides that ‘the provisions of Article 63 shall be without prejudice to the right of Member States: (a) to apply the relevant provisions of their tax law which distinguish between taxpayers who are not in the same situation with regard to their place of residence or with regard to the place where their capital is invested’.
I artikel 65.1 i EUF-fördraget anges följande: ”Bestämmelserna i artikel 63 ska inte påverka medlemsstaternas rätt att a) tillämpa sådana bestämmelser i sin skattelagstiftning som skiljer mellan skattebetalare som har olika bostadsort eller som har investerat sitt kapital på olika ort”.
The possibility granted to Member States by Article 65(1)(a) TFEU of applying the relevant provisions of their tax legislation which distinguish between taxpayers according to their place of residence or the place where their capital is invested, has already been upheld by the Court.
Den möjlighet som medlemsstater ges enligt artikel 65.1 a i EUF-fördraget att tillämpa de relevanta bestämmelser i sin skattelagstiftning som skiljer mellan skattebetalare beroende på deras bostadsort eller den ort där de har investerat sitt kapital, har redan bekräftats av domstolen.
According to that case law, before the entry into force of Article 65(1)(a) TFEU, national tax provisions which established certain distinctions based, in particular, on the residence of taxpayers, could be compatible with EU law provided that they applied to situations which were not objectively comparable [125] or could be justified by overriding reasons in the general interest, in particular in relation to the cohesion of the tax system [126].
Enligt den rättspraxis som rådde innan artikel 65.1 a i EUF-fördraget trädde i kraft kunde nationella skattebestämmelser som medförde vissa åtskillnader som framför allt byggde på skattebetalarnas hemvist vara förenliga med unionslagstiftningen under förutsättning att de var tillämpliga på situationer som inte var objektivt jämförbara [125] eller kunde motiveras av skäl som var av ett väsentligt allmänintresse, framför allt i förhållande till sammanhållningen i skattesystemet [126].
In any case, objectives of a purely economic nature cannot constitute an overriding reason in the general interest justifying a restriction of a fundamental freedom guaranteed by the Treaty [127].
I vilket fall som helst kan rent ekonomiska mål inte utgöra ett skäl av väsentligt allmänintresse som motiverar en begränsning av en grundläggande frihet som garanteras genom EUF-fördraget [127].
Also, as regards the period after the entry into force of Article 65(1)(a) TFEU, the Court has inquired into the possible presence of objectively comparable situations which could justify legislation restricting the free movement of capital.
När det gäller perioden efter ikraftträdandet av artikel 65.1 a i EUF-fördraget har domstolen också undersökt den eventuella förekomsten av objektivt jämförbara situationer som skulle kunna motivera en lagstiftning som begränsar den fria rörligheten för kapital.
With reference to certain tax laws which had the effect of deterring taxpayers living in a Member State from investing their capital in companies established in another Member State and which also produced a restrictive effect in relation to companies established in other Member States in that they constituted an obstacle to their raising capital in the Member State concerned, the Court constantly held that such laws could not be justified by an objective difference in situation of such a kind as to justify a difference in tax treatment, in accordance with Article 65(1)(a) TFEU [128].
Med hänvisning till vissa skattelagstiftningar som ledde till att skattebetalare som bodde i en medlemsstat avskräcktes från att investera kapital i företag som var etablerade i en annan medlemsstat och som även hade en begränsande effekt i och med att de hindrade företagen från att få fram kapital i den berörda medlemsstaten, har domstolen konsekvent hävdat att sådan lagstiftning inte kan motiveras av en objektiv skillnad av det slag som kan motivera skillnader i skattebehandlingen i enlighet med artikel 65.1 a i EUF-fördraget [128].
In any case, it must be borne in mind that Article 65(3) TFEU states specifically that the national provisions referred to by Article 65(1)(a) TFEU are not to constitute a means of arbitrary discrimination or a disguised restriction on the free movement of capital and payments [129].
I vilket fall som helst måste man komma ihåg att det i artikel 65.3 i EUF-fördraget särskilt anges att de nationella bestämmelser som avses i artikel 65.1 a i EUF-fördraget inte får utgöra ett medel för godtycklig diskriminering eller en förtäckt begränsning av den fria rörligheten för kapital och betalningar [129].
In the light of the above, and in particular in view of the fact that there are no explicit legal obstacles in some of the non-EU countries to which the contested scheme applies, the Commission considers that, in the present case, domestic share acquisitions and share acquisitions of companies established in all other Member States, and in some of the non-EU countries where no explicit legal obstacles have been identified, are, for the reasons highlighted above, in an objective comparable situation, and that there are no overriding reasons of general interest which could justify different treatment of taxpayers with regard to the place where their capital is invested.
Mot bakgrund av ovanstående anser kommissionen i det här ärendet, särskilt med beaktande av att det inte finns uttryckliga rättsliga hinder i några av de tredjeländer i vilka den berörda åtgärden tillämpas, att inhemska förvärv av aktieinnehav och förvärv av aktieinnehav i företag som är etablerade i de övriga medlemsstaterna liksom i några av de tredjeländer i vilka det inte konstaterats uttryckliga rättsliga hinder, av de skäl som framhålls ovan befinner sig i objektivt jämförbara situationer och att det inte finns några skäl av väsentligt allmänintresse som kan motivera en annan behandling av skattebetalare beroende på var deras kapital är placerat.
Due to the fact that the scheme applies both within the EU (see the previous Decision) and to a number of situations outside the EU where no explicit legal obstacles have been identified, the Commission considers that the contested measure in its entirety, also to the extent that it applies to non-EU acquisitions, fulfils all the conditions laid down in Article 107(1) TFEU and should thus be regarded as State aid.
Till följd av att ordningen tillämpas både i unionen (se det tidigare beslutet) och i ett antal situationer utanför unionen i vilka det inte konstaterats något uttryckligt rättsligt hinder, anser kommissionen att den berörda åtgärden till alla delar, även i fråga om förvärv utanför unionen, uppfyller alla villkor i artikel 107.1 i EUF-fördraget och att det därför bör anses vara statligt stöd.
In line with the case law of the Court of Justice [130], the Commission would like to reiterate that the purpose of this Decision is not to establish the conditions which would make it possible for the Member State concerned to avoid the classification of the contested measure as State aid.
I enlighet med domstolens praxis [130] upprepar kommissionen att målet med det här beslutet inte är att fastställa villkor som skulle göra det möjligt för den berörda medlemsstaten att undvika att den berörda åtgärden klassificeras som statligt stöd.
This question should have been discussed by the Spanish authorities and the Commission, as part of the notification of the scheme at issue, before the scheme was put into effect.
Denna aspekt är snarare en fråga för den dialog mellan de spanska myndigheterna och kommissionen som, som ett led i anmälan av den aktuella stödordningen, borde ha ägt rum innan stödordningen trädde i kraft.
As stated in the opening Decision, the Commission considers that the aid scheme in question does not qualify for any of the derogations laid down in Article 107(2) and (3) TFEU.
Som anges i beslutet om att inleda förfarandet anser kommissionen att stödordningen i fråga inte uppfyller kraven för något av de undantag som anges i artikel 107.2 och 107.3 i EUF-fördraget.
In the course of the procedure, the Spanish authorities and the 30 interested parties presented their arguments to demonstrate that the derogations provided for in Article 107(3)(c) TFEU would apply in the present case [131].
Under förfarandets gång lade de spanska myndigheterna och de 30 berörda parterna fram sina argument för att visa att de undantag som anges i artikel 107.3 c i EUF-fördraget skulle vara tillämpliga i det här ärendet [131].
The two parties considered that none of the provisions of Article 107(2) or Article 107(3) TFEU applied in the present case.
De två parterna ansåg att inga av bestämmelserna i artikel 107.2 eller 107.3 var tillämpliga i det här ärendet.
The derogations in Article 107(2) TFEU, concerning aid of a social character granted to individual consumers, aid to make good the damage caused by natural disasters or exceptional occurrences and aid granted to certain areas of the Federal Republic of Germany, do not apply in this case.
De undantag som anges i artikel 107.2 i EUF-fördraget, som gäller stöd av social karaktär som ges till enskilda konsumenter, stöd för att avhjälpa skador som orsakats av naturkatastrofer eller andra exceptionella händelser och stöd som ges till näringslivet i vissa områden i Förbundsrepubliken Tyskland, är inte tillämpliga på detta fall.
Nor does the derogation provided for in Article 107(3)(a) apply, which authorises aid to promote the economic development of areas where the standard of living is abnormally low or where there is serious underemployment, because the measure is not conditional upon carrying out any type of activity in specific regions [132].
Det undantag som anges i artikel 107.3 a, som handlar om att främja den ekonomiska utvecklingen i regioner där levnadsstandarden är onormalt låg eller där det råder allvarlig brist på sysselsättning kan inte heller tillämpas eftersom åtgärden inte innehåller något villkor som går ut på att en viss typ av verksamhet ska bedrivas i vissa regioner [132].
Finally, the contested measure must be examined in the light of Article 107(3)(c), which provides for the authorisation of aid to facilitate the development of certain economic activities or of certain economic areas, where such aid does not adversely affect trading conditions to an extent that is contrary to the common interest.
Slutligen måste den berörda åtgärden granskas mot bakgrund av artikel 107.3 c, där det föreskrivs att stöd ska tillåtas för att underlätta utvecklingen av vissa näringsverksamheter eller vissa regioner, när det inte påverkar handeln i en negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset.
In this respect, it should first be noted that the contested measure does not fall under any of the frameworks or guidelines which define the conditions for considering certain types of aid compatible with the internal market.
I detta sammanhang bör det först påpekas att åtgärden i fråga inte omfattas av några av de regelverk eller riktlinjer som fastställer villkoren för att vissa typer av stöd ska kunna anses förenliga med den inre marknaden.
As regards the arguments raised by the Spanish authorities and by the 30 interested parties based on the State Aid Action Plan of 2005 [133], where they consider that certain measures can be compatible if they essentially respond to a market failure, the Commission observes that alleged general difficulties in carrying out cross-border mergers cannot be regarded as a market failure.
När det gäller de argument som framförs av de spanska myndigheterna och de 30 berörda parterna med utgångspunkt i 2005 års handlingsplan för statligt stöd [133], där de hävdar att vissa åtgärder kan vara förenliga med den gemensamma marknaden om de främst handlar om att rätta till ett marknadsmisslyckande, påpekar kommissionen att de påstådda generella svårigheterna med att genomföra gränsöverskridande fusioner inte kan betraktas som ett marknadsmisslyckande.
Only where market forces would not in themselves be able to reach an efficient outcome measure – i.e. where not all potential gains from trade are realised measure – can a market failure be considered to exist.
Det är endast när marknadskrafterna i sig inte kan åstadkomma ett effektivt resultat – dvs. när inte alla potentiella vinster från transaktionen realiseras – som det kan anses föreligga ett marknadsmisslyckande.
The Commission does not dispute that the costs involved in some transactions may well be higher than those involved in other transactions.
Kommissionen ifrågasätter inte att kostnaderna mycket väl kan vara högre för vissa transaktioner än för andra.
However, since these costs are real costs that accurately reflect the nature of the projects being considered — i.e. costs relating to their different geographic location or the different legal environment in which they are to take place — it is efficient for the companies to take these costs fully into account when making their decisions.
Men eftersom dessa kostnader är verkliga kostnader som korrekt avspeglar egenskaperna hos de projekt som övervägs – dvs. kostnader som är förknippade med den annorlunda geografiska placering eller rättsliga miljö som de ska genomföras i – är det lämpligt för företagen att helt och hållet ta hänsyn till dessa kostnader när de fattar sina beslut.
On the contrary, inefficient outcomes would arise if these real costs were ignored or, indeed, compensated by State aid.
I annat fall skulle ineffektiva resultat uppstå om dessa verkliga kostnader ignorerades eller rentav kompenserades genom statligt stöd.
The same type of real-cost differences also arise when comparing different transactions within the same country as well as when comparing cross-border transactions, and the existence of these differences does not mean that inefficient market outcomes would arise.
Samma typ av skillnader i verkliga kostnader uppstår oavsett om man jämför olika transaktioner inom ett och samma land eller gränsöverskridande transaktioner och förekomsten av sådana skillnader innebär inte att det kommer att uppstå ineffektiva marknadsresultat.
The examples provided by the Spanish authorities of alleged increased costs for conducting international transactions compared with national transactions are all related to real costs of conducting transactions, which should be fully taken into account by market participants in order to achieve efficient outcomes.
Alla exempel som de spanska myndigheterna ger på påstådda ökade kostnader för att genomföra internationella transaktioner jämfört med nationella transaktioner är förknippade med de verkliga kostnaderna för att genomföra transaktioner och bör därför beaktas i sin helhet av marknadsaktörerna för att åstadkomma effektiva resultat.
Moreover it should be recalled that, when assessing whether aid can be deemed compatible with the internal market, the Commission balances the positive impact of the measure in reaching an objective of common interest against its potentially negative side effects, such as distortion of trade and competition.
Dessutom bör det påpekas att kommissionen när den bedömer om ett stöd kan anses vara förenligt med den inre marknaden gör en avvägning mellan åtgärdens positiva inverkan när det gäller att uppnå ett mål av gemensamt intresse och dess eventuella negativa sidoeffekter, som snedvridning av handel och konkurrens.
The first two steps address the positive effects of the State aid and the third addresses the negative effects and resulting balancing of the positive and negative effects.
De två första stegen tar upp de positiva effekterna av det statliga stödet och det tredje handlar om de negativa effekterna och vad resultatet blir av avvägningen mellan positiva och negativa effekter.
The balancing test is based on three questions:
Avvägningstestet bygger på följande aspekter:
assessing whether the aid is aimed at a well-defined objective of common interest, (e.g. growth, employment, cohesion, environment, energy security);
En bedömning av huruvida stödet är inriktat på ett särskilt mål av gemensamt intresse (t.ex. tillväxt, sysselsättning, sammanhållning, miljö eller energisäkerhet).
assessing whether the aid is appropriate to deliver the objective of common interest, i.e. whether the proposed aid addresses the market failure or other objective.
En bedömning av huruvida stödet är väl utformat för att uppnå målet av gemensamt intresse, t.ex. om det föreslagna stödet löser marknadsmisslyckandet eller något annat mål.
This assessment requires checking whether:
För att kunna göra denna bedömning måste man kontrollera att
there is an incentive effect, namely whether the aid changes the behaviour of undertakings;
det finns en stimulanseffekt, det vill säga att stödet påverkar företags beteende,
the measure is proportionate, namely whether the same change in behaviour could be obtained with less aid;
åtgärden är proportionerlig, dvs. om samma beteendeförändring skulle kunna åstadkommas med mindre stöd.
assessing whether the distortions of competition and effect on trade are limited, so that the overall balance is positive.
En bedömning av om snedvridningen av konkurrensen och effekterna på handeln är begränsade, så att det övergripande resultatet är positivt.
Despite the alleged aim of fostering single-market integration, in the present case the objective pursued by the aid is not well defined as it goes beyond market integration, by promoting the expansion of Spanish companies in the European market in particular.
Trots påståendet om att syftet med den berörda åtgärden är att främja integrationen på den inre marknaden är målet för åtgärden inte klart definierat, eftersom det omfattar mer än marknadsintegration genom att det främjar spanska företags expansion på i synnerhet den europeiska marknaden.
The second step requires assessing whether the aid is properly designed to reach the well-defined objective of common interest.
För det andra måste man bedöma om stödets utformning är lämplig för att uppnå det aktuella målet av gemensamt intresse.
More precisely, State aid must change the behaviour of a beneficiary undertaking in such a way that it engages in activities that contribute to the achievement of the objective of common interest, which it would not carry out without the aid or which it would carry out in a limited or different way.
Det statliga stödet måste närmare bestämt ändra beteendet hos ett mottagarföretag så att det agerar på ett sätt som bidrar till att målet av gemensamt intresse uppnås och som det inte skulle ha gjort utan stödet, eller skulle ha utfört på ett begränsat eller annat sätt.
Even if it is well-designed to address an objective of common interest, aid granted to a particular undertaking or economic sector may lead to serious distortions of competition and of trade between Member States.
Även om stödet är väl utformat för att uppnå ett mål av gemensamt intresse kan stöd som beviljas ett visst företag eller en viss ekonomisk sektor allvarligt snedvrida konkurrensen och handeln mellan medlemsstaterna.
In this respect, the 30 interested parties consider that the aid scheme does not have an impact on the competitive situation of companies liable to corporate tax in Spain, since the financial effect of Article 12(5) would be negligible.
Här anser de 30 berörda parterna att stödordningen inte påverkar konkurrenskraften hos företag som är skyldiga att betala företagsskatt i Spanien eftersom den ekonomiska effekten av artikel 12.5 skulle vara försumbar.
However, as already indicated above in paragraphs 126 et seq., there are serious indications that the effect of Article 12(5) is far from negligible.
Som redan har angivits i skäl 126 och följande finns det dock tydliga indikationer på att effekten av artikel 12.5 är långt ifrån försumbar.
As indicated above, in this case the Spanish authorities and the 30 interested parties did not demonstrate the existence of a well-defined objective leading to clear positive effects.
Som anges ovan har de spanska myndigheterna och de 30 berörda parterna inte visat att det finns något särskilt mål som ger tydligt positiva effekter.