natgillin/translations-raw huggingface dataset:
See points 198-200 of the observations submitted by France on 23 January 2008.
Se punkterna 198–200 i Frankrikes synpunkter som översändes den 23 januari 2008.
‘International Postal Entities: Influence of government support on ratings’, Standard & Poor’s, 22 November 2004.
International Postal Entities: Influence of government support on ratings, Standard and Poor’s, den 22 november 2004.
Extract from ‘Ratings Direct’ on La Poste, S & P, 3 April 2007: The ratings nevertheless already factor in the long-term likelihood of a change in the group’s capital structure, which would require a change in its current ‘établissement public’ legal status and result in the loss of the state’s ultimate guarantee on LP’s financial obligations, the elimination of which was recently recommended by the European Commission’.
Utdrag ur Ratings direct om La Poste, S & P, den 3 april 2007: ”The ratings nevertheless already factor in the long-term likelihood of a change in the group’s capital structure, which would require a change in its current” établissement public ”legal status and result in the loss of the state’s ultimate guarantee on LP’s financial obligations, the elimination of which was recently recommended by the European Commission.”
Moreover, La Poste’s identified weaknesses include: ‘Likely capital structure change at company or bank level in the long term’.
De svagheter som har identifierats hos La Poste omfattar för övrigt följande: ”Likely capital structure change at company or bank level in the long term”.
The mid swap is the median between the rate offered and the rate proposed by the banks at a particular moment for their interbank dealings by maturity, i.e. it is the fixed rate that a bank is willing to exchange for a 6-month Euribor as a general rule.
Med mid swap avses medianvärdet mellan den erbjudna kursen och den kurs som vid ett tillfälle har föreslagits av bankerna för deras handel mellan banker per förfallodagen, det vill säga den fasta kurs som en bank generellt är beredd att ge mot Euribor 6 månader.
Judgment of the Court of Justice in Case C-301/87 France v Commission, ‘Boussac’, [1990] ECR I-307, paragraph 33.
Domstolens dom av den 14 februari 1990 i mål C-301/87, Frankrike mot kommissionen, ”Boussac”, REG 1990, s. I-1191, punkt 33, svensk specialutgåva s. 00303.
Judgment of the Court of First Instance in Case T-354/05 TF1 v Commission [2009] ECR II-471, paragraphs 166 and 167.
Förstainstansrättens dom av den 11 mars 2009 i mål T-354/05, TF1 mot kommissionen, REG 2009, s. II-113, punkterna 166 och 167.
In particular, in its decision on EDF (paragraph 57 of the Commission Decision 2005/145/EC of 16 December 2003 on the State aid granted by France to EDF and the electricity and gas industries, OJ L 49, 22.2.2005, p. 9), the Commission took the view that ‘EDF cannot be subject to administration or compulsory liquidation proceedings, and therefore cannot be declared bankrupt, is equivalent to a general guarantee covering all its liabilities.
Framför allt ansåg kommissionen i sitt EDF-beslut (skäl 57 i kommissionens beslut av den 16 december 2003 om det statliga stöd som Frankrike genomfört till förmån för EDF samt el- och gasindustrin, 2005/145/EG, EUT L 49, 22.2.2005, s. 9) att ”det faktum att EDF inte kan bli föremål för ett sanerings- eller likvidationsförfarande – och därmed inte kan försättas i konkurs – motsvarar en allmän garanti som täcker företagets samtliga åtaganden.
Such a guarantee, which is unlimited in scope, time and amount, constitutes State aid’.
Garantin, vars täckning är obegränsad i både tid och belopp, utgör ett statligt stöd.”
See the third paragraph of point 2.1 of the 2008 Guarantees Notice.
Se punkt 2.1 tredje stycket i tillkännagivandet om garantier.
See, for example, Decision 2005/145/EC.
Se till exempel beslut 2005/145/EG.
See inter alia point 1.5 of the Guarantees Notice, which confirms the principle of neutrality, and point 1.2, which explains that a state guarantee may result from the simple fact of the legal form (second and fourth indents of this point).
Se bland annat punkt 1.5 i tillkännagivandet om garantier där neutralitetsprincipen bekräftas, samt punkt 1.2 där det förklaras att en statlig garanti kan vara en följd enbart av den rättsliga formen (andra och fjärde strecksatserna i den punkten).
See Decision 2005/145/EC.
Se beslut 2005/145/EG.
By memorandum transmitted on 31 July 2009, France informed the Commission that on 29 July 2009 the Council of Ministers had adopted a draft law on La Poste and postal activities, scheduling La Poste’s conversion into a public limited company for 1 January 2010.
Genom en skrivelse till kommissionen av den 31 juli 2009 meddelade Frankrike att ministerrådet vid sitt möte den 29 juli 2009 hade antagit ett förslag till lag om La Poste och postverksamheterna, där det fastställdes att La Poste skulle omvandlas till aktiebolag den 1 januari 2010.
The French authorities also indicated that they would be sending their comments on the Commission’s expert’s report.
De franska myndigheterna angav även att de skulle överlämna sina synpunkter på rapporten från kommissionens expert.
Nevertheless, Article 10 of the new Decree reproduces the wording of the fourth and fifth subparagraphs of Article 3-1 of the Decree of 12 May 1981.
I artikel 10 i det nya dekretet återfinns emellertid formuleringarna från artikel 3.1 fjärde och femte stycket i dekretet av den 12 maj 1981.
It is therefore substantively the same.
Det väsentliga i bestämmelsen ändras alltså inte.
It can be wound up only by a legislative procedure and, in that event, the balance of its debt and of its assets will revert to the State.
Det kan endast upplösas genom en lagstiftningsprocess och i så fall kommer företagets resterande skulder och tillgångar att återgå till staten.”
According to Moody’s , ERAP cannot be the subject of restructuring measures imposed by the compulsory winding-up procedures court.
Moody’s hävdar att”Erap kan inte åläggas en rekonstruktion av domstolen för sanering och likvidation.
Following the opening decision, the French authorities submitted their observations and proposals to the Commission by letter dated 23 January 2008.
Efter beslutet om att inleda förfarandet översände de franska myndigheterna sina synpunkter och förslag till kommissionen genom en skrivelse av den 23 januari 2008.
That letter supplemented the observations and proposals set out in the previous letters from the French authorities that were summarised in the opening decision.
I denna skrivelse kompletteras de synpunkter och förslag som de franska myndigheterna lämnat i tidigare skrivelser och som sammanfattas i beslutet om att inleda förfarandet.
In support of this interpretation, the French authorities cite the preparatory debates for the Law of 16 July 1980.
Till stöd för denna tolkning hänvisar de franska myndigheterna till förarbetena till lagen av den 16 juli 1980.
During the debates, the Government opposed the amendments seeking to make it compulsory for the State to pay an exceptional subsidy to a regional or local authority whose resources were insufficient to implement a court judgment.
Under de diskussionerna motsatte sig regeringen ändringsförslag som syftade till att göra det obligatoriskt för staten att bevilja extraordinärt stöd till en lokal myndighet som inte har tillräckligt med medel för att verkställa ett rättsligt avgörande.
The Council of State took the view that the financial substitution by the State of the defaulting local authority does not feature on the list of obligations imposed by the Law of 16 July 1980.
Conseil d’Etat ansåg att statens skyldighet att träda in ekonomiskt i stället för den institution som inte uppfyllt sina förpliktelser inte ingick i den förteckning över förpliktelser som införs genom lagen av den 16 juli 1980.
Moreover, by investigating whether there were grounds for incurring the State’s liability in the limited area of fault — gross negligence at that — the Council of State excluded out of principle all forms of ipso jure liability and therefore any form of guarantee.
I sin undersökning av huruvida det gick att åberopa statens ansvar i fråga om försumlighet – eller grov försumlighet – uteslöt Conseil d’Etat dessutom av princip alla former av ”totalt” ansvar och därmed alla former av garantier.
The procedure introduced by the Law of 16 July 1980 would then be implemented.
Det förfarande som inrättas genom lagen av den 16 juli 1980 skulle alltså tillämpas.
Where necessary, the procedure could result in the supervisory authority replacing the executive of La Poste to take the decisions needed for the payment of its debts using the establishment’s resources.
Detta förfarande skulle i förekommande fall kunna leda till att tillsynsmyndigheten trädde in i La Postes lednings ställe för att fatta de beslut som krävdes för att betala La Postes skulder med de medel som fanns att tillgå.
The proposed approach results from the analysis of the Commission position in point 2.1.3 of its 2000 Guarantees Notice: ‘The Commission also regards as aid in the form of a guarantee the more favourable funding terms obtained by enterprises whose legal form rules out bankruptcy or other insolvency procedures or provides an explicit State guarantee or coverage of losses by the State’.
Den metod som föreslås bygger på analysen av kommissionens ståndpunkt i punkt 2.1.3 i tillkännagivandet 2000 om statligt stöd i form av garantier: ”Som stöd i form av garantier betraktar kommissionen också de förmånliga finansieringsvillkor som beviljas företag vars rättsliga form utesluter konkurs eller andra insolvensförfaranden eller innebär en uttrycklig statlig garanti eller att staten täcker förluster.”
Likewise, in recital 114 of its opening decision, the Commission points out that it regards as a problem the fact that ‘France is not taking all measures necessary to prevent this legal form producing economic effects to the benefit of an undertaking that operates on competitive markets’.
I skäl 114 i sitt beslut att inleda förfarandet anger kommissionen också att den tycker att det är problematiskt att ”Frankrike inte vidtar alla lämpliga åtgärder för att undvika att denna rättsliga ställning skapar fördelaktiga ekonomiska konsekvenser för ett företag som är verksamt på konkurrensutsatta marknader”.
The Commission notes that the French authorities’ expert accepts that it is not certain that the absence in the Finance Act of authorisation for an implied guarantee means that the guarantee lapses in respect of debts contracted before 1 January 2005.
Kommissionen konstaterar att de franska myndigheternas expert medger att det inte är säkert att avsaknaden av ett godkännande genom finansiell lagstiftning av en underförstådd garanti innebär att garantin är ogiltig för skulder som La Poste har ådragit sig före den 1 januari 2005.
More fundamentally, the Commission believes that, in order to determine whether or not the implied guarantee given by the State to La Poste has lapsed as a result of the Organic Law governing the Finance Act, what has to be considered is not the dates on which the debts were contracted by La Poste, but the date from which La Poste has enjoyed the guarantee.
På ett mer grundläggande plan anser kommissionen att man måste undersöka från vilken tidpunkt La Poste har åtnjutit denna underförstådda garanti, inte vid vilka datum La Poste ådrog sig sina skulder, för att avgöra om en underförstådd statlig garanti till La Poste har blivit ogiltig genom grundlagen om finanslagstiftning eller ej.
The existence of this second category outside the scope of Article 34 of the Organic Law on the Finance Act explains why the rule established by the case law on guarantees given by concessionaires has continued beyond 2001.
Förekomsten av denna andra kategori, som inte omfattas av artikel 34 i den finansiella grundlagen, förklarar varför rättspraxis om den faktiska garantin för koncessionsinnehavare fortbestår efter 2001.
It also explains why when the State is a shareholder or partner in a company or grouping whose debts are covered under the Commercial Code by an unlimited guarantee, the State is not required to specify that fact in a Finance Act.
Den är också orsaken till att staten inte är skyldig att ange garantin i en finansiell lag när den äger eller är förknippad med ett företag eller en koncern för vilken handelslagen inte begränsar skuldgarantierna.
‘That is why no arrangements to soften the blow have been made under national law to confront a situation of default on the part of the commune’; ‘The State cannot offload its obligation to implement judicial decisions by invoking the absence of funds or the autonomy of regional or local authorities — an autonomy that it has not been able to guarantee to date, since the commune is in no position to pay its debts. The applicants therefore denounce the State’s incapacity to adopt positive measures that would have enabled the commune to contribute in accordance with its obligation’.
”Det föreskrivs inga mildrande åtgärder i den inhemska rätten för att hantera situationen när en kommun ställer in betalningarna.””Staten kan inte avsäga sig sin skyldighet att verkställa domstolsavgöranden genom att hänvisa till avsaknaden av medel eller offentliga institutioners autonomi, som den hittills inte har kunnat garantera eftersom kommunen inte är i stånd att betala sina skulder.
‘In sum, the Court considers that the applicant companies have been, and are still, subject to a huge and special burden due to the non-payment of the sums from which they should have benefited in implementation of the aforesaid judgments dated 10 July 1992.
Regeringen har inte motiverat detta intrång på något sätt och domstolen anser att bristen på resurser inte kan berättiga en sådan underlåtenhet (ibid).””Sammantaget anser domstolen att de klagande företagen har lidit och fortfarande lider av en särskild och oskälig börda på grund av att de belopp som de borde ha fått vid verkställigheten av de ovannämnda rättsliga avgörandena den 10 juli 1992 inte har betalats ut.
There has therefore been a breach of Article 1 of Protocol No 1’.
Följaktligen har det skett en överträdelse av artikel 1 i protokoll nr 1.”
the strict liability scheme is, for its part, based on two scenarios,
Den strikta ansvarsordningen bygger i sin tur på två hypotetiska fall:
in the first scenario, the prefect refuses to take certain measures because of requirements of the public interest: these might include the need to preserve not only the existence of the regional or local authority but also the public service task.
I det första fallet vägrar prefekten att vidta vissa åtgärder på grund av tvingande hänsyn till allmänintresset. Det kan gälla behovet av att trygga den lokala myndighetens fortsatta existens, men det kan också handla om att upprätthålla offentliga tjänster.
The French authorities’ expert emphasises that continuity is required only of the service and not of the establishment that manages the service.
De franska myndigheternas expert understryker att kravet på kontinuitet endast gäller tjänsten, inte den institution som tillhandahåller den.
It nonetheless remains the case that, in the short term and until such time as the public service task is conceivably transferred to an establishment capable of taking over that task, the continuity of public service may involve the prefect’s taking a number of measures, for example measures to preserve the assets necessary to the public service task or to increase the resources required to pay the claim.
Detta innebär emellertid att bevarandet av kontinuiteten i den offentliga tjänsten, i väntan på att det allmännyttiga uppdraget eventuellt överförs till en institution som kan överta det, kan innebära att prefekten måste vidta vissa åtgärder, till exempel att behålla de tillgångar som är nödvändiga för att utföra den offentliga tjänsten eller öka resurserna för att betala en fordran.
Moreover, the French authorities recognise that the representative of the State is required to preserve the continuity of public service in implementing the procedure introduced by the Law of 16 July 1980;
För övrigt erkänner de franska myndigheterna att kravet på kontinuitet i de offentliga tjänsterna är tillämpligt för statens representant under genomförandet av det förfarande som inrättas genom lagen av den 16 juli 1980.
in the second scenario, the strict liability scheme can be invoked if, having regard to the situation of the local or regional authority, and in particular to an insufficiency in its assets, […] the prefect legitimately refuses to take certain measures with a view to ensuring that the judgment is enforced in full, the State as holder of public authority may be liable for any injury caused to a creditor of the local or regional authority if the injury is of an abnormal and specific kind.
I det andra fallet kan det åberopas strikt ansvar om ”prefekten lagligt har kunnat vägra att vidta vissa åtgärder för att garantera att domstolsavgörandet verkställs i sin helhet med hänsyn till institutionens situation, särskilt att tillgångarna är otillräckliga, […] ska den skada som uppstår för den offentliga institutionens fordringsägare vara statens ansvar, om skadan är av onormal och särskild karaktär”.
As indicated above, the operative event giving rise to the liability is nothing but the financial situation of the debtor authority.
Som påpekats tidigare är den utlösande faktorn för ansvaret endast den skuldsatta institutionens finansiella situation.
Moreover, the latter may just as well be an establishment as a local or regional authority.
Även detta fall kan lika väl gälla en institution som en lokal myndighet.
Therefore, access to advances from the Treasury in the event of a liquidity crisis is no longer guaranteed, which may substantially delay state support when needed’.
Tillgången till statliga resurser vid en kris är alltså inte längre garanterad, vilket avsevärt kan fördröja statens stöd vid eventuellt behov.”
Fitch therefore takes the view that it has not been possible to activate the liquidity guarantee since 2006 because it no longer complies with European competition rules.
Fitch anser alltså att likviditetsgarantin inte har kunnat användas sedan 2006, eftersom den inte är förenligt med de europeiska konkurrensreglerna.
Therefore, if a guarantee existed before 2006, its existence and the possibility of activating it were not rendered null and void by the Commission letter dated 26 February 2006.
Om det fanns en garanti före den 2006 innebär kommissionens skrivelse av den 26 februari 2006 inte att den ogiltigförklaras och att möjligheten att aktivera den upphävs.
That would be possible only by the annulment of the guarantee itself, either by France or the Commission on the basis of an act with binding legal effect.
Detta är endast möjligt genom att Frankrike eller kommissionen upphäver själva garantin genom en rättsligt tvingande rättsakt.
As pointed out above, Fitch based its decision on the fact that ‘La Poste’s legal status as a public operator no longer justifies its ratings being automatically aligned with the sovereign rating’.
Som tidigare nämnts baserade Fitch sitt beslut på att ”La Postes ställning som offentlig institution inte längre motiverar att företagets kreditbetyg automatiskt följer statens betyg.”
Fitch explains that La Poste’s ratings are now based on the support from the parent company, i.e. the State, to its subsidiary, La Poste.
Fitch förklarar att La Postes kreditbetyg i fortsättningen kommer att bygga på stödförhållandet mellan moderbolaget, det vill säga staten, och dess dotterbolag, La Poste.
In this regard, the Commission would refer to the S & P analysis dated 22 November 2004 on the influence of government support on ratings of postal entities, the analysis dated 14 June 2006 on rating government-related entities and the 2007 study on La Poste.
I detta avseende hänvisar kommissionen till S & P:s analyser av den 22 november 2004 om det statliga stödets inverkan på postoperatörers kreditbetyg och av den 14 juni 2006 om kreditbetyg för enheter som är knutna till staten, samt till undersökningen 2007 av La Poste.
According to these analyses, the rating of an undertaking that enjoys strong state support is derived from the sovereign rating; however, it may be downgraded by two categories (or 6 notches) where the financial links between the undertaking in question and the State may change in the medium or long term.
Enligt dessa analyser baseras kreditbetyget för ett företag med ett starkt stöd från staten på den statens kreditbetyg, men det kan sänkas med två kategorier (eller 6 punkter) om de finansiella banden mellan det företaget och staten kan förändras på medellång eller lång sikt.
In support of that statement, France refers to the S & P analysis dated 3 April 2007.
Till stöd för detta påstående hänvisar Frankrike till S & P:s analys av den 3 april 2007.
As pointed out above, S & P states in the analysis that La Poste’s rating was unaffected after the Commission announced its letter recommending the end of the guarantee, because S & P considers that a change in La Poste’s status would not necessarily reflect a decrease in the strong state support that underpins La Poste’s ratings and that has been reaffirmed by recent government decisions.
Som förklaras ovan förklarar S & P i den analysen att institutet lämnar kreditbetyget oförändrat efter kommissionens tillkännagivande i sin skrivelse med en rekommendation om att garantin ska upphöra, eftersom S & P anser att en förändring av La Postes rättsliga ställning inte behöver innebära en minskning av det starka statliga stöd som ligger till grund för La Postes kreditbetyg och som har bekräftats på nytt av de beslut som regeringen nyligen fattat.
It should be noted here that, pursuant to Directive 97/67/EC of the European Parliament and of the Council of 15 December 1997 on common rules for the development of the internal market of Community postal services and the improvement of quality of service, as amended by Directives 2002/39/EC and 2008/6/EC (‘the Postal Directive’), all postal services will have to be subject to competition in France by 1 January 2011.
Här bör det påpekas att enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 97/67/EG av den 15 december 1997 om gemensamma regler för utvecklingen av gemenskapens inre marknad för posttjänster och för förbättring av kvaliteten på tjänsterna, ändrat genom direktiv 2002/39/EG och 2008/6/EG (nedan kallat postdirektivet) ska samtliga posttjänster vara konkurrensutsatta i Frankrike senast den 1 januari 2011.
In these circumstances, the existence of an unlimited guarantee in favour of La Poste is liable to distort competition and affect trade within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Under dessa förutsättningar riskerar förekomsten av en obegränsad statlig garanti för La Poste att snedvrida konkurrensen och påverka handeln i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget.
On 4 October 2006, in accordance with Article 18 of the Procedural Regulation, the Commission asked that the unlimited guarantee be withdrawn by 31 December 2008.
Den 4 oktober 2006 uppmanade kommissionen, i enlighet med artikel 18 i förfarandeförordningen, Frankrike att senast den 31 december 2008 dra tillbaka den obegränsade garantin.
In view, however, of the circumstances of the case, the fact that the discussions with the French authorities lasted until October 2009 and the time needed to approve the legal instruments terminating the guarantee, the Commission considers it reasonable to ask the French authorities to effectively withdraw the unlimited guarantee by 31 March 2010,
Med hänsyn till omständigheterna kring det aktuella fallet och det faktum att diskussionerna med de franska myndigheterna pågick fram till oktober 2009 och att det krävs tid för att godkänna de rättsakter som behövs för att avskaffa denna garanti anser kommissionen dock att det är rimligt att kräva att de franska myndigheterna ska avskaffa den obegränsade garantin senast den 31 mars 2010.