natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In Case T-459/93 Siemens v Commission the Court of First Instance recalled the principle that ‘operating aid, that is to say, aid intended to relieve an undertaking of the expenses which it would itself normally have had to bear in its day-to-day management or its usual activities, does not in principle fall within the scope of Article 92(3) aforesaid [now Article 107(3) TFEU] … According to the relevant case-law, the effect of such aid is in principle to distort competition in the sectors in which it is granted, whilst nevertheless being incapable, by its very nature, of achieving any of the objectives of the aforesaid exceptions’.
I domen i mål T-459/93, Siemens mot kommissionen, påminde förstainstansrätten om följande princip: ”Stöd till driften, dvs. stöd som syftar till att befria företaget från de kostnader som det själv borde bära i sin löpande förvaltning eller normala verksamhet, kan inte förklaras vara förenliga med den gemensamma marknaden enligt artikel 92.3 c i fördraget [nu artikel 107.3 i EUF-fördraget] […]. Enligt fast rättspraxis anses nämligen ett sådant stöd snedvrida konkurrensvillkoren i de sektorer inom vilka det beviljats, utan att som sådant vara ägnat att uppnå de mål som anges i de ovan nämnda undantagsvillkoren.”
In particular, operating aid may be granted for environmental purposes on the basis of the Community guidelines on State aid for environmental protection [59].
Särskilt gäller att driftsstöd för miljöändamål kan beviljas enligt gemenskapens riktlinjer för statligt stöd för miljöskydd [59].
In assisted areas operating aid can also be authorised on an exceptional basis as regional aid.
Driftsstöd kan också undantagsvis godkännas som regionalstöd i stödområden.
The Commission has assessed whether the disputed tariffs might fall into one of these categories.
Kommissionen har bedömt huruvida de omtvistade tarifferna kan hänföras till någon av dessa kategorier.
The Commission observes that the tariffs do not pursue any environmental purpose, and consequently cannot be authorised as environmental aid.
Kommissionen konstaterar att det inte finns någon möjlighet att godkänna tarifferna som stöd till miljöskydd eftersom de inte är avsedda för miljörelaterade ändamål.
Compatibility with the 1998 Regional Aid Guidelines
Förenlighet med riktlinjerna för statligt regionalstöd från 1998
Exceptionally, operating aid may be granted in assisted areas eligible for aid under the exemption in Article 107(3)(a) TFEU.
I undantagsfall kan driftsstöd beviljas i stödområden som är stödberättigade enligt undantaget i artikel 107.3 a i EUF-fördraget.
According to point 4.15 of the Guidelines, operating aid can be granted exceptionally, provided that (i) it is justified in terms of its contribution to regional development and its nature and (ii) its level is proportional to the handicaps it seeks to alleviate.
Enligt punkt 4.15 i riktlinjerna kan driftsstöd i undantagsfall beviljas under förutsättning att i) det är motiverat på grundval av stödets art och dess bidrag till den regionala utvecklingen och ii) dess nivå är proportionell mot de nackdelar som det är avsett att kompensera för.
Under point 4.17 of the Guidelines, operating aid must be both limited in time and progressively reduced.
Enligt punkt 4.17 i riktlinjerna ska driftsstöd både vara begränsat i tiden och successivt minska.
However, since there is no absolute prohibition of ad hoc regional aid, the Commission has considered whether there are any exceptional circumstances that would warrant the granting of the tariff.
Eftersom det inte finns något absolut förbud mot särskilt regionalstöd har kommissionen ändå övervägt om det finns särskilda omständigheter som skulle motivera beviljandet av tariffen.
The Commission has considered, in particular, the deficiencies of the Sardinian electricity market, as documented by Italy and the beneficiaries, to assess whether they might constitute a regional handicap.
Kommissionen har särskilt granskat bristerna på den sardiska elmarknaden som de dokumenterats av Italien och stödmottagarna, för att bedöma om de kan utgöra en regional nackdel.
The Italian electricity market is generally highly concentrated, although less so in the north of the country.
Den italienska elmarknaden är i regel starkt koncentrerad, om än mindre starkt i norra Italien.
The dominant operator in all zones is the former monopolist ENEL, except in Sardinia, where it holds a duopoly with E.ON.
Den dominerande operatören inom alla områden är det tidigare monopolet Enel, utom på Sardinien där Enel har duopol tillsammans med E.ON.
ENEL has considerable market power and has been found by the Italian competition authority to have abused this power in several instances.
Enel har ett betydande marknadsinflytande och har enligt den italienska konkurrensmyndigheten missbrukat detta vid flera tillfällen.
Electricity prices in Italy are generally high, owing to a generation mix based largely on fossil fuels (essentially gas), the absence of nuclear capacity, and congestion on the interconnectors with the rest of Europe.
Elpriserna i Italien är i allmänhet höga på grund av bränslemixen som i hög grad baseras på fossila bränslen (väsentligen gas), avsaknaden av kärnkraftskapacitet och överbelastade anslutningar med övriga Europa.
In Sardinia, which accounts for 4,1 % of net installed power in Italy [60], electricity is produced mainly in thermoelectric power plants using fossil fuels (coal, fuel oil, and refinery tar).
På Sardinien, som står för 4,1 % av den installerade nettokapaciteten i Italien [60], produceras el främst i värmekraftverk som eldas med fossila bränslen (kol, eldningsolja, tjära från raffinerier).
The island has no natural gas distribution infrastructure.
Ön har ingen infrastruktur för gas.
Sardinia suffers from excess generation capacity, especially in the high-cost segment (oil-fired plants), owing to the Government’s plans to concentrate Italy’s heavy industry on the island, which have never come to fruition, and which led ENEL to overinvest in generation plants.
På Sardinien råder överskott av produktionskapacitet, särskilt i högkostnadssegmentet (oljeeldade anläggningar) på grund av regeringens planer på att koncentrera Italiens tunga industri till ön som aldrig förverkligades. Detta ledde till att Enel överinvesterade i produktionsanläggningar.
Apart from being structurally more expensive, the plants are quickly becoming technically obsolete.
Utöver att anläggningarna strukturellt sett är dyrare håller de också snabbt på att bli tekniskt föråldrade.
During the period under consideration, the export of Sardinian electricity to the Italian mainland was limited by the modest capacity of the interconnector, which was prone to congestion [61].
Under den berörda perioden begränsades också exporten av el från Sardinien till det italienska fastlandet av anslutningens ringa kapacitet som leder till överbelastning [61].
According to the Energy Sector Inquiry [62], Sardinia can be classified in competition terms as a duopoly with collective dominance.
Enligt energisektorns undersökning [62] kan Sardinien i konkurrenshänseende klassificeras som ett duopol med kollektiv dominans.
Market concentration is high, though not the highest in Italy [63].
Marknadskoncentrationen är hög, om än inte den högsta i Italien [63].
Owing to their control of virtually all mid-merit to peak plants, E.ON and ENEL set the price at most times of the day.
Eftersom E.ON och Enel kontrollerar praktiskt taget all kapacitet som tas in vid medel- till toppbelastning sätter de priset under nästan alla dygnets timmar.
However, the situation in Sardinia appears less critical than in the south of Italy, where ENEL alone sets the price at all times of day [64].
På Sardinien verkar dock situationen vara mindre kritisk än i södra Italien där Enel ensamt sätter priset hela tiden [64].
Wholesale electricity prices in Italy are among the highest in Europe [65], and prices in Sardinia are among the highest in Italy.
De italienska grossistpriserna på el är bland de högsta i Europa [65] och priserna på Sardinien är bland de högsta i Italien.
Prices paid in Sardinia by the beneficiaries of the tariffs in 2004/2005, on the basis of bilateral contracts, ranged from EUR 60 to EUR 65 per MWh.
De priser som de stödmottagare som omfattades av tarifferna betalade 2004–2005 enligt bilaterala avtal varierade från 60 till 65 euro per MWh.
It has not been possible to compare these prices to those recorded on the Italian mainland, as the Commission does not possess the relevant data (which Italy has claimed it is unable to provide — see recital 92 above).
Det har inte varit möjligt att jämföra dessa priser med de priser som registrerats på det italienska fastlandet eftersom kommissionen inte har tillgång till relevanta uppgifter (som Italien hävdar att man inte har tillgång till – se skäl 92).
However, based on the above analysis of general price trends, which may be broadly representative of price trends in bilateral contracts, it seems possible to presume that, in the period under consideration, energy-intensive undertakings in Sardinia paid a higher price than on the Italian mainland.
På grundval av ovanstående analys av de allmänna pristendenserna, som kan betraktas som allmänt representativa för pristendenserna i bilaterala avtal, är det dock möjligt att utgå från att energiintensiva företag under undersökningsperioden betalade ett högre pris än priserna på det italienska fastlandet.
In conclusion, the electricity market in Sardinia exhibits a combination of problems, including high prices, a high degree of market concentration, dominant operators’ market power, excess generation capacity in the high-cost segment, relative inefficiency of obsolete generating plants, lack of access to natural gas infrastructure, and insufficient interconnection.
Sammanfattningsvis uppvisar elmarknaden på Sardinien en kombination av problem, däribland höga priser, en hög grad av koncentration på marknaden, dominerande operatörers marknadsinflytande, överskott av produktionskapacitet i högkostnadssegmentet, relativt sett ineffektiva anläggningar som håller på att föråldras, ingen tillgång till infrastruktur för naturgas och otillräckliga anslutningar.
These problems are likely to translate into higher electricity prices for end-users, including the most energy-intensive ones.
Dessa problem leder sannolikt till högre energipriser för slutanvändarna, inklusive de mest energiintensiva.
Existence of a regional handicap
Förekomst av en regional nackdel
The first issue to be addressed is whether such problems constitute a regional handicap, i.e. whether they have a severe impact on the economic development of Sardinia.
Den första frågan att ta ställning till är huruvida sådana problem utgör en regional nackdel, dvs. om de allvarligt påverkar den ekonomiska utvecklingen på Sardinien.
In case C 34/02, the Commission did not accept that the lack of energy interconnection constituted a handicap [67].
I ärende C 34/02 godtog kommissionen inte att bristen på energianslutningar utgör en nackdel [67].
While it is true that SMEs suffer less from high electricity prices than do large, energy-intensive industries, nevertheless the welfare of an individual industry cannot be automatically equated to the welfare of a region.
Även om höga elpriser drabbar små och medelstora företag mindre än stora energiintensiva industrier, kan ändå inte en enskild industris välfärd automatiskt likställas med en regions välfärd.
The Commission considers that Italy has not sufficiently substantiated the alleged regional handicap arising from the state of the Sardinian electricity market.
Kommissionen anser att Italien inte i tillräcklig grad har bevisat den påstådda regionala nackdel som uppstår på grund av situationen på elmarknaden på Sardinien.
But even if one were to suppose that there was indeed a regional handicap, the criteria laid down by the Regional Aid Guidelines would still have to be fulfilled.
Även om man skulle utgå från att det finns en regional nackdel måste kriterierna i riktlinjerna för regionalstöd ändå uppfyllas.
The Commission has accordingly assessed whether these tests are satisfied.
Kommissionen har därför bedömt huruvida dessa kriterier är uppfyllda.
Operating aid in an assisted region cannot be authorised by reason of difficulties experienced by one industry, but must be shown to make a lasting contribution to regional development.
Driftsstöd i en stödregion kan inte godkännas med hänvisning till svårigheterna inom en viss industri, utan måste kunna påvisas ge ett bestående bidrag till den regionala utvecklingen.
In the case at hand, this is unlikely.
I det aktuella ärendet är detta osannolikt.
Even if one were to accept that the maintenance on the island of some industrial production facilities would contribute to employment and to the maintenance of a manufacturing base on the island, the effects would not be lasting.
Även om man godtar att bibehållandet av vissa industrianläggningar på ön skulle bidra till sysselsättningen och bibehållandet av en tillverkningsbas på ön, skulle dessa effekter inte vara bestående.
If high electricity prices are a structural problem in Sardinia, as Italy claims, the difficulties experienced by energy-intensive industries will resurface as soon as the tariffs are removed.
Om höga elpriser utgör ett strukturellt problem på Sardinien, som Italien hävdar, kommer de svårigheter som energiintensiva industrier har att återkomma så snart tarifferna upphör.
The Italian authorities present the tariffs as a temporary measure, designed to last only until the completion, in 2010, of the infrastructure projects currently under way in connection with energy generation and interconnection (the GALSI pipeline and the SAPEI marine cable) [68].
De italienska myndigheterna presenterar tarifferna som en tillfällig åtgärd som endast ska gälla till dess att man år 2010 slutför de pågående infrastrukturprojekten inom kraftproduktion och anslutningar (Galsi-gasledningen och Sapei-undervattenskabeln) [68].
Italy’s argument is that better interconnection will bring the prices charged to these companies down.
Italiens argument är att bättre anslutningar kommer att leda till sänkta priser för dessa företag.
The Commission considers that, while the new infrastructure may reduce or level out price disparities between Sardinia and the mainland, it seems highly unlikely that such projects could halve electricity prices, so as to bring them to the levels allegedly required to make these industrial activities profitable in the long term.
Kommissionen anser att den nya infrastrukturen visserligen kan leda till sänkta priser eller utjämna prisskillnaderna mellan Sardinien och fastlandet, men det förefaller ytterst osannolikt att dessa projekt kan leda till att elpriserna halveras, vilket enligt Italiens uppgift krävs för att göra dessa industriverksamheter lönsamma på lång sikt.
The Commission also points out that the existence of a State subsidy aimed at reducing electricity costs for large users does not encourage electricity suppliers to bring prices down in order to avoid losing their largest customers, nor does it prevent a worsening of their cost structures.
Kommissionen påpekar också att förekomsten av en statlig subvention vars syfte är att sänka elkostnaderna för stora användare inte uppmuntrar elleverantörerna att sänka priserna för att inte mista sina största kunder, och subventionen förebygger inte heller en försämring av deras kostnadsstrukturer.
Instead, the subsidy tends to heighten the incentive for suppliers to exploit their market power.
I stället tenderar subventionen att öka leverantörernas incitament att använda sitt marknadsinflytande.
Therefore, even if were true, given the situation of overcapacity, that energy-intensive companies would normally be able to obtain a competitive price were it not for the market power of the electricity suppliers (who, according to Italy and the beneficiaries, have an interest in keeping prices high), the Commission considers that the preferential tariff is not the appropriate instrument to curtail such market power.
Även om det vore så att energiintensiva företag på grund av situationen med överkapacitet normalt kunde få ett konkurrenskraftigt pris om det inte vore för marknadsinflytandet från elleverantörerna (som enligt Italien och stödmottagarna är intresserade av att hålla priserna höga), anser kommissionen ändå att de förmånliga tarifferna inte är ett lämpligt instrument för att minska ett sådant marknadsinflytande.
The subsidy granted to the beneficiaries of the tariffs is not calculated in such a way as to offset the regional disparity (i.e. the differential between electricity prices in mainland Italy and prices in Sardinia for the same category of customer), but rather aims to align Sardinian prices on those paid by the beneficiaries’ competitors in the EU.
Den subvention som beviljats stödmottagarna i form av tariffer är inte beräknad på ett sådant sätt att den kompenserar för den regionala skillnaden (dvs. skillnaderna mellan elpriserna på det italienska fastlandet och priserna på Sardinien för samma kundkategori) utan är snarare avsedd att anpassa de sardinska priserna till de priser som betalas av stödmottagarnas konkurrenter i EU.
The prices set for the Sardinian beneficiaries are particularly low, and certainly below prices on mainland Italy, which are among the highest in the EU.
De priser som fastställts för de sardinska stödmottagarna är särskilt låga, och förvisso lägre än priserna på det italienska fastlandet, som är bland de högsta i EU.
Therefore, the tariffs are not proportional to the regional handicap they allegedly seek to alleviate.
Tarifferna är därför inte proportionerliga mot de regionala nackdelar som de är avsedda att avhjälpa.
The very method chosen to calculate the amount of the subsidy suggests that the measure pursues an industrial policy objective rather than a regional objective.
Den metod som valts för att beräkna subventionsbeloppet tyder på att åtgärden har ett industripolitiskt snarare än ett regionalt mål.
Indeed, the industrial policy dimension of the tariffs has been underlined repeatedly by Italy in its submissions.
Italien har också upprepade gånger understrukit tariffernas industripolitiska dimension i de inlämnade uppgifterna.
Regional operating aid must be progressively reduced (point 4.17 of the Regional Aid Guidelines).
Regionala driftsstöd måste vara avtagande (se punkt 4.17 i riktlinjerna för regionalstöd).
Since the updating mechanisms for the 2004 and the 2005 tariffs are different, they have been assessed separately.
Eftersom uppdateringsmekanismerna för 2004 och 2005 års tariffer skiljer sig åt har de bedömts separat.
The 2004 tariffs are indexed on the basis of variations in fuel prices and can only increase or remain unchanged.
Tarifferna från 2004 är indexerade på grundval av variationer i bränslepriserna och kan endast öka eller förbli oförändrade.
According to Italy, this ensures that the aid is progressively reduced.
Enligt Italien utgör detta en garanti för att stödet successivt minskas.
The Commission considers that the requirement of degressivity can be considered fulfilled only if the compensatory payments — which are equal to the effective amount of the aid — are guaranteed to decrease over time.
Kommissionen anser för sin del att kravet på degressivitet endast kan anses vara uppfyllt om det garanteras att kompensationsbetalningarna – som motsvarar det faktiska stödbeloppet – minskar med tiden.
It is not sufficient that the tariff should increase over time, since a higher tariff may nevertheless represent a higher volume of aid if, in the meantime, the prices charged to end users in the market concerned have increased faster than the tariff.
Det är inte tillräckligt att tariffen ökar med tiden, eftersom en högre tariff kan representera ett högre stödbelopp om de priser som tas ut av slutanvändarna på den berörda marknaden samtidigt har ökat snabbare än tariffen.
The Italian method does not provide any guarantee in this respect [69].
Den italienska metoden ger inga garantier i detta avseende [69].
As regards the 2005 tariffs, The Commission has assessed the indexation mechanism introduced by Article 11(13) of Law No 80/2005, as interpreted by the AEEG in decision 217/05 (see recital 33).
När det gäller 2005 års tariffer har kommissionen bedömt den indexeringsmekanism som infördes genom artikel 11.13 i lag nr 80/2005 enligt AEEG:s tolkning i beslut 217/05 (se skäl 33).
According to the implementing rules laid down by the AEEG, the tariff is to be increased yearly by a percentage reflecting trends in electricity prices in the EU, but the increase cannot exceed 4 %.
Enligt de genomförandebestämmelser som fastställts av AEEG ska tariffen stiga årligen med ett procenttal som avspeglar tendenserna för elpriserna i EU, dock med ett tak på 4 %.
According to Italy, this mechanism ensures progressive reduction.
Enligt Italien garanterar denna mekanism en successiv minskning.
The Commission takes the view, however, that the fact that the nominal tariff is subject to a rather limited annual increase does not mean that the net amount of aid — as measured by the compensatory payments — will decrease over time.
Enligt kommissionens uppfattning innebär emellertid det faktum att den nominella tariffen är föremål för en relativt begränsad årlig ökning inte att stödets nettobelopp – mätt genom kompensationsbetalningarna – kommer att minska med tiden.
If it is accepted that price trends on power exchanges can be considered broadly representative of changes in bilateral contract prices, as Italy has suggested, the 2005 tariffs would be degressive only in the event of a drop in average EU prices (since the tariffs cannot decrease, but only increase).
Om man godtar att pristendenserna på elbörserna kan anses vara allmänt representativa för prisändringar i bilaterala avtal, vilket Italien hävdar, är 2005 års tariffer endast avtagande i händelse av en minskning av de genomsnittliga priserna i EU (eftersom tarifferna inte kan sjunka, endast stiga).
In all other cases the tariffs would confer a growing advantage [70].
I alla andra fall skulle tarifferna medföra en ökande fördel [70].
Since, from 2004 until at least 2007, EU average electricity prices were on a sharp upward trend (rising faster than 4 % a year) the element of aid contained in the 2005 tariffs would have increased over time.
Eftersom de genomsnittliga elpriserna i EU från 2004 och minst fram till 2007 visade en kraftigt uppgående tendens (de steg snabbare än 4 % per år) skulle stödkomponenten i 2005 års tariffer ha ökat med tiden.
Italy further contends that, in reality, bilateral contracts are less prone to price increases than prices on power exchanges, and that therefore the 2005 tariffs are de facto degressive.
Italien hävdar vidare att priserna i bilaterala avtal i praktiken är mindre benägna att stiga jämfört med priserna på elbörserna och att 2005 års tariffer därför de facto är avtagande.
The Commission points out that the indexation method submitted for assessment is based on variations in prices on power exchanges, and that Italy has not submitted data on the evolution of bilateral contract prices.
Kommissionen påpekar att den indexeringsmetod som har lämnats in för bedömning grundas på prisvariationerna på elbörserna och att Italien inte har lämnat uppgifter om utvecklingen i bilaterala avtalspriser.
Thus Italy’s statement is not sufficiently substantiated.
Italiens påstående är följaktligen inte tillräckligt underbyggt.
Thus neither the 2004 tariffs nor the 2005 tariffs fulfil the degressivity requirement.
Följaktligen uppfyller varken 2004 eller 2005 års tariffer kravet på avtagande.
Conclusions on the compatibility of the measure as regional aid
Slutsatser om åtgärdens förenlighet som regionalstöd
The Commission took a similar negative position in 2005 in respect of a measure designed to reduce Eurallumina’s energy costs in Sardinia.
Kommissionen intog en liknande negativ ståndpunkt 2005 med avseende på en åtgärd som var avsedd att minska Euralluminas energikostnader på Sardinien.