natgillin/translations-raw huggingface dataset:
raw data: number of fronds and other measurement variables in each test and control vessel at each observation and occasion of analysis,
Rådata: frondantal och andra mätvariabler i alla test- och kontrollprov vid respektive observation och analystillfälle. Medelvärde och standardavvikelse för respektive mätvariabel.
means and standard deviations for each measurement variable,
Tillväxtkurvor för respektive koncentration. (Bör plottas med logaritmen av mätvariabeln.
growth curves for each concentration (recommended with log transformed measurement variable, see second paragraph in section 2.2.1),
Se andra stycket i avsnitt 2.2.1.)
doubling time/growth rate in the control based on the frond number,
Fördubblingstid och tillväxthastighet i kontrollen beräknade med hjälp av frondantal.
graphical representation of the concentration/effect relationship,
Diagram över förhållandet mellan koncentration och tillväxthämmande effekt.
estimates of toxic endpoints for response variables e.g. EC50, EC10, EC20, and associated confidence intervals.
Bestämningar av effektmått för toxicitet – t.ex. EC50, EC10 och EC20 – och motsvarande konfidensintervall.
If calculated, LOEC and/or NOEC and the statistical methods used for their determination,
Värden på LOEC och NOEC – såvida de har bestämts – och de statistiska metoder som använts för att bestämma dem.
any visual signs of phytotoxicity as well as observations of test solutions,
Synliga tecken på fytotoxicitet samt observationer avseende testlösningarna.
The use of Lemna studies for coloured substances is detailed in Section 13.5.3 of the EU Manual of Decisions dated July 2006, at http://ecb.jrc.ec.europa.eu/new-chemicals
I avsnitt 13.5.3 i EU:s Manual of Decisions från juli 2006 redogörs närmare för användningen av Lemna-undersökningar för färgade substanser. Se http://ecb.jrc.ec.europa.eu/new-chemicals
Guidance on information requirements and chemical safety assessment — Chapter R.7b: Endpoint specific guidance; Table 7.8.3 Summary of difficult substance testing issues, available at:
Guidance on information requirements and chemical safety assessment – Chapter R.7b: Endpoint specific guidance; Table 7.8.3 Summary of difficult substance testing issues. Se
E 1415-91 (Reapproved 1998). pp. 733-742.
E 1415–91 (Förnyat godkännande 1998). s. 733–742.
Biometrics, 27: 103-117.
Biometrics, 27, s. 103–117.
Biometrics, 28: 510-531.
Biometrics, 28, s. 510–531.
Heating element c.a.
E: Mätpunkt
Adjustable valve
Justerbar ventil
gas at ambient pressure
Kvävgas vid omgivningstryck
The sample carrier plate, hanging on a microbalance in a temperature controlled chamber, is swept by a stream of dry nitrogen gas which carries the vaporised molecules of the test substance away.
Provplattan, som hänger på en mikrovåg i en temperaturkontrollerad kammare, spolas med en kvävgasström som för bort förångade molekyler av testsubstansen.
Experimental Thermodynamics, Vol. II, Le Neindre, B., and Vodar, B., Eds., Butterworths, London.
Experimental Thermodynamics, Vol. II, Le Neindre, B. och Vodar, B., red., Butterworths, London.
Weissberger R., ed.
Weissberger R., red.
Messer G., Röhl, P., Grosse G., and Jitschin W.
Messer G., Röhl, P., Grosse G., och Jitschin W.
Comsa G., Fremerey J.K., and Lindenau, B. (1980).
Comsa G., Fremerey J.K. och Lindenau, B. (1980).
The material is mixed with spatula and re-pressed at 10 MPa.
Materialet blandas därefter med en spatel och pressas igen vid 10 MPa.
The material is then removed from the dye and stored in a sealed glass bottle.
Materialet avlägsnas sedan från pressen och lagras i förslutna glasflaskor.
Burdett and G. Revell.
Burdett och G. Revell.
complete supporting information for the specific skin model used including its performance.
Fullständig styrkande information för den specifika hudmodell som använts, inklusive modellens prestanda.
This should include, but is not limited to:
Detta ska bland annat omfatta följande punkter:
reference to historical data of the model.
Hänvisning till historiska uppgifter om modellen.
Globally Harmonized System of Classification and Labelling of Chemicals (GHS), Second revised edition, UN New York and Geneva, 2007.
Globally Harmonized System of Classification and Labelling of Chemicals (GHS), andra reviderade utgåvan, FN New York och Genève, 2007.
Available at: http://www.unece.org/trans/danger/publi/ghs/ghs_rev02/02files_e.html.
Finns på: http://www.unece.org/trans/danger/publi/ghs/ghs_rev02/02files_e.html.
Adopted July 19, 2006.
Antagen den 19 juli 2006.
Available at: http://www.oecd.org/document/22/0,2340,en_2649_34377_1916054_1_1_1_1,00.html.
Finns på: http://www.oecd.org/document/22/0,2340,en_2649_34377_1916054_1_1_1_1,00.html.
Spielmann, H., Hoffmann, S., Liebsch, M., Botham, P., Fentem, J., Eskes, C., Roguet, R., Cotovió, J., Cole, T., Worth, A., Heylings, J., Jones, P., Robles, C., Kandárová, H., Gamer, A., Remmele, M., Curren, R., Raabe, H., Cockshott, A., Gerner, I. and Zuang, V. (2007) The ECVAM International Validation Study on In Vitro Tests for Acute Skin Irritation: Report on the Validity of the EPISKIN and EpiDerm Assays and on the Skin Integrity Function Test.
Spielmann, H., Hoffmann, S., Liebsch, M., Botham, P., Fentem, J., Eskes, C., Roguet, R., Cotovió, J., Cole, T., Worth, A., Heylings, J., Jones, P., Robles, C., Kandárová, H., Gamer, A., Remmele, M., Curren, R., Raabe, H., Cockshott, A., Gerner, I. & Zuang, V. (2007) The ECVAM International Validation Study on In Vitro Tests for Acute Skin Irritation: Report on the Validity of the EPISKIN and EpiDerm Assays and on the Skin Integrity Function Test.
EpiSkin™ SOP, Version 1.6 (January 2005).
EpiSkin™ SOP, version 1.6 (januari 2005).
EpiDerm™ SOP, Version 5.0 (October 2004).
EpiDerm™ SOP, version 5.0 (oktober 2004).
For full expression of the system response to toxic effects (optimal sensitivity), the cultures are allowed unrestricted exponential growth under sufficient nutrient conditions and continuous light for a sufficient period of time to measure reduction of the specific growth rate.
För att testsystemet ska kunna ge full respons på en toxisk testsubstans (optimal känslighet) får kulturerna tillväxa exponentiellt utan några begränsningar, samt med tillräcklig näringstillgång och i kontinuerligt ljus, under den tid som krävs för att minskningen i specifik tillväxthastighet ska bli mätbar.
Growth and growth inhibition are quantified by measurements of the algal biomass as a function of time.
Tillväxtens och tillväxtminskningens storlek bestäms genom mätningar av algbiomassans förändring över tiden.
Algal biomass is defined as the dry weight per volume, e.g. mg algae/litre test solution.
Algbiomassa definieras som torrvikten alger per volymenhet, t.ex. mg alger/liter testlösning.
However, dry weight is difficult to measure and therefore surrogate parameters are used.
Torrvikt är dock svårt att mäta, varför man kan använda sig av olika alternativa parametrar.
Of these surrogates, cell counts are most often used.
Bland dessa är celltal vanligast.
Other surrogate parameters include cell volume, fluorescence, optical density, etc. A conversion factor between the measured surrogate parameter and biomass should be known.
Andra alternativa parametrar är cellvolym, fluorescens och absorbans. Omräkningsfaktorn mellan uppmätt värde för den alternativa parametern och biomassa ska vara känd.
It is defined as biomass at the end of the exposure period minus the biomass at the start of the exposure period.
Denna responsvariabel definieras som skillnaden i biomassa mellan exponeringstidens början och slut.
ln Xi– lated as the logarithmic increase in biomass from the equation for each single vessel of controls and treatments:
ln Xi– d beräknas som den logaritmiska ökningen i biomassa för varje enskilt kärl med kontroller och testlösningar, enligt formeln:
μT– atment replicate from the equation:
μT– för varje replikat med testlösning, genom formeln:
YT– or each treatment replicate as follows:
YT– assa (%Iy) beräknas för varje replikat med testlösning genom formeln:
ISO 1998: Water quality — Sampling — Part 16: General Guidance for Biotesting.
ISO 1998: Water quality – Sampling – Del 16: General Guidance for Biotesting.
Mayer, P., Cuhel, R. and Nyholm, N. (1997).
Mayer, P., Cuhel, R. och Nyholm, N. (1997).
Slovacey, R.E. and Hanna, P.J.
Slovacey, R.E. och Hanna, P.J.
Simpson, S.L., Roland, M.G.E., Stauber, J.L. and Batley, G.E.
Simpson, S.L., Roland, M.G.E., Stauber, J.L. och Batley, G.E.
Toxicol.
Toxicol. Chem.
Nyholm, N. Sørensen, P.S., Kusk, K.O. and Christensen, E.R.
Nyholm, N. Sørensen, P.S., Kusk, K.O. och Christensen, E.R.
Bruce, R.D., and Versteeg, D.J.
Bruce, R.D. och Versteeg, D.J.
With true first order kinetics the specific degradation rate constant, k, is independent of time and concentration.
Vid verklig första ordningens kinetik är den specifika hastighetskonstanten (k) för nedbrytningen oberoende av tid och koncentration.
That is, k does not vary appreciably during the course of an experiment and does not change with the added concentration between experiments.
Konstanten k varierar alltså inte märkbart under ett experiments gång, och ändras inte till följd av ökad koncentration mellan experimenten.
Storage and preparation of surface water
Lagring och beredning av ytvatten
The test should preferably be started within one day after sample collection.
Testet bör helst påbörjas inom ett dygn efter provtagningen.
For the suspended sediment test, surface sediment is added to the flasks containing natural water (filtered to remove coarse particles as described in section 1.8.4) to obtain a suspension; the concentration of suspended solids should be between 0,01 and 1 g/L.
För testet med suspenderat sediment tillsätts ytsediment till flaskorna med naturligt vatten (filtrerat för att avlägsna grova partiklar enligt beskrivning i avsnitt 1.8.4) så att en suspension erhålls. Koncentrationen av suspenderade fasta ämnen bör ligga mellan 0,01 och 1 g/l.
The surface sediment should come from the same site as that from which the water sample was taken.
Ytsedimentet bör komma från samma plats som vattenprovet.
Dependent on the particular aquatic environment, the surface sediment may either be characterised by a high organic carbon content (2,5-7,5 %) and a fine texture or by a low organic carbon content (0,5-2,5 %) and a coarse texture (3).
Beroende på den specifika vattenmiljön kan ytsedimentet kännetecknas antingen av en hög halt av organiskt kol (2,5–7,5 %) och fin textur eller en låg halt av organiskt kol (0,5–2,5 %) och grov textur (3).
This should be checked by substance-specific analysis or, if possible, DOC analysis (6).
Detta bör kontrolleras genom en ämnesspecifik analys eller om möjligt genom analys av löst organiskt kol (6).
Care must be taken to limit the amount of solvent transferred to what is absolutely necessary, and to ensure that the amount of test substance can dissolve in the final volume of test water.
Det är viktigt att den tillförda mängden lösningsmedel inte är större än absolut nödvändigt och att mängden testsubstans kan lösas i den slutliga volymen testvatten.
Other techniques to introduce the test substance into the test vessels may be used as described in (7) and (8).
Andra metoder att tillsätta testsubstansen i testbehållarna beskrivs i (7) och (8).
When an organic solvent is used for application of the test substance, solvent controls containing the test water (with no additions) and test water with added reference substance should be treated similarly to active test vessels amended with test substance in solvent carrier.
Om ett organiskt lösningsmedel används för att tillsätta testsubstansen, bör kontroller med lösningsmedel blandat med testvatten (utan tillsatser) och testvatten blandat med referenssubstans behandlas på samma sätt som aktiva testbehållare med testsubstans i lösningsmedel.
However, the test period for the batch test may be extended to a maximum of 90 days, if the degradation of the test substance has started within the first 60 days.
Testperioden för batchtest kan dock utsträckas till 90 dygn om testsubstansen har börjat brytas ned under de första 60 dygnen.
Degradation is monitored, at appropriate time intervals, by the determination of the residual 14C activity or the evolved 14CO2 (see section 1.8.9.4) and/or by chemical analysis (section 1.8.9.5).
Nedbrytningen följs med lämpliga tidsintervall genom bestämning av kvarvarande 14C-aktivitet eller utvecklad 14CO2 (se avsnitt 1.8.9.4) och/eller genom kemisk analys (avsnitt 1.8.9.5).
The incubation time must be sufficiently long to evaluate the degradation process.
Inkubationstiden måste vara tillräckligt lång för att det ska vara möjligt att utvärdera nedbrytningsprocessen.
The extent of degradation should preferably exceed 50 %; for slowly degradable substances, the extent of degradation must be sufficient (normally greater than 20 % degradation) to ensure the estimation of a kinetic degradation rate constant.
Nedbrytningsgraden bör helst vara högre än 50 %. För ämnen som bryts ned långsamt måste nedbrytningsgraden vara tillräckligt hög (normalt över 20 %) för att det ska vara möjligt att uppskatta en kinetisk hastighetskonstant för nedbrytningen.
Periodic measurements of pH and oxygen concentration in the test system must be conducted unless previous experience from similar tests with water and sediment samples collected from the same site make such measurements unnecessary.
pH och syrekoncentration i testsystemet ska mätas regelbundet om inte tidigare erfarenheter från liknande test med vatten- och sedimentprover tagna på samma plats gör sådana mätningar överflödiga.
Under some conditions, the metabolism of primary substrates at much higher concentrations within the water or sediment could possibly result in enough CO2 evolution and oxygen depletion to significantly alter the experimental conditions during the test.
Under vissa förhållanden kan det hända att metabolism av primära substrat vid mycket högre koncentrationer i vattnet eller sedimentet ger tillräckligt stor koldioxidutveckling och syreförbrukning för att påtagligt ändra försöksbetingelserna under testet.
Preparation of flasks for pelagic test
Beredning av flaskor för pelagiskt test
Transfer a suitable volume of test water to the test flasks, up to about one third of the flask volume and not less than about 100 ml.
En lämplig volym testvatten förs över till testflaskorna, upp till en tredjedel av flaskvolymen och inte mindre än ca 100 ml.
If multiple flasks are used (to allow harvesting of whole flasks at each sampling time), the appropriate volume of test water is also about 100 ml, as small sample volumes may influence the length of the lag phase.
Även om flera flaskor används (för att kunna ta ut hela flaskor vid varje provtagningstidpunkt) är den lämpliga volymen testvatten ca 100 ml, eftersom en liten provvolym kan påverka lagfasens längd.
The test substance is added from a stock solution as described in sections 1.8.2 and 1.8.7.
Testsubstansen tillsätts från en stamlösning enligt beskrivning i avsnitten 1.8.2 och 1.8.7.
At least two different concentrations of test substance differing by a factor of 5 to 10 should be used in order to determine degradation kinetics and calculate the kinetic degradation rate constant.
Minst två olika koncentrationer av testsubstansen åtskilda med en faktor 5–10 bör användas för att bestämma nedbrytningens kinetik och beräkna hastighetskonstanten för nedbrytningen.
Both of the selected concentrations should be less than 100 µg/L and preferably in the range of < 1-10 µg/L.
Båda de valda koncentrationerna bör vara lägre än 100 µg/l och bör helst ligga i intervallet < 1–10 µg/l.
Close the flasks with stoppers or lids impermeable to air and CO2.
Flaskorna försluts med proppar eller lock som inte släpper genom luft och koldioxid.
Withdraw samples for chemical analysis or 14C measurements at the beginning of the test (i.e. before biodegradation starts; see section 1.7.1) and then at suitable time intervals during the course of the test.
Prover för kemisk analys eller 14C-mätning tas ut vid testets början (dvs. innan den biologiska nedbrytningen inleds, se avsnitt 1.7.1) och därefter med lämpliga tidsintervall under testets gång.
Sampling may be performed by withdrawal of sub-samples (e.g. 5 ml aliquots) from each replicate or by harvest of whole flasks at each sampling time.
Provtagningen kan göras genom att delprov (t.ex. alikvoter på 5 ml) tas från varje replikat eller genom att hela flaskor tas ut vid varje provtagningstidpunkt.
The mineralisation of the test substance may either be determined indirectly or directly (see Appendix 3).
Testsubstansens mineralisering kan bestämmas direkt eller indirekt (se tillägg 3).
Usually, a minimum of five sampling points are required during the degradation phase (i.e. after ended lag phase) in order to estimate a reliable rate constant, unless it can be justified that three sampling points are sufficient for rapidly degradable substances.
Vanligen krävs minst fem provtagningar under nedbrytningsfasen (dvs. efter lagfasens slut) för att göra en tillförlitlig bestämning av hastighetskonstanten. För vissa snabbt nedbrytbara ämnen kan det dock vara motiverat att nöja sig med tre provtagningar.
For substances that are not rapidly degraded more measurements during the degradation phase can easily be made and, therefore, more data points should be used for the estimation of k. No fixed time schedule for sampling can be stated, as the rate of biodegradation varies; however the recommendation is to sample once a week if degradation is slow.
För ämnen som inte bryts ned snabbt kan flera mätningar lätt göras under nedbrytningsfasen och därför bör flera datapunkter användas för uppskattning av k. Det kan inte anges något bestämt tidsschema för provtagningen, eftersom den biologiska nedbrytningshastigheten varierar. Provtagning en gång i veckan kan dock rekommenderas om nedbrytningen är långsam.
If the test substance is rapidly degradable, sampling should take place once a day during the first three days and then every second or third day.
Om testsubstansen är snabbt nedbrytbar, bör provtagning ske en gång per dag under de tre första dygnen och därefter varannan eller var tredje dag.
Under certain circumstances, such as with very rapidly hydrolysing substances, it may be necessary to sample at hourly intervals.
Under vissa omständigheter, exempelvis med ämnen som hydrolyseras mycket snabbt, kan det vara nödvändigt att ta prover en gång i timmen.
It is recommended that a preliminary study is conducted prior to the test in order to determine the appropriate sampling intervals.
Det rekommenderas att en preliminär studie görs före testet för att bestämma lämpliga provtagningsintervall.
If samples have to be available for further specific analysis, it is advisable to take more samples and then select those to be analysed at the end of the experiment following a backwards strategy, i.e. the last samples are analysed first (see second paragraph in section 1.8.9.5 for guidance on stability of samples during storage).
Om prover måste finnas tillgängliga för vidare specifik analys, är det lämpligt att ta flera prover och sedan välja vilka som ska analyseras i slutet av experimentet genom att börja bakifrån, dvs. de sista proverna analyseras först (se andra stycket i avsnitt 1.8.9.5 för vägledning om provernas lagringsbeständighet).
Number of flasks and samples
Antal flaskor och prover
Set up a sufficient number of test flasks to have:
Gör i ordning så många flaskor att det räcker till följande:
test flasks; at least duplicate flasks for each concentration of test substance (preferably a minimum of 3) or multiple test flasks for each concentration, if whole flasks are harvested at each sampling time (symbolised FT),
Testflaskor: minst två flaskor för varje koncentration av testsubstansen (helst minst tre) eller flera testflaskor för varje koncentration om hela flaskor ska tas ut vid varje provtagningstidpunkt (betecknas FT).
test flasks for mass balance calculation; at least duplicate flasks for each test concentration (symbolised FM),
Testflaskor för beräkning av massbalans: minst två flaskor för varje testkoncentration (betecknas FM).
blank control, no test substance; at least one blank test flask containing only the test water (symbolised FB),
Blankprov utan testsubstans: minst en flaska med blankprov innehållande endast testvatten (betecknas FB).
reference control; duplicate flasks with reference substance (e.g. aniline or sodium benzoate, at 10 µg/l) (symbolised FC).
Referensprov: två flaskor med referenssubstans (t.ex. anilin eller natriumbensoat, 10 µg/l) (betecknas FC).
The purpose of the reference control is to confirm a minimum of microbial activity.
Syftet med referensprovet är att fastställa lägsta nivån för mikrobiell aktivitet.
If convenient, a radiolabelled reference substance may be used, also when the degradation of the test substance is monitored by chemical analyses,
Om det är lämpligt kan en radioaktivt märkt referenssubstans användas, även om nedbrytningen av testsubstansen följs genom kemiska analyser.
sterile control; one or two flasks containing sterilised test water for examining possible abiotic degradation or other non-biological removal of the test substance (symbolised FS).
Sterilt kontrollprov: en eller två flaskor med steriliserat testvatten för att påvisa eventuell abiotisk nedbrytning och annan icke-biologisk förlust av testsubstansen (betecknade FS).
The biological activity can be stopped by autoclaving (121 °C; 20 min.) the test water or by adding a toxicant (e.g. sodium azide (NaN3) at 10-20 g/l, mercuric chloride (HgCl2) at 100 mg/l or formalin at 100 mg/l) or by gamma irradiation.
Den biologiska aktiviteten kan avbrytas genom autoklavering (121 °C, 20 min) av testvattnet eller genom tillsats av ett gift (t.ex. natriumazid (NaN3) 10–20 g/l, kvicksilverklorid (HgCl2) 100 mg/l eller formalin 100 mg/l) eller med hjälp av gammastrålning.
If HgCl2 is used, it should be disposed of as toxic waste.
Om HgCl2 används bör det behandlas som giftigt avfall.
For water with sediment added in large amount, sterile conditions are not easy to obtain; in this case repeated autoclaving (e.g. three times) is recommended.
För vatten med stor tillsats av sediment är det inte lätt att åstadkomma sterila förhållanden. I detta fall rekommenderas upprepad autoklavering (t.ex. tre gånger).
It should be considered that the sorption characteristics of the sediment may be altered by autoclaving,
Tänk på att autoklavering kan leda till att sedimentets sorptionsegenskaper ändras.
solvent controls, containing test water and test water with reference substance; duplicate flasks treated with the same amount of solvent and by use of the same procedure as that used for application of the test substance.
Kontroller med lösningsmedel, innehållande testvatten och testvatten med referenssubstans: två flaskor behandlade med samma mängd lösningsmedel och med samma förfarande som används för att tillsätta testsubstansen.
The purpose is to examine possible adverse effects of the solvent by determining the degradation of the reference substance.
Syftet är att påvisa eventuella negativa effekter av lösningsmedlet genom att bestämma nedbrytningen av referenssubstansen.
In the design of the test, the investigator should consider the relative importance of increased experimental replication versus increased number of sampling times.
Vid testets utformning bör försöksledaren beakta den relativa betydelsen av flera replikat gentemot ett ökat antal provtagningstidpunkter.
Specific chemical analysis
Specifik kemisk analys
If a sensitive specific analytical method is available, primary biodegradation can be assessed by measuring the total residual concentration of test substance instead of using radiolabelling techniques.
Om det finns en känslig specifik analysmetod kan den primära biologiska nedbrytningen uppskattas genom mätning av den totala restkoncentrationen av testsubstansen i stället för genom radioaktiv märkning.