natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Electricity is the principal cost item in the production of primary aluminium.
Elförbrukningen utgör den största kostnadsposten vid tillverkning av primäraluminium.
According to Alcoa, smelters can operate only if long-term supply arrangements can be entered into with electricity producers.
Enligt Alcoa är förutsättningen för att driva smältverk att de kan sluta långfristiga försörjningsavtal med elproducenterna.
Cost-based long-term agreements can still be offered by willing sellers in the present day, as illustrated by the agreement concluded by Alcoa in Iceland [42].
Kostnadsbaserade långfristiga avtal erbjuds fortfarande av välvilliga säljare, vilket illustreras av avtalet som Alcoa slöt på Island [42].
However, according to Alcoa, in the absence of cost-based contractual arrangements, smelters are forced to shut down.
Alcoa hävdar dock att om det inte finns sådana kostnadsbaserade avtal tvingas smältverken att stänga.
Since 2003, three smelters within the EU-25 have been closed for this reason and more closure plans have been announced.
Sedan 2003 har tre smältverk inom EU-25 stängt på grund av denna omständighet och flera stängningsplaner har annonserats.
Alcoa concludes that, without the tariff extension, it would be forced to shut down the two Italian plants in Fusina, Veneto, and Portovesme, Sardinia, immediately.
Alcoa sluter sig till att utan en förlängning av tariffen måste företaget stänga de två italienska anläggningarna i Fusina i Venetien och Portovesme på Sardinien med omedelbar verkan.
Alcoa points out that the governments of several Member States are encouraging the establishment of cost-based long-term supply contracts between energy-intensive industrial consumers and power generators, in view of the fact that electricity markets are not functioning properly.
Alcoa påpekar att regeringarna i flera medlemsstater uppmuntrar kostnadsbaserade långfristiga försörjningsavtal mellan energiintensiva industriella förbrukare och elproducenter, med tanke på att elmarknaderna fungerar bristfälligt.
These solutions are considered necessary as interim measures to ensure fair pricing and prevent industry closures.
Dessa lösningar anses vara nödvändiga som övergångsåtgärder för att säkerställa skälig prissättning och förhindra nedstängningar.
Alcoa provides a brief description of measures adopted by: Finland (consortia investing in a new nuclear reactor, with off-take rights at a price pegged to production costs), Germany (discount of 35-50 % on transmission costs, plus a reduction in charges related to renewable energies for large industrial users), Spain (regulated tariffs), France (consortia of large users investing in new nuclear power plants, regulated ‘return’ tariffs), Sweden (consortia for investments in new power plants) and Belgium (purchasing consortium).
Alcoa tillhandahåller också en kort beskrivning av åtgärder som antagits i Finland (konsortium som investerar i en ny kärnreaktor, med uttagsrätter till ett pris som är kopplat till produktionskostnaderna), Tyskland (rabatt på 35–50 % av överföringskostnaderna plus en avgiftsminskning relaterad till förnybar energi för stora industriella användare), Spanien (reglerade tariffer), Frankrike (konsortium med stora användare som investerar i nya kärnkraftverk, reglerade tariffer med fast pris och avräkning för variationer), Sverige (konsortier för investeringar i nya kraftverk) och Belgien (inköpskonsortium).
Alcoa underlines that the Commission itself has recognised, in the energy sector inquiry [43], that electricity markets in Europe are not functioning properly.
Alcoa understryker att även kommissionen i sin utredning om energisektorn [43] medger att elmarknaderna i Europa fungerar bristfälligt.
Alcoa also lists a number of initiatives taken or announced by the Commission in the energy sector, such as the work of the High Level Group on Competitiveness, Energy and the Environment [44].
Alcoa räknar också upp ett antal initiativ som kommissionen har tagit eller aviserat rörande elsektorn, såsom högnivågruppens arbete om konkurrens, energi och miljö [44].
The tariff is not State aid
Tariffen utgör inte statligt stöd
Alcoa submits that the tariff is not State aid because: (a) there has been no significant change in the circumstances that led the Commission to conclude that the Alumix tariff did not confer an advantage; in particular, the price paid by Alcoa continues to be consistent with the parameters specified by the Commission in the Alumix decision; (b) the measure neither distorts competition nor affects intra-Community trade; and (c) according to the relevant case-law of the Community courts, the measure does not involve the transfer of State resources.
Alcoa hävdar att tariffen inte utgör statligt stöd eftersom a) det inte har skett någon betydande ändring av de omständigheter som ledde till att kommissionen slöt sig till att Alumix-tariffen inte innebär någon fördel, och särskilt gäller att det pris som Alcoa betalar fortsätter att vara förenligt med de parametrar som kommissionen definierade i sitt Alumix-beslut, b) åtgärden varken snedvrider konkurrensen eller påverkar handeln inom gemenskapen och c) domstolens relevanta rättspraxis ger vid handen att åtgärden inte inbegriper någon överföring av statliga medel.
No advantage
Ingen fördel
Alcoa claims that, in assessing the existence of an advantage, the crucial issue is whether the price paid by Alcoa is lower than a normal market price.
Alcoa hävdar att den väsentliga frågan vid bedömning av förekomsten av en fördel är huruvida det pris Alcoa betalade är lägre än det normala marknadspriset.
Alcoa contends that the special price is equivalent to what the company would have paid under normal market conditions, that is in a fully competitive market.
Enligt Alcoa motsvarar specialpriset det pris som företaget skulle ha betalat under normala marknadsförhållanden, dvs. på en fullt konkurrensutsatt marknad.
In the Alumix case, the Commission had come to the conclusion that, in a fully competitive market, a private electricity supplier would sell power to its best customers at the marginal cost plus some small contribution to fixed costs, and that the State could set tariffs based on the same criteria.
I Alumix-ärendet slöt kommissionen sig till att en privat elförsörjare på en fullt konkurrensutsatt marknad skulle sälja energi till sina bästa kunder till marginalkostnad plus ett litet bidrag till fasta kostnader, och att staten kan fastställa tariffer på grundval av samma kriterier.
According to Alcoa, the test to be applied in the present case is whether the prices paid by Alcoa have been higher or lower than its power supplier’s marginal costs (plus some contribution to fixed costs).
Enligt Alcoa bör kriteriet i det aktuella fallet vara huruvida de priser som Alcoa har betalat har varit högre eller lägre än elleverantörens marginalkostnader (plus visst bidrag till fasta kostnader).
Alcoa submits calculations to support its case.
Alcoa har lämnat sifferuppgifter som stöd för sina argument.
Special tariff applied to Alcoa at Portovesme
Specialtariff för Alcoa vid Portovesme
Minimum Sardinia region pool price (IPEX)
Lägsta poolpris i regionen Sardinien (Ipex)
Special tariff applied to Alcoa at Fusina
Specialtariff för Alcoa vid Fusina
Minimum Northern Italy region pool price
Lägsta poolpris i norditalienska regionen (Ipex)
For both Sardinia and Veneto, Alcoa uses the minimum IPEX pool prices (EUR 20,2 and EUR 21,0 MWh in 2005 and 2006) as a proxy for the marginal costs of generators, since no supplier would sell energy on spot markets at prices lower than their marginal costs and thus minimum spot prices are be higher than marginal generation costs.
Både för Sardinien och Venetien använder Alcoa lägsta Ipex-poolpris (20,2 och 21,0 euro per MWh för 2005 och 2006) som en uppskattning av producenternas marginalkostnader eftersom ingen leverantör skulle sälja energi på spotmarknaderna till priser som ligger under marginalkostnaderna, och därför måste minimipriserna på spotmarknaderna vara högre än produktionens marginalkostnader.
Confirmation of the reliability of the minimum prices indicated above can be provided, according to the company, by comparing them with the standard marginal costs for coal-fired power plants, which Alcoa estimates at EUR 20/MWh.
Tillförlitligheten hos de ovan anförda lägsta priserna bör kunna bekräftas genom jämförelse med standardmarginalkostnaderna för koleldade kraftverk, som Alcoa uppskattar till 20 euro per MWh.
To summarise, according to Alcoa, in Veneto as well as in Sardinia the methodologies set out in recitals 80 and 81 confirm that the prices paid by Alcoa are consistent with the criteria laid down in the Alumix decision.
Alcoa konstaterar sammanfattningsvis att både i Venetien och på Sardinien är det som beskrivs i skälen 80 och 81 en bekräftelse på att de priser som Alcoa betalar är förenliga med kriterierna enligt Alumix-beslutet.
Alcoa disputes what it sees as the use by the Commission of average IPEX prices as the benchmark for assessing the existence of an advantage.
Alcoa invänder mot det faktum att kommissionen tycks använda genomsnittliga Ipex-priser som riktmärke vid bedömning av förekomsten av en fördel.
Alcoa asserts that the average IPEX price is not representative of the price paid by a large industrial consumer like Alcoa, which consumes electricity 24 hours a day and which instead of purchasing it on the spot market concludes long-term bilateral supply contracts.
Alcoa hävdar att det genomsnittliga Ipex-priset inte representerar det pris som betalas av en stor industriell användare som Alcoa, som använder el dygnet runt och som i stället för att handla på spotmarknaden sluter långfristiga bilaterala leveransavtal.
In addition, Alcoa submits that ENEL enjoys a dominant position in the supply of electricity almost everywhere in Italy.
Dessutom hävdar Alcoa att Enel har en dominerande ställning när det gäller elleveranser nästan överallt i Italien.
In Sardinia, in particular, ENEL is shielded from competition by non-Sardinian suppliers as a result of the limited capacity of the interconnector between Sardinia and the Italian mainland.
Särskilt på Sardinien har Enel ingen konkurrens från leverantörer utanför Sardinien på grund av den begränsade kapaciteten för anslutningen mellan Sardinien och det italienska fastlandet.
Therefore, in Italy neither the spot market nor the market for long-term supply agreements is for the time being characterised by a truly competitive structure.
Detta innebär att varken den italienska spotmarknaden eller marknaden för långfristiga leveransavtal för närvarande kan anses ha en äkta konkurrensstruktur.
The prices charged by ENEL to Alcoa do not, therefore, reflect the prices that would normally prevail in a fully competitive market, either in Sardinia or in Veneto.
De priser som Enel debiterar Alcoa avspeglar därför inte de priser som normalt skulle råda på en fullt konkurrensutsatt marknad, varken på Sardinien eller i Venetien.
In conclusion, Alcoa contends that the prices it has been paying in Italy still fully comply with the criteria laid down by the Commission in the Alumix decision, and accurately reflect what would happen if the market functioned properly.
Avslutningsvis konstaterar Alcoa att de priser som företaget har betalat i Italien fortfarande är fullt förenliga med de kriterier som kommissionen fastställde i Alumix-beslutet, och att dessa priser på ett korrekt sätt avspeglar de förhållanden som skulle råda på en väl fungerande marknad.
Alcoa is not, therefore, the beneficiary of an advantage which it could not obtain in a fully competitive market.
Alcoa åtnjuter därför inte någon fördel som företaget inte kunde få på en fullt konkurrensutsatt marknad.
No impact on trade
Ingen inverkan på handeln
Alcoa submits that the tariff does not have an impact on intra-Community trade and cannot distort competition.
Alcoa hävdar att tariffen inte påverkar handeln inom gemenskapen och att den inte kan snedvrida konkurrensen.
The price of primary aluminium is set in the London Metal Exchange, and variations in local production costs do not translate into differences in prices.
Priset på primäraluminium fastställs på London Metal Exchange och de lokala produktionskostnadernas variationer syns inte i form av prisskillnader.
Italy’s primary aluminium output is so low, according to Alcoa, that it has no potential for affecting world prices.
Enligt Alcoa är Italiens produktionsvolym av primäraluminium så liten att den inte har någon potential att påverka världspriserna.
Demand for primary aluminium in the EU-25 has grown steadily (with a 42 % increase in the level of demand between 1996 and 2005).
Efterfrågan på primäraluminium i EU-25 har ökat stadigt (en ökning med 42 % mellan 1996 och 2005).
European output, however, has not kept pace.
Produktionen i Europa har dock inte hållit samma takt.
Alcoa contends that, if the aluminium industry in Italy disappeared, no new Italian or EU entrant could replace the capacity shut down in Italy, as EU plants are already working at full capacity, and no existing producer or new entrant would have an incentive to increase its capacity, given that the long-term prospects as regards future availability of affordable power are uncertain.
Alcoa konstaterar att om aluminiumindustrin upphör i Italien kan ingen ny italiensk eller EU-baserad aktör ersätta den kapacitet som stängts ned i Italien, eftersom EU-anläggningarna redan fungerar på full kapacitet och ingen befintlig producent eller ny aktör skulle vara intresserad av att öka sin kapacitet eftersom det på lång sikt är osäkert huruvida det i framtiden finns tillgång till förmånlig energi.
Moreover, Alcoa claims that the interests of other European producers are not threatened by the continuation of the Italian tariff schemes, since they ensure an electricity price which is only marginally lower than the weighted average paid by primary aluminium producers in the EU-25.
Dessutom hävdar Alcoa att de övriga europeiska tillverkarnas intressen inte hotas av att de italienska tariffordningarna fortsätter att gälla, eftersom de ger ett elpris som endast är marginellt lägre än det vägda medelpris som betalas av tillverkarna av primäraluminium i EU-25.
Comparison of average smelter tariffs
Jämförelse mellan genomsnittliga tariffer för smältverk visas i tabellen nedan.
Italian weighted average smelter tariff
Vägd medeltariff för smältverk i Italien
EU-25 weighted average smelter tariff
Vägd medeltariff för smältverk i EU-25
EEA weighted average smelter tariff
Vägd medeltariff för smältverk i EES
World weighted average smelter tariff
Vägd medeltariff för smältverk i hela världen
No State resources
Inga statliga medel
Alcoa relies on the PreussenElektra [45] and Pearle [46] case-law to substantiate its thesis that the measure at hand is not financed through State resources.
Alcoa hänvisar till rättspraxis i domen PreussenElektra [45] och domen Pearle [46] för att underbygga sitt påstående om att den aktuella åtgärden inte finansieras med statliga medel.
Alcoa claims that the funds required to finance the tariff are transferred by private entities (electricity consumers) to a private entity (Alcoa): the role of the State is confined to the adoption of a law mandating payment of the required sums, with no discretion to dispose of the funds otherwise than in the implementation of the statutory scheme.
Alcoa hävdar att de medel som används för att finansiera tariffen överförs från privata instanser (elkonsumenter) till en privat instans (Alcoa) och att statens roll är begränsad till att anta en lag som föreskriver utbetalning av de belopp som krävs, utan att det finns någon möjlighet att använda medlen för något annat än för genomförandet av den lagstadgade ordningen.
In particular, according to Alcoa, the Equalisation Fund cannot exercise any control over the funds and is a mere accounting intermediary.
Alcoa betonar särskilt att kompensationsfonden inte kan utöva någon kontroll över medlen, utan enbart fungerar som en mellanhand.
Existing rather than new aid
Befintligt stöd i stället för nytt stöd
Alcoa further submits that, even if one were to consider that the tariff constituted State aid, it would constitute ‘existing aid’ rather than ‘new aid’.
Alcoa hävdar vidare att även om man skulle anse att tariffen utgör statligt stöd skulle detta i så fall utgöra befintligt stöd och inte nytt stöd.
Alcoa continued to pay the same net price after the reforms and that price did not confer an advantage on the buyer of such energy, as recognised in the Alumix decision.
Alcoa fortsatte att betala samma nettopris efter reformerna, och det priset gav enligt Alumix-beslutet inte köparen någon fördel.
Therefore, the reforms did not constitute a ‘change in circumstances’ such as would strip the Alumix decision of its validity.
Reformerna innebar därför inte några sådana ”ändrade omständigheter” som skulle frånta Alumix-beslutet dess giltighet.
As for the role entrusted to the Equalisation Fund, according to Alcoa the change was of a purely administrative nature and did not affect the substance of the mechanism.
Vad gäller det uppdrag som anförtrotts kompensationsfonden hävdar Alcoa att ändringen var av rent administrativ karaktär och inte påverkade mekanismen i sak.
In that case, the Court ruled that, once it had been determined that a particular aid scheme did not constitute State aid, the only way for the Commission to reassess its position was to follow the rules on existing aid, and the effect of reassessment could thus be valid only in the future.
Domstolen fastställde i denna dom att när det en gång har konstaterats att en viss stödordning inte utgör statligt stöd är kommissionens enda möjlighet till ny bedömning av sin ståndpunkt att följa reglerna om befintligt stöd, och verkningarna av den nya bedömningen kan därför endast gälla för framtiden.
In Alcoa’s view, it is irrelevant that the liberalisation of the energy markets occurred after the Commission adopted the Alumix decision, since liberalisation did not affect the reasoning for the finding that no aid was involved (the fact that prices covered marginal costs), and could not lead to a change in the nature of the measure.
Alcoa anser det vara irrelevant att energimarknaderna avreglerades efter att kommissionen hade antagit Alumix-beslutet, eftersom avregleringen inte påverkade grunden för slutsatsen om att det inte förekom något stöd (det faktum att priserna täckte marginalkostnaderna) och inte kunde leda till ny kategorisering av åtgärdens natur.
Therefore, the Commission cannot rely on Article 1(b)(v), second sentence, of Regulation (EC) No 659/1999 [49] to declare the measure to be ‘new aid’.
Kommissionen kan därför inte använda artikel 1 b v andra meningen i förordning (EG) nr 659/1999 [49] som grund för att fastställa att åtgärden utgör nytt stöd.
Moreover, even if it were to be assumed that liberalisation did play a role, Alcoa submits, on the basis of the judgment in Alzetta [50], that the Commission would be precluded from relying on Article 1(b)(v), second sentence, of Regulation (EC) No 659/1999.
Även om man skulle utgå från att avregleringen ändå hade en inverkan, hävdar Alcoa dessutom att kommissionen på grundval av domen Alzetta [50] inte kan hänvisa till artikel 1 b v andra meningen i förordning (EG) nr 659/1999.
In addition, the liberalisation of the electricity market occurred prior to the adoption of Regulation (EC) No 659/1999.
Vidare gäller att elmarknaden avreglerades innan förordning (EG) nr 659/1999 antogs.
Therefore, the Regulation cannot apply to measures in the electricity sector even if they have become aid measures as a result of the liberalisation, and such measures are governed instead by Article 1(b)(v), first sentence, of Regulation (EC) No 659/1999 (existing aid) and by the Court’s case-law in Alzetta.
Förordningen kan därför inte tillämpas på åtgärder inom elsektorn även om de har blivit stödåtgärder till följd av avregleringen, eftersom sådana åtgärder i stället regleras av artikel 1 b v, första meningen, i förordning (EG) nr 659/1999 (befintligt stöd) och domstolens rättspraxis i domen Alzetta.
Alcoa further submits that, even if the current scheme were not considered to be existing aid, the company would, in any event, be entitled to rely on legitimate expectations, in view of the substantial investments carried out by Alcoa in both plants on the assumption that the tariff did not constitute aid and the existence of precedents in the Commission’s decision-making practice which show a certain margin of discretion in treating aid as existing aid, in particular the Commission’s decision on tax-free provisions for setting up establishments abroad [51].
Alcoa hävdar vidare att även om den aktuella ordningen inte betraktas som befintligt stöd skulle företaget i alla händelser ha rätt att hänvisa till berättigade förväntningar, med tanke på de betydande investeringar som Alcoa gjort i båda anläggningarna på grund av antagandet att tariffen inte utgör stöd och med tanke på kommissionens tidigare beslutspraxis enligt vilken det finns ett visst utrymme när det gäller att hantera stöd som befintligt stöd, särskilt kommissionens beslut om skattefria avsättningar för företags utländska driftsställen [51].
Compatibility of the Sardinian tariff as regional aid
Sardinien-tariffens förenlighet med kriterierna för regionalstöd
Alcoa maintains that, in any event, as far as the Sardinian plant is concerned, the challenged measure complies with the requirements for benefiting from regional aid.
Alcoa vidhåller att åtgärden, i alla händelser när det gäller anläggningen på Sardinien, uppfyller de krav som ställs på mottagare av regionalstöd.
Alcoa describes the regional handicaps of Sardinia and the problems of energy-intensive industries, arising from Sardinia’s lack of interconnection in terms of energy supply and the existence of an ENEL/ENDESA duopoly which distorts the normal competitive process and keeps prices high even for large users.
Alcoa beskriver Sardiniens regionala nackdelar och de energiintensiva industriernas problem vilka beror på Sardiniens bristfälliga energiförsörjningsanslutningar och förekomsten av duopolet Enel-Endesa som snedvrider den normala konkurrensen och håller höga priser även för storförbrukare.
The tariff is said to seek to remedy this handicap.
Syftet med tariffen sägs vara att avhjälpa denna nackdel.
Alcoa points out that the shutdown of the smelters would have the direct effect of destroying 2500 jobs.
Alcoa påpekar att de direkta verkningarna av att smältverken stängs är 2500 förlorade arbetstillfällen.
However, there would be an indirect effect on thousands more, because of Alcoa’s position as one of the key employers in the region.
De indirekta verkningarna skulle dock påverka tusentals personer till, eftersom Alcoa är en av de huvudsakliga arbetsgivarna i regionen.
The impact would be even more dramatic in the case of a sudden shutdown, as opposed to a gradual phasing-out of activities.
Verkningarna blir ännu mer dramatiska om stängningen sker plötsligt och inte som en gradvis avveckling av verksamheten.
Alcoa contends that the tariff meets the criteria of proportionality in that it is limited to what is necessary to address the market failure (the absence of a competitive market in Sardinia) and the price is in line with the weighted average of the electricity prices paid by other smelters in the EU-25.
Alcoa konstaterar att tariffen uppfyller proportionalitetskriterierna i det att den är begränsad till vad som är nödvändigt för att avhjälpa marknadsmisslyckandet (bristen på en konkurrensutsatt marknad på Sardinien) och att priset rättar sig efter det vägda medeltalet av elpriser som övriga smältverk betalar i EU-25.
In Alcoa’s view, the lack of degressivity is not proven.
Alcoa anser att bristen på degressivitet inte har bevisats.
Degressivity should be assessed by reference to the suppliers’ marginal costs, and the Commission would have to show an increase in such costs in order to demonstrate that the tariff is not degressive.
Degressiviteten bör bedömas med hänvisning till leverantörens marginalkostnader, och kommissionen bör påvisa en ökning av dessa kostnader för att kunna visa att tariffen inte är degressiv.