natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The national central banks (NCBs) shall take all the appropriate measures to carry out the monetary policy operations in accordance with the principles, instruments, procedures and criteria specified in Annexes I and II to this Guideline.
De nationella centralbankerna ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att genomföra sina penningpolitiska transaktioner i enlighet med de principer, instrument, förfaranden och kriterier som anges i bilagorna I och II till denna riktlinje.
Verification
Uppföljning
The NCBs shall forward to the European Central Bank (ECB) by 11 October 2011, at the latest, details of the texts and means by which they intend to comply with those of the provisions of this Guideline that represent substantive changes compared to Guideline ECB/2000/7.
De nationella centralbankerna ska senast den 11 oktober 2011 närmare informera Europeiska centralbanken (ECB) om de texter och åtgärder de avser anta för att genomföra de innehållsmässiga ändringarna i denna riktlinje jämfört med riktlinje ECB/2000/7.
Guideline ECB/2000/7 is repealed from 1 January 2012.
Riktlinje ECB/2000/7 ska upphöra att gälla den 1 januari 2012.
References to the repealed Guideline shall be construed as references to this Guideline.
Hänvisningar till den upphävda riktlinjen ska gälla som hänvisningar till den här riktlinjen.
This Guideline shall apply from 1 January 2012.
Denna riktlinje ska tillämpas från och med den 1 januari 2012.
Done at Frankfurt am Main, 20 September 2011.
Utfärdad i Frankfurt am Main den 20 september 2011.
THE IMPLEMENTATION OF MONETARY POLICY IN THE EURO AREA
GENOMFÖRANDET AV PENNINGPOLITIKEN I EUROOMRÅDET
General documentation on Eurosystem monetary policy instruments and procedures
Allmän dokumentation av Eurosystemets penningpolitiska instrument och förfaranden
CHAPTER 1 — OVERVIEW OF THE MONETARY POLICY FRAMEWORK
KAPITEL 1 – ÖVERSIKT ÖVER DET PENNINGPOLITISKA STYRSYSTEMET
CHAPTER 2 — ELIGIBLE COUNTERPARTIES
KAPITEL 2 – GODKÄNDA MOTPARTER
General eligibility criteria
Allmänna urvalskriterier
Possible measures on the grounds of prudence or following an event of default
Åtgärder som kan vidtas av försiktighetsskäl eller då fallissemang inträffar
Measures on the grounds of prudence
Åtgärder som kan vidtas av försiktighetsskäl
Measures following the event of default
Åtgärder som kan vidtas då fallissemang inträffar
Proportionate and non-discriminatory application of discretionary measures
Rimlig och icke-diskriminerande tillämpning av diskretionära åtgärder
CHAPTER 3 — OPEN MARKET OPERATIONS
KAPITEL 3 – ÖPPNA MARKNADSOPERATIONER
Price terms
Pris
Interest terms
Ränta
CHAPTER 4 — STANDING FACILITIES
KAPITEL 4 – STÅENDE FACILITETER
CHAPTER 5 — PROCEDURES
KAPITEL 5 – FÖRFARANDEN
Preparation and submission of bids by counterparties
Motparternas förberedelser och avgivande av anbud
CHAPTER 6 — ELIGIBLE ASSETS
KAPITEL 6 – GODTAGBARA TILLGÅNGAR
Acceptance of non-euro-denominated collateral in contingencies
Godkännandet av säkerhet i form av värdepapper i andra valutor än euro i fall av oförutsedda händelser
CHAPTER 7 — MINIMUM RESERVES
KAPITEL 7 – KASSAKRAV
Determination of minimum reserves
Beräkning av kassakravet
Reserve base and reserve ratios
Kassakravsbas och kassakravsprocent
Calculation of reserve requirements
Beräkning av kassakravet
Maintenance period
Uppfyllandeperiod
Reserve holdings
Kassakravsmedel
Remuneration of reserve holdings
Förräntning av kassakravsmedel
Reporting, acknowledgement and verification of the reserve base
Rapportering, godkännande och kontroll av kassakravsbasen
APPENDIX 1 — Examples of Monetary Policy Operations and Procedures
TILLÄGG 1 – Exempel på penningpolitiska operationer och förfaranden
APPENDIX 2 — Glossary
TILLÄGG 2 – Ordlista
APPENDIX 3 — Selection of counterparties for foreign exchange intervention operations and foreign exchange swaps for monetary policy purposes
TILLÄGG 3 – Urval av motparter vid valutainterventioner och valutaswappar för penningpolitiska ändamål
APPENDIX 4 — The reporting framework for the money and banking statistics of the European Central Bank
TILLÄGG 4 – System för inrapportering av Europeiska centralbankens penningmängds- och bankstatistik
APPENDIX 5 — The Eurosystem Websites
TILLÄGG 5 – Eurosystemets webbplatser
APPENDIX 6 — Procedures and sanctions to be applied in the event of non-compliance with counterparty obligations
TILLÄGG 6 – Förfaranden och sanktioner som ska tillämpas om en motpart inte fullgör sina skyldigheter
NCB national central bank PD probability of default
PD sannolikhet för betalningsinställelse
PSE public sector entity RMBD retail mortgage-backed debt instrument
RMBD skuldförbindelse med säkerhet i inteckning (retail mortgage-backed debt instrument)
TARGET the Trans-European Automated Real-time Gross settlement Express Transfer system, as defined in Guideline ECB/2005/16
Target det transeuropeiska automatiserade systemet för bruttoavveckling av betalningar i realtid enligt definitionen i riktlinje ECB/2005/16
TARGET2 the Trans-European Automated Real-time Gross settlement Express Transfer system, as defined in Guideline ECB/2007/2 UCITS undertaking for collective investment in transferable securities
Target2 det transeuropeiska automatiserade systemet för bruttoavveckling av betalningar i realtid enligt definitionen i riktlinje ECB/2007/2
This document presents the operational framework chosen by the Eurosystem for the single monetary policy in the euro area.
I detta dokument beskrivs det operativa styrsystem som Eurosystemet har valt för den gemensamma penningpolitiken i euroområdet.
Chapter 1 gives an overview of the operational framework for the monetary policy of the Eurosystem.
Kapitel 1 innehåller en översikt över den operativa ramen för Eurosystemets penningpolitik.
The appendices contain examples of monetary policy operations, a glossary, criteria for the selection of counterparties for Eurosystem foreign exchange intervention operations, a presentation of the reporting framework for the money and banking statistics of the European Central Bank, a list of the Eurosystem websites, a description of the procedures and sanctions to be applied in the event of non-compliance with counterparty obligations and additional legal requirements for the creation of valid security over credit claims when these are used as collateral with the Eurosystem.
Tilläggen innehåller exempel på penningpolitiska operationer, en ordlista, kriterier för urvalet av motparter för Eurosystemets valutainterventioner, en presentation av systemet för inrapportering av Europeiska centralbankens penningmängds- och bankstatistik, en förteckning över Eurosystemets webbplatser och en beskrivning av de förfaranden och sanktioner som ska tillämpas om motparterna inte fullgör sina skyldigheter och ytterligare rättsliga krav för skapande av giltiga säkerheter för kreditfordringar när dessa används som säkerhet inom Eurosystemet.
The European System of Central Banks (ESCB) consists of the European Central Bank (ECB) and the central banks of the EU Member States [1].
Europeiska centralbankssystemet (ECBS) består av Europeiska centralbanken (ECB) och centralbankerna i EU:s medlemsstater [1].
In this respect, the Governing Council of the ECB is responsible for the formulation of monetary policy, while the Executive Board is empowered to implement monetary policy according to the decisions made and guidelines laid down by the Governing Council.
ECBS styrs av ECB:s beslutande organ. ECB-rådet utformar penningpolitiken, som verkställs av direktionen, i enlighet med ECB-rådets riktlinjer och beslut.
To the extent deemed possible and appropriate and with a view to ensuring operational efficiency, the ECB has recourse to the NCBs [2] for carrying out the operations which form part of the tasks of the Eurosystem.
I den utsträckning det anses möjligt och ändamålsenligt, och med ambitionen att säkerställa effektiva transaktioner, ska ECB anlita de nationella centralbankerna [2] för att genomföra Eurosystemets penningpolitiska operationer.
The NCBs may, if necessary for the implementation of monetary policy, share amongst the Eurosystem members individual information, such as operational data, related to counterparties participating in Eurosystem operations [3].
De nationella centralbankerna får, om detta är nödvändigt för genomförandet av penningpolitiken, mellan Eurosystemets medlemmar utbyta individuell information, som till exempel operativa uppgifter, som rör motparter som deltar i Eurosystemets operationer [3].
The primary objective of the Eurosystem is to maintain price stability, as defined in Article 127(1) of the Treaty.
Huvudmålet för Eurosystemet är att upprätthålla prisstabilitet, i enlighet med artikel 127.1 i fördraget.
Without prejudice to the primary objective of price stability, the Eurosystem has to support the general economic policies in the Union.
Utan att åsidosätta detta primära mål ska Eurosystemet stödja den allmänna ekonomiska politiken inom unionen.
In pursuing its objectives, the Eurosystem has to act in accordance with the principle of an open market economy with free competition, favouring an efficient allocation of resources.
Eurosystemet ska handla i överensstämmelse med principen om en öppen marknadsekonomi med fri konkurrens som främjar en effektiv resursfördelning.
With regard to their aims, regularity and procedures, the Eurosystem’s open market operations can be divided into the following four categories (see also Table 1): (a) The main refinancing operations are regular liquidity-providing reverse transactions with a weekly frequency and a maturity of normally 1 week.
Med hänsyn till syfte, regelbundenhet och förfaranden kan Eurosystemets öppna marknadsoperationer indelas i följande fyra kategorier (se även tabell 1):a) De huvudsakliga refinansieringstransaktionerna är regelbundna, likvidiserande reverserade transaktioner som läggs ut en gång i veckan och normalt har en veckas löptid.
These operations are executed by the NCBs on the basis of standard tenders.
Dessa transaktioner genomförs av de nationella centralbankerna genom standardiserade anbud.
The main refinancing operations play a pivotal role in pursuing the objectives of the Eurosystem’s open market operations.
De huvudsakliga refinansieringstransaktionerna har en central roll när det gäller att fullfölja målen för Eurosystemets öppna marknadsoperationer.
The longer-term refinancing operations are liquidity-providing reverse transactions with a monthly frequency and a maturity of normally 3 months.
De långfristiga refinansieringstransaktionerna är likvidiserande reverserade transaktioner som läggs ut en gång i månaden med normalt tre månaders löptid.
These operations are aimed at providing counterparties with additional longer-term refinancing and are executed by the NCBs on the basis of standard tenders.
Syftet med dessa transaktioner är att ge motparterna ytterligare likviditet med längre löptid och de utförs av de nationella centralbankerna via standardiserade anbudsförfaranden.
Fine-tuning operations are executed on an ad-hoc basis with the aim of managing the liquidity situation in the market and steering interest rates, in particular in order to smooth the effects on interest rates caused by unexpected liquidity fluctuations in the market.
Finjusterande transaktioner utförs vid behov i syfte att hantera likviditetsläget på marknaden och för att styra räntorna, i synnerhet för att utjämna ränteeffekterna av oväntade likviditetssvängningar på marknaden.
The instruments and procedures applied in the conduct of fine-tuning operations are adapted to the types of transactions and the specific objectives pursued in the operations.
Valet av instrument och förfaranden för finjustering anpassas till typen av transaktioner och till de specifika mål som ska nås med transaktionerna.
The Governing Council of the ECB can decide that, under exceptional circumstances, fine-tuning bilateral operations may be executed by the ECB itself.
ECB-rådet kan besluta att finjusterande bilaterala transaktioner, i undantagsfall, ska utföras av ECB.
In addition, the Eurosystem may carry out structural operations through the issuance of ECB debt certificates, reverse transactions and outright transactions.
Eurosystemet kan också genomföra strukturella transaktioner genom att emittera ECB:s skuldebrev, använda reverserade transaktioner och genomföra direkta köp/försäljningar av värdepapper.
The Governing Council of the ECB can decide that, under exceptional circumstances, structural operations may be executed by the ECB itself.
ECB-rådet kan besluta att strukturella transaktioner, i undantagsfall, ska utföras av ECB.
Two standing facilities are available to eligible counterparties on their own initiative, subject to their fulfilment of certain operational access conditions (see also Table 1):
Två stående faciliteter är tillgängliga för godkända motparter på deras eget initiativ, förutsatt att de uppfyller vissa villkor (se även tabell 1):
Counterparties can use the marginal lending facility to obtain overnight liquidity from the NCBs against eligible assets.
Med utlåningsfaciliteten kan motparterna erhålla kredit över natten från de nationella centralbankerna mot godtagbara tillgångar.
Under normal circumstances, there are no credit limits or other restrictions on counterparties’ access to the facility apart from the requirement to present sufficient underlying assets.
Under normala omständigheter finns det inga kreditbegränsningar eller andra restriktioner för motparternas tillträde till faciliteten utom att de ska förfoga över tillräckligt med underliggande tillgångar.
Counterparties can use the deposit facility to make overnight deposits with the NCBs.
Med inlåningsfaciliteten kan motparterna deponera medel över natten hos de nationella centralbankerna.
The standing facilities are administered in a decentralised manner by the NCBs.
De stående faciliteterna administreras decentraliserat av de nationella centralbankerna.
The reserve requirement of each institution is determined in relation to elements of its balance sheet.
Hur mycket medel varje institut måste ha innestående bestäms utifrån uppgifter i institutets balansräkning.
In order to pursue the aim of stabilising interest rates, the Eurosystem’s minimum reserve system enables institutions to make use of averaging provisions.
För att bidra till att stabilisera räntorna är Eurosystemets kassakravssystem utformat som ett krav på en genomsnittlig behållning på ett konto i den nationella centralbanken.
Monetary policy operations
Penningpolitiska operationer
1 week
En vecka
Bilateral procedures
Bilaterala förfaranden
Regular and non-regular
Regelbundet/ oregelbundet
The Eurosystem’s monetary policy framework is formulated with a view to ensuring the participation of a broad range of counterparties.
Utformningen av Eurosystemets penningpolitiska styrsystem syftar till att säkerställa att en stor krets av motparter ska kunna delta.
The set of counterparties for these operations is limited to those institutions selected for Eurosystem foreign exchange intervention operations which are established in the euro area.
Motpartskretsen vid dessa transaktioner begränsas till de institut som har valts ut för Eurosystemets valutainterventioner och som är etablerade inom euroområdet.
Counterparties shall be deemed to be aware of, and shall comply with, all obligations imposed on them by anti-money laundering and counter-terrorist financing legislation.
Motparter ska anses vara medvetna om, och ska fullgöra, alla sina skyldigheter enligt gällande lagstiftning om penningtvätt och finansiering av terrorism.
Pursuant to Article 18.1 of the Statute of the ESCB, all Eurosystem credit operations (i.e. liquidity-providing monetary policy operations and intraday credit) have to be based on adequate collateral.
Enligt artikel 18.1 i stadgan för ECBS ska alla Eurosystemets kredittransaktioner (dvs. likvidiserande transaktioner och intradagskredit) baseras på godtagbara säkerheter.
The Eurosystem accepts a wide range of assets to underlie its operations.
Eurosystemet godkänner ett stort urval av tillgångar som säkerheter för sina transaktioner.
The Eurosystem has developed a single framework for eligible collateral common to all Eurosystem credit operations (also referred to as the ‘Single List’).
Eurosystemet har utvecklat ett gemensamt ramverk för godtagbara tillgångar som ska gälla för alla Eurosystemets kredittransaktioner (kallas även den gemensamma listan).
On 1 January 2007, this single framework replaced the two-tier system that had been in place since the start of stage three of economic and monetary union.
Den 1 januari 2007 ersatte den gemensamma listan systemet med två grupper godtagbara säkerheter vilket gällt sedan starten av den tredje etappen av ekonomiska och monetära unionen.
The single framework covers marketable and non-marketable assets that fulfil uniform euro area-wide eligibility criteria specified by the Eurosystem.
Det gemensamma ramverket täcker omsättbara och icke omsättbara tillgångar som uppfyller Eurosystemets urvalskriterier för hela euroområdet.
No distinction is made between marketable and non-marketable assets with regard to the quality of the assets and their eligibility for the various types of Eurosystem monetary policy operations, except that non-marketable assets are not used by the Eurosystem for outright transactions.
Ingen skillnad görs mellan omsättbara och icke omsättbara tillgångar i fråga om kvalitet eller godtagbarhet vid olika slag av Eurosystemets penningpolitiska operationer förutom att icke omsättbara tillgångar i regel inte används av Eurosystemet vid direkta köp/försäljningar av värdepapper.
All eligible assets may be used on a cross-border basis by means of the correspondent central banking model (CCBM) and, in the case of marketable assets, through eligible links between Union securities settlement systems (SSSs).
Alla godtagbara tillgångar kan användas gränsöverskridande genom korrespondentcentralbanksmodellen (CCBM) och, när det gäller omsättbara värdepapper, genom godtagbara förbindelser mellan värdepappersavvecklingssystem i EU.
They should be subject to at least one form of harmonised Union/EEA supervision by national authorities [7].
De måste stå under någon form av EU/EES-harmoniserad tillsyn av nationella tillsynsmyndigheter [7].
In view of their specific institutional nature under Union law, financially sound institutions within the meaning of Article 123(2) of the Treaty that are subject to supervision of a standard comparable to supervision by competent national authorities can be accepted as counterparties.
Mot bakgrund av sin specifika institutionella karaktär enligt EU-rätten kan finansiellt solida institut som avses i artikel 123.2 i fördraget, och som står under likvärdig tillsyn som den tillsyn som behöriga nationella myndigheter utövar, godkännas som motparter.
Financially sound institutions that are subject to non-harmonised supervision by competent national authorities of a standard comparable to harmonised Union/EEA supervision can also be accepted as counterparties, e.g. branches established in the euro area of institutions incorporated outside the EEA.
Finansiellt solida institut som står under en icke-harmoniserad tillsyn av behöriga nationella myndigheter som håller en likvärdig standard som den harmoniserade EU/EES-tillsynen kan också godkännas som motparter, till exempel filialer i euroområdet till institut med säte utanför EES.
Counterparties must fulfil any operational criteria specified in the relevant contractual or regulatory arrangements applied by the respective NCB (or the ECB), so as to ensure the efficient conduct of Eurosystem monetary policy operations.
För att Eurosystemets penningpolitiska operationer ska kunna genomföras på ett effektivt sätt måste motparterna uppfylla de operativa kriterier som fastställs i respektive nationell centralbanks (eller ECB:s) avtal och föreskrifter.
Institutions fulfilling the general eligibility criteria may:
Institut som uppfyller dessa urvalskriterier har rätt att
An institution may access the Eurosystem’s standing facilities and open market operations based on standard tenders only through the NCB of the Member State in which it is incorporated.
Ett institut har endast tillgång till Eurosystemets stående faciliteter och öppna marknadsoperationer i form av standardiserade anbud via den nationella centralbanken i den medlemsstat där det har sitt säte.
If an institution has establishments (its head office or branches) in more than one Member State, each establishment has access to these operations through the NCB of the Member State in which it is established, notwithstanding the fact that the bids of an institution may only be submitted by one establishment (either the head office or a designated branch) in each Member State.
Om ett institut har etablerat sig (huvudkontor eller filialer) i flera medlemsstater har varje enhet tillgång till dessa transaktioner via den nationella centralbanken i den medlemsstat där enheten är etablerad, men endast en enhet i varje medlemsstat (antingen huvudkontoret eller en namngiven filial) får lämna anbud.
The criteria and procedures applied for the selection of counterparties to foreign exchange intervention operations are presented in Appendix 3.
Kriterierna och förfarandena vid urvalet av motparter för valutainterventioner beskrivs i tillägg 3.
For other operations based on quick tenders and bilateral procedures (fine-tuning reverse transactions and the collection of fixed-term deposits), each NCB selects a set of counterparties from among the institutions established in its Member State which fulfil the general counterparty eligibility criteria.
Vid andra transaktioner som grundar sig på snabba anbud och bilaterala förfaranden (finjusterande reverserade transaktioner och inlåning med fast löptid) väljer varje nationell centralbank ut ett antal motparter bland de institut som är etablerade i medlemsstaten och uppfyller de allmänna urvalskriterierna för att bli motpart.
Other criteria which might be taken into account are, for example, the efficiency of the trading desk and the bidding potential.
Andra kriterier som kan komma att beaktas är till exempel effektiviteten vid handlarbordet och potentialen att lämna anbud.
In quick tenders and bilateral operations, the NCBs deal with the counterparties which are included in their respective set of fine-tuning counterparties.
I snabba anbud och bilaterala transaktioner förhandlar de nationella centralbankerna med de motparter som är inkluderade i deras uppsättning av finjusterande motparter.
Quick tenders and bilateral operations may also be executed with a broader range of counterparties.
Snabba anbud och bilaterala transaktioner kan också utföras med en större krets av motparter.
The Governing Council of the ECB can decide that, under exceptional circumstances, fine-tuning bilateral operations may be carried out by the ECB itself.
ECB-rådet kan besluta att ECB i undantagsfall själv ska kunna utföra finjusterande, bilaterala transaktioner.
If the ECB were to carry out bilateral operations, the selection of counterparties would in such cases be made by the ECB according to a rotation scheme among those counterparties in the euro area which are eligible for quick tenders and bilateral operations in order to ensure equitable access.
Om ECB skulle utföra bilaterala transaktioner, ska ECB i sådana fall välja ut motparterna enligt ett rotationsschema bland de motparter inom euroområdet som uppfyller urvalskriterierna för snabba anbud och bilaterala transaktioner. Detta för att säkerställa att alla motparter har samma möjligheter att delta.