natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Dose: is the amount of test substance administered.
Dos: Den mängd testämne som tillförs.
Dose is expressed as weight of test substance per unit weight of test animal (e.g. mg/kg).
Dosen uttrycks som vikten testämne per viktenhet försöksdjur (exempelvis mg/kg).
Evident toxicity: is a general term describing clear signs of toxicity following the administration of test substance (see (3) for examples) such that at the next highest fixed dose either severe pain and enduring signs of severe distress, moribund status (criteria are presented in the Humane Endpoints Guidance Document (8)), or probable mortality in most animals can be expected.
Uppenbar toxicitet: En allmän term för att beskriva klara tecken på toxicitet efter tillförsel av testämnet (exempel finns i hänvisning 3).
GHS: Globally Harmonised Classification System for Chemical Substances and Mixtures.
GHS: Globala harmoniserade systemet för klassificering och märkning av kemikalier och blandningar.
LD50(median lethal dose): is a statistically derived single dose of a substance that can be expected to cause death in 50 % of animals when administered by the oral route.
Samordningen sker genom det gemensamma programmet för sund kemikaliehantering (IOMC).
The LD50 value is expressed in terms of weight of test substance per unit weight of test animal (mg/kg).
LD50-värdet uttrycks som vikten testämne per viktenhet försöksdjur (mg/kg).
Limit dose: refers to a dose at an upper limitation on testing (2000 or 5000 mg/kg). Moribund status: being in a state of dying or inability to survive, even if treated.
Hos gnagare kan tecknen på annalkande död inbegripa konvulsioner, lateral kroppsställning, halvliggande ställning och tremor (närmare uppgifter finns i vägledning om konsekvenserna för människor, se hänvisning 8).
(See the Humane Endpoint Guidance Document (8) for more details). Predictable death: presence of clinical signs indicative of death at a known time in the future before the planned end of the experiment, for example: inability to reach water or food.
(median letal dos): En statistiskt fastställd engångsdos som kan förväntas leda till döden för 50 % av de djur som har tillförts dosen oralt.
Groups of animals of a single sex are dosed in a stepwise procedure using the fixed doses of 5, 50, 300 and 2000 mg/kg (exceptionally an additional fixed dose of 5000 mg/kg may be considered, see Section 1.6.2).
Gränsdos: En dos på den övre gränsnivån (2000 eller 5000 mg/kg).
The initial dose level is selected on the basis of a sighting study as the dose expected to produce some signs of toxicity without causing severe toxic effects or mortality.
Döende djur: Ett djur som håller på att dö eller som har små chanser att överleva, även om det får behandling (närmare uppgifter finns i vägledningen om konsekvenserna för människors hälsa, se hänvisning 8).
This procedure continues until the dose causing evident toxicity or no more than one death is identified, or when no effects are seen at the highest dose or when deaths occur at the lowest dose.
man når den dos som orsakar uppenbar toxicitet eller ett dödsfall, eller tills inga verkningar kan iakttas på den högsta dosnivån eller dödsfall inträffar på den lägsta dosnivån.
Selection of animal species
Val av djurart
The preferred rodent species is the rat, although other rodent species may be used.
Helst ska råttor användas även om andra gnagare kan användas.
Normally females are used (7).
I regel används hondjur (se hänvisning 7).
This is because literature surveys of conventional LD50 tests show that usually there is little difference in sensitivity between the sexes, but in those cases where differences are observed, females are generally slightly more sensitive (10).
Detta beror på att litteraturstudier av konventionella LD50-test indikerar att känslighetsskillnaderna mellan könen är små, men att honorna i förekommande fall ofta är en aning mer känsliga (se hänvisning 10).
However, if knowledge of the toxicological or toxicokinetic properties of structurally related chemicals indicates that males are likely to be more sensitive then this sex should be used.
Om däremot kunskaperna om strukturellt närbesläktade ämnens toxikologiska eller toxiko-kinetiska egenskaper tyder på att hanarna sannolikt är känsligare än honorna bör hanar användas.
When the test is conducted in males, adequate justification should be provided.
Om testet görs på hanar bör tillbörlig motivering ges.
Healthy young adult animals of commonly used laboratory strains should be employed.
Djuren bör vara unga och friska vuxna exemplar som härrör från normala laboratoriestammar.
Females should be nulliparous and non-pregnant.
Hondjuren får inte ha fött ungar och får inte vara dräktiga.
Each animal, at the commencement of its dosing, should be between eight and 12 weeks old and its weight should fall in an interval within ± 20 % of the mean weight of any previously dosed animals.
När dostillförseln inleds ska djuret vara mellan 8 och 12 veckor gammalt, och variationerna i vikt får vara högst ± 20 % av medelvikten för alla tidigare djur som har doserats.
Housing and feeding conditions
Förvarings- och utfodringsförhållanden Burarna bör vara enkla att rengöra och välventilerade.
The temperature of the experimental animal room should be 22 oC (± 3 oC).
Temperaturen i testdjurens utrymmen bör vara 22 oC (± 3 oC).
Although the relative humidity should be at least 30 % and preferably not exceed 70 % other than during room cleaning the aim should be 50-60 %.
Den relativa fuktigheten bör vara minst 30 % och ska helst inte överstiga 70 %, utom när rummet rengörs. Målvärdet bör dock vara 50–60 %.
For feeding, conventional laboratory diets may be used with an unlimited supply of drinking water.
För utfodringen kan konventionellt laboratoriefoder användas, och djuren bör ha obegränsad tillgång till dricksvatten.
Animals may be group-caged by dose, but the number of animals per cage must not interfere with clear observations of each animal.
Djur som tillförs doser på samma nivå kan inhysas i samma bur, men antalet djur per bur får inte vara högre än att klara observationer kan göras av varje djur.
Preparation of animals
Förberedelse av djuren
The animals are randomly selected, marked to permit individual identification, and kept in their cages for at least five days prior to the start of dosing to allow for acclimatisation to the laboratory conditions.
Djuren väljs ut slumpmässigt och förses med märkning så att de kan identifieras individuellt Därefter får djuren acklimatisera sig till laboratoriets betingelser i sina burar i minst 5 dagar före doseringsstart.
Preparation of doses
Förberedelse av doserna
In general test substances should be administered in a constant volume over the range of doses to be tested by varying the concentration of the dosing preparation.
I regel ska de olika doserna av testämnet tillföras i en konstant volym, vilket innebär att doserna har varierande koncentration.
Where a liquid end product or mixture is to be tested however, the use of the undiluted test substance, i.e. at a constant concentration, may be more relevant to the subsequent risk assessment of that substance, and is a requirement of some regulatory authorities.
När slutprodukter i vätskeform eller blandningar testas, kan det med tanke på riskbedömningen vara mer relevant att använda testämnet i outspädd form (konstant koncentration), vilket även förutsätts av vissa tillsynsmyndigheter.
In either case, the maximum dose volume for administration must not be exceeded.
Den maximala dosvolymen för tillförsel får aldrig överskridas.
The maximum volume of liquid that can be administered at one time depends on the size of the test animal.
Den största mängd vätska som kan tillföras vid ett och samma tillfälle beror på försöksdjurets storlek.
In rodents, the volume should not normally exceed 1ml /100 g of body weight: however in the case of aqueous solutions 2 ml/100 g body weight can be considered.
För gnagare bör denna volym i regel inte överskrida 1 ml per 100 g kroppsvikt. I fråga om vattenlösningar får dock 2 ml per 100 g kroppsvikt användas.
With respect to the formulation of the dosing preparation, the use of an aqueous solution/suspension/emulsion is recommended wherever possible, followed in order of preference by a solution/suspension/emulsion in oil (e.g. corn oil) and then possibly solution in other vehicles.
För tillförsel av dosen rekommenderas alltid i första hand lösning, suspension eller emulsion i vatten, sedan lösning, suspension eller emulsion i olja (exempelvis majsolja) och därefter eventuella andra vehiklar.
For vehicles other than water the toxicological characteristics of the vehicle should be known.
I fråga om andra vehiklar än vatten måste de toxikologiska egenskaperna vara kända.
Doses must be prepared shortly prior to administration unless the stability of the preparation over the period during which it will be used is known and shown to be acceptable.
Doserna måste beredas strax före tillförseln, om inte preparatets stabilitet är känd och har påvisats vara godtagbar över hela användningsperioden.
Administration of doses
Tillförsel av doser
The test substance is administered in a single dose by gavage using a stomach tube or a suitable intubation canula.
Testämnet tillförs som en engångsdos genom sondmatning med hjälp av magsond eller lämplig intubationskanyl.
In the unusual circumstance that a single dose is not possible, the dose may be given in smaller fractions over a period not exceeding 24 hours.
I det sällsynta fall det inte är möjligt med en engångsdos, kan dosen tillföras i mindre delar över en period som inte överskrider 24 timmar.
Animals should be fasted prior to dosing (e.g. with the rat, food but not water should be withheld over-night; with the mouse, food but not water should be withheld for three to four hours).
Före dostillförseln hålls djuren fastande (utan föda och med tillgång till vatten, för råttor över natten och för möss i 3–4 timmar).
Following the period of fasting, the animals should be weighed and the test substance administered.
Efter fasteperioden vägs djuren och testämnet tillförs.
After the substance has been administered, food may be withheld for a further three to four hours in rats or one to two hours in mice.
Efter tillförsel av ämnet kan djuren hållas utan föda i ytterligare 3–4 timmar (råttor) respektive 1–2 timmar (möss).
Where a dose is administered in fractions over a period of time, it may be necessary to provide the animals with food and water depending on the length of the period.
Om dosen tillförs i delar över en tidsperiod kan det vara nödvändigt att ge djuren föda och vatten, beroende på periodens längd.
Sighting study
Inledande test
The purpose of the sighting study is to allow selection of the appropriate starting dose for the main study.
Avsikten med ett inledande test är att få en grund för valet av optimal startdos för huvudtestet.
The test substance is administered to single animals in a sequential manner following the flowcharts in Appendix 1.
Testämnet tillförs enskilda djur enligt den sekvens som anges i flödesschemat i bilaga 1.
The sighting study is completed when a decision on the starting dose for the main study can be made (or if a death is seen at the lowest fixed dose).
Det inledande testet kan avslutas när sekvensen når fram till ett utfall om en startdos för huvudtestet (eller om ett djur dör på den lägsta angivna dosnivån).
The starting dose for the sighting study is selected from the fixed dose levels of 5, 50, 300 and 2000 mg/kg as a dose expected to produce evident toxicity based, when possible, on evidence from in vivo and in vitro data from the same chemical and from structurally related chemicals.
Som startdos för det inledande testet väljs en av de angivna dosnivåerna 5, 50, 300 och 2000 mg/kg. Startdosen väljs så att den troligen ger tecken på uppenbar toxicitet, och den ska i mån av möjlighet grunda sig på resultat från in vivo- och in vitro-test av samma kemikalie och strukturellt närbesläktade kemikalier.
In the absence of such information, the starting dose will be 300 mg/kg.
Om sådan information inte finns att tillgå, används startdosen 300 mg/kg.
A period of at least 24 hours will be allowed between the dosing of each animal.
Det bör gå minst 24 timmar från doseringen av att djur till doseringen av följande djur.
All animals should be observed for at least 14 days.
Alla djur bör observeras i minst 14 dagar.
Exceptionally, and only when justified by specific regulatory needs, the use of an additional upper fixed dose level of 5000 mg/kg may be considered (see Appendix 3).
Undantagsvis, och endast när det kan motiveras med specifika tillsynskrav, får en ytterligare högre dosnivå på 5000 mg/kg användas (se bilaga 3).
For reasons of animal welfare concern, testing of animals in GHS Category 5 ranges (2000-5000 mg/kg is discouraged and should only be considered when there is a strong likelihood that the results of such a test have a direct relevance for protecting human or animal health or the environment.
Med hänsyn till djurens välbefinnande avråds testning på djur när det gäller GHS-kategori 5 (2000–5000 mg/kg). Sådan testning får endast göras när det finns en stark sannolikhet för att resultaten har en direkt relevans för skyddet av djurs eller människors hälsa eller av miljön.
In cases where an animal tested at the lowest fixed dose level (5 mg/kg) in the sighting study dies, the normal procedure is to terminate the study and assign the substance to GHS Category 1 (as shown in Appendix 1).
I ett inledande test där ett djur dör vid den lägsta dosnivån (5 mg/kg), bör förfarandet i regel avslutas och ämnet klassificeras som tillhörande GHS-kategori 1 (se bilaga 1).
If this second animal dies, then GHS Category 1 will be confirmed and the study will be immediately terminated.
Om detta andra djur dör, anses GHS-kategorin 1 vara bekräftad och testet avslutas omedelbart.
If the second animal survives, then a maximum of three additional animals will be dosed at 5 mg/kg.
Om det andra djuret överlever doseras högst tre tilläggsdjur vid nivån 5 mg/kg.
Because there will be a high risk of mortality, these animals should be dosed in a sequential manner to protect animal welfare.
Eftersom mortalitetsrisken är hög bör dessa djur av hänsyn till djurens välbefinnande doseras sekventiellt.
The time interval between dosing each animal should be sufficient to establish that the previous animal is likely to survive.
Efter doseringen av ett djur får följande djur inte doseras förrän det är klart att det tidigare djuret sannolikt överlever.
If a second death occurs, the dosing sequence will be immediately terminated and no further animals will be dosed.
Om något av dessa djur dör ska doseringssekvensen omedelbart avslutas, och inga ytterligare djur ska doseras.
Because the occurrence of a second death (irrespective of the number of animals tested at the time of termination) falls into outcome A (two or more deaths), the classification rule of Appendix 2 at the 5 mg/kg fixed dose is followed (Category 1 if there are two or more deaths or Category 2 if there is no more than one death).
Eftersom förekomsten av ett dödsfall till (oavsett hur många djur som har testats vid testets slut) leder till utfall A (två eller flera dödsfall), ska klassificeringen enligt bilaga 2 göras för dosen 5 mg/kg (kategori 1 om det förekommit två eller flera dödsfall eller kategori 2 om det inte förekommit fler än ett dödsfall).
In addition, Appendix 4 gives guidance on the classification in the EU system until the new GHS is implemented.
Dessutom innehåller bilaga 4 vägledning om klassificeringen enligt EU-systemet, som gäller tills det att det nya GHS-systemet har genomförts.
Main study
Huvudtest
Numbers of animals and dose levels
Antalet djur och dosnivåer
The action to be taken following testing at the starting dose level is indicated by the flowcharts in Appendix 2.
I flödesschemat i bilaga 2 anges de steg som bör följas efter testning vid startdosnivå.
One of three actions will be required; either stop testing and assign the appropriate hazard classification class, test at a higher fixed dose or test at a lower fixed dose.
Ett av tre steg måste tas – avsluta testet och riskklassificera ämnet på grundval av utfallet, testa vid en högre dosnivå eller testa vid en lägre dosnivå.
However, to protect animals, a dose level that caused death in the sighting study will not be revisited in the main study (see Appendix 2).
Med hänsyn till djurens välbefinnande bör dosnivåer som har orsakat dödsfall i det inledande testet inte användas i huvudtestet (se bilaga 2).
Experience has shown that the most likely outcome at the starting dose level will be that the substance can be classified and no further testing will be necessary.
Erfarenheterna tyder på att det mest sannolika utfallet vid startdosnivån är att ämnet kan klassificeras och att ingen ytterligare testning behövs.
A total of five animals of one sex will normally be used for each dose level investigated.
I regel används totalt fem djur av samma kön vid varje dosnivå.
The five animals will be made up of one animal from the sighting study dosed at the selected dose level together with an additional four animals (except, unusually, if a dose level used on the main study was not included in the sighting study).
Dessa fem djur inbegriper det djur som i det inledande testet doserades vid den valda nivån och därutöver fyra djur (utom, i undantagsfall, om en dosnivå som används i huvudtestet inte har ingått i det inledande testet).
The time interval between dosing at each level is determined by the onset, duration, and severity of toxic signs.
Tidsintervallet mellan doseringen vid varje nivå bestäms av start, varaktighet och allvarlighetsgrad för de toxiska tecknen.
Treatment of animals at the next dose should be delayed until one is confident of survival of the previously dosed animals.
Doseringen av djuren på nästa dosnivå bör inte inledas förrän det råder säkerhet om de tidigare doserade djurens överlevnad.
A period of three or four days between dosing at each dose level is recommended, if needed, to allow for the observation of delayed toxicity.
I förekommande fall rekommenderas ett intervall på 3–4 dagar mellan doseringen vid de olika nivåerna, så att eventuella tecken på fördröjd toxicitet kan observeras.
The time interval may be adjusted as appropriate, e.g. in case of inconclusive response.
Tidsintervallet kan anpassas på tillbörligt sätt, exempelvis i fall där responsen är tvetydig.
When the use of an upper fixed dose of 5000 mg/kg is considered, the procedure outlined in Appendix 3 should be followed (see also section 1.6.2).
I fall där man överväger att använda en övre dos på 5000 mg/kg bör förfarandet enligt bilaga 3 följas (se även avsnitt 1.6.2).
Limit test
Gränstest
The limit test is primarily used in situations where the experimenter has information indicating that the test material is likely to be nontoxic, i.e., having toxicity only above regulatory limit doses.
Gränstest används primärt i situationer där laboratoriet har information som tyder på att testämnet sannolikt inte är toxiskt (toxiskt endast ovanför de gränsdoser som anges i bestämmelser).
Information about the toxicity of the test material can be gained from knowledge about similar tested compounds or similar tested mixtures or products, taking into consideration the identity and percentage of components known to be of toxicological significance.
Information om testämnets toxicitet kan härledas från kunskaperna om liknande testade ämnen eller liknande testade blandningar eller produkter, med hänsyn tagen till identiteten och halten av de komponenter som har känd toxikologisk signifikans.
In those situations where there is little or no information about its toxicity, or in which the test material is expected to be toxic, the main test should be performed.
Om informationen om ämnets toxicitet är bristfällig eller saknas, eller om ämnet troligen är toxiskt, bör huvudtestet genomföras.
Using the normal procedure, a sighting study starting dose of 2000 mg/kg (or exceptionally 5000 mg/kg) followed by dosing of a further four animals at this level serves as a limit test for this guideline.
Som gränstest för den metod som beskrivs här kan man använda ett inledande test med en startdos på 2000 mg/kg (eller undantagsvis 5000 mg/kg) som åtföljs av dosering av ytterligare fyra djur vid denna nivå.
Animals are observed individually after dosing at least once during the first 30 minutes, periodically during the first 24 hours, with special attention given during the first four hours, and daily thereafter, for a total of 14 days, except where they need to be removed from the study and humanely killed for animal welfare reasons or are found dead.
Efter doseringen observeras djuren individuellt minst en gång under de första 30 minuterna, periodiskt under de första 24 timmarna (med särskild uppmärksamhet under de första 4 timmarna) och därefter dagligen under totalt 14 dagar. Detta gäller inte för djur som av hänsyn till djurens välbefinnande måste avlivas skonsamt eller för djur som hittas döda.
However, the duration of observation should not be fixed rigidly.
Observationsperiodens längd bör dock ha en anpassningsmån.
It should be determined by the toxic reactions, time of onset and length of recovery period, and may thus be extended when considered necessary.
Längden bör bestämmas enligt de toxiska reaktionerna, tidpunkten för när de sätter in och återhämtningsperiodens längd. Observationsperioden kan således förlängas om det anses vara nödvändigt.
The times at which signs of toxicity appear and disappear are important, especially if there is a tendency for toxic signs to be delayed (11).
Tidpunkten då tecken på toxicitet uppträder och försvinner är viktig, särskilt om de toxiska tecknen tenderar att vara fördröjda (se hänvisning 11).
All observations are systematically recorded, with individual records being maintained for each animal.
Alla observationer registreras systematiskt, med individuella registreringar för varje djur.
Additional observations will be necessary if the animals continue to display signs of toxicity.
Tilläggsobservationer behövs om djuren fortsätter att uppvisa tecken på toxicitet.
Observations should include changes in skin and fur, eyes and mucous membranes, and also respiratory, circulatory, autonomic and central nervous systems, and somatomotor activity and behaviour pattern.
Observationerna bör omfatta förändringar i hud och päls, ögon och slemhinnor samt även andningsorganen, cirkulationsorganen och det autonoma och centrala nervsystemet. Likaså bör den somatomotoriska aktiviteten och beteendemönstret observeras.
Attention should be directed to observations of tremors, convulsions, salivation, diarrhoea, lethargy, sleep and coma.
Uppmärksamhet bör fästas vid observationer av tremor, konvulsioner, salivutsöndring, diarré, letargi, sömn och koma.
The principles and criteria summarised in the Humane Endpoints Guidance Document should be taken into consideration (8).
Hänsyn bör tas till de principer och kriterier som anges i vägledningen om konsekvenserna för människor (se hänvisning 8).
Animals found in a moribund condition and animals showing severe pain or enduring signs of severe distress should be humanely killed.
Djur som befinns vara döende och djur som visar tecken på svår smärta eller ihållande lidande bör avlivas skonsamt.
When animals are killed for humane reasons or found dead, the time of death should be recorded as precisely as possible.
I fall där djur avlivas av hänsyn till djurens välbefinnande eller hittas döda, bör tidpunkten för dödsfallet registreras så exakt som möjligt.
Individual weights of animals should be determined shortly before the test substance is administered and at least weekly thereafter.
Djurens individuella vikter bör registreras strax innan testämnet tillförs och därefter minst en gång per vecka.
Weight changes should be calculated and recorded.
Alla viktändringar bör bestämmas och registreras.
At the end of the test surviving animals are weighed and then humanely killed.
Vid testets slut vägs alla överlevande djur och därefter avlivas de skonsamt.
Pathology
Patologisk undersökning