natgillin/translations-raw huggingface dataset:
ASTM D 3750-79, (1979) Standard Practice for Determination of Number-Average Molecular Weight of Polymers by Membrane Osmometry.
ASTM D 3750-79, (1979), Standard Practice for Determination of Number-Average Molecular Weight of Polymers by Membrane Osmometry (ung. Standardmetod för bestämning av numerisk medelmolekylvikt med membranosmometri i polymerer).
Coll, H. (1989) Membrane Osmometry.
Coll, H. (1989), Membrane Osmometry (Membranosmometri).
Cooper ed., J. Wiley and Sons, pp. 25-52.
Cooper ed., J. Wiley and Sons, s. 25–52.
ASTM 3592-77, (1977) Standard Recommended Practice for Determination of Molecular Weight by Vapour Pressure, American Society for Testing and Materials, Philadelphia, Pennsylvania.
ASTM 3592-77, (1977), Standard Recommended Practice for Determination of Molecular Weight by Vapour Pressure (ung. Rekommenderad standardmetod för bestämning av molekylvikt med hjälp av ångtryck), American Society for Testing and Materials, Philadelphia, Pennsylvania.
Morris, C.E.M., (1989) Vapour Pressure Osmometry.
Morris, C.E.M., (1989), Vapour Pressure osmometry (Ångtrycksosmometri).
Schröder, E., Müller, G., and Arndt, K-F., (1989) Polymer Characterisation, Carl Hanser Verlag, Munich.
Schröder, E., Muller, G., och Arndt, K-F., (1989), Polymer Characterisation (Polymerkarakterisering), Carl Hanser Verlag, München.
Garmon, R.G., (1975) End-Group Determinations, Chapter 3 In: Polymer Molecular Weights, Part I, P.E.
Garmon, R.G., (1975), End-Group Determinations (ung. Bestämning av ändgrupper) kapitel 3 In: Polymer Molecular Weights (Polymerers molekylvikt), Del 1, P.E.
Amiya, S., et al.
Amiya, S., et al. (1990), Pure and Applied Chemistry (ung.
Pure and Applied Chemistry, 62, 2139-2146.
Ren och tillämpad kemi), 62, 2139–2146.
This Gel Permeation Chromatographic method is a replicate of the OECD TG 119 (1996).
Denna kromatografiska metod (genomträngning i gelé) är en kopia på OECD TG 119 (1996).
The fundamental principles and further technical information are given in the references.
Grundläggande principer och annan teknisk information finns i hänvisningarna.
Low molecular weight is arbitrarily defined as a molecular weight below 1000 dalton.
Låg molekylvikt definieras som en molekylvikt under 1000 dalton.
the level of the detector signal from the baseline for the retention volume Vi,
är nivån på detektorsignalen från baslinjen för den kvarhållna volymen Vi,
the molecular weight of the polymer fraction at the retention volume Vi, and n is the number of data points
är polymerfraktionens molekylvikt vid den kvarhållna volymen Vi, och n är antalet datapunkter.
Since GPC is a relative method, calibration must be undertaken.
Eftersom GPC är en relativ metod måste kalibrering göras.
Narrowly distributed, linearly constructed polystyrene standards with known average molecular weights Mn and Mw and a known molecular weight distribution are normally used for this.
Normalt används tätt fördelad, linjärt konstruerad standardpolystyren med känd medelmolekylvikt Mn och Mw och en känd molekylviktfördelning för detta ändamål.
Detection is effected by e.g. refractive index or UV-absorption and yields a simple distribution curve.
Detektionen utförs med t.ex. reflektionsindex eller UV-absorbtion och ger en enkel fördelningskurva.
However, to attribute actual molecular weight values to the curve, it is necessary to calibrate the column by passing down polymers of known molecular weight and, ideally, of broadly similar structure, e.g. various polystyrene standards.
För att kunna tillskriva kurvan den faktiska molekylvikten måste kolonnen kalibreras genom att polymerer med känd molekylvikt och helst i stort sett liknande struktur, t.ex. olika standardpolysterener, tillåts passera genom kolonnen.
The low molecular weight content is derived from this curve.
Innehållet med låg molekylvikt härleds från denna kurva.
The calculation can only be accurate if the low molecular weight species respond equivalently on a per mass basis to the polymer as a whole.
Beräkningen kan bara bli korrekt om innehållet av lågmolekylviktarter är jämnt fördelat i polymermassan.
2000< Mp< 106
2000 < Mp < 106
Correction for content of impurities and additives
Korrigering för innehåll av föroreningar och tillsatser
Correction of the content of species of M < 1000 for the contribution from non-polymer specific components present (e.g. impurities and/or additives) is usually necessary, unless the measured content is already < 1 %.
Korrigering av artinnehållet av M < 1000 för bidraget från närvarande icke-po! ymera specifika komponenter (t.ex. föroreningar och/eller tillsatser) krävs normalt, med mindre det uppmätta innehållet redan är mindre än 1 %.
This is achieved by direct analysis of the polymer solution or the GPC eluate.
Detta fås genom direkt analys av polymerlösningen eller GPC-eluaten.
In cases where the eluate, after passage through the column, is too dilute for a further analysis it must be concentrated.
När eluaten efter passage genom kolonnen ska spädas för ytterligare analys, ska den vara koncentrerad.
It may be necessary to evaporate the eluate to dryness and dissolve it again.
Det kan vara nödvändigt att evaporera eluaten till torrhet och lösa upp den igen.
Concentration of the eluate must be effected under conditions which ensure that no changes occur in the eluate.
Eluatkoncentrationen ska göras under förhållanden som garanterar att inga förändringar uppstår i eluaten.
The treatment of the eluate after the GPC step is dependent on the analytical method used for the quantitative determination.
Hanteringen av eluaten efter GPC-steget är beroende av den analysmetod som används för mängdbestämningen.
GPC apparatus comprises the following components:
GPC-apparater består av följande komponenter:
Selection of the separation gel or the length of the column is dependent on both the properties of the sample (hydrodynamic volumes, molecular weight distribution) and the specific conditions for separation such as solvent, temperature and flow rate (1) (2) (3).
Val av separationsgelé och kolonnlängd beror både på provets egenskaper (hydrodynamisk volym, molekylviktfördelning) och specifika förhållandena för separationen, som t.ex. lösning, temperatur och flödeshastighet (1) (2) (3).
the peak widths at the base-1ine
är baslinjebredden vid toppvärde, och
the molecular weights at the peak maximum (should differ by a factor of 10).
är molekylvikten vid maximalt toppvärde (bör skilja sig åt med en faktor på 10).
The R-value for the column system should be greater than 1,7 (4).
R-värdet för kolonnsystemet bör vara större än 1,7 (4)
It should not be larger than 10 μl except for light scattering and viscosity detectors.
Den bör inte vara större än 10 μl, utom for lattffyktiga och tunna detektorer.
Differential refractometry is usually used for detection.
Differentialrefraktometri används vanligtvis för detektion.
In all cases it is essential to determine also data from blanks, treated under the same conditions as the sample.
Det är alltid viktigt att också ta fram data från blankprover, behandlade på samma sätt som det verkliga provet.
The portion of the curve corresponding to molecular weights below 1000 is determined and corrected as necessary for impurities and additives.
Den del av kurvan som svarar mot molekylvikter under 1000 bestäms och korrigeras för föroreningar och tillsatser efter behov.
The elution curves are generally evaluated by means of electronic data processing.
Elutionskurvorna bedöms i allmänhet med hjälp av elektronisk databehandling.
If any insoluble polymer is retained on the column, its molecular weight is likely to be higher than that of the soluble fraction, and if not considered would result in an overestimation of the low molecular weight content.
Om någon olöslig polymer blir kvar i kolonnen är dess molekylvikt troligen högre än den upplösta fraktionen och om hänsyn inte tas därtill kommer den; att ge en för hög bedömning av innehållet lågmolekylvikter.
Guidance for correcting the low molecular weight content for insoluble polymer is provided in the Appendix.
Riktlinjer för korrigering av innehållet av lågmolekylvikten för olöslig polymer ges i bilagan.
Information on the low molecular weight polymer content:
Information om innehåll av lågmolekylvikt i polymer
description of the methods used in the analysis and the way in which the experiments were conducted,
Beskrivning av de metoder som används för analys och hur experimentet utfördes.
information about the percentage of the low molecular weight species content (w/w) related to the total sample,
Information om andelen innehåll lågmolekylviktarter (w/w) för hela provet.
information about impurities, additives and other non-polymer species in percentage by weight related to the total sample.
Information om föroreningar, tillsatser och andra icke-polymera arter, som viktandel i förhållande till hela provet.
evaluation on a time basis: all methods to ensure the required reproducibility (method of correction, internal standard etc.),
Bedömning på tidsbasis: metoder som används för att säkerställa önskad reproducerbarhet (korrek tionsmetod, intern standard osv.).
DIN 55672 (1995) Gelpermeationschromatographie (GPC) mit Tetrahydrofuran (THF) als Elutionsmittel, Teil 1.
DIN 55672 (1995), Gelégenomträngningskromatografi (GPC) med tetrahydrofuran (THF) som elutionsmedel, del 1.
Yau, W.W., Kirkland, J.J., and Bly, D.D. eds.
Yau, W.W., Kirkland, J.J., och Bly, D.D. eds. (1979), Modern Size Exclusion Liquid Chromato- graphy, J. Wiley och Sons.
Modern Size Exclusion Liquid Chromatography, J. Wiley and Sons.
(ung. Modern vätskeuteslutningskromatografi för uteslutning).
ASTM D 3536-91, (1991) Standard Test method for Molecular Weight Averages and Molecular Weight Distribution by Liquid Exclusion Chromatography (Gel Permeation Chromatography-GPC).
ASTM D 3536-91, (1991), Standardmetod för analys av medelmolekylvikter och molekylviktfördelning med vätskeuteslutningskromatografi (gelégenomträngningskromatografi – GPC).
ASTM D 5296-92, (1992) Standard Test method for Molecular Weight Averages and Molecular Weight Distribution of Polystyrene by High Performance Size-Exclusion Chromatography.
ASTM D 5296-92, (1992), Standardmetod för analys av medelmolekylvikter och molekylviktfördelning i polystyren med storleksseparationskromatografi.
Guidance for correcting low molecular content for the presence of insoluble polymer
Riktlinjer för korrigering av lågmolekylärt innehåll beroende på närvaro av olöslig polymer
When insoluble polymer is present in a sample, it results in mass loss during the GPC analysis.
När olösliga polymerer förekommer i ett prov, leder detta till massaförlust under GPC-analysen.
The insoluble polymer is irreversibly retained on the column or sample filter while the soluble portion of the sample passes through the column.
Den olösliga polymeren kvarhålls definitivt i kolonnen eller provfiltret, medan den lösbara delen av provet passerar genom kolonnen.
In the case where the refractive index increment (dn/dc) of the polymer can be estimated or measured, one can estimate the sample mass lost on the column.
När polymerens refraktiva indexökning (dn/dc) kan uppskattas eller mätas, kan provets massaförlust i kolonnen uppskattas.
In that case, one makes a correction using an external calibration with standard materials of known concentration and dn/dc to calibrate the response of the refractometer.
I detta fall görs en korrigering med hjälp av en extern kalibrering med standardmaterial med känd koncentration och dn/dc för kalibrering av refraktometerns reaktion.
In the example hereafter a poly(methyl methacrylate) (pMMA) standard is used.
I nedanstående exempel används en standardpolymer (merylmetakrylat) (pMMA).
In the external calibration for analysis of acrylic polymers, a pMMA standard of known concentration in tetrahydrofuran, is analysed by GPC and the resulting data are used to find the refractometer constant according to the equation:
Vid den externa kalibreringen för analys av akrylpolymerer analyseras en standard-pMMA med känd koncentration i terahydrofuran med GPC, och resulterande data används för att få fram refraktometerkonstanten med följande ekvation:
K the refractometer constant (in microvolt second/ml),
K står för refraktometerkonstanten i μvs/ml,
R the response of the pMMA standard (in microvolt/second),
R för reaktionen på standard-pMMA i μvs,
C the concentration of the pMMA standard (in mg/ml),
C för koncentrationen av standard-pMMA i mg/ml,
V the injection volume (in ml), and
V för insprutningsvolymen i ml, och
dn/dc the refractive index increment for pMMA in tetrahydrofuran (in ml/mg).
dn/dc är ökningen av refrakdonsindexet för pMMA i tetrahydrofuran (i ml/mg).
The following data are typical for a pMMA standard:
Följande data är normala för en standard-pMMA:
The resulting K value, 3,05 × 1011 is then used to calculate the theoretical detector response if 100 % of the polymer injected had eluted through the detector.
Resulterande K-värde, 3,05 × 1011, används därefter för att beräkna den teoretiska detektorreaktionen, om 100 % av den insprutade polymeren hade eluerat genom detektorn.
The method described is a replicate of the revised version of OECD TG 120 (1997).
Den beskrivna metoden är en kopia av en reviderad version av OECD TG 120 (1997).
Further technical information is given in reference (1).
Ytterligare teknisk information finns i hänvisning 1.
For certain polymers, such as emulsion polymers, initial preparatory work may be necessary before the method set out hereafter can be used.
För vissa polymerer, som t.ex. emultionspolymerer, kan visst inledande förberedande arbete krävas innan nedanstående metod kan användas.
The method is not applicable to liquid polymers and to polymers that react with water under the test conditions.
Metoden är inte tillämplig på flytande polymerer och på polymerer som under provningsförhållandena reagerar med vatten.
When the method is not practical or not possible, the solution/extraction behaviour may be investigated by means of other methods.
När metoden inte är praktisk eller möjlig kan beteendet vid lösning/extraktion undersökas med andra metoder.
The solution/extraction behaviour of polymers in an aqueous medium is determined using the flask method (see A.6 Water Solubility, Flask method) with the modifications described below.
Polymerernas beteende vid lösning/extraktion i vatten fastställs med flaskmetoden (se A.6 lösnings-barhet i vatten, flaskmetod) med nedan beskrivna ändringar.
The following equipment is required for the method:
Följande utrustning krävs för denna metod:
crushing device, e.g. grinder for the production of particles of known size,
Krossanordning, t.ex. kvarn för produktion av partiklar med känd storlek.
apparatus for shaking with possibility of temperature control,
Apparater för skakning med möjlighet till temperaturövervakning.
membrane filter system,
Membranfiltersystem.
appropriate analytical equipment,
Lämplig analysutrustning.
standardised sieves.
Standardsil.
Sample preparation
Beredning av prover
A representative sample has first to be reduced to a particle size between 0,125 and 0,25 mm using appropriate sieves.
Ett representativt prov ska först reduceras till en partikelstorlek på mellan 0,125 och 0,25 mm med lämplig sil.
Cooling may be required for the stability of the sample or for the grinding process.
Kylning kan krävas för provets stabilitet eller för malningsprocessen.
Materials of a rubbery nature can be crushed at liquid nitrogen temperature (1).
Material med gummiliknande natur kan krossas vid temperaturen på flytande kvävgas (1).
If the required particle size fraction is not attainable, action should be taken to reduce the particle size as much as possible, and the result reported.
Om den önskade partikelstorleksfraktionen inte kan skapas ska åtgärd vidtas för att i största utsträckning minska partikelstorleken och resultatet därav registreras.
In the report, it is necessary to indicate the way in which the crushed sample was stored prior to the test
Det ska i rapporten anges på vilket sätt det krossade provet förvarats fram till undersökningen.
Three samples of 10 g of the test substance are weighed into each of three vessels fitted with glass stoppers and 1000 ml of water is added to each vessel.
Tre prover på 10 g av det undersökta ämnet ska vägas i vart och ett av tre kärl försedda med glaspropp, och därefter ska 1000 ml vatten tillsättas till varje kärl.
If handling an amount of 10 g polymer proves impracticable, the next highest amount which can be handled should be used and the volume of water adjusted accordingly.
Om hantering av 10 g polymer visar sig vara opraktiskt, ska den närmast högre mängd som kan hanteras användas och vattenvolymen justeras i enlighet därmed.
The vessels are tightly stoppered and then agitated at 20 oC.
Kärlen ska tillslutas noggrant och därefter upphettas till 20 oC.
A shaking or stirring device capable of operating at constant temperature should be used.
En skak- eller omrörningsanordning som kan arbeta vid konstant temperatur ska användas.
After a period of 24 hours, the content of each vessel is centrifuged or filtered and the concentration of polymer in the clear aqueous phase is determined by a suitable analytical method.
Efter en period på 24 timmar ska innehållet i varje kärl centrifugeras eller filtreras och polymerkoncentrationen i den klara vätskefasen fastställas med lämplig analysmetod.
If suitable analytical methods for the aqueous phase are not available, the total solubility/extractivity can be estimated from the dry weight of the filter residue or centrifuged precipitate.
Om ingen lämplig analysmetod för vätskefasen finns kan den totala lösbarheten/extraktionsbarheten uppskattas utifrån filterrestens eller centrifugrestens torra vikt.
It is usually necessary to differentiate quantitatively between the impurities and additives on the one hand and the low molecular weight species on the other hand.
Det är vanligtvis nödvändigt att kvantitativt differentiera å ena sidan föroreningarna och tillsatserna och å andra sidan de med låg molekylvikt.
In the case of gravimetric determination, it is also important to perform a blank run using no test substance in order to account for residues arising from the experimental procedure.
Det är också viktigt att vid gravimetriskt fastställande göra ett blankprov utan undersökt ämne, för att kunna ta hänsyn till resterna från experimentet.
Depending on the method of analysis used, one or two tests should be performed.
En eller två undersökningar ska göras, beroende på vilken analysmetod som används.
When sufficiently specific methods are available for direct analysis of the aqueous phase for the polymer component, one test as described above should suffice.
När tillräckligt specifika metoder finns för direktanalys av vätskefasen avseende polymerkomponenten, är det tillräckligt med en sådan undersökning som beskrivits här ovan.
However, when such methods are not available and determination of the solution/extraction behaviour of the polymer is limited to indirect analysis by determining only the total organic carbon content (TOC) of the aqueous extract, an additional test should be conducted.
När sådana metoder inte finns tillgängliga och fastställande av polymerens beteende vid lösning/extraktion begränsas till indirekt analys, genom fastställande enbart genom det totala innehållet organiskt kol (TOC) i vätskeextraktet, ska ytterligare en undersökning göras.
This additional test should also be done in triplicate, using ten times smaller polymer samples and the same amounts of water as those used in the first test.
Denna kompletterande undersökning ska också göras på tre prover, med tio gånger mindre polymer och samma mängd vatten som använts vid den första undersökningen.
Test conducted with one sample size
Undersökningar utförda med en provstorlek
Methods may be available for direct analysis of polymer components in the aqueous phase.
Det kan finnas metoder tillgängliga för direktanalys av polymerkomponenter i vätskefasen.
Alternatively, indirect analysis of dissolved/extracted polymer components, by determining the total content of soluble parts and correcting for non polymer-specific components, could also be considered.
Alternativt kan eventuellt också indirekt analys av upplösta/extraherade polymerkomponenter, genom fastställande av det totala innehållet upplösningsbara delar och korrigering för ej polymerspecifika komponenter, göras.
TOC using persulphate or dichromate digestion to yield CO2 followed by estimation by IR or chemical analysis,
TOC med hjälp av persulfat- eller dikromatupplösning för att producera CO2, följt av uppskattning med IR-analys eller kemisk analys,
Atomic Absorption Spectrometry (AAS) or its Inductively Coupled Plasma (ICP) emission equivalent for silicon or metal containing polymers,
Atomabsorbtionsspektrometri (AAS) eller dess induktivt kopplade plasmautsläpp (ICP) motsvarande den för kisel- eller metallinnehållande polymerer,
UV absorption or spectrofluorimetry for aryl polymers,
UV-absorbtion eller spektrofluorimetri för akrylpolymerer,
LC-MS for low molecular weight samples,
LC-MS för lågmolekylviktsprover,
or by vacuum evaporation to dryness of the aqueous extract and spectroscopic (IR, UV, etc.) or AAS/ICP analysis of the residue.
eller genom vakuumevaporation till torrhet av vätskeextraktet och spektroskopisk analys IR, UV, osv.) eller AAS/ICP-analys av resten.
If analysis of the aqueous phase as such is not practicable, the aqueous extract should be extracted with a water-immiscible organic solvent e.g. a chlorinated hydrocarbon.
Om analys av vätskefasen som sådan inte är praktiskt genomförbar, ska vätskeextraktet extraheras med ett vattenoupplösligt organiskt lösningsmedel, t.ex. klorerat kolväte.
The solvent is then evaporated and the residue analysed as above for the notified polymer content.
Lösningsmedlet evaporeras därefter och resten analyseras enligt ovan avseende angivet polymerinnehåll.
Any components in this residue which are identified as being impurities or additives are to be subtracted for the purpose of determining the degree of solution/extraction of the polymer itself.
Komponenter i denna rest som identifieras som föroreningar eller tillsatser ska subtraheras för bestämning av polymerens egen upplösning/extraktion.
When relatively large quantities of such materials are present, it may be necessary to subject the residue to e.g. HPLC or GC analysis to differentiate the impurities from the monomer and monomer-derived species present so that the true content of the latter can be determined.
När förhållandevis stora mängder sådant material finns närvarande, kan det vara nödvändigt att analysera resterna, t.ex. HPLC- eller GC-analys för att differentiera föroreningarna från monomera och monomerderiverade ämnen, så att det faktiska innehållet av det senare kan fastställas.
In some cases, simple evaporation of the organic solvent to dryness and weighing the dry residue may be sufficient.
I vissa fall kan vanlig evaporation av det organiska lösningsmedlet till torrhet och vägning av den torra resten vara tillräckligt.
Test conducted with two different sample sizes
Provning med två olika provstorlekar
All aqueous extracts are analysed for TOC.
Alla vätskeextrakt analyseras avseende total mängd organiskt kol.
A gravimetric determination is performed on the undissolved/not extracted part of the sample.
Gravimetrisk bestämning ska göras på den oupplösta/ej extraherade delen av provet.
If, after centrifugation or filtering of the content of each vessel, polymer residues remain attached to the wall of the vessel, the vessel should be rinsed with the filtrate until the vessel is cleared from all visible residues.
Om polymer-resten, efter centrifugering eller filtrering av innehållet i varje kärl, sitter kvar på kärlväggen, ska kärlet sköljas med filtratet tills kärlet är rent från alla synliga rester.
Following which, the filtrate is again centrifuged or filtered.
Därefter ska filtratet återigen centrifugeras eller filtreras.
The residues remaining on the filter or in the centrifuge tube are dried at 40 oC under vacuum and weighed.
Kvarvarande rester på filtret eller i centrifugröret torkas vid 40 oC under vakuum och vägs.
Drying is continued until a constant weight is reached.
Torkningen ska fortsätta tills konstant vikt nås.