natgillin/translations-raw huggingface dataset:
All the foregoing illustrates that, even though the Addendum containing the guarantee to HDW/Ferrostaal was signed on 31 May 2002, ETVA already committed to grant this guarantee (if the EU did not clear past and present aids) at a time when ETVA was still under the control of the State.
Resonemanget ovan visar att ETVA, även om tillägget med garantin till HDW/Ferrostaal undertecknades den 31 maj 2002, redan hade åtagit sig att bevilja garantin (om EU inte godkände tidigare och nuvarande stöd) när ETVA fortfarande kontrollerades av staten.
In other words, the Addendum of 31 May 2002 is the execution of a contract entered into by ETVA when it was still under State control.
Tillägget av den 31 maj 2002 handlar med andra ord om att genomföra ett avtal som ETVA ingick när det fortfarande kontrollerades av staten.
As shown in section 3.2 of the present decision, when ETVA was under State control, all the actions it took towards HSY can be considered imputable to the State.
Som visats i avsnitt 3.2 kan alla åtgärder som ETVA vidtog gentemot HSY när ETVA kontrollerades av staten anses som möjliga att tillskriva staten.
All these elements were confirmed by Greece in its letter of 23 May 2005,Second, even if it were considered that, on the basis of the aforementioned documents concluded by ETVA when it was under the control of the State (i.e. until end March 2002), there existed no contractual obligation of ETVA to grant this guarantee to HDW/Ferrostaal, the measure would still be imputable to the State.
Alla dessa punkter bekräftades av Grekland i dess skrivelse av den 23 maj 2005.För det andra skulle åtgärden fortfarande tillskrivas staten, även om man mot bakgrund av ovannämnda avtal som ETVA ingick när det kontrollerades av staten (dvs. fram till slutet av mars 2002) ansåg att ETVA enligt avtalet inte hade någon skyldighet att bevilja HDW/Ferrostaal garantin.
Indeed, the Commission observes that Greece continued to manage the sale of HSY even after the sale of ETVA to Piraeus Bank.
Kommissionen konstaterar att Grekland fortsatte att sköta försäljningen av HSY även efter det att ETVA hade sålts till Piraeus Bank.
Article 8.2.2 of the Agreement of 20 March 2002 between the State and Piraeus Bank provides that ETVA will not be responsible for the sale process of HSY, which the State will continue to manage.
Enligt artikel 8.2.2 i avtalet av den 20 mars 2002 mellan staten och Piraeus Bank ska ETVA inte ansvara för försäljningen av HSY, utan staten ska fortsätta att sköta den.
Article 8.2.2.(b) for instance provides that the State ‘shall assume the control, care and responsibility of the acts and negotiations with the third purchaser of the Holding in Hellenic Shipyards’.
Enligt artikel 8.2.2 b ska staten till exempel kontrollera, sköta och ansvara för handlingar och förhandlingar med den tredje köparen av andelen i Hellenic Shipyards.
In accordance with Article 8.2.2 of the Agreement of 20 March 2002, Piraeus Bank asked by letter of 28 May 2002 the agreement of the State regarding the guarantee that ETVA intended to grant to HDW/Ferrostaal.
I enlighet med artikel 8.2.2 i avtalet av den 20 mars 2002 bad Piraeus Bank genom en skrivelse av den 28 maj 2002 staten att godkänna den garanti som ETVA avsåg att bevilja HDW/Ferrostaal.
Third, even if the two foregoing points were dismissed, the guarantee would still be imputable to the State.
För det tredje skulle garantin fortfarande tillskrivas staten, även om de två föregående punkterna skulle avfärdas.
The Commission indeed observes that the State decided to privatise HSY.
Kommissionen konstaterar att staten beslutade att privatisera HSY.
When Piraeus Bank took control of ETVA, it was therefore obliged by law to privatise HSY.
När Piraeus Bank övertog kontrollen av ETVA var man därför enligt lag skyldig att privatisera HSY.
As acknowledged by TKMS/GNSH itself, HDW/Ferrostaal would not have purchased HSY if they would not have received such a guarantee.
Som TKMS/GNSH själv har erkänt skulle HDW/Ferrostaal inte ha köpt HSY om man inte hade fått en sådan garanti.
Since the State decided that HSY had to be sold, and since the grant of the guarantee was indispensable to sell HSY, it can be concluded that the State put ETVA in a situation where it was forced to issue the guarantee.
Eftersom staten hade bestämt att HSY måste säljas och eftersom det var nödvändigt att bevilja garantin för att kunna sälja HSY kan slutsatsen dras att staten försatte ETVA i en situation där ETVA var tvunget att utfärda garantin.
Therefore, even if it would be concluded that ETVA decided to grant the guarantee in May 2002 without any direct involvement of the State, the measure would remain imputable to the State,
Därför måste åtgärden fortfarande tillskrivas staten, även om det skulle konstateras att ETVA beslutade att bevilja garantin i maj 2002 utan statens direkta inblandning.
Fourth, even if all the previous points were dismissed, it should be concluded that ETVA accepted to grant the guarantee on 31 May 2002 only because its controlling shareholder (i.e. Piraeus Bank) had received a guarantee from the State protecting him against any financial damage stemming from this guarantee.
För det fjärde bör, även om alla de föregående punkterna skulle avfärdas, slutsatsen dras att enda skälet till att ETVA gick med på att bevilja garantin den 31 maj 2002 var för att den kontrollerande aktieägaren (dvs. Piraeus Bank) hade erhållit en garanti från staten som skyddade den mot alla finansiella skador till följd av garantin.
Indeed, as will be shown, a market economy investor would never have granted such a guarantee without having received a counter guarantee from the State.
Som kommer att visas nedan skulle en investerare i en marknadsekonomi aldrig ha beviljat en sådan garanti utan att ha erhållit en motgaranti av staten.
The granting of the guarantee occurred only because the State had protected the economic unit (i.e. the group) granting the guarantee from any negative consequence (by granting a counter guarantee).
Enda skälet till att garantin beviljades var för att staten hade skyddat den ekonomiska enhet (dvs. koncernen) som beviljade garantin mot alla negativa konsekvenser (genom att bevilja en motgaranti).
In such a case, where a firm simply transfer an aid to a second firm, the granting of the measure is imputable to the State.
I ett sådant fall, där ett företag helt enkelt överlåter stödet till ett annat företag, kan beviljandet av åtgärden tillskrivas staten.
In order to constitute a State aid in the meaning of Article 87(1) of the Treaty, a measure must be financed by State resources.
För att en åtgärd ska utgöra statligt stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget måste den finansieras med statliga medel.
The Notice on guarantees indicates that ‘The aid is granted at the moment when the guarantee is given, not the moment at which the guarantee is invoked or the moment at which payments are made under the terms of the guarantee.
I tillkännagivandet om garantier står det att ”[s]tödet beviljas vid den tidpunkt då garantin beviljas, inte då garantin åberopas eller då medel betalas ut enligt villkoren i garantin.
Whether or not a guarantee constitutes State aid […] must be assessed at the moment the guarantee is given’.
Bedömningen av om en garanti utgör statligt stöd eller ej […] måste göras vid den tidpunkt då garantin ställs.”
As indicated above, the Commission considers that ETVA contractually committed to grant this guarantee to HDW/Ferrostaal at a time when the State still owned the large majority of the shares of ETVA.
Som förklarades ovan anser kommissionen att ETVA enligt avtalet var tvunget att bevilja HDW/Ferrostaal garantin vid en tidpunkt då staten fortfarande ägde större delen av aktierna i ETVA.
Since the Notice on guarantees indicates that the existence of aid has to be analysed at the time of the grant of the guarantee and not later when the guarantee is invoked, it can be concluded that by committing to grant the guarantee, the State put State resources at risk and the guarantee therefore involves State resources.
Eftersom det i tillkännagivandet om garantier står att bedömningen av om det föreligger stöd eller ej måste göras vid den tidpunkt då garantin beviljas, och inte senare när garantin åberopas, kan slutsatsen dras att staten, genom att åta sig att bevilja garantin, riskerade statliga medel och att garantin därför innehåller statliga medel.
The fact that ETVA was sold to Piraeus bank shortly after does not affect this conclusion.
Denna slutsats påverkas inte av att ETVA såldes till Piraeus Bank strax därefter.
Indeed, if the State has correctly informed the bidders about the contractual obligations of ETVA — including this commitment of ETVA to provide the guarantee to HDW/Ferrostaal if the Commission does not issue a comfort letter — the bidders must have taken into account this commitment of ETVA.
Om staten har gett anbudsgivarna korrekt information om ETVA:s avtalsförpliktelser (inklusive ETVA:s åtagande att ställa en garanti till HDW/Ferrostaal om kommissionen inte utfärdar en administrativ skrivelse) måste anbudsgivarna ha tagit med ETVA:s åtagande i beräkningen.
They must therefore have revised downwards the price they were ready to pay to purchase ETVA.
De måste därför ha sänkt det pris som de var beredda att betala för att köpa ETVA.
This means that the State sold ETVA at a lower price and therefore lost resources.
Det innebär att staten sålde ETVA till ett lägre pris och därmed förlorade pengar.
As indicated above, even if it were concluded that, at the time when ETVA was still under State ownership, ETVA did not contractually commit to issue the guarantee, the Commission considers that by deciding to privatise HSY in January 2001 — at a time when ETVA was still under State ownership — the State put ETVA in a situation where it was forced to issue such a guarantee since the latter was indispensable to find a purchaser for HSY.
Som förklarades ovan anser kommissionen, även om det konstaterades att ETVA inte åtog sig att lämna garantin enligt avtalet medan ETVA fortfarande ägdes av staten, att staten genom att besluta att privatisera HSY i januari 2001 (då ETVA fortfarande ägdes av staten) försatte ETVA i en situation där ETVA tvingades lämna en sådan garanti, eftersom detta var nödvändigt för att hitta en köpare till HSY.
This entails that when the bidders made their bid for ETVA, they must have taken into account the fact that ETVA would have to issue this guarantee.
Det innebär att anbudsgivarna måste ha tagit hänsyn till att ETVA skulle behöva lämna denna garanti när de lade sina anbud på ETVA.
According, they proposed a lower price for purchasing ETVA and this therefore also leads to the conclusion that State resources have been lost.
De föreslog därför en lägre köpeskilling för ETVA, och slutsatsen kan därför dras att statliga medel har gått förlorade.
Even if it were concluded that when the State sold ETVA there was no obligation (neither contractually nor de facto) to issue this guarantee, it can still be demonstrated that the guarantee granted by ETVA involves State resources.
Även om slutsatsen skulle dras att det, när staten sålde ETVA, inte förelåg någon skyldighet (vare sig enligt avtalet eller i praktiken) att lämna denna garanti kan det fortfarande visas att den garanti som ETVA beviljade innehåller statliga medel.
Indeed, the State granted to the purchaser of ETVA (i.e. Piraeus Bank) a guarantee by which the State promised to refund Piraeus Bank 100 % of any amount which ETVA would have to pay under the guarantee ETVA will issue in favour of HDW/Ferrostaal.
Staten beviljade köparen av ETVA (dvs. Piraeus Bank) en garanti som innebar att staten lovade att ersätta Piraeus Bank med 100 procent av det belopp som ETVA skulle behöva betala enligt den garanti som ETVA ska bevilja HDW/Ferrostaal.
This counter guarantee was granted in successive contracts.
Denna motgaranti beviljades i följande kontrakt.
In the Agreement of 18 December 2001 between the State and Piraeus Bank for the sale of 57,7 % of ETVA, the State committed to pay to Piraeus Bank 57,7 % of any amount which ETVA would pay to the purchaser of HSY.
I avtalet av den 18 december 2001 mellan staten och Piraeus Bank om att sälja 57,7 procent av ETVA åtog sig staten att betala Piraeus Bank 57,7 procent av det belopp som ETVA skulle betala köparen av HSY.
In the Agreement of 20 March 2002 between the same parties and which amended the agreement of 18 December 2001, the State committed to pay to Piraeus Bank 100 % of any amount ETVA would have to pay to the purchaser of HSY.
I avtalet av den 20 mars 2002 mellan samma parter, och som syftade till att ändra avtalet av den 18 december 2001, åtog sig staten att betala Piraeus Bank 100 procent av det belopp som ETVA skulle behöva betala köparen av HSY.
By letter dated 31 May 2002 sent to Piraeus Bank, the State confirmed to the latter that it would refund 100 % of any amount paid by ETVA to HSY’s purchaser.
Staten bekräftade genom en skrivelse av den 31 maj 2002 till Piraeus Bank att staten skulle ersätta 100 procent av det belopp som ETVA betalat köparen av HSY.
In other words, when ETVA signed the Addendum to HSY SPA on 31 May 2002, Piraeus Bank had received a guarantee from the State providing that it would be 100 % indemnified for any amount ETVA would have to pay as a consequence of the guarantee planned to be granted to HDW/Ferrostaal.
När ETVA den 31 maj 2002 undertecknade tillägget till avtalet om att sälja andelen i HSY hade Piraeus Bank med andra ord erhållit en statlig garanti som innebar att ETVA skulle ersättas med 100 procent för det belopp som ETVA skulle behöva betala till följd av den garanti som man planerade att bevilja HDW/Ferrostaal.
This shows that any amount paid by ETVA would ultimately be financed by the State budget and that the guarantee involves State resources.
Det visar att alla belopp som ETVA betalat i slutändan skulle finansieras ur den statliga budgeten och att garantin innehåller statliga medel.
In order to prove the existence of a State aid in the meaning of Article 87(1) of the Treaty, it is necessary to show that the State did not behave as a market economy investor would have behaved in similar circumstances.
För att bevisa att det föreligger statligt stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget är det nödvändigt att visa att staten inte agerade som en investerare i en marknadsekonomi skulle ha agerat under liknande omständigheter.
In this respect, Greece, HSY and TKMS/GNSH claim that in similar circumstances a market economy investor would have accepted to issue this guarantee in favour of HDW/Ferrostaal.
Här påstår Grekland, HSY och TKMS/GNSH att en investerare i en marknadsekonomi skulle ha gått med på att bevilja garantin till HDW/Ferrostaal under liknande omständigheter.
They argue that the test of the market economy investor should be applied at the level of ETVA, which was the legal entity which sold HSY, and at the level of the Greek government, which was the seller of ETVA.
De menar att testet med en investerare i en marknadsekonomi bör tillämpas på ETVA som var den juridiska enhet som sålde HSY och på den grekiska regeringen som sålde ETVA.
The Commission recalls that, as has been indicated in section 3.2 of the present decision, when ETVA purchased HSY and directly thereafter injected capital to keep it alive, it did not acted as a market economy investor but as a public authority granting aid to keep alive a firm deemed important for the Greek economy.
Kommissionen erinrar om att ETVA, som förklarades i avsnitt 3.2, inte agerade som en investerare i en marknadsekonomi när det köpte HSY och direkt därefter sköt till kapital för att företaget skulle överleva, utan som en myndighet som beviljade stöd för att ett företag som var viktigt för den grekiska ekonomin skulle överleva.
Therefore, no market economy investor would have found itself in the situation of ETVA.
Därför skulle en investerare i en marknadsekonomi inte ha försatt sig i ETVA:s situation.
No market economy investor would have found itself in the situation of selling these shares of HSY.
En investerare i en marknadsekonomi skulle inte ha sålt aktierna i HSY.
Therefore, the Commission considers that the market economy investor test can not be used in the present case to justify the fact that the State is putting additional State resources at risk (by granting the guarantee).
Därför anser kommissionen att testet med en investerare i en marknadsekonomi i det här fallet inte kan användas för att motivera att staten riskerar ytterligare statliga medel (genom att bevilja garantin).
Even if nevertheless one considers that the market economy investor test should be applied, the Commission considers that if the State had been a private firm acting under normal market conditions, it would not have accepted to grant the guarantee.
Även om man trots detta anser att testet med en investerare i en marknadsekonomi bör tillämpas så anser kommissionen att staten inte hade gått med på att bevilja garantin om den hade varit ett privat företag som verkat på normala marknadsvillkor.
Each of the three following points is alone sufficient to prove this.
Samtliga av följande tre punkter utgör var för sig tillräckligt med bevis för detta.
First, the Commission observes that ETVA (and the State through ETVA), whereas it had only a 51 % shareholding in HSY (the remaining 49 % were owned by the employees), promised to pay to the purchaser of HSY (i.e. HDW/Ferrostaal) 100 % of any aid that would be recovered from HSY.
För det första konstaterar kommissionen att ETVA (och staten via ETVA), trots att ETVA bara ägde 51 procent av aktierna i HSY (de anställda ägde resterande 49 procent), lovade att betala köparen av HSY (dvs. HDW/Ferrostaal) 100 procent av det stöd som eventuellt skulle återkrävas av HSY.
A market economy investor would not have accepted to give an indemnification amounting to 100 % of the damage suffered by the company sold.
En investerare i en marknadsekonomi skulle inte ha gått med på att ersätta 100 procent av det sålda företagets skador.
In certain circumstances, a market economy investor may accept to take responsibility for certain future liabilities of the firm sold, but only in a proportion equal to its shareholding, which was 51 % in the present case.
Under vissa omständigheter kan en investerare i en marknadsekonomi kanske gå med på att åta sig att stå för vissa av det sålda företagets framtida skulder, dock endast i proportion till dess aktieinnehav som var 51 procent i det aktuella fallet.
A market economy investor would have asked the other shareholders to assume responsibility for the remaining 49 % of the liabilities concerned.
En investerare i en marknadsekonomi skulle ha bett övriga aktieägare att ta på sig ansvaret för resterande 49 procent av de berörda skulderna.
By accepting to support 100 % of potentially huge liabilities (it is recalled that the contract does not define a ceiling for the indemnification payments) of the firm sold, ETVA made a gift to the other shareholders of HSY (i.e. the employees).
Genom att gå med på att stå för 100 procent av det sålda företagets potentiellt mycket omfattande skulder (kommissionen erinrar om att det i avtalet inte fastställdes något tak för ersättningarna) gav ETVA en gåva till de övriga aktieägarna i HSY (dvs. de anställda).
A market economy investor would not have accepted to make such a gift by assuming potentially huge liabilities of the sold firm in a proportion exceeding by far its shareholding.
En investerare i en marknadsekonomi skulle inte ha gått med på att ge en sådan gåva genom att ta på sig det sålda företagets potentiellt mycket omfattande skulder som långt översteg investerarens aktieinnehav.
Therefore, from the mere fact that the indemnification guarantee granted by ETVA to HDW/Ferrostaal amounts to 100 % (i.e. instead of 51 %) of the aid that could be recovered from HSY, it can be concluded that no market economy investor would have provided such a guarantee.
Med tanke på att den ersättningsgaranti som ETVA beviljade HDW/Ferrostaal uppgår till 100 procent (dvs. i stället för 51 procent) av det stöd som skulle kunna återkrävas från HSY kan slutsatsen därför dras att en investerare i en marknadsekonomi inte skulle ha lämnat en sådan garanti.
Second, Greece, HSY and TKMS/GNSH claim that the net proceeds (i.e. revenues minus costs) were higher in case of sale of HSY — including the expected payments due under of the guarantee — than if HSY would have been liquidated.
För det andra påstår Grekland, HSY och TKMS/GNSH att nettointäkterna (dvs. intäkter minus kostnader) skulle bli högre om HSY såldes – inklusive de förväntade betalningarna inom ramen för garantin – än om HSY hade likviderats.
TKMS/GNSH supports its claim by means of the second Deloitte report.
TKMS/GNSH styrker sitt påstående med hjälp av den andra Deloitterapporten.
This report compares the net costs in the two scenarios.
I rapporten jämförs nettokostnaderna i de två scenarierna.
This analysis is done at the level of ETVA and then at the level of the State.
Först analyseras ETVA och sedan staten.
The Commission considers that applying the test at the level of ETVA is a misuse of this test.
Kommissionen anser att det utgör missbruk av testet att tillämpa det på ETVA.
Indeed, as discussed in section 3.2 of the present decision, the privatisation was decided and financially supported — see for instance the State aid included in Law 2941/2001 — by the government and ETVA has never been in the position of an independent economic unit free to design the sale of HSY in a way maximising its revenues and minimising its losses.
Som diskuterades i avsnitt 3.2 var det staten som beslutade om och beviljade finansiellt stöd till privatiseringen – se till exempel det statliga stödet i lag 2941/2001 – och ETVA har aldrig varit en oberoende ekonomisk enhet som fritt har kunnat lägga upp försäljningen av HSY för att maximera intäkterna och minimera förlusterna.
It is therefore the intervention of the State as a whole that must be scrutinised and not the behaviour of one of its parts.
Därför måste statens ingripande granskas i sin helhet och inte bara en av dess delars agerande.
If the test is nevertheless applied at the level of ETVA, one has to compare the net proceeds (i.e. revenues minus costs) for ETVA in case of liquidation of HSY and in case of sale of HSY.
Om testet ändå tillämpas på ETVA så måste man jämföra ETVA:s nettointäkter (dvs. intäkter minus kostnader) om HSY skulle likvideras och om HSY skulle säljas.
In the case of liquidation of HSY, it has to be established what would be the costs incurred by ETVA.
Om HSY skulle likvideras så måste ETVA:s kostnader för detta fastställas.
TKMS/GNSH claims that the loss would amount at least to the loans and guarantees granted by ETVA to HSY and which were not counter-guaranteed by the State.
TKMS/GNSH påstår att förlusten minst skulle uppgå till de lån och garantier som ETVA beviljat HSY och som staten inte lämnade några motgarantier för.
The Commission observes however that none of these loans and guarantees constitutes a normal cost of winding up a firm.
Kommissionen konstaterar dock att inget av dessa lån och garantier utgör en normal kostnad för nedläggning av ett företag.
Indeed, all these loans and guarantees have been granted by ETVA as public authority because either they constituted State aid to the civil activities or they were measures to protect the security of Greece in accordance with Article 296 of the Treaty.
Samtliga dessa lån och garantier har beviljats av ETVA i egenskap av offentlig myndighet för att de antingen utgjorde statligt stöd till den civila verksamheten eller var åtgärder för att garantera Greklands säkerhet enligt artikel 296 i EG-fördraget.
These loans and guarantees can therefore not be taken into account when applying the market economy vendor test.
Lånen och garantierna får därför inte tas med i beräkningen vid tillämpningen av testet med en säljare i en marknadsekonomi.
Consequently, it turns out that ETVA as a market economy operator would have had no significant cost to support in case of liquidation of HSY.
Det visar sig därför att ETVA som aktör i en marknadsekonomi inte skulle ha haft några större kostnader om HSY likviderades.