natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Cross liabilities resulting from sale of new HBU
Korsvisa skuldförbindelser efter försäljningen av New HBU
ABN AMRO II (now ABN AMRO Bank)
ABN AMRO II (nu ABN AMRO Bank)
GROUNDS TO OPEN
GRUNDER FÖR EN UNDERSÖKNING
Grounds to open in the Decision of 8 April 2009
Grunder för en undersökning i beslutet av den 8 april 2009
In the Decision of 8 April 2009, the Commission opened proceedings because it had grounds to believe that Measures Y1, Y2 and Z [66] represented State aid in favour of FBN and ABN AMRO N. The Commission believed that those measures allowed FBN and ABN AMRO N to stay on the market and pursue their activities.
I beslutet av den 8 april 2009 inledde kommission förfarandet eftersom det fanns anledning att tro att åtgärderna Y1, Y2 och Z [66] representerade statligt stöd till FBN och ABN AMRO N. Kommissionen trodde att dessa åtgärder gjorde det möjligt för FBN och ABN AMRO N att bli kvar på marknaden och fortsätta sin verksamhet.
It had reasons to believe that those measures were selectively advantageous to FBN and ABN AMRO N.
Kommissionen hade anledning att tro att dessa åtgärder selektivt gynnade FBN och ABN AMRO N.
In recitals 29 and 30 of the Decision of 8 April 2009, the Commission noted that Measures X, Y1 and Y2 were part of the same sale contract, which aimed at separating FBN from the rest of the Fortis SA/NV.
I skälen 29 och 30 i beslutet av den 8 april 2009 noterade kommissionen att åtgärderna X, Y1 och Y2 ingick i samma försäljningskontrakt, vars syfte var att separera FBN från resten av Fortis SA/NV.
The Decision of 3 December 2008 already concluded that by entering in that contract on 3 October 2008, the Dutch State had not acted as a normal investor in a market economy.
Redan i beslutet av den 3 december 2008 drogs slutsatsen att den nederländska staten genom att ingå avtalet den 3 oktober 2008 inte hade agerat som en normal investerare i en marknadsekonomi.
In recital 33 of the Decision of 8 April 2009, the Commission argued that Measure Y1 was apparently advantageous to FBN as it had received an amount of funding, which it could not have found on the markets, the markets being at the time in complete disarray.
I skäl 33 i beslutet av den 8 april 2009 hävdade kommissionen att åtgärd Y1 uppenbart gynnade FBN eftersom FBN hade mottagit ett finansieringsbelopp som inte hade gått att hitta på marknaderna, som vid den tiden var i fullständigt kaos.
Keeping in mind those extreme market circumstances, the Commission also doubted that the interest rates required by the Dutch State would have been acceptable to a private investor.
Med tanke på dessa extrema marknadsförhållanden tvivlar kommissionen på att de räntesatser som den nederländska staten krävde skulle ha varit godtagbara för en privat investerare.
The Commission also noted that the solidity of its new funding provider seemed advantageous to FBN.
Kommissionen noterade också att soliditeten hos den nya finansieringskällan föreföll ge FBN en fördel.
FBN was no longer dependent on a liquidity-constrained company in distress like Fortis SA/NV but received its funding from the Dutch State.
FBN var inte längre beroende av ett likviditetsbegränsat företag satt under press som Fortis SA/NV utan fick sin finansiering av den nederländska staten.
The Commission doubted that Measure Y1 was compatible with the Communication from the Commission – The application of State aid rules to measures taken in relation to financial institutions in the context of the current global financial crisis (the ‘Banking Communication’) [67] as it was neither proportional nor limited to the minimum necessary.
Kommissionen tvivlade på att åtgärd Y1 var förenlig med kommissionens meddelande ”Tillämpning av reglerna om statligt stöd på åtgärder till förmån för finansinstitut med anledning av den globala finanskrisen” [67] eftersom åtgärden varken var proportionerlig eller begränsad till ett nödvändigt minimum.
More specific concerns were raised in recital 52 of the Decision of 8 April 2009 on the compatibility of the following elements: (1) the remuneration that FBN paid, (2) the maximum period during which FBN could benefit from funding, (3) the maximum maturity of instruments concerned and (4) the volume of the liquidity facility.
Mer specifika betänkligheter togs upp i skäl 52 i beslutet av den 8 april 2009 om kompatibiliteten hos följande element: 1) den ersättning som FBN betalade, 2) den längsta period under vilken FBN kunde få finansiering, 3) den maximala löptiden för de berörda instrumenten och 4) likviditetsfacilitetens volym.
The Commission also indicated that Measure Y2 could contain elements of State aid if Fortis Bank SA/NV was at the time of the acquisition in a position to request the immediate redemption of the long-term loans should the ownership of FBN change.
Kommissionen angav också att åtgärd Y2 kunde innehålla inslag av statligt stöd om Fortis Bank SN/NV vid tidpunkten för förvärvet var i en situation som innebar att man kunde begära omedelbar inlösen av långfristiga lån om ägarskapet till FBN skulle ändras.
If there was indeed an ownership-related redemption clause, Measure Y2 allowed FBN to benefit from long-term loans at pre-crisis interest rates.
Om det faktiskt fanns en ägarskapsrelaterad klausul om inlösen skulle åtgärd Y2 tillåta FBN att utnyttja långfristiga lån till de räntor som gällde före finanskrisen.
Measure Y2 implied that FBN was not obliged to find alternative funding at the prevailing market conditions at that time.
Enligt åtgärd Y2 hade FBN ingen skyldighet att hitta alternativ finansiering till gällande marknadsvillkor vid den tidpunkten.
Moreover, since Fortis Bank SA/NV had the right to ask for redemption, the Dutch State choice to provide of long-term loans rather than short-term loans could be questioned.
Eftersom Fortis Bank SA/NV hade rätt att begära inlösen kunde dessutom den nederländska statens val att tillhandahålla långfristiga i stället för kortfristiga lån ifrågasättas.
Therefore, in the Decision of 8 April 2009, the Commission voiced concerns that Measure Y2 contained State aid for a longer-term period than was strictly necessary.
I beslutet av den 8 april 2009 uttryckte kommissionen därför oro för att åtgärd Y2 innehöll statligt stöd för en längre period än vad som var strikt nödvändigt.
To be in a position to evaluate the State aid implications of Measure Y2, the Commission requested the Dutch State to provide more information on the contractual early redemption terms of the long-term loan contracts.
För att kunna utvärdera åtgärd Y2:s eventuella inslag av statligt stöd begärde kommissionen att den nederländska staten skulle tillhandahålla mer information om villkoren för tidig inlösen i avtalen om långfristiga lån.
In recital 54 of the Decision of 8 April 2009, the Commission also doubted whether the Dutch State had taken sufficient measures to limit undue distortions of competition, in line with point (27) of the Banking Communication.
I skäl 54 i beslutet av den 8 april 2009 uttryckte kommissionen också tvivel på att den nederländska staten hade vidtagit tillräckliga åtgärder för att begränsa snedvridningen av konkurrensen, i linje med punkt 27 i bankmeddelandet.
The Commission was also concerned that ABN AMRO N had – potentially indirectly – benefited from the liquidity measures provided to FBN.
Kommissionen uttryckte också oro för att ABN AMRO N kunde ha dragit indirekt nytta av de likviditetsåtgärder som hade erbjudits FBN.
Therefore, it asked the Dutch State to provide more information on ABN AMRO N’s funding position and funding strategy.
Kommissionen bad därför den nederländska staten lämna mer information om ABN AMRO N:s finansieringsposition och finansieringsstrategi.
With respect to Measure Z, the Commission doubted that the Dutch State paid FBN the market price for the acquisition of ABN AMRO N. The Commission observed that the Dutch State paid more than the 3 October 2008‘current market conditions’ valuation of the Dutch State’s own valuation expert […] in its report which was mentioned in recital 2.
När det gäller åtgärd Z tvivlade kommissionen på att den nederländska staten betalade marknadspris till FBN för förvärvet av ABN AMRO N. Kommissionen observerade att den nederländska staten betalade mer än deras egen värderingsexperts värdering under ”rådande marknadsvillkor” […] i sin rapport, vilket nämns i skäl 2.
Moreover, the Commission observed that the Dutch State had not applied a correction factor to reflect the stock market decline that occurred between October and December 2008 and which was especially pronounced for bank stocks.
Vidare observerade kommissionen att den nederländska staten inte hade tillämpat någon korrigeringsfaktor för att avspegla nedgången på aktiemarknaden mellan oktober och december 2008, som var särskilt uttalad för bankaktier.
If the Dutch State overpaid when buying ABN AMRO N, Measure Z was equivalent to State aid helping to recapitalise FBN.
Om den nederländska staten köpte ABN AMRO N till ett överpris var åtgärd Z liktydig med ett statligt stöd för att bidra till rekapitaliseringen av FBN.
Because neither a viability plan nor a restructuring plan were available, the Commission was unable to determine whether, as a result of Measures X, Y1, Y2 and Z, ABN AMRO N and FBN had sufficient capital and were able to realise an acceptable level of profitability.
Eftersom vare sig någon lönsamhetsplan eller någon omstruktureringsplan fanns att tillgå kunde kommissionen inte avgöra huruvida ABN AMRO N och FBN hade tillräckligt med kapital och kunde uppnå en godtagbar vinstnivå som en följd av åtgärderna X, Y1, Y2 och Z.
Grounds to extend the proceedings in the Decision of 5 February 2010
Skäl att utvidga förfarandet i beslutet av den 5 februari 2010
Existence of State aid in accordance with Article 107(1) of the Treaty
Förekomsten av statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget
When on 17 July 2009 and on 15 January 2010, the Dutch State notified extra measures in favour of FBN and ABN AMRO N as measures not constituting State aid, the Commission was concerned that some of these additional measures represented extra State aid to FBN and ABN AMRO N.
När den nederländska staten den 17 juli 2009 och den 15 januari 2010 anmälde extra åtgärder till förmån för FBN och ABN AMRO N som åtgärder som inte utgör statligt stöd var kommissionen oroad över att vissa av dessa kompletterande åtgärder kunde utgöra extra statligt stöd till FBN och ABN AMRO N.
In the Decision of 5 February 2010, the Commission observed that under the CSA the Dutch State had a number of obligations, which were not obligations of ABN AMRO N. Measures taken by the Dutch State to comply with its obligations under the CSA (and in particular the obligation to bear the cost of ABN AMRO Z and the obligation to separate ABN AMRO N from ABN AMRO Bank) would at first sight not qualify as State aid to ABN AMRO N.
I beslutet av den 5 februari 2010 observerade kommissionen att den nederländska staten hade ett antal skyldigheter enligt konsortie- och aktieägaravtalet som inte var skyldigheter för ABN AMRO N. Åtgärder som vidtogs av den nederländska staten för att uppfylla dess skyldigheter enligt konsortie- och aktieägaravtalet (särskilt skyldigheten att bära kostnaden för ABN AMRO Z och skyldigheten att separera ABN AMRO N från ABN AMRO Bank) skulle vid första påseendet inte klassificeras som statligt stöd till ABN AMRO N.
The Commission indicated that the Measures A and B1 seemed primarily designed to cover the capital shortage of ABN AMRO Z, but at the same time it was not clear to the Commission whether there was not also an indirect benefit to the economic activities of ABN AMRO N. In that regard, the Commission wanted to know whether ABN AMRO N and ABN AMRO Z – with no separate legal status – were sufficiently ring-fenced vis-à-vis one another.
Kommissionen angav att åtgärderna A och B1 föreföll vara utformade primärt för att täcka kapitalunderskottet för ABN AMRO Z, men samtidigt stod det inte klart för kommissionen huruvida det även fanns en indirekt fördel för ABN AMRO N:s ekonomiska verksamhet. I det sammanhanget ville kommissionen veta om ABN AMRO N och ABN AMRO Z – utan separat rättslig status – var tillräckligt väl avgränsade från varandra.
The Commission also wanted to receive more information on the reasons behind the capital shortfall of ABN AMRO Z and for instance on the transfer of Unicredito shares from ABN AMRO Z to ABN AMRO N. The Commission also had questions as to the remuneration by ABN AMRO N to ABN AMRO Z for the performance of head office functions.
Kommissionen ville också ha mer information om skälen till kapitalunderskottet för ABN AMRO Z och t.ex. om överföringen av Unicredito-aktier från ABN AMRO Z till ABN AMRO N. Kommissionen hade dessutom frågor när det gällde ABN AMRO N:s ersättning till ABN AMRO Z för att utföra huvudkontorsfunktioner.
The Commission suspected that – at least part of – the undercapitalisation of ABN AMRO Z was linked to the fact that ABN AMRO N did not pay a market price for the head office services of ABN AMRO Z.
Kommissionen misstänkte att underkapitaliseringen av ABN AMRO Z åtminstone delvis var kopplad till det faktum att ABN AMRO N inte betalade marknadspris för ABN AMRO Z:s huvudkontorstjänster.
Even though the separation of ABN AMRO N from ABN AMRO Bank is an obligation of the Dutch State under the CSA, the Commission could not exclude that the State recapitalisation financing the separation costs could be State aid.
Trots att separationen av ABN AMRO N från ABN AMRO Bank är en skyldighet för nederländska staten enligt konsortie- och aktieägaravtalet kunde kommissionen inte utesluta att den statliga rekapitalisering som finansierade separationskostnaderna kunde utgöra statligt stöd.
The Commission observed that not all costs categorised as separation costs were strictu senso linked to the separation obligations as described in the CSA.
Kommissionen observerade att inte alla kostnader som kategoriserades som separationskostnader i strikt mening var kopplade till de separationsskyldigheter som beskrivs i konsortie- och aktieägaravtalet.
The Commission noticed that the category ‘separation costs’ included an amount of EUR 500 million which was needed to provide ABN AMRO Group with a prudential margin over minimum prudential requirements.
Kommissionen observerade att kategorin ”separationskostnader” inkluderade en post på 500 miljoner euro som behövdes för att förse ABN AMRO Group med en försiktighetsmarginal som låg över minimikravet på aktsamhet.
The Commission observed that the Dutch State helped FBN and ABN AMRO N to pay the costs related to the merger.
Kommissionen observerade att den nederländska staten hjälpte FBN och ABN AMRO N att betala kostnaderna i samband med sammanslagningen.
To resolve concentration problems created by the merger, ABN AMRO N decided to sell IFN and New HBU, which led to a new capital shortfall.
För att lösa de koncentrationsproblem som sammanslagningen skapade beslutade ABN AMRO N att sälja IFN och HBU, vilket ledde till ett nytt kapitalunderskott.
The Commission observed that FBN and ABN AMRO N were able to profit from the benefits of the merger (for example merger synergies, the advantages of being a stronger company with higher market shares on the Dutch market, …), while the Dutch State financed the upfront costs.
Kommissionen observerade att FBN och ABN AMRO N kunde få vinning av fördelarna med sammanslagningen (t.ex. sammanslagningssynergier, fördelarna med att vara ett starkare företag med större marknadsavdelningar på den nederländska marknaden), medan den nederländska staten stod för kostnaderna i inledningsskedet.
In that regard, the Commission observed that there was no legal obligation for the Dutch State to pay those costs since they originated in the decision of the Dutch State of 21 November 2008 to merge FBN and ABN AMRO N and not in the CSA.
I det avseendet observerade kommissionen att det inte fanns någon skyldighet för den nederländska staten att betala dessa kostnader eftersom de hade sitt ursprung i den nederländska statens beslut av den 21 november 2008 att slå samman FBN och ABN AMRO N och inte i konsortie- och aktieägaravtalet.
The Commission took note of the fact that the merger and the specific conditions surrounding the separation resulted in cross liabilities (Measure E).
Kommissionen noterade att sammanslagningen och de specifika villkoren runt separationen ledde till korsvisa skuldförbindelser (åtgärd E).
Dutch corporate law implied that ABN AMRO Bank (now RBS NV) and ABN AMRO II remained liable for the debt-holders of New HBU should New HBU (or its new owner Deutsche Bank) fail to fulfil its payment obligations.
Enligt den nederländska bolagslagstiftningen skulle ABN AMRO Bank (nu RBS NV) fortsätta vara ansvariga för New HBU:s innehavare av skuldförbindelser om New HBU (eller dess nya ägare Deutsche Bank) inte skulle uppfylla sina betalningsåtaganden.
New HBU had similar obligations vis-à-vis debt-holders of ABN AMRO Bank (now RBS NV) and ABN AMRO II).
New HBU hade motsvarande skyldigheter gentemot ABN AMRO Banks (nu RBS NV) och ABN AMRO II:s innehavare av skuldförbindelser.
The Commission could not exclude that the indemnification solution, which implied that the Dutch State guaranteed the debt-holders of ABN Amro Bank (now RBS NV) at a premium of 200 basis points plus the median CDS-spread, implied State aid.
Kommissionen kunde inte utesluta att lösningen med skadeersättningsanspråk, som implicerade att den nederländska staten garanterade innehavarna av skuldförbindelser hos ABN AMRO Bank (nu RBS NV) till en premie på 200 baspunkter plus medianen för CDS-spridningen, innebar statligt stöd.
Compatibility with the Impaired Asset Communication
Kompatibilitet med meddelandet om värdeminskade tillgångar
The Commission also raised concerns about the design of the capital relief instrument (Measure A).
Kommissionen tog också upp betänkligheter om utformningen av instrumentet för sänkning av kapitalkravet (åtgärd A).
The Commission acknowledged that Measure A was fundamentally different from other impaired asset measures as it was not put in place to protect ABN AMRO N against further declines in toxic assets with a highly uncertain valuation.
Kommissionen vidgår att åtgärd A skiljde sig i grunden från andra åtgärder avseende värdeminskade tillgångar eftersom den inte infördes för att skydda ABN AMRO N från ytterligare nedgångar av toxiska tillgångar med mycket osäker värdering.
Nevertheless, the Commission considered that to be compatible with the internal market, Measure A should comply with the general principles of the Communication from the Commission on the treatment of impaired assets in the Community banking sector [68] (the ‘Impaired Asset Communication’).
Kommissionen drog ändå slutsatsen att åtgärd A för att vara förenlig med den bör följa de allmänna principerna i kommissionens meddelande om behandlingen av värdeminskade tillgångar inom gemenskapens banksektor [68] (”meddelandet om värdeminskade tillgångar”).
More specifically, there should be sufficient evidence of appropriate pricing, meaning that the bank should not transfer expected losses to the State.
Närmare bestämt bör det finnas tillräckliga bevis för korrekt prissättning, vilket innebär att banken inte ska överföra förväntade förluster till staten.
In that regard, the Commission also wanted to understand what impact a number of specific contractual features (for example. the clawback mechanism and the vertical slice) would have on the actual cashflows and pricing.
I det avseendet ville kommissionen också förstå vilken effekt ett antal specifika avtalsvillkor (t.ex. återkravsmekanismen och den vertikala andelen) skulle ha på faktiskt kassaflöde och faktisk prissättning.
Finally, the Commission also doubted that there were insufficient incentives ensuring that ABN AMRO N would terminate the instrument as soon as it was no longer strictly necessary.
Slutligen tvivlade kommissionen också på att det fanns tillräckliga incitament för att ABN AMRO N skulle avsluta instrumentet så snart det inte längre var strikt nödvändigt.
Compatibility with the Restructuring Communication
Kompatibilitet med omstruktureringsmeddelandet
The Commission doubted whether the December 2009 Restructuring Plan fulfilled the criteria set forward in the Communication for the Commission on the return to viability and the assessment of restructuring measures in the financial sector in the current crisis under the State aid rules [69] (the ‘Restructuring Communication’) in terms of viability, burden-sharing and undue distortions of competition.
Kommissionen var tveksam till att omstruktureringsplanen från december 2009 uppfyllde de kriterier som anges i kommissionens meddelande om återställandet av lönsamheten och bedömningen av omstruktureringsåtgärder inom finanssektorn under den rådande krisen enligt reglerna om statligt stöd [69] (”omstruktureringsmeddelandet”) när det gäller lönsamhet, ansvarsfördelning och otillbörlig snedvridning av konkurrensen.
The Commission acknowledged that ABN AMRO Group would at first sight realise sufficient revenues to cover all its operational costs (including impairments) and earn an acceptable return on equity.
Kommissionen erkände att ABN AMRO Group vid första påseendet skulle få tillräckliga intäkter för att täcka hela sin driftskostnad (inklusive värdeminskningar) och få en godtagbar avkastning på eget kapital.
However, the Commission also noted that the return on equity of ABN AMRO Group depended to a large extent on the realisation of a number of key assumptions.
Kommissionen noterade dock också att avkastningen på eget kapital för ABN AMRO Group till stor del berodde på att ett antal antaganden förverkligades.
First, if ABN AMRO Group wants to become cost-efficient with an acceptable cost-income ratio, it is crucial that ABN AMRO Group implements the projected synergies (namely EUR 1,1 billion pre-tax which compares to a 2013 net profit of […] billion EUR).
För det första, om ABN AMRO Group vill bli kostnadseffektivt med en godtagbar kostnads-/inkomstkvot är det centralt att ABN AMRO Group förverkligar de planerade synergierna (dvs. 1,1 miljarder före skatt, vilket ska jämföras med en nettovinst 2013 på […] miljarder euro.
The Commission also noted that the December 2009 Restructuring Plan did not yet include financial projections for a worst case scenario as required by point (13) of the Restructuring Communication.
Kommissionen noterade också att omstruktureringsplanen från december 2009 ännu inte inkluderade ekonomiska prognoser för ett värsta scenario, vilket krävs enligt punkt 13 i omstruktureringsmeddelandet.
Therefore, the Commission asked for such worst case financial projections, allowing it to verify how ABN AMRO Group would perform in more stressful market conditions.
Därför bad kommissionen om prognoser för ett värsta scenario så att man skulle kunna kontrollera hur ABN AMRO Group skulle prestera under mer pressande marknadsförhållanden.
The Commission also observed that the December 2009 Restructuring Plan contained little information on smaller sub-divisions, so that the Commission could not judge whether all viability issues at that level had been sufficiently addressed.
Kommissionen observerade också att omstruktureringsplanen från december 2009 innehöll knapphändig information om mindre underdivisioner, vilket innebar att kommissionen inte kunde bedöma om alla lönsamhetsfrågor på den nivån hade behandlats tillräckligt ingående.
More specifically, the Commission doubted whether viability of PFS, a division of FBN, which reported major Madoff-related losses in 2008, was sufficiently guaranteed.
Närmare bestämt tvivlade kommissionen på att lönsamheten för PFS, en division av FBN som rapporterade stora Madoff-relaterade förluster 2008, var tillräckligt garanterad.
Aid limited to the minimum necessary/own contribution
Stöd begränsat till ett nödvändigt minimum/eget bidrag
The Commission questioned whether the State aid was limited to the minimum necessary to restore the viability of ABN AMRO Group.
Kommissionen ifrågasatte om det statliga stödet var begränsat till ett nödvändigt minimum för att återställa lönsamheten för ABN AMRO Group.