natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The practice of free admission does not appear to be exceptional among the beneficiary casinos.
Praxis med fritt inträde verkar därför inte alls vara exceptionellt för de stödmottagande kasinona.
As concerns the argument made by Greece that this practice is contrary to national tax law, the Commission reminds that the permission to grant free entrance is expressly provided for in the national law concerning casinos, and it manifestly is applied by the beneficiary casinos.
Grekland har hävdat att denna praxis strider mot nationell skattelagstiftning. Kommissionen påpekar att möjligheten att låta besökare gå in gratis faktiskt uttryckligen fastställs i den nationella lagen om kasinon, och att de stödmottagande kasinona av allt att döma också utnyttjar den.
As to the argument that the expenditure from paying 80 % of the ticket price to the State from own resources is not recognised as productive expenditure and cannot be deducted from the company’s revenues under Greek tax law, thus exposing the company applying this practice to substantial tax burdens, the Commission observes that this argument actually favours the arguments made by the complainant, as to the fact that because of the significant tax burden resulting from the payment of the tax out of own revenues, a private casino cannot in practice afford to grant free admission, and thus reinforces the argument that this constitutes an advantage to the lower priced casinos.
Grekland har hävdat att den avgift på 80 % av biljettpriset som kasinona betalar till staten från sina egna medel inte erkänns som en produktiv utgift, och kan enligt grekisk lag inte dras av från företagens inkomster, vilket innebär att ett företag som utnyttjar en sådan möjlighet ådrar sig en avsevärd skattebörda. Kommissionen konstaterar att ett sådant resonemang faktiskt gynnar klagandens påstående om att ett privat kasino, på grund av den betydande skattebörda som uppstår om det måste betala skatten från sina egna intäkter, faktiskt inte har råd att låta besökare gå in gratis, vilket därför stärker argumentet om att kasinon med en lägre inträdesavgift gynnas.
Greece also contended that because casinos keep 20 % of the unequal admission price, the advantage is for casinos with a higher price that cash in a net revenue of EUR 3, compared to the EUR 1,2 for the public casinos.
Grekland har vidare hävdat att eftersom kasinona får behålla 20 % av de olika inträdesavgifterna gynnas kasinon med en högre inträdesavgift, eftersom de får behålla en nettointäkt på 3 euro jämfört med en nettointäkt på 1,20 euro för de statliga kasinona.
This contention is however in fact misleading, since it ignores two key facts to understand in full the true anti-competitive effects of the measure.
Detta argument är vilseledande eftersom det ignorerar två omständigheter som är avgörande för en full förståelse av åtgärdens faktiska konkurrensbegränsande verkningar.
On the one hand, the setting by regulation of the prices of tickets, including the admission tax, at a lower level for certain casinos, makes them more attractive for customers, thus (i) deviating demand from the pattern that would prevail if casinos would compete only on their own merits based on the individual scope and quality of the services offered and (ii) all other things equal, increasing artificially their level of admissions.
För det första innebär det faktum att myndigheterna har fastställt lägre inträdesavgifter (inkl. inträdesskatt) för vissa kasinon att dessa kasinon blir mer attraktiva för kunder. Detta gör att (i) efterfrågan avviker från det mönster som annars skulle råda om kasinona enbart konkurrerade på sina egna meriter, dvs. på grundval av omfattningen av och kvaliteten på de tjänster som de erbjuder, samt att (ii) antalet besökare, under i övrigt lika förhållanden, ökar på konstlad väg.
On the other hand, as previously explained, the revenues from admissions are only a limited proportion of the total revenues that a customer attracted by a casino generates for the undertaking and out of which the casinos have to pay the admission tax.
För det andra, vilket förklarats tidigare, står inträdesavgifter endast för en begränsad del av de samlade intäkter som de besökare som lockas till ett kasino genererar för företaget, och från vilka kasinot måste betala inträdesskatten.
Finally, it is to be noted that the existence of advantage in the fiscal discrimination is even recognised by the relevant national provisions themselves.
Slutligen erkänns faktiskt att skattediskrimineringen innebär en fördel i de relevanta nationella bestämmelserna.
As described by the Greek authorities, the subjection of the casino of Thessaloniki to the regime of lower priced admission tickets and (lower) tax is made on the basis of a Law of 1953 which grants to undertakings established with foreign capital the most favourable treatment granted to national undertakings.
Som de grekiska myndigheterna riktigt har uppgett får kasinot i Thessaloniki ta ut den lägre inträdesavgiften, och betala en lägre skatt, på grundval av ett lagdekret från 1953 enligt vilket företag som etableras med stöd av utländskt kapital ska beviljas den mest förmånliga behandling som beviljas inhemska företag.
It can be observed that although the Greek authorities maintain that the said regime is not advantageous, this Law is nevertheless applied by the Greek authorities to the Thessaloniki casino on grounds that it is the most favourable treatment to national undertakings, by contrast with the more onerous one applied to other private casinos.
Samtidigt som de grekiska myndigheterna hävdar att systemet i fråga inte ger en fördel, tillämpar de denna lagstiftning på kasinot i Thessaloniki med motiveringen att den utgör den mest förmånliga behandling som beviljas inhemska företag, till skillnad mot den mer betungande som tillämpas på andra privata kasinon.
As concerns the subsidiary remark made by the Greek authorities and Mont Parnès regarding other differences between casinos in terms of various fiscal/regulatory measures, differences which allegedly favour Loutraki (the complainant) and would thus counter-balance the advantages that the beneficiaries enjoy due to the lower price of admission tickets [54], the Commission observes that the ‘offsetting’ of one measure (differences in general taxation) against another (differences in prices for admission tickets and their specific taxation) cannot be accepted as an argument that the measure under assessment does not constitute aid.
I andra hand riktar de grekiska myndigheterna och Mont Parnès uppmärksamheten mot andra åtgärder som medför skattemässiga och rättsliga skillnader mellan kasinon som de anser gynnar klaganden, Loutraki, och därmed kompenserar eventuella fördelar som stödmottagarna åtnjuter till följd av den lägre inträdesavgiften [54]. Kommissionen konstaterar att uppfattningen att en åtgärd (en skillnad i allmän beskattning) kan kvittas mot en annan (prisskillnader på inträdesbiljetter och den särskilda skatt som tas ut på dessa) inte är ett godtagbart argument för att den åtgärd som bedömningen gäller inte utgör stöd.
In any case, as already mentioned, these aspects are separate and are not subject to the present Decision (see also paragraph 46 herein above).
Hur som helst, vilket redan har nämnts, skiljer sig dessa aspekter från den åtgärd som bedömningen gäller och faller därför utanför räckvidden för detta beslut (se punkt 46).
In regard of all the above considerations, the Commission concludes that the measure under assessment, namely the fiscal discrimination produced by the joint effect of a uniform admission tax applied to unequal regulated prices, provides an advantage to the lowered priced casinos.
Kommissionen drar slutsatsen att den åtgärd som bedömningen gäller, dvs. den skattediskriminering som uppstått till följd av den sammanlagda effekten av en enhetlig inträdesskatt som tillämpas på olika reglerade priser på inträdesbiljetter, ger kasinon med en lägre inträdesavgift en fördel.
Presence of State resources and imputability to the State
Statliga medel och kan tillskrivas staten
The advantage referred to above is imputable to the State and is financed by State resources.
Den fördel som avses ovan kan tillskrivas staten och finansieras genom statliga medel.
As previously explained, the fiscal discrimination is the result of a series of administrative acts, decrees and regulations adopted by the Greek State, among which in particular: the Law 2206/1994; the Ministerial Decision of 1995; the Law 3139/30.4.2003, the Law 2687/1953; the decisions of the General Secretary of EOT (managing the public casinos) issued in accordance with Law 1624/1951 and Decree 4109/1960: EOT decision 535633/21.11.1991, setting the price of admission tickets to the Mont Parnès Casino at 2000 drachmas; EOT decision 508049/24.3.1992 setting the price of admission tickets to the Corfu and Rhodes Casinos at 1500 drachmas (later adjusted for the Corfu Casino to 2000 drachmas by decision 532691/24.11.1997); the licenses granted to each casino under national law and confirming the respective price of admission tickets and the obligation to pay 80 % thereof as applicable to each casino.
Som förklarats tidigare är skattediskrimineringen en följd av en rad administrativa rättsakter, dekret och förordningar som antagits av den grekiska staten, bland annat följande: Lag 2206/1994, ministerbeslutet från 1995, lag 3139 av den 30 april 2003, lagdekret 2687/1953, beslut antagna av generalsekreteraren för EOT (som driver de statliga kasinona) utfärdade i enlighet med lag 1624/1951 och dekret 4109/1960, dvs. EOT:s beslut 535633 av den 21 november 1991, som fastställde inträdesavgiften till kasinot i Mont Parnès till 2000 GRD, och EOT:s beslut 508049 av den 24 mars 1992, som fastställde inträdesavgiften till kasinona på Korfu och Rhodos till 1500 GRD (som för Korfus del senare ändrades till 2000 GRD genom beslut 532691 av den 24 november 1997), och de tillstånd som varje kasino beviljats enligt nationell lag, som bekräftar den respektive inträdesavgift och förpliktelsen att betala 80 % av denna som gäller för varje enskilt kasino.
Furthermore the fiscal discrimination under assessment is financed by State resources.
Dessutom finansieras skattediskrimineringen genom statliga medel.
If the State forgoes revenues which it would otherwise have to collect from an undertaking in normal circumstances, the relevant measure is financed by State resources.
Om staten avstår från intäkter som den skulle uppbära från ett företag under normala omständigheter, finansieras den relevanta åtgärden genom statliga medel.
In fiscal terms the fiscal advantage in this case results from the artificial reduction for the public casinos of the tax base on which the 80 % admission tax rate sits, from the general EUR 15 to the EUR 6 face value of the admission ticket in the public casinos.
I skattehänseende följer fördelen för de statliga kasinona i detta fall av den konstlade minskningen av det beskattningsunderlag på vilket inträdesskatten på 80 % tas ut, från ett generellt nominellt värde på 15 euro för en inträdesbiljett till 6 euro för de statliga kasinona.
In line with the Court’s case-law [55], this discriminatory reduction in tax base leads to a loss of tax revenue for the State, which is equivalent to consumption of State resources in the meaning of Article 107(1) of the TFEU.
Domstolen har slagit fast att en diskriminerande minskning av beskattningsunderlaget av detta slag innebär en förlust av skatteintäkter som motsvarar förbrukningen av statliga medel enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget [55].
Thus, in general terms, in the case under assessment the Greek State forgoes fiscal revenue from the public casinos in the amount of EUR 7,20 per admission, which corresponds to the difference between the tax of EUR 12 per admission remitted to the State by the private casinos and the tax of EUR 4,80 per admission remitted to the State by the public casinos.
I detta fall avstår generellt sett den grekiska staten från en skatteintäkt från de statliga kasinona på 7,20 euro per besökare, dvs. skillnaden mellan skatten på 12 euro per besökare som de privata kasinona betalar till staten och den skatt på 4,80 euro per besökare som de statliga kasinona betalar till staten.
However, some adjustments may be taken into account when evaluating the advantage received by each beneficiary casino (as further described in Section V.4 ‘Quantification and recovery’ herein below – more particularly, it would appear that until 2000 Mont Parnès and Corfu have not paid at all any admission tax to the State, therefore the advantage in that case is at the level of the tax of EUR 12 per admission remitted to the State by the private casinos).
Vid utvärderingen av den fördel som varje stödmottagande kasino har erhållit måste man emellertid ta hänsyn till vissa aspekter (som förklaras närmare i avsnitt V.4 ”Kvantifiering och återkrav”: varken kasinot i Mont Parnès eller det på Korfu verkar exempelvis ha betalat någon inträdesskatt till staten förrän 2000, vilket i det fallet innebär att fördelen motsvarar den skatt på 12 euro per besökare som de privata kasinona betalar till staten).
Greece argued that, as the casinos with a lower price may thereby attract more customers, there is no certainty that the State forgoes revenue.
Grekland har hävdat att eftersom de kasinon som tar ut en lägre inträdesavgift kan locka fler besökare, är det inte säkert att staten avstår från några intäkter.
Greece maintains that therefore the measure would not constitute State aid.
Grekland vidhåller därför att åtgärden inte utgör statligt stöd.
As already mentioned in the Opening Decision, the Commission does not accept this argument.
Som redan nämnts i beslutet att inleda förfarandet godtar inte kommissionen detta argument.
In line with its previous practice [56], the Commission considers that the fact that a tax reduction in respect of certain tax payers can generate as a result an increase in the overall level of revenues collected under the relevant tax does not necessarily mean that the measure is not financed from State resources.
I linje med tidigare praxis anser kommissionen att det faktum att en skattelättnad för vissa skattebetalare kan medföra en ökning av den totala nivån av intäkter som samlats in genom den skatten inte nödvändigtvis innebär att åtgärden inte finansierats med statliga medel [56].
In fact the contention by the Greek authorities is erroneous in that the benchmark against which the Greek authorities test the effects of the fiscal discrimination on the State budget is biased by the advantage built in the measure.
De grekiska myndigheternas argument är felaktigt i den mening att den måttstock mot vilken de testar effekterna av skattediskrimineringen på statens budget påverkas av den fördel som ingår i åtgärden.
The Greek authorities introduce in their reasoning the dynamic effect of a reduction in price that might increase the demand and eventually the tax collected, since the latter is proportionate to the number of admissions.
I sitt argument har de grekiska myndigheterna beaktat den dynamiska effekten av en minskning av avgiften, som skulle kunna öka efterfrågan och eventuellt den skatt som uppbärs, eftersom den skatt som uppbärs står i proportion till antalet besökare.
This comparison is however inaccurate, considering that it is the inequality itself created by the advantage, namely the fact that there is a lower price and the corresponding lower tax burden per admission, which makes the demand increase.
Denna jämförelse är emellertid felaktig, eftersom det i själva verket är den ojämlikhet som fördelen ger upphov till, dvs. att det föreligger en lägre avgift och därmed en lägre skattebörda per besökare, som gör att efterfrågan ökar.
Anyway the Greek authorities have not provided any proof that the overall tax revenue of the admission tax on casinos is maximised with that pattern of unequal prices.
Hur som helst har de grekiska myndigheterna inte lagt fram några bevis för att de totala skatteintäkterna från inträdesskatten för kasinon maximeras av detta system med ojämlika avgifter.
In fact if the Commission were to follow the reasoning that a lowering of the admission price to EUR 6 produces an increase in tax collection, the tax revenue maximisation would take place at a level where all admission tickets are priced at EUR 6 for all casinos both private and public, contradicting the Greek contention that this point is reached with the fiscal discrimination resulting from the unequal prices.
Om kommissionen skulle godta ett argument om att en sänkning av inträdesavgiften till 6 euro leder till en ökning av den skatt som uppbärs, skulle skatteintäkterna maximeras om en inträdesbiljett kostade 6 euro vid alla kasinon, både statliga och privata, vilket talar emot Greklands påstående att detta uppnås till följd av den skattediskriminering som uppstår från de ojämlika avgifterna.
Accordingly, the contested advantage is financed through State resources.
Den omtvistade fördelen finansieras därmed genom statliga medel.
According to Article 107(1) of the TFEU, in order to constitute State aid, the measure must be specific or selective in that it favours ‘certain undertakings or the production of certain goods’.
För att utgöra statligt stöd måste en åtgärd enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget vara specifik eller selektiv i det att den gynnar ”vissa företag eller viss produktion”.
According to the Commission’s practice and the EU case-law concerning fiscal cases, the selective advantage involved may derive from an exception to the tax provisions of a legislative, regulatory or administrative nature or from a discretionary practice on the part of the tax authorities.
Enligt kommissionens egen praxis och EU:s rättspraxis i skatteärenden kan denna karaktär av selektiv fördel vara ett resultat antingen av ett undantag från skattereglerna i lag eller annan författning eller av skatteförvaltningens skönsmässiga praxis.
However, the selective nature of a measure may be justified by ‘the nature or general scheme of the system’ [60], in which case the measure may be considered not to constitute State aid.
En åtgärds selektiva karaktär kan emellertid vara motiverad ”av systemets art eller funktion”, och om så är fallet anses åtgärden inte vara statligt stöd [60].
Firstly, the Commission observes that in the case under review the general tax system is constituted by the regime applicable (in principle) to all casinos, as established by the Law 2206/1994 and the implementing Ministerial Decision of 1995 (as also confirmed by the Greek authorities – see paragraph 19 herein above).
För det första konstaterar kommissionen att i det aktuella fallet utgörs det allmänna skattesystemet av det system som i princip är tillämpligt på alla kasinon och som fastställs i lag 2206/1994 och i ministerbeslutet om dess genomförande från 1995 (vilket bekräftats av de grekiska myndigheterna, se punkt 19).
Secondly, the Commission notes that the measure at issue constitutes a departure from the application of the general tax system.
För det andra konstaterar kommissionen att åtgärden i fråga utgör en avvikelse från det allmänna skattesystemet.
As confirmed by the Greek authorities, the special provisions applicable to the public casinos (and the assimilated private casino of Thessaloniki) are considered exceptions from the application of the general provisions of the Law 2206/1994 and the implementing Ministerial Decision of 1995 (see also paragraph 19 and the following herein above).
De grekiska myndigheterna har bekräftat att de särskilda bestämmelser som ska tillämpas på de statliga kasinona (och det privata kasinot i Thessaloniki) betraktas som undantag från de allmänna bestämmelserna i lag 2206/1994 och ministerbeslutet om dess genomförande från 1995 (se punkt 19 och följande punkter ovan).
In consideration of all the above, the Commission considers that the measure is selective.
Kommissionen anser därför att åtgärden är selektiv.
Thirdly, the Commission observes, however, that the selective nature of a measure may be justified by ‘the nature or general scheme of the system’, that is to say, whether the exceptions to the system or differentiations within that system derive directly from the basic or guiding principles of the tax system in the Member State concerned (third step of the selectivity analysis).
Kommissionen konstaterar för det tredje att en åtgärds selektiva karaktär kan motiveras av ”systemets art eller allmänna funktion”, dvs. av den omfattning i vilken undantagen från skattesystemet eller differentieringarna inom systemet är en direkt följd av grundprinciperna i eller riktlinjerna för systemet i den berörda medlemsstaten (detta är det tredje steget i selektivitetsanalysen).
If so, the Commission considers that, under the settled case-law of the Court [61] the measures introducing a differentiation between undertakings when that differentiation arises from the nature and overall structure of the system of charges of which they form part do not constitute State aid.
Kommissionen anser, i linje med domstolens fasta rättspraxis, att åtgärder som innebär att företag behandlas olika inte utgör statligt stöd när denna skillnad följer av det aktuella avgiftssystemets art och funktion [61].
This justification based on the nature or overall structure of the tax system reflects the consistency of a specific tax measure with the internal logic of the tax system in general.
Denna motivering, som grundas på skattesystemets art och funktion, återspeglar en specifik skatteåtgärds samstämmighet med den interna logiken i skattesystemet i allmänhet.
However, the Commission’s practice and the Court’s case-law have adopted a very restrictive approach for these justifications.
Kommissionens praxis och domstolens rättspraxis är emellertid mycket restriktiv när det gäller motiveringar av detta slag.
Only reasons inherent in the tax system can be invoked.
De mål som åberopas måste utgöra en naturlig del av skattesystemet.
The Greek authorities stated that the individual circumstances of each casino are different, and that the prices of admission tickets are set in function of those circumstances, taking account of the objective of setting such a price which is to discourage persons of low income from gambling.
De grekiska myndigheterna har angett att omständigheterna för varje enskilt kasino skiljer sig åt, och att inträdesavgifterna fastställs mot bakgrund av dessa omständigheter, med beaktande av målet att fastställa ett pris som avskräcker personer med låg inkomst från att delta i hasardspel.
The Commission cannot accept these arguments.
Kommissionen kan inte godta dessa argument.
The argument that the level of the price is set according to and justified by the circumstances of each individual casino, taking account of the objective of discouraging persons of low income from gambling, cannot be reconciled with the fact that the casinos of Mont Parnès and Thessaloniki, which apply the price of EUR 6, are both close to major centres of population in Greece.
Det argument som framförts om att storleken på inträdesavgiften fastställs och är motiverad mot bakgrund av omständigheterna för varje enskilt kasino, med beaktande av att målet är att avskräcka personer med låg inkomst från att delta i hasardspel, rimmar illa med det faktum att kasinona i Mont Parnès och Thessaloniki, som tar ut en inträdesavgift på 6 euro, är två kasinon som ligger nära stora befolkningscentra.
Nor can it be reconciled with the explicit possibility to admit customers without payment provided that 80 % of the price is nonetheless remitted to the State.
Det går heller inte ihop med den uttryckliga bestämmelse som gör det möjligt för kasinon att medge gratis inträde under förutsättning att 80 % av avgiften ändå överlåts till staten.