natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Haematology, including haematocrit, haemoglobin concentration, erythrocyte count, total and differential leukocyte count, platelet count and a measure of clotting potential such as clotting time, prothrombin time, or thromboplastin time should be investigated at the start of the study, then either at monthly intervals or midway through the test period and finally at the end of the test period.
Blodprov, omfattande hematokrit, hemoglobinkoncentration, räkning av röda blodkroppar, total- och differentialräkning av vita blodkroppar, blodplättsräkning samt mätning av koaguleringstid och koaguleringsförmåga, protrombintid eller tromboplastintid tas vid testets början och därefter varje månad eller när halva testperioden gått, och när testet avslutas.
Clinical biochemistry determinations to investigate major toxic effects in tissues and, specifically, effects on kidney and liver, should be performed on blood samples obtained from all animals at the start, then either at monthly intervals or midway through the test and finally at the end of the test period.
Kliniska biokemiska bestämningar för undersökning av betydande toxiska verkningar i vävnader, särskilt verkningar på njurar och lever, görs på blodprov som tagits från alla djur när testets inleds, varje månad eller när halva testperioden har gått, och när testet avslutas.
Test areas, which should be considered are electrolyte balance, carbohydrate metabolism, and liver and kidney function.
Undersökning kan även övervägas i fråga om elektrolytbalans, kolhydratmetabolism samt lever- och njurfunktion.
The selection of specific tests will be influenced by observations on the mode of action of the test substance.
De specifika undersökningar som väljs beror på observationerna av hur testämnet agerar.
Animals should be fasted for a period appropriate to the species prior to blood sampling.
Innan blodprov tas bör djuren fasta under en för arten lämplig period.
Suggested determinations include calcium, phosphorus, chloride, sodium, potassium, fasting glucose, alanine aminotransferase, aspartate aminotransferase, ornithine decarboxylase, gamma glutamyl transpeptidase, urea nitrogen, albumin, blood creatinine, total bilirubin and total serum protein measurements.
Till de bestämningar som föreslås hör mätningar av kalcium, fosfor, klorid, natrium, kalium, fasteglukos, alaninaminotransferas, aspartataminotransferas, ornitindekarboxylas, gammaglutamyltranspep-tidas, urinämneskväve, albumin, blodkreatinin, totalbilirubin och totalserumprotein.
Urinalysis determinations should be performed at least at the start, then midway and finally at the end of the study using timed urine volume collection.
Urinanalyser bör göras minst när testet inleds, när halva testperioden gått och när testet avslutas, med uppsamling av urin på fasta tider.
Urinalysis determinations include appearance, volume, osmolality or specific gravity, pH, protein, glucose and blood/blood cells.
Urinanalyserna omfattar utseende, volym, osmolalitet eller specifik vikt, pH, protein, glukos och blod eller blodceller.
Additional parameters may be employed where necessary to extend the investigation of observed effect(s).
Ytterligare parametrar kan vid behov användas för att utvidga undersökningen av observerade verkningar.
In addition, studies to investigate markers of general tissue damage should be considered.
Dessutom bör undersökning av markörer för allmänna vävnadsskador övervägas.
Other determinations, which may be necessary for an adequate toxicological evaluation include analyses of lipids, hormones, acid/base balance, methaemoglobin, and cholinesterase inhibition.
För en tillräcklig toxikologisk bedömning kan även behövas analys av lipider, hormoner, syra-basbalans, metahemoglobin och kolinesterasinhibition.
Additional clinical biochemistry may be employed where necessary to extend the investigation of observed effects.
Ytterligare klinisk biokemi kan vid behov användas för att utvidga undersökningen av observerade verkningar.
The liver with gall bladder, kidneys, adrenals, testes, epididymides, ovaries, uterus, thyroid (with parathyroids), thymus, spleen, brain and heart of all animals (apart from those found moribund and/or inter-currently killed) should be trimmed of any adherent tissue, as appropriate, and their wet weight taken as soon as possible after dissection to avoid drying.
Lever med gallblåsa, njurar, binjurar, testiklar, bitestiklar, äggstockar, livmoder, sköldkörtel (med bisköldkörtlar), bräss, mjälte, hjärna och hjärta från alla djur (med undantag för de djur som hittas döende eller avlivas under testets gång) putsas från angränsande vävnad och deras våtvikt bestäms så snart som möjligt efter dissekering för att undvika uttorkning.
The following tissues should be preserved in the most appropriate fixation medium for both the type of tissue and the intended subsequent histopathological examination: all gross lesions, brain (representative regions including cerebrum, cerebellum and medulla/pons), spinal cord (at three levels: cervical, mid-thoracic and lumbar), pituitary, eyes, thyroid, parathyroid, thymus, oesophagus, salivary glands, stomach, small and large intestines (including Peyer's patches), liver, gall bladder, pancreas, kidneys, adrenals, spleen, heart, trachea and lungs, aorta, gonads, uterus, accessory sex organs, female mammary gland, prostate, urinary bladder, lymph nodes (preferably one lymph node covering the route of administration and another one distant from the route of administration to cover systemic effects), peripheral nerve (sciatic or tibial) preferably in close proximity to the muscle, a section of bone marrow (and/or a fresh bone marrow aspirate) and skin.
Följande vävnader och organ bör bevaras i det mest lämpade mediet med hänsyn till typen av vävnad och planerade efterföljande histopatologiska undersökningar: alla organ och vävnader med stora skador, hjärnan (representativa regioner inbegripet storhjärna, lillhjärna och hjärnbrygga), ryggrad (på tre nivåer: cervikal, thorakal (mellersta) och lumbal), hypofys, ögon, sköldkörtel, bisköldkörtel, bräss, matstrupe, salivkörtlar, magsäck, tunntarm och tjocktarm (inklusive Peyers plack), lever, gallblåsa, bukspottkörtel, njurar, binjurar, mjälte, hjärta, luftstrupe och lungor, aorta, könskörtlar, livmoder, accessoriska könsorgan, honornas bröstkörtlar, prostata, urinblåsa, lymfkörtlar (helst en lymfkörtel som omfattar tillförselvägen och en annan långt från tillförselvägen för att täcka systematiska effekter), perifer nerv (ischias- eller tibialnerven), helst nära muskeln, ett snitt av ryggmärgen (alternativt färskt benmärgsaspirat) och hud.
Full histopathology should be carried out on the preserved organs and tissues in at least all animals in control and high dose group.
En fullständig histopatologisk undersökning bör utföras på bevarade organ och vävnader från åtminstone alla djur i kontroll- och högdosgruppen.
The examination should be extended to animals of all other dosage groups, if treatment-related changes are observed in the high dose group.
Undersökningarna bör utsträckas till djur i alla andra dosgrupper om behandlingsrelaterade förändringar observeras i högdosgruppen.
ophthalmological examination,
Oftalmologisk undersökning.
The test substance is applied daily to the skin in graduated doses to several groups of experimental animals, one dose per group for a period of 90 days.
Testämnet appliceras dagligen på huden i graderade doser till flera grupper av försöksdjur, en bestämd dos per grupp i 90 dagar.
During the period of application the animals are observed daily to detect signs of toxicity.
Under försöksperioden ska djuren observeras dagligen för tecken på toxicitet.
Animals, which die during the test are necropsied, and at the conclusion of the test surviving animals are necropsied.
Djur som dör under försöket obduceras och i slutet av försöket avlivas och obduceras överlevande djur,
Before the test healthy young animals are randomised and assigned to the treated and control groups.
Före försöket fördelas friska unga djur slumpmässigt i behandlings- och kontrollgrupper.
Shortly before testing fur is clipped from the dorsal area of the trunk of the test animals.
Kort innan försöket klipps ryggpälsen bort på försöksdjuren.
The adult rat, rabbit or guinea pig may be used.
Andra djurarter kan användas men detta måste motiveras.
At the commencement of the test the range of the weight variation should be ± 20 % of the mean weight.
Vid inledning av försöket får vikten hos de djur som används inte avvika mer än ± 20 % från genomsnittsvikten.
Where a sub-chronic dermal study is conducted as a preliminary to a long-term study, the same species and strain should be used in both studies.
Om ett test av subkronisk toxicitet med dermal tillförsel utförs som en förundersökning till en långtidsundersökning ska samma djurart och stam användas i båda undersökningarna.
At least 20 animals (10 female and 10 male) with healthy skin should be used at each dose level.
Minst 20 djur (10 hondjur och 10 handjur) med frisk hud ska användas på varje doseringsnivå.
If interim sacrifices are planned the number should be increased by the number of animals scheduled to be sacrificed before the completion of the study.
Vid planenligt avlivande av försöksdjur under försöket ska det ursprungliga antalet djur ökas med det antal djur som planenligt ska avlivas innan försöket slutförs.
In addition, a satellite group of 20 animals (10 animals per sex) may be treated with the high-dose level for 90 days and observed for reversibility, persistence, or delayed occurrence of toxic effects for 28 days post-treatment.
Dessutom kan en satellitgrupp bestående av 20 djur (10 av vardera kön) behandlas med den högsta dosen i 90 dagar och därefter observeras i 28 dagar för reversibilitet, per-sistens eller fördröjt uppträdande av toxiska verkningar.
At least three dose levels are required with a controle or a vehicle control if a vehicle is used.
Minst tre dosnivågrupper och en kontrollgrupp ska användas. Om vehikel används ska, förutom kontrollgruppen, en vehikelkontrollgrupp användas.
The application of the test substance should be made at similar times each day, and the amount of substance applied adjusted at intervals (weekly or bi-weekly) to maintain a constant dose level in terms of animal body weight.
Applicering av testämnet bör ske vid samma tidpunkt varje dag och den mängd ämne som används ska justeras regelbundet (varje eller varannan vecka) för att säkerställa att den hålls konstant i förhållande till djurets kroppsvikt.
The lowest dose level should not produce any evidence of toxicity.
Den lägsta doseringsninvån bör inte ha någon toxisk verkan.
Where there is a usable estimation of human exposure the lowest level should exceed this.
Om det finns en användbar uppskattning av människans exponering för ämnet ska den lägsta nivån vara högre än denna.
If more than one intermediate dose is used, the dose levels should be spaced to produce a gradation of toxic effects.
Om flera medeldosnivåer används ska de väljas på ett sätt att en gradering av de toxiska verkningarna, erhålls.
In the low and intermediate groups, and in the controls, the incidence of fatalities should be low, in order to permit a meaningful evaluation of the results.
I lågdos-, medeldos- och kontrollgrupperna bör antalet dödsfall vara få för att möjliggöra en meningsfull utvärdering av resultaten.
If application of the test substance produces severe skin irritation the concentrations should be reduced and this may result in a reduction in, or absence of, other toxic effects al: the high-dose level.
Om testämnet medför allvarlig hudirritation bör koncentrationen sänkas, vilket kan leda till en minskning eller ett fullständigt bortfall av de övriga toxiska verkningarna vid den högsta doseringsnivån.
If the skin has been badly damaged it may be necessary to terminate the study and undertake a new study at lower concentrations.
Om huden har skadats allvarligt kan det vara nödvändigt att avbryta försöket och utföra ett nytt försök med en lägre koncentration.
If a preliminary study at a dose level of 1000 mg/kilograms, or a higher dose level related to possible human exposure where this is known, produces no toxic effects, further testing may not be considered necessary.
Om en dos av 1000 mg/kg kroppsvikt och dag eller en högre dosnivå som fastställts på grundval av kännedom om exponering för människor, inte medför någon toxisk verkan kan ytterligare testning anses överflödig.
The animals are treated with the test substance, ideally on seven days per week, for a period of 90 days.
Idealt appliceras testämnet varje dag i 90 dagar.
Animals in any satellite groups scheduled for follow-up observations should be kept for a further 28 days without treatment to detect recovery from, or persistence of, toxic effects.
En eventuell satellitgrupp avsedd för efterföljande observationer bör hållas under observation i ytterligare 28 dagar, utan tillförsel av testämne, så att man har möjlighet att registrera om de toxiska verkningarna försvinner eller persisterar.
Exposure time should be six hours per day.
Exponeringsperioden bör vara sex timmar per dag.
With highly toxic substances, the surface area covered may be less but as much of the area should be covered with as thin and uniform a film as possible.
Vid användning av kraftigt toxiska ämnen kan en mindre yta täckas, men ämnet ska appliceras på ytan i ett så tunt och jämnt lager som möjligt.
During exposure the test substance is held in contact with the skin with a porous gauze dressing and non-irritating tape.
Testämnet hållas i kontakt med huden med en porös gaskompress och icke hudirriterande tejp.
At the end of the exposure period, residual test substance should be removed where practicable using water or some other appropriate method of cleansing the skin.
I slutet av exponeringsperiodens ska resterande testämne avlägsnas, i lämpliga fall med vatten eller med annan lämplig metod för rengöring av huden.
All the animals should be observed daily and signs of toxicity recorded, including the time of onset, their degree and duration.
Samtliga djur ska observeras dagligen och tecken på toxicitet ska registreras tillsammans med tidpunkten då de uppträdde för första gången samt graden och varaktigheten av toxiciteten.
Cageside observations should include changes in skin and fur, eyes and mucous membranes, as well as respiratory, circulatory, autonomic and central nervous systems, somatomotor activity and behavior pattern.
Observationer av djuren i burarna ska omfatta hud- och pälsförändringar, ögon, slemhinnor, respirations-och cirkulationssystem, autonoma och centrala nervsystemet, kroppsmotorik samt beteendemönster.
Measurements should be made of food consumption weekly and the animals weighed weekly.
Foderintaget och djurens vikt ska registreras en gång i veckan.
Regular observations of the animals are necessary to ensure that animals are not lost from the study due to causes such as cannibalism, autolysis of tissues or misplacement.
Det är nödvändigt att observera djuren regelbundet för att säkerställa att så få djur som möjligt faller bort från studien till följd av kannibalism, autolys av vävnader eller förväxling.
At the end of the study period all survivors in the non-satellite treatment groups are necropsied.
I slutet av testperioden avlivas och obduceras alla överlevande djur, utom djuren i satellitgruppen.
Moribund animals should be removed and necropsied when noticed.
Så snart döende djur upptäcks ska dessa avlägsnas, avlivas och obduceras.
The following examinations are customarily made on all animals including the controls:
Alla djur inklusive kontrollgruppen ska genomgå följande undersökning:
ophthalmological examination, using an ophthalmoscope or equivalent suitable equipment, should be made prior to exposure to the test substance and at the termination of the study, preferably in all animals but at least in the high-dose and control groups.
Innan testämnet appliceras samt sedan försöket avslutats utförs en oftamologisk undersökning med användning av ett oftalmoskop eller liknande lämplig utrustning, helst på alla djur men åtminstone på djuren i högdos- och kontrollgrupperna.
haematology, including haematocrit, haemoglobin concentration, erythrocyte count, total and differential leucocyte count, and a measure of clotting potential, such as clotting time, prothrombin time, thromboplastin time, or platelet count, should be investigated at the end of the test period.
Vid slutet av testperioden ska en hematologisk undersökning utföras, inbegripet hematokrit-och hemoglobinkoncentration, erytrocyträkning, total och differentiell leukocyträkning, mätning av koagulationsnivån, t.ex. koagulationstid, protombintid, tromboplastintid eller blodplättsräkning.
clinical biochemistry determination on blood should be carried out at the end of the test period.
Vid slutet av försöksperioden ska en klinisk-biokemisk blodanalys utföras.
Test areas, which are considered appropriate to all studies are electrolyte balance, carbohydrate metabolism, liver and kidney function.
För denna undersökning är följande analyser lämpliga: elektrolytbalans, kolhydratmetabolism, lever- och njurfunktion.
The selection of specific tests will be influenced by observations on the mode of action of the substance.
Valet av specifika analyser kommer att påverkas av observationer av testämnets verkningssätt.
Suggested determinations are calcium, phosphorus, chloride, sodium, potassium, fasting glucose (with period of fasting appropriate to the species), sercum glutamic pyruvic transaminase, serum glutamic oxaloacetic transaminase, ornithine decarboxylase, gamma glutamyl transpeptidase, urea nitrogen, albumin, blood creatinine, total bilirubin and total serum protein measurements.
Följande bestämningar föreslås: kalcium, fosfor, klorid, natrium, kalium, fasteglukos (fasteperioden beror på djurarten), glutaminsyra-pyrodruvsyra-transaminas, glutamin-syra-oxalättiksyra-transaminas, ornitin dekarboxylas, gamma-glutamyl-transpeptidas, urinkväve, albumin, blodkreatinin, totalt bilirubin och totalt serumprotein.
Other determinations which may be necessary for an adequate toxicological evaluation include analyses of lipids, hormones, acid/base balance, methaemoglobin and choliensterase activity.
Andra bestämningar som kan vara nödvändiga för en tillfredsställande toxikologisk bedömning inbegriper analyser av lipider, hormoner, syra/basbalans, methemoglobin och kolinesterasaktivitet.
urinalysis is not required on a routine basis but only when there is an indication based on expected or observed toxicity.
En urinanalys krävs i regel inte, men kan dock vara nödvändig om en toxisk verkan förväntas eller observeras.
If historical baseline data are inadequate, consideration should be given to determination of haem a to logical and clinical biochemistry parameters before dosing commences.
Om tidigare insamlade basdata är otillräckliga bör man överväga att bestämma hematologiska och klinisk-biokemiska parametrar innan man inleder försöket.
All animals should be subjected to a full gross necropsy which includes examination of the external surface of the body, all orifices, and the cranial, thoracic and abdominal cavities and their contents.
Alla försöksdjur ska genomgå en fullständig makroskopisk undersökning som inbegriper undersökning av alla externa kroppsytor, alla kroppsöppningar liksom kranie-, bröstkorgs- och bukhålan samt deras innehåll.
The liver, kidneys, adrenals and testes must be weighed wet as soon as possible after dissection to avoid drying.
Lever, njurar, binjurar och testiklar ska vägas våta så snart som möjligt efter dissektion för att undgå uttorkning.
The following organs and tissues should be preserved in a suitable medium for possible future histopathological examination: all gross lesions, brain — including sections of medulla/pons, cerebellar cortex and cerebral cortex, pituitary, thyroid/parathyroid, any thymic tissue, (trachea), lungs, heart, aorta, salivary glands, liver, spleen, kidneys, adrenals, pancreas, gonads, uterus, accessory genital organs, gall bladder (if present), oesophagus, stomach, duodenum, jejunum, ileum, caecum, colon, rectum, urinary bladder, representative lymph node, (female mammary gland), (thigh musculature), peripheral nerve, (eyes), (sternum with bone marrow), (femur — including articular surface), (spinal cord at three levels — cervical, mid-thoracic and lumbar), and (exorbital lachrymal glands).
Följande vävnader och organ bör bevaras i ett lämpligt medium för en eventuell framtida histopatologisk undersökning: alla vävnader och organ som uppvisar lesioner, hjärnan –inbegripet snitt av medulla/pons, lillhjärnbarken och hjärnbarken, hypofysen, sköldkörteln/bisköldkörteln, thymusvävnad, (luftstrupe) och lungor, hjärta, stora kroppspulsådern, spottkörtlar, lever, mjälte, njurar, binjurar, bukspottskörtel, könskörtlar, livmoder, associerade könsorgan, gallblåsa (om sådan finns), matstrupe, magsäck, tolvfingertarm, tomtarmen, ileum, cekum, colon, ändtarm, urinblåsan, representativa lymfkörtlar, (kvinnliga bröstkörtlar), (lårmuskulatur), nerver från det perifera nervsystemet, (bröstbenet med benmärg), (ögon), (femur, inbegripet ledyta), (ryggmärg på tre nivåer – vid halsen, mitt för bröstkorgen och från landområdet), och (exorbitala tårkörtlar).
The tissues mentioned between brackets need only be examined if indicated by signs of toxicity or target organ involvement.
De vävnader som anges inom parentes behöver endast undersökas om det finns tecken på toxicitet eller i samband med målorgan.
Full histopathology should be carried out on normal and treated skin and on organs and tissues of animals in the control and high-dose groups.
En fullständig histopatologisk undersökning ska utföras på obehandlad och behandlad hud och på organ och vävnader frän alla djur i kontroll- och högdosegrupperna.
all gross lesions should be examined.
Alla allvarliga lesioner ska undersökas.
target organs in other dose groups should be examined.
Målorganen från andra dosgrupper ska undersökas.
where rats are used, lungs of animals in the low- and intermediate-dose groups should be subjected to histopathological examination for evidence of infection, since this provides a convenient assessment of the state of health of the animals.
Om råttor används ska lungorna från djur i låg- och medeldosgrupperna undersökas histopatologiskt för tecken på infektion, eftersom detta ger en lämplig uppfattning om djurens hälsotillstånd.
Further histopathological examination may not be required routinely on the animals in these groups, but must always be carried out in organs, which show evidence of lesions in the high-dose group.
Ytterligare histopatologiska undersökningar av djur i dessa grupper krävs inte rutinmässigt, men organ som har uppvisat tecken på lesioner i högdosgruppen ska alltid undersökas.
when a satellite group is used, histopathology should be performed on tissues and organs identified as showing effects in the other treated groups.
Djur i en eventuell satellitgrupp bör underkastas en histopatologisk undersökning av de organ och vävnader som har visat tecken på toxisk verkan hos djur i de behandlade grupperna.
Data should be summarised in tabular form, showing for each test group the number of animals at the start of the test, the number of animals showing lesions, the type of lesions and the percentage of animals displaying each type of lesion.
Data ska ställas upp i tabellform och för varje grupp ska anges antal djur i början av försöket, antal djur med lesioner och den procent djur som uppvisar varje slag av lesion.
Results should be evaluated by an appropriate statistical method.
Utvärderingen av resultaten ska ske på grundval av en lämplig statistisk metod.
species, strain, source, environmental conditions, diet,
Djurart, stam, härkomst, miljöbetingelser, foder.
test conditions,
Testbetingelser.
description of toxic or other effects,
Beskrivning av toxisk eller annan verkan.
food and bodyweight data,
Uppgifter om foder och kroppsvikt.
ophthalmological findings,
Oftamologiska rön.
haematological tests employed and all results,
Utförda hematologiska analyser och alla resultat.