natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In its decision to initiate the procedure, the Commission considered that the comparison of the terms contained in the private creditors’ agreement of October 1996 with the terms of the rescheduling agreement between the social security authorities and SNIACE might not be the correct way of applying the ‘private creditor’ test, as defined by the Court of Justice.
I sitt beslut om att inleda förfarandet ansåg kommissionen att jämförelsen av avtalsvillkoren med de offentliga borgenärerna i oktober 1996 och villkoren i omläggningsavtalen mellan socialförsäkringen och SNIACE skulle kunna ge ett felaktigt sätt att tillämpa kriteriet om en privat borgenär, som det definieras av EG-domstolen.
In this regard, the Spanish authorities stated that, due to legal obligations of the public administration, the situation of public creditors could not be treated in the same way as the situation of private creditors.
I detta avseende menade de spanska myndigheterna att offentliga borgenärers omständigheter till följd av den offentliga förvaltningens rättsliga begränsningar inte alls kan jämföras med privata borgenärers.
However, they emphasised that, in spite of the differences, the terms and conditions of the agreements between the social security authorities and SNIACE, on the one hand, and between FOGASA and SNIACE, on the other hand, were stricter than the terms reached in the private creditors’ agreement.
De underströk dock att, trots olikheterna, var villkoren i avtalen dels mellan socialförsäkringen och SNIACE, dels mellan FOGASA och SNIACE, striktare än villkoren i avtalen mellan de privata borgenärerna.
Finally, the Spanish authorities reiterated the views expressed in the procedure which led to the Decision of 1998.
Slutligen upprepade de spanska myndigheterna de kommentarer de hade lämnat i det förfarande som avslutades i och med beslutet från 1998.
ON THE JUSTIFICATION OF THE SECOND INITIATION OF THE PROCEDURE
OM DET BERÄTTIGADE I ATT INLEDA DET ANDRA FÖRFARANDET
The Spanish authorities maintain that it was not necessary to initiate a new formal investigation procedure to resolve the case and that respect for the rights of interested parties was not a sufficient reason for doing so.
De spanska myndigheterna vidhåller att det inte var nödvändigt att inleda ett nytt formellt granskningsförfarande för att lösa ärendet och att respekten för berörda parters intressen inte var tillräckligt motiv för att göra det.
For its part, the Commission considers that the Tubacex judgment was sufficiently relevant for the Spanish authorities and the interested parties to be informed of it.
Kommissionen anser å sin sida att Tubacexdomen är ett tillräckligt viktigt inslag för att dessa upplysningar skulle meddelas de spanska myndigheterna och berörda parter.
Indeed, that judgment could alter the assessment criteria as laid down in the decision to initiate the procedure of 7 November 1997.
I själva verket skulle genom denna dom bedömningskriterierna ändras i enlighet med vad som framhölls i beslutet om att inleda förfarandet av den 7 november 1997.
DETERMINING THE EXISTENCE OF AID FOR THE PURPOSES OF ARTICLE 87(1) OF THE TREATY
FÖREKOMST AV STATLIGT STÖD I ENLIGHET MED ARTIKEL 87.1 I FÖRDRAGET
In the second initiation of the procedure, the Commission raised the question of whether the agreements concluded between SNIACE and its public creditors included State Aid and, if so, whether they could be declared compatible.
I det andra inledandet av förfarande ställde sig kommissionen frågan om avtalen mellan SNIACE och dess offentliga borgenärer innehöll statligt stöd, och om ja, om dessa skulle kunna förklaras vara förenliga med fördraget.
The Tubacex judgment allows State interventions in the form of debt rescheduling to be considered as not constituting State Aid if they fulfil the criteria laid down in that judgment (see recital (4))
Tubacexdomen gör att man kan anse att de offentliga åtgärderna genom omläggning av skulderna inte utgör statligt stöd om de uppfyller kriterierna i den domen (se skäl 4).
In the judgment in Case T-36/99 annulling the Decision of 2000, the Court of First Instance rejected the grounds on which the Commission had considered that the TGSS and FOGASA had behaved as a private creditor would have done.
I domen i mål T-36/99, genom vilken beslutet från 2000 ogiltigförklarades, ogillade förstainstansrätten de skäl som hade gjort att kommissionen hade ansett att TGSS och FOGASA hade agerat som en privat borgenär skulle ha gjort.
For that purpose, and in the light of the judgment of the Court of First Instance, the following should be verified:
Därför, och med beaktande av förstainstansrättens dom, är det lämpligt att kontrollera
the situation of the public creditors compared with that of the private creditors;
de offentliga borgenärernas situation jämförd med de privata borgenärernas,
the situation of the Banco Español de Crédito (hereinafter Banesto), a private creditor, compared with that of the TGSS and that of FOGASA;
ställningen hos den privata borgenären Banco Español de Crédito (nedan kallad Banesto) jämförd med TGSS och FOGASA,
the prospects of recovering the total sums owed to the TGSS and FOGASA without suffering any financial loss, and
möjligheterna att uppbära alla skulderna hos TGSS och FOGASA utan ekonomiska förluster och
SNIACE’s prospects of future profitability and viability.
SNIACE:s räntabilitet och lönsamhet på sikt.
The criteria laid down in the Tubacex judgment and in the judgment of the Court of First Instance in Case T-36/99 are cumulative.
Kriterierna i Tubacexmålet och i förstainstansrättens dom i mål T-36/99 är kumulativa.
As soon as the measures taken by the public creditors do not fulfil at least one of them, the Commission must discard the private creditor principle.
Så snart det finns minst ett kriterium som inte stämmer med bestämmelserna för offentliga borgenärer bör kommissionen avvisa principen om en privat borgenär.
AGREEMENTS CONCLUDED WITH FOGASA
AVTAL MED FOGASA
Unlike the facts that gave rise to the Tubacex judgment, the two agreements with FOGASA were concluded approximately two years apart and related to different debts.
Till skillnad från de fakta som låg till grund för Tubacexdomen, ingicks de två avtalen med FOGASA med cirka två års mellanrum och gällde olika skulder.
The Commission considers that they do not constitute a single agreement.
Kommissionen anser att det inte rör sig om ett enda avtal.
When the second agreement was concluded, FOGASA did not try to combine them into one agreement covering all the amounts owed.
FOGASA försökte inte heller då det andra avtalet ingicks, att slå ihop avtalen för att få ett enda avtal som omfattade hela skulden.
FOGASA only unified outstanding debts by means of the agreement of 18 March 1999 [12], that is to say, four years after the second agreement was concluded between FOGASA and SNIACE.
FOGASA slog ihop de två utestående skulderna först genom avtalet av den 18 mars 1999 [12], det vill säga fyra år efter det att det andra avtalet hade ingåtts mellan FOGASA och SNIACE.
For the purposes of this assessment, the Commission will first analyse the FOGASA I agreement and then the FOGASA II agreement, taking into account the criteria applicable to private creditors.
I den här bedömningen analyserar kommissionen först FOGASA-avtal I och därefter FOGASA-avtal II, med beaktande av de kriterier som gäller för en privat borgenär.
FOGASA I Agreement
FOGASA-avtal I
SNIACE and FOGASA concluded the first debt rescheduling agreement on 5 November 1993 for the amount of ESP 1362708700 (including interest).
SNIACE och FOGASA ingick ett första skuldomläggningsavtal den 5 november 1993 gällande ett belopp på 1362708700 pesetas (inklusive räntor).
The agreement was concluded after FOGASA paid the wages and compensation that SNIACE owed to its staff.
Avtalet ingicks efter det att FOGASA hade betalat de löner och ersättningar som SNIACE var skyldigt sin personal.
For the purposes of its analysis, the Commission must distinguish between the time when the agreement was concluded (ex-ante analysis) and the time when it was implemented (ex-post analysis).
I sin bedömning måste kommissionen skilja på den tidpunkt då avtalet ingicks (bedömning före avtalet) och den tidpunkt då det genomfördes (bedömning efter avtalet).
In fact, it could be the case that, after analysing an agreement in terms of its characteristics at the time when it was concluded, the conclusion is reached that the agreement does not contain aid, and that its implementation, in different circumstances from those initially envisaged, alters that initial opinion and the conclusion is reached that it does contain aid.
I själva verket kan det tänkas att man, efter att ha bedömt ett avtal efter dess kännetecken då det ingicks, kommer fram till att detta avtal inte omfattar stöd, och att genomförandet av det, under andra omständigheter än de som man ursprungligen hade förutsett, gör att man ändrar denna sin första uppfattning, och drar slutsatsen att de omfattar stöd.
Assessment of the FOGASA I agreement at the time of its conclusion
Bedömning av FOGASA-avtal I då det ingicks
FOGASA’s position compared with that of private creditors, including Banesto
FOGASA:s ställning jämförd med privata borgenärers, bland annat Banesto
The Commission notes that the first debt rescheduling agreement with FOGASA dates from 5 November 1993, that is almost 8 months after the suspension of payments declaration issued by the court of first instance on 25 March 1993 requiring that FOGASA pay SNIACE’s employees.
Kommissionen konstaterar att i det första skuldomläggningsavtalet med FOGASA av den 5 november 1993, det vill säga nästan åtta månader efter förklaringen om inställning av betalningar som meddelats av domstolen i första instans den 25 mars 1993, vilket innebar att FOGASA blev tvunget att betala SNIACE:s arbetstagare.
At that time, FOGASA linked the agreement to the mortgaging of SNIACE’s assets in order to guarantee at least a part of its loan.
Vid den tidpunkten kopplade FOGASA avtalet till en säkerhet på SNIACE:s tillgångar för att garantera åtminstone en del av krediten.
The rate applied by FOGASA was 10 %, as laid down by the legislation in force when the agreement was concluded.
Den ränta som FOGASA tillämpade var 10 %, i enlighet med den gällande lagstiftningen vid den tidpunkt då avtalet ingicks.
For its part, Banesto had granted lines of mortgage credit to SNIACE in 1987 and 1991, that is to say some time before the FOGASA I agreement was concluded, at rates of 16 % and 18 % respectively (the market conditions at that time).
Banesto hade å sin sida år 1987 och 1991, det vill säga ganska långt innan FOGASA-avtal I ingicks, beviljat SNIACE ett par hypotekslån till en ränta på 16 % och 18 % (marknadsvillkoren vid den tidpunkten).
Thus, it should be noted that, when the suspension of payments occurred in 1992, SNIACE had at least two creditors: FOGASA, to which it owed the wages that SNIACE had been unable to pay to its employees, and BANESTO, because of the loans that it had granted to SNIACE and which SNIACE had still not entirely repaid.
Man kan alltså konstatera att när betalningarna inställdes 1992 hade SNIACE minst två borgenärer: FOGASA, till vilken man var skyldig de löner som SNIACE inte hade kunnat betala till arbetstagarna, och Banesto, för de lån banken hade beviljat och som ännu inte var återbetalda fullt ut.
From the time when the suspension of payments was announced, BANESTO could have asserted its rights as a preferential mortgage creditor of SNIACE.
Då meddelandet om att betalningarna inställdes kom, kunde Banesto ha utövat sina rättigheter som hypoteksinnehavare med förmånsrätt hos SNIACE.
However, only under the agreement of 26 de September 1996, in other words, three years after the FOGASA I agreement was concluded, did SNIACE transfer to Banesto, as payment of part of its debts, the shares that it owned in the undertaking Inquitex and some plots of land that were covered by the mortgage.
Emellertid var det först i enlighet med avtalet av den 26 september 1996, det vill säga tre år efter FOGASA-avtal I som SNIACE, som en delbetalning av sina skulder, till Banesto överlämnade de aktier man hade i företaget Inquitex och mark som ingick i hypoteket.
For its part, FOGASA was legally obliged to pay the wages in the event of suspension of payments.
FOGASA å sin sida var tvunget enligt lag att betala lönerna om betalningarna inställdes.
From the time when FOGASA had to pay the wages of the SNIACE workers, it began to negotiate a rescheduling agreement with SNAICE in order to recover its loan.
Från den tidpunkt då FOGASA blev tvunget att betala lönerna för SNIACE:s arbetstagare, började man förhandla med den sistnämnda om ett omläggningsavtal för att återfå sitt lån.
The fact that BANESTO did not enforce its mortgage loans against SNIACE rather demonstrates that FOGASA acted prudently and wisely when it concluded the rescheduling agreement and obtained guarantees as soon as the suspension of payments was notified, unlike the private creditor BANESTO.
Det faktum att Banesto inte genomförde sina hypotekslån mot SNIACE visar snarare att FOGASA agerade försiktigt och klokt när de ingick omläggningsavtalet och genom att få garantier efter det att meddelandet om inställda betalningar kom, till skillnad mot den privata borgenären Banesto.
FOGASA and SNIACE therefore rapidly concluded negotiations that showed the parties’ willingness to arrive at an amicable solution.
FOGASA och SNIACE avslutade snabbt förhandlingarna som gjorde det möjligt att gratulera parternas beredvillighet att uppnå en vänskaplig lösning.
Possibility of recovering in full the sums owed to FOGASA without suffering any financial loss
Möjlighet att återfå de belopp man är skyldig FOGASA utan att lida ekonomisk skada
After accepting the SNIACE workers’ demand that they should be paid the wages and compensation owed to them pursuant to the judicial proceedings that had declared the suspension of payments, FOGASA concluded a debt rescheduling agreement whereby SNIACE would repay to it the sums involved.
Efter att ha godtagit SNIACE:s arbetstagares begäran att betala ut de löner och ersättningar man var skyldig dem i enlighet med det rättsliga förfarande i vilket inställningen av betalningarna hade meddelats, slöt FOGASA ett skuldomläggningsavtal om att SNIACE skulle betala tillbaka de aktuella beloppen.
FOGASA applied the legal rate of interest laid down by Spanish law, namely 10 % at the time when the parties concluded the agreement.
FOGASA tillämpade den spanska lagstadgade räntan, det vill säga 10 % vid den tidpunkt då avtalet ingicks.
The Commission considers that, by granting to SNIACE a rescheduling of its debts, FOGASA applied the principle of the Tubacex judgment, whereby ‘a creditor does not seek to make any special profit on the money which is due to him, but merely wishes to recover in full the sums he has advanced without suffering any financial loss.
Kommissionen anser att då FOGASA beviljade SNIACE en omläggning av betalningarna tillämpade man principen i Tubacexdomen: ”…försöker nämligen en borgenär inte att få en vinst på det belopp som han har att utkräva, utan önskar enbart att driva in hela det belopp som han har tillskjutit utan att lida någon ekonomisk skada. I detta syfte kräver han, när han godtar en omläggning av sin fordran i syfte att erhålla återbetalning av denna, ytterligare betalning av ränta för att kompensera den värdeminskning som beloppet utsätts för på grund av omläggningen.”
Prospects of future financial profitability
Prognos för framtida räntabilitet
At the time when the agreement was concluded, FOGASA was aware of the crisis that SNIACE was undergoing, which is why it had intervened on behalf of the workers so that they could be paid the wages and compensation that SNIACE could not pay them because its payments had been suspended.
Då avtalet ingicks kände FOGASA till den kris som SNIACE genomgick, och det var därför de hade ingripit till förmån för arbetstagarna så att dessa skulle kunna uppbära de löner och ersättningar som SNIACE inte kunde betala dem eftersom de hade inställt betalningarna.
Admittedly, at the material time the only genuine viability plan for SNIACE proposed to FOGASA was to reschedule the debts.
Det stämmer att vid denna tidpunkt var den enda möjliga lönsamhetsplan för SNIACE som FOGASA föreslog en omläggning av skulderna.
However, after the serious social conflict that the undertaking experienced in 1992, its activity gradually revived, offering a glimpse of the prospect of future profitability, although the situation of the undertaking was still fragile.
Emellertid tog verksamheten gradvis fart efter en allvarlig arbetsmarknadskonflikt som företaget genomgick 1992, vilket gav visst hopp om framtida räntabilitet, även om företaget fortfarande befann sig i ett utsatt läge.
The absence of an agreement with the private creditors and the fact that they had not enforced payment of the debts since 1993 shows that there was some basis for thinking that the undertaking was on the right track and that, therefore, it was not advisable to increase the risk that the undertaking would cease activities.
Avsaknaden av ett avtal med de privata borgenärerna liksom det faktum att dessa inte hade drivit in skulderna sedan 1993 visar att den väg företaget gett sig in på skulle fungera och att det därför inte var lämpligt att utsätta sig för risken att företaget skulle sluta sin verksamhet.
Conclusion on the FOGASA I agreement
Slutsats om FOGASA-avtal I
The Commission considers that, at the time when it was concluded, the FOGASA I agreement did not constitute State Aid.
Kommissionen anser att vid den tidpunkt då avtalet ingicks, utgjorde FOGASA-avtal I inte statligt stöd.
Analysis of the implementation of the FOGASA I agreement
Analys av genomförandet av FOGASA-avtal I
Between 5 November 1993 and 18 March 1999, the date on which FOGASA concluded a new rescheduling agreement extending the debt payment period for a further two years, SNIACE had only repaid about 50 % of its debt.
Mellan den 5 november 1993 och den 18 mars 1999, då FOGASA ingick ett nytt omläggningsavtal genom vilket förfallodatumet för betalningsfristen förlängdes med två år, hade SNIACE bara betalat tillbaka ungefär 50 % av sin skuld.
Position of the public creditors compared with that of the private creditors
De offentliga borgenärernas ställning jämförd med de privata borgenärernas
Rather than enforce the guarantees and mortgages established in its favour at the time of the 1993 agreement, FOGASA preferred to amend the rescheduling agreement in order to maximise the prospects of recovering its loans.
Innan de verkställde de garantier och hypotek som upprättats i samband med avtalet 1993, föredrog FOGASA att ändra omläggningsavtalet för att maximera möjligheterna att få igen sina lån.
On the other hand, the Commission notes that on 26 September 1996, Banesto accepted, as part-payment of SNIACE’s debt, some plots of land owned by that undertaking, as well as shares that SNIACE owned in the undertaking Inquitex.
Kommissionen konstaterar att Banesto däremot, som en del av betalningen av SNIACE:s skuld, tog emot mark som tillhörde företaget, samt de aktier som SNIACE innehade i företaget Inquitex.
The Commission considers that FOGASA’s behaviour is not comparable to that of BANESTO, which tried to protect a part of its loan by concluding the 1996 agreement, unlike FOGASA, which in no way tried to recover its loan under the agreement concluded with SNIACE.
Kommissionen konstaterar att FOGASA:s agerande inte kan jämföras med Banestos, då den sistnämnda försökte skydda en del av sitt lån genom avtalet från 1996, till skillnad från FOGASA, som på något sätt försökte få tillbaka sitt lån i enlighet med avtalet med SNIACE.
The Commission points out that, at the time when the agreement was renegotiated, FOGASA did not require additional payment of interest as the total amount payable was the same, although the final date was delayed by two years [14].
Kommissionen påpekar att då avtalet omförhandlades begärde FOGASA inte att någon extra ränta skulle betalas, eftersom totalbeloppet som skulle betalas var detsamma, fastän förfallodatumet hade flyttats fram två år [14].
Consequently, the Commission considers that Spain’s argument [15] that it wanted to protect its investment from monetary depreciation must be rejected.
Därför anser kommissionen att det spanska argumentet [15] att man ville skydda sin investering från minskning av penningvärdet ska avvisas.
Prospects of future profitability
Prognos för framtida räntabilitet
The Commission has established, in the light of Table 3 below, that at the time when the agreement of 18 March 1999 amending the agreement of 5 November 1993 was concluded, the undertaking was faced with increasing debts, recurring losses and negative equity capital, which raised doubts concerning the prospects of recovering the loan:
Kommissionen visar genom tabell 3 att då avtalet ingicks den 18 mars 1999 (som ändrade avtalet av den 5 november 1993), hade företaget ökande skulder, upprepade förluster och ett negativt eget kapital, vilket väckte tvivel om möjligheterna att inkassera skulden.
Total debts
Totala skulder
Although it is true that the undertaking had modestly positive results in 1995, it must be recognised that its financial situation indicated that its prospects of profitability were uncertain.
Även om det stämmer att företaget hade ett resultat som var något positivt 1995 måste det konstateras att företagets finansiella situation tydde på att prognoserna för räntabilitet var osäkra.
Conclusion on the implementation of the FOGASA I agreement
Slutsats om genomförandet av FOGASA-avtal I
The Commission has arrived at the conclusion that FOGASA did not behave as a private creditor would have done:
Kommissionen har dragit slutsatsen att FOGASA inte agerade så som en privat borgenär skulle ha agerat
by not trying to obtain as partial payment of the debt certain assets over which it had acquired rights upon the conclusion of the 1993 agreement;
då man inte försökte att få vissa tillgångar som man fick rättigheter till i samband med avtalet från 1993 som delbetalning av skulden,
owing to the uncertain prospects of profitability caused by the continued deterioration of the financial situation;
på grund av de osäkra prognoserna om räntabilitet som berodde på en fortsatt försämring av den finansiella situationen,
by not requiring the additional payment of interest when the 1999 rescheduling agreement was negotiated or not applying default interest to the unpaid sums in accordance with the agreement.
då man inte begärde att en ytterligare ränta skulle betalas då omläggningsavtalet förhandlades 1999 och inte tillämpade dröjsmålsräntor på de belopp som inte hade betalats i enlighet med avtalet.
FOGASA II agreement
FOGASA-avtal II
SNIACE and FOGASA concluded a second debt rescheduling agreement on 31 October 1995 for the amount of ESP 339459878 (including interest).
SNIACE och FOGASA ingick ett andra skuldomläggningsavtal den 31 oktober 1995 gällande ett belopp på 339459878 pesetas (inklusive räntor).
That agreement was concluded after FOGASA had again paid the wages and compensation that SNIACE owed to its staff.
Avtalet ingicks efter det att FOGASA åter hade betalat de löner och ersättningar som SNIACE var skyldigt sin personal.
Situation of the public creditors compared with that of the private creditors
De offentliga borgenärernas situation jämförd med de privata borgenärernas
As with the implementation of the FOGASA I agreement, the Commission considers that FOGASA’s behaviour is not comparable to that of BANESTO, which sought to protect a part of its loan by concluding the 1996 agreement, whereas FOGASA, which had only recovered a part of the debts that were covered by the 1993 agreement, concluded a new agreement in 1995 relating to new debts.
På samma sätt som i samband med genomförandet av FOGASA-avtal I, anser kommissionen att FOGASA:s agerande inte kan jämföras med Banestos, som genom att verkställa avtalet från 1996 försökte skydda en del av sitt lån, medan FOGASA, som bara hade fått tillbaka en del av skulden som var föremål för avtalet från 1993, ingick ett nytt avtal 1995, gällande nya skulder.
That new agreement was concluded despite the fact that:
Detta nya avtal ingicks trots att