natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Secondly, although statistics based on the size of the turnover of the beneficiaries could be an interesting indicator in order to demonstrate that the measure at issue applies to all companies in Spain, it must be underlined that the measure at issue is related to the acquisitions of shareholdings.
För det andra kan statistik som baseras på mottagarnas omsättningsstorlek vara en intressant indikator för att visa att den berörda åtgärden gäller för alla företag i Spanien, men det måste betonas att den berörda åtgärden gäller förvärv av aktieinnehav.
This type of investment does not necessarily generate significant turnover, which implies, for example, that holding companies may be included as SMEs in the data in question.
Den här typen av investering behöver inte generera någon betydande omsättning, vilket t.ex. innebär att de aktieägande företagen kan rapporteras som små och medelstora företag i de berörda uppgifterna.
Therefore, for the data to be considered relevant, it would be necessary to take into account additional indicators, such as the total balance sheet figures, as well as whether the beneficiaries can consolidate their tax base with other Spanish taxpayers.
För att uppgifterna ska kunna betraktas som relevanta skulle man därför behöva ta hänsyn även till andra indikatorer, som den sammanlagda balansräkningen, och huruvida mottagarna kan konsolidera sina beskattningsunderlag med andra spanska skattebetalare.
Thirdly, the data also appear unrepresentative because they contain no indication of the level of shareholdings acquired (majority or only minority shareholdings) by the beneficiaries.
För det tredje verkar uppgifterna inte heller vara representativa eftersom de inte innehåller någon angivelse av nivån på det aktieinnehav (majoritets- eller enbart minoritetsandelar) som förvärvats av mottagarna.
Finally, the data received do not provide any indication making it possible to determine whether the conditions of the 2003 Commission Recommendation on SMEs are fulfilled [91].
Slutligen innehåller de mottagna uppgifterna ingen indikation som gör det möjligt att avgöra om villkoren i kommissionens rekommendationer om små och medelstora företag från 2003 är uppfyllda [91].
Therefore the Commission considers that its conclusion that the contested aid measure is selective due to the very characteristics of the legislation in question has not been challenged by the partial and unrepresentative data provided by the Spanish authorities.
Därför anser kommissionen att dess slutsats att den ifrågasatta stödåtgärden är selektiv just på grund av egenskaperna i lagstiftningen i fråga inte har vederlagts av de ofullständiga och icke-representativa uppgifter som lämnats av de spanska myndigheterna.
None the less, even if the arguments presented by the Spanish authorities had been complemented by additional evidence, this would not remove the selective nature of the measure at issue as only certain undertakings do benefit from the measure, also in line with the Court of Justice’s judgment in case C-501/00 Spain v Commission [92].
Även om de spanska myndigheternas argument hade kompletterats med ytterligare belägg skulle detta inte ha motbevisat den berörda åtgärdens selektiva karaktär eftersom det faktiskt endast är vissa företag som gynnas av åtgärden, vilket också är i linje med domstolens dom i mål C-501/00, Spanien mot kommissionen [92].
Indeed, as regards the Spanish authorities’ classification of the measure as a general measure [93] because it is open to any undertaking resident in Spain, it is worth recalling this judgment of the Court.
När det gäller de spanska myndigheternas klassificering av åtgärden som en generell åtgärd [93] för att den är öppen för alla företag som är hemmahörande i Spanien är det värt att påminna om denna dom från domstolen.
That case also concerned an exception to Spanish corporate tax, more specifically a measure entitled ‘deduction for export activities’.
Det ärendet gällde också ett undantag från den spanska företagslagstiftningen, närmare bestämt en åtgärd som kallades ”avdrag för exportverksamheter”.
The Spanish authorities contended before the Court that the scheme was open to any undertaking with its tax domicile in Spain.
De spanska myndigheterna hävdade inför domstolen att ordningen var öppen för alla företag med skattehemvist i Spanien.
However, the Court considered that the tax deduction could ‘benefit only one category of undertaking, namely undertakings which have export activities and make certain investments referred to by the measure at issue’ [94].
Domstolen ansåg dock att skatteavdraget endast kunde ”komma en kategori av företag till godo, nämligen de som bedriver exportverksamhet och gör vissa investeringar som avses i de omtvistade åtgärderna” [94].
The Commission considers that also in the case at hand, the contested measure aims at favouring the export of capital out of Spain, in order to strengthen the position of Spanish companies abroad, thereby improving the competitiveness of the beneficiaries of the scheme.
Kommissionen anser att syftet med den ifrågasatta åtgärden även i det här fallet är att gynna export av kapital från Spanien, för att stärka spanska företags ställning utomlands och därigenom stärka stödmottagarnas konkurrenskraft.
In this respect it is noteworthy that, according to the Court of Justice, ‘in order to justify the contested measures with respect to the nature or the structure of the tax system of which those measures form part, it is not sufficient to state that they are intended to promote international trade.
Här är det värt att notera att domstolen anser att för att ”kunna motivera de omtvistade åtgärderna med hänvisning till systematiken i det skattesystem som de ingår i eller dess karaktär, är det emellertid inte tillräckligt att påstå att de är avsedda att gynna internationell handel.
It is true that such a purpose is an economic objective but it has not been shown that that purpose corresponds to the overall logic of the tax system.
Ett sådant ändamål utgör förvisso ett ekonomiskt syfte, men det har inte visats att det är en del av en logik som omfattar hela det skattesystem som gäller i Spanien, såsom detta är tillämpligt på samtliga företag.
The fact that the contested measures pursue a commercial or industry policy objective, such as the promotion of international trade by supporting foreign investment, is thus not sufficient to take them outside the classification of “aid” within the meaning of Article 4(c) CS’ [95].
Det är inte heller tillräckligt att syftet med de omtvistade åtgärderna är av handels- eller industripolitiskt slag, såsom att internationell handel gynnas genom stöd till investeringar utomlands, för att de direkt skall undgå att kvalificeras som stöd i den mening som avses i artikel 4 c KS” [95].
In the present case, the Spanish authorities have simply declared that the measure at issue intends to promote international trade and the consolidation of companies, without proving that such a measure is justified by the logic of the systemIn the light of the above, the Commission confirms its analysis that the measure at issue is selective.
I det här ärendet har de spanska myndigheterna helt enkelt förklarat att syftet med den berörda åtgärden är att främja internationell handel och konsolidering av företag utan att bevisa att en sådan åtgärd är motiverad av logiken i systemet. Mot bakgrund av det ovan anförda bekräftar kommissionen sin analys att den berörda åtgärden är selektiv.
Reaction to the comments on Commission practice
Svar på synpunkterna på kommissionens praxis
As regards the reference made to alleged innovative interpretation of the concept of selectivity in the present case, it should first be underlined that this approach is fully in line with the Commission’s decision-making practice and the case-law of the Court as described in recital 92.
När det gäller hänvisningen till den påstått innovativa tolkningen av begreppet selektivitet i det här ärendet bör det först och främst betonas att den här inställningen helt och hållet ligger i linje med kommissionens beslutspraxis och med domstolens rättspraxis så som den beskrivs i skäl 92.
Nor does the approach in this particular case depart from Commission Decision N 480/2007 [96] to which the Spanish authorities refer.
Inställningen i just detta ärende skiljer sig inte heller från kommissionens beslut N 480/2007 [96] som de spanska myndigheterna hänvisar till.
Indeed, this Decision took into account the specific nature of the objective pursued by referring [97] to the Communication from the Commission to the Council, the European Parliament and the European Economic and Social Committee — Towards a more effective use of tax incentives in favour of R & D [98].
I det beslutet tog kommissionen hänsyn till det avsedda målets särskilda karaktär, med hänvisning [97] till kommissionens meddelande till rådet, Europaparlamentet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén – I riktning mot en effektivare användning av skattelättnader till förmån för forskning och utveckling [98].
In the case at hand, the contested measure does not pursue a similar objective.
Den ifrågasatta åtgärden i det här ärendet har inte något liknande mål.
Moreover, unlike the present case, the Spanish measure at stake in this previous Decision did not make any distinction between national and international transactions.
Till skillnad från den berörda åtgärden i det här ärendet gjordes i den spanska åtgärd som behandlades i det föregående beslutet inte heller någon åtskillnad mellan nationella och internationella transaktioner.
Finally, as regards the derogation from the corporate tax system resulting from the implementation of Directives [99] such as the Parents-Subsidiary Directive or the Cross-border Interest and Royalty Payments Directive, the Commission considers that the situation resulting from the implementation of these Directives is entirely consistent with the reasoning developed in this Decision.
När det slutligen gäller det undantag från systemet för företagsbeskattning som följer av genomförandet av direktiven [99], till exempel direktivet om moderbolag och dotterbolag eller direktivet om gränsöverskridande räntor och royalties, anser kommissionen att den situation som uppstår till följd av tillämpningen av dessa direktiv helt och hållet är förenlig med det resonemang som förs i det här beslutet.
Following harmonisation within the Community, cross-border operations within the Community and within each Member State should be considered to be in a comparable legal and factual situation.
Efter harmoniseringen i gemenskapen bör gränsöverskridande transaktioner inom gemenskapen och inom varje medlemsstat anses ha jämförbara rättsliga och faktiska situationer.
In addition, the Commission would like to underline that the Court of First Instance stated that [100]: ‘as Community law stands at present, direct taxation falls within the competence of the Member States, although it is settled case-law that they must exercise that competence consistently with Community law (see, in particular, Case C-391/97 Gschwind [1999] ECR I-5451, paragraph 20) and therefore avoid taking, in that context, any measures capable of constituting State aid incompatible with the common market’.
Dessutom vill kommissionen understryka att domstolen har angivit att [100]”på gemenskapsrättens nuvarande stadium omfattas direkt beskattning av medlemsstaternas behörighet, även om dessa, enligt fast rättspraxis, skall utöva denna behörighet på ett sätt som inte strider mot gemenskapsrätten (se bland annat dom av den 14 september 1999 i mål C-391/97, Gschwind, REG 1999, s. I-5451, punkt 20), och följaktligen avhålla sig från att i detta sammanhang vidta några åtgärder som kan utgöra ett med den gemensamma marknaden oförenligt statligt stöd.”
Reaction to the comments on Article 58(1)(a) of the Treaty
Svar på synpunkterna om artikel 58.1 a i fördraget
Firstly, as already pointed out before, it must be borne in mind that, although direct taxation falls within competence of Member States, they must none the less exercise that competence consistently with Community law [101], including the provisions of the Treaty on State aid.
Som redan påpekats måste man för det första komma ihåg att direktbeskattning visserligen omfattas av medlemsstaternas behörighet, men att medlemsstaterna ändå måste utöva den behörigheten i enlighet med gemenskapslagstiftningen [101], inklusive fördragets bestämmelser om statligt stöd.
In other words, Article 58(1)(a) of the Treaty should be interpreted in a manner compatible with the Treaty rules on State aid including those granting control competencies to the Commission in that area.
Artikel 58.1 a i fördraget bör med andra ord tolkas på ett sätt som är förenligt med fördragets bestämmelser om statligt stöd, inklusive dem som ger kommissionen kontrollbefogenheter inom det området.
Moreover, Article 58 of the Treaty, as invoked by the Spanish authorities, must be read together with Article 56 of the EC Treaty, which prohibits restrictions on the movement of capital between Member States.
Dessutom måste artikel 58 i fördraget, som de spanska myndigheterna hänvisar till, läsas tillsammans med artikel 56 i EG-fördraget, som innehåller ett förbud mot begränsningar av rörligheten för kapital mellan medlemsstater.
In fact, Article 58(1) of the Treaty provides that ‘the provisions of Article 56 shall be without prejudice to the right of Member States: (a) to apply the relevant provisions of their tax law which distinguish between taxpayers who are not in the same situation with regard to their place of residence or with regard to the place where their capital is invested’.
I artikel 58.1 i fördraget anges följande: ”Bestämmelserna i artikel 56 skall inte påverka medlemsstaternas rätt att a) tillämpa sådana bestämmelser i sin skattelagstiftning som skiljer mellan skattebetalare som har olika bostadsort eller som har investerat sitt kapital på olika ort.”
The possibility granted to the Member States by Article 58(1)(a) of the Treaty, of applying the relevant provisions of their tax legislation which distinguish between taxpayers according to their place of residence or the place where their capital is invested, has already been upheld by the Court.
Den möjlighet som medlemsstater ges enligt artikel 58.1 a i fördraget att tillämpa de relevanta bestämmelser i sin skattelagstiftning som skiljer mellan skattebetalare beroende på deras bostadsort eller den ort där de har investerat sitt kapital, har redan bekräftats av domstolen.
According to case-law prior to the entry into force of Article 58(1)(a) of the Treaty, national tax provisions which establish certain distinctions based, in particular, on the residence of taxpayers, could be compatible with Community law provided that they applied to situations which were not objectively comparable [102] or could be justified by overriding reasons in the general interest, in particular in relation to the cohesion of the tax system [103].
Enligt den rättspraxis som rådde innan artikel 58.1 a i fördraget trädde i kraft kunde nationella skattebestämmelser som medförde vissa åtskillnader som framför allt byggde på skattebetalarnas hemvist vara förenliga med gemenskapslagstiftningen under förutsättning att de var tillämpliga på situationer som inte var objektivt jämförbara [102] eller kunde motiveras av skäl som var av ett väsentligt allmänintresse, framför allt i förhållande till sammanhållningen i skattesystemet [103].
Also as regards the period after the entry into force of Article 58(1)(a) of the Treaty, the Court has examined the possible presence of objectively comparable situations which could justify a legislation restricting the free movement of capital.
När det gäller perioden efter ikraftträdandet av artikel 58.1 a i fördraget har domstolen också undersökt den eventuella förekomsten av objektivt jämförbara situationer som skulle kunna motivera en lagstiftning som begränsar den fria rörligheten för kapital.
With reference to certain tax legislations, which had the effect of deterring taxpayers living in a Member State from investing their capital in companies established in another Member State and which also produced a restrictive effect in relation to companies established in other Member States, in that they constitute an obstacle to their raising capital in the Member State concerned, the Court consistently held that such legislations could not be justified by an objective difference in situation of such a kind as to justify a difference in tax treatment, in accordance with Article 58(1)(a) of the Treaty [105].
Med hänvisning till vissa skattelagstiftningar som ledde till att skattebetalare som bodde i en medlemsstat avskräcktes från att investera kapital i företag som var etablerade i en annan medlemsstat och som även hade en begränsande effekt i och med att de hindrade företagen från att få fram kapital i den berörda medlemsstaten, har domstolen konsekvent hävdat att sådan lagstiftning inte kan motiveras av en objektiv skillnad av det slag som kan motivera skillnader i skattebehandlingen i enlighet med artikel 58.1 a i fördraget [105].
In any case, it must be borne in mind that Article 58(3) of the Treaty states specifically that the national provisions referred to by Article 58(1)(a) are not to constitute a means of arbitrary discrimination or a disguised restriction on the free movement of capital and payments [106].
I vilket fall som helst måste man komma ihåg att det i artikel 58.3 i fördraget särskilt anges att de nationella bestämmelser som avses i artikel 58.1 a inte får utgöra ett medel för godtycklig diskriminering eller en förtäckt begränsning av den fria rörligheten för kapital och betalningar [106].
In the light of the above, the Commission considers that, in the present case, domestic share acquisitions and share acquisitions of companies established in another Member State are, for the reasons highlighted above, in an objectively comparable situation and that there are no overriding reasons of general interest which could justify a different treatment of taxpayers with regard to the place where their capital is invested.
Därför anser kommissionen i det här ärendet att inhemska förvärv av aktieinnehav och förvärv av aktieinnehav i företag som är etablerade i en annan medlemsstat av de skäl som framhålls ovan befinner sig i objektivt jämförbara situationer och att det inte finns några skäl av väsentligt allmänintresse som kan motivera en annan behandling av skattebetalare beroende på var deras kapital är placerat.
Conclusion on the classification of the contested measure
Slutsats om klassificeringen av den ifrågasatta åtgärden
In view of all the above considerations, the Commission considers that the measure at issue, to the extent that it applies to intra-Community acquisitions, fulfils all the conditions laid down in Article 87(1) of the Treaty and should thus be regarded as State aid.
Med hänsyn till samtliga överväganden ovan anser kommissionen att den berörda åtgärden vad avser förvärv inom gemenskapen uppfyller alla villkor i artikel 87.1 i fördraget och därför ska betraktas som statligt stöd.
As stated in the initiating Decision, the Commission considers that the aid scheme in question does not qualify for any of the exemptions laid down in Article 87(2) and (3) of the Treaty.
Som anges i beslutet om att inleda förfarandet anser kommissionen att stödordningen i fråga inte uppfyller kraven för något av de undantag som anges i artikel 87.2 och 87.3 i fördraget.
In the course of the procedure, the Spanish authorities and the 30 interested parties presented their arguments to demonstrate that the exemptions provided for in Article 87(3)(c) of the Treaty would apply in the case in question [107].
Under förfarandets gång lade de spanska myndigheterna och de 30 berörda parterna fram sina argument för att visa att de undantag som anges i artikel 87.3 i fördraget skulle vara tillämpliga i det här ärendet [107].
The two parties considered that none of the provisions of Article 87(2) or Article 87(3) of the Treaty applied in the case at hand.
De två parterna ansåg att inga av bestämmelserna i artikel 87.2 eller 87.3 var tillämpliga i det här ärendet.
The exemptions in Article 87(2) of the Treaty, concerning aid of a social character granted to individual consumers, aid to make good the damage caused by natural disasters or exceptional occurrences and aid granted to certain areas of the Federal Republic of Germany, do not apply in this case.
De undantag som anges i artikel 87.2 i fördraget, som gäller stöd av social karaktär som ges till enskilda konsumenter, stöd för att avhjälpa skador som orsakats av naturkatastrofer eller andra exceptionella händelser och stöd som ges till näringslivet i vissa områden i Förbundsrepubliken Tyskland, är inte tillämpliga på detta fall.
Nor does the exemption provided for in Article 87(3)(a) apply, which authorises aid to promote the economic development of areas where the standard of living is abnormally low or where there is serious underemployment because the measure is not conditional on realising any type of activity in specific regions [108].
Det undantag som anges i artikel 87.3 a, som handlar om att främja den ekonomiska utvecklingen i regioner där levnadsstandarden är onormalt låg eller där det råder allvarlig brist på sysselsättning kan inte heller tillämpas eftersom åtgärden inte innehåller något villkor som går ut på att en viss typ av verksamhet ska bedrivas i vissa regioner [108].
Finally, the measure at issue must be examined in the light of Article 87(3)(c), which provides for the authorisation of aid to facilitate the development of certain economic activities or of certain economic areas, where such aid does not adversely affect trading conditions to an extent that is contrary to the common interest.
Slutligen måste den berörda åtgärden granskas mot bakgrund av artikel 87.3 c, där det föreskrivs att stöd ska tillåtas för att underlätta utvecklingen av vissa näringsverksamheter eller vissa regioner, när det inte påverkar handeln i en negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset.
In this respect, it should first be noted that the measure at issue does not fall under any of the frameworks or guidelines that define the conditions to consider certain types of aid compatible with the common market.
I detta sammanhang bör det först påpekas att åtgärden i fråga inte omfattas av några av de regelverk eller riktlinjer som fastställer villkoren för att vissa typer av stöd ska kunna anses förenliga med den gemensamma marknaden.
As regards the arguments raised by the Spanish authorities and by the 30 interested parties based on the State Aid Action Plan of 2005 [109], where they consider that certain measures can be compatible if they essentially respond to a market failure, the Commission observes that the alleged general difficulties in carrying out cross-border mergers cannot be considered a market failure.
När det gäller de argument som framförs av de spanska myndigheterna och de 30 berörda parterna med utgångspunkt i 2005 års handlingsplan för statligt stöd [109], där de hävdar att vissa åtgärder kan vara förenliga med den gemensamma marknaden om de främst handlar om att rätta till ett marknadsmisslyckande, påpekar kommissionen att de påstådda generella svårigheterna med att genomföra gränsöverskridande fusioner inte kan betraktas som ett marknadsmisslyckande.
The fact that a specific company may not be capable of undertaking a certain project or transaction without aid does not necessarily mean that there is a market failure.
Det faktum att ett visst företag inte kan genomföra ett visst projekt eller en viss transaktion utan stöd behöver inte betyda att det föreligger ett marknadsmisslyckande.
Only where market forces would not in themselves be able to reach an efficient outcome — i.e. where not all potential gains from the transaction are realised — can a market failure be considered to exist.
Det är endast när marknadskrafterna i sig inte kan åstadkomma ett effektivt resultat – dvs. när inte alla potentiella vinster från transaktionen realiseras – som det kan anses föreligga ett marknadsmisslyckande.