natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Freshly isolated mammalian liver cells are incubated usually with medium containing 3H-TdR for an appropriate length of time, e.g. 3-8 hours.
Nyligen isolerade leverceller från däggdjur inkuberas normalt med ett medium som innehåller 3H-TdR under en tid som är tillräckligt lång, t.ex. 3–8 timmar.
At the end of the incubation period, medium should be removed from the cells, which may then be incubated with medium containing excess unlabelled thymidine to diminish unincorporated radioactivity (‘cold chase’).
När inkubationsperioden går mot sitt slut, bör mediet avlägsnas från cellerna, vilken sedan kan inkuberas i ett medium som innehåller ett överskott på omärkt tymidin för att försvaga oinkorporerad radioaktivitet (’cold chase’).
The cells are then rinsed, fixed and dried.
Cellerna tvättas sedan, fixeras och torkas.
For more prolonged incubation times, cold chase may not be necessary.
Vid längre inkubationstider, kan ’cold chase’ visa sig vara onödigt.
Slides are dipped in autoradiographic emulsion, exposed in the dark (e.g. refrigerated for 7-14 days), developed, stained, and exposed silver grains are counted.
Utstryksglas doppas sedan i en autoradiografisk emulsion, exponeras i mörker (t.ex. nedkylda under 7–14 dagar) framkallas och färgas in, varpå exponerade silverkorn sedan räknas.
Two to three slides are prepared from each animal.
Två till tre utstryksglas bereds från varje försöksdjur.
The slide preparations should contain sufficient cells of normal morphology to permit a meaningful assessment of UDS.
Preparationerna av utstryksglas bör innehålla tillräckligt många celler med normal morfologi för att medge en meningsfull bestämning av UDS.
Preparations are examined microscopically for signs of overt cytotoxicity (e.g. pyknosis, reduced levels of radiolabelling).
Preparationer undersöks mikroskopiskt efter tecken på uppenbar cytotoxicitct (t.ex. pyknos, reducerade nivåer av radioaktiv märkning).
Slides should be coded before grain counting.
Utstryksglas bör kodas innan kornen räknas.
Normally 100 cells are scored from each animal from at least two slides; the scoring of less than 100 cells/animal should be justified.
Normalt påvisas 100 celler från varje försöksdjur från minst två utstryksglas. om mindre än 100 celler/försöksdjur påvisas bör detta motiveras.
Grain counts are not scored for S-phase nuclei, but the proportion of S-phase cells may be recorded.
Vid kornräkningar påvisas inte kärnor i S-fas, men proportionen av celler i S-fas kan registreras.
The amount of 3H-TdR incorporation in the nuclei and the cytoplasm of morphologically normal cells, as evidenced by the deposition of silver grains, should be determined by suitable methods.
Mängden av 3H-TdR som inkorporerats i kärnan och cytoplasman hos morfologiskt normala celler, som bevisats av upplagringen av silverkorn, bör bestämmas med hjälp av lämpliga metoder.
Grain counts are determined over the nuclei (nuclear grains, NG) and nucleus equivalent areas over the cytoplasm (cytoplasmic grains, CG).
Kornräkningar bestäms i kärnorna (nuclear grains, NG) och kärnekvivalenta områden i cytoplasman (cytoplasmic grains, CG).
CG counts are measured by either taking the most heavily labelled area of cytoplasm, or by taking an average of two to three random cytoplasmic grain counts adjacent to the nucleus.
CG-räkningar mäts genom att antingen ta det område av cytoplasman som har den mest omfattande märkningen, eller genom att ta ett medeltal av två eller tre slumpmässiga cytoplasmaräkningar nära kärnan.
Other counting methods (e.g. whole cell counting) may be used if they can be justified (6).
Andra räknemetoder (t.ex. helcellsräkning) kan användas om de kan motiveras (6).
Individual slide and animal data should be provided.
Individuella utstryksglas och försöksdjursdata bör tas fram.
Net nuclear grain (NNG) counts should be calculated for each cell, for each animal and for each dose and time by subtracting CG counts from NG counts.
Räkningar av nettoantalet korn i kärnan (NNG) bör tas fram för varje cell, för varje försöksdjur och för varje dos och tid genom att subtrahera CG-räkningar från NG-räkningar.
If ‘cells in repair’ are counted, the criteria for defining ‘cells in repair’ should be justified and based on historical or concurrent negative control data.
Om ’celler under reparation’ räknas in, bör kriterierna för definition av ’celler under reparation’ vara motiverade och baserade på historiska eller samtidiga negativa kontrolldata.
Numerical results may be evaluated by statistical methods.
Numeriska resultat kan utvärderas utifrån statistiska metoder.
If used, statistical tests should be selected and justified prior to conducting the study.
Om statistiska tester används, bör de selekteras och motiveras innan undersökningen utförs.
Examples of criteria for positive/negative responses include:
Exempel på kriterier för positiva/negativa svar innefattar:
positive
positiva
NNG values above a pre-set threshold which is justified on the basis of laboratory historical data; or
NNG-värden över ett förvalt tröskelvärde som är motiverat på basis av historiska laboratoriedata eller
NNG values significantly greater than concurrent control;
NNG-värden som är signifikant större än den samtidiga kontrollen
negative
negativa
NNG values within/below historical control threshold; or
NNG-värden inom/under det historiska kontrolltröskelvärdet eller
NNG values not significantly greater than concurrent control.
NNG-värden som inte är signifikant större än den samtidiga kontrollen
The biological relevance of data should be considered: i.e. parameters such as inter-animal variation, dose-response relationship and cytotoxicity should be taken into account.
Den biologiska relevansen hos registrerade data bör uppmärksammas: d.v.s. parameter såsom variationer mellan olika försöksdjur, dos/respons-förhållanden och cytotoxicitetet bör också beaktas.
A positive result from the UDS test with mammalian liver cells in vivo indicate that a test substance induces DNA damage in mammalian liver cells in vivo that can be repaired by unscheduled DNA synthesis in vitro.
Ett positivt resultat från UDS-testet på leverceller från däggdjur in vivo indikerar att testsubstansen inducerar DNA-skador i leverceller från däggdjur in vivo, vilka kan repareras av reparartionssyntes in vitro.
A negative result indicates that, under the test conditions, the test substance does not induce DNA damage that is detectable by this test.
Ett negativt resultat indikerar att testsubstansen, under försöksbetingelserna, inte inducerar skador på DNA som är detekterbara med hjälp av detta test.
The likelihood that the test substance reaches the general circulation or specifically the target tissue (e.g. systemic toxicity) should be discussed.
Sannolikheten för att testsubstansen eller dess metaboliter ska nå ut i det stora kretsloppet eller specifikt till målvävnaden (t.ex. systemisk toxicitet) bör diskuteras.
positive and negative vehicle/solvent controls,
positiva och negativa kontroller (vehikel/lösningsmedel)
methods for verifying that test agent reached the general circulation or target tissue, if applicable,
metoder för att verifiera att testsubstansen nådde det stora kretsloppet eller målvävnaden, om detta är tilllämpbart
method of liver cell preparation and culture,
metod för beredning och odling av leverceller
number of slides prepared and numbers of cells scored,
antalet utstryksglas som preparerats och antalet celler som påvisats
evaluation criteria,
kriterier för utvärdering
criteria for considering studies as positive, negative or equivocal,
kriterier för att bedöma om undersökningarna är positiva, negativa eller tvetydiga
individual slide, animal and group mean values for nuclear grains, cytoplasmic grains, and net nuclear grains,
individuella utstryksglas, försöksdjurs- och gruppmedelvärden för antalet korn i kärnan, cytoplasmiska korn, och nettoantalet korn i kärnan (NNG)
dose-response relationship, if available,
dos/respons-förhållande, om detta är tillgängligt
statistical evaluation if any,
statistisk utvärdering, om en sådan utförts
historical negative (solvent/vehicle) and positive control data with range, means and standard deviations,
historiska negativa och positiva kontrolldata (lösningsmedel/vehikel) med intervall, medelvärden och stan dardavvikelser
number of ‘cells in repair’ if determined,
antalet ”celler under reparation”, om detta har fastställts
number of S-phase cells if determined,
antalet celler i S-fas, om detta har bestämts
viability of the cells.
cellernas viabilitet
Ashby, J., Lefevre, P.A., Burlinson, B. and Penman, M.G., (1985) An Assessment of the In Vivo Rat Hepatocyte DNA Repair Assay.
Ashby, J., Lefevre, P. A., Burlison, B. and Penman, M. G. (198 5). An Assessment of the In Vivo Rat Hepatocyte DNA Repair Assay.
Mutation Res., 156, p. 1-18.
Mutation Res., 156, s. 1–18.
Butterworth, B.E., Ashby, J., Bermudez, E., Casciano, D., Mirsalis, J., Probst, G. and Williams, G., (1987) A Protocol and Guide for the In Vivo Rat Hepatocyte DNA-Repair Assay.
Buttervvorth, B. E., Ashby, J., Bermudez, E., Casciano, D., Mirsalis, J., Probst, G. and Williams, G. (1987). A Protocol and Guide for the In Vivo Rat Hepatocyte DNA-Repair Assay.
Kennelly, J.C., Waters, R., Ashby, J., Lefevre, P.A., Burlinson, B., Benford, D.J., Dean, S.W. and Mitchell, I. de G., (1993) In Vivo Rat Liver UDS Assay.
Kennelly, J. C, Waters, R., Ashby, J., Lefevre, P. A., Burlison, B., Benford, D. J., Dean, S. W. and Mitchell, I. de G. (1993).
In: Kirkland D.J. and Fox M., (Eds) Supplementary Mutagenicity Tests: UKEM Recommended Procedures.
In Vivo Rat Liver UDS Assay, in Kirkland D. J. and Fox M., (eds) Supplementary Mutagenicity Tests: UKEM Recommended Procedures.
Cambridge University Press, Cambridge, New York, Port Chester, Melbourne, Sydney, p. 52-77.
Cambridge University Press, Cambridge, New York, Port Chester, Melbourne, Sydney s. 52–77.
Madle, S., Dean, S.W., Andrae, U., Brambilla, G., Burlinson, B., Doolittle, D.J., Furihata, C., Hertner, T., McQueen, C.A. and Mori, H., (1993) Recommendations for the Performance of UDS Tests In Vitro and In Vivo.
Madle, S., Dean, S. W., Andrae, U., Brambilla, G., Burlinson, B., Doolittle, D. J., Furihata, C, Herner, T., McQueen, C. A. and Mori, H. (1993). Recommendations for the Performance of UDS Tests In Vitro and In Vivo.
Fautz, R., Hussain, B., Efstathiou, E. and Hechenberger-Freudl, C., (1993) Assessment of the Relation Between the Initial Viability and the Attachment of Freshly Isolated Rat Hepatocytes Used for the In Vivo/In Vitro DNA Repair Assay (UDS).
Fautz, R., Hussain, B., Efstathiou, E. and Hechenberger-Freudl, C. (1993). Assesment of the Relation Between the Initial Viability and the Attachment of Freshly Isoladet Rat Hepatocytes Used for the In Vivo/ln Vitro DNA Repair Assay (UDS).
Mutation Res., 291, p. 21-27.
Mutation Res., 291, s. 21–27.
Mirsalis, J.C., Tyson, C.K. and Butterworth, B.E., (1982) Detection of Genotoxic Carcinogens in the In Vivo/In Vitro Hepatocyte DNA Repair Assay.
Mirsalis,).
This testing method is equivalent to the OECD TG 430 (2004).
Denna testmetod motsvarar OECD TG 430 (2004).
Skin corrosion refers to the production of irreversible tissue damage in the skin following the application of a test material (as defined by the Globally Harmonised System for the Classification and Labelling of Chemical Substances and Mixtures (GHS)) (1).
Hudkorrosivitet innebär att en irreversibel vävnadsskada uppstår i huden som en följd av att ett testmaterial [definierat enligt det internationella systemet för klassificering och märkning av kemikalier (GHS)] (1) appliceras.
This method provides a procedure by which the assessment of corrosivity is not carried out in live animals.
Denna metod bygger på ett förfarande som innebär att testmaterialets hudkorrosivitet inte testas på levande djur.
The assessment of skin corrosivity has typically involved the use of laboratory animals (2).
Bedömning av hudkorrosiviteten har normalt inneburit användning av försöksdjur (2).
Concern for the pain and suffering of animals involved with this procedure has been addressed in the revision of testing method B.4 that allows for the determination of skin corrosion by using alternative, in vitro, methods, avoiding pain and suffering.
På grund av den smärta och det lidande som försöksdjuren utsätts för har översynen av testmetod B.4 gjorts på ett sådant sätt att bedömningen av hudkorrosiviteten går att göra med alternativa metoder in vitro, så att försöksdjur inte längre behöver användas.
A first step towards defining alternative tests that could be used for skin corrosivity testing for regulatory purposes was the conduct of prevalidation studies (3).
Ett första steg mot att definiera alternativa testmetoder som kunde användas för testning av hudkorrosiviteten var att genomföra förvalideringsstudier (3).
Following this, a formal validation study of in vitro methods for assessing skin corrosion (4)(5) was conducted (6)(7)(8).
Efter detta gjordes en formell valideringsstudie (6)(7)(8) av in vitro-metoder för att bedöma hudkorrosiviteten (4)(5).
The outcome of these studies and other published literature led to the recommendation that the following tests could be used for the assessment of in vivo skin corrosivity (9)(10)(11): the human skin model test (see tesing method B.40bis) and the transcutaneous electrical resistance test (this method).
Utfallet av dessa studier sammantaget med annan publicerad litteratur ledde till rekommendationen att följande tester skulle användas för bedömning av hudkorrosiviteten in vivo (9)(10)(1 1): ett test där en modell av human hud används (se testmetod B.40b) och bestämning av transkutant elektriskt motstånd (denna metod).
A validation study and other published studies have reported that the rat skin transcutaneous electrical resistance (TER) assay (12)(13) is able to reliably discriminate between known skin corrosives and non-corrosives (5)(9).
Från en valideringsstudie och andra publicerade studier rapporteras att prövningen av transkutant elektriskt motstånd (TER) på råtthud (12)(13) kan användas för en tillförlitlig särskiljning mellan ämnen som är kända för att vara hudkorrosiva och kända icke-korrosiva ämnen (5)(9).
The test described in this method allows the identification of corrosive chemical substances and mixtures.
Testet enligt denna metod gör det möjligt att identifiera kemikalier och blandningar som är hudkorrosiva.
It further enables the identification of non-corrosive substances and mixtures when supported by a weight of evidence determination using other existing information (e.g. pH, structure-activity-relationships, human and/or animal data) (1)(2)(11)(14).
Dessutom gör testet det möjligt att identifiera icke hudkorrosiva ämnen och blandningar med stöd av annan befintlig information (t.ex. pH, förhållandet mellan struktur och aktivitet, data som gäller människor och/eller djur) (1)(2)(11)(14).
It does not provide information on skin irritation, nor does it allow the sub-categorisation of corrosive substances as permitted in the Globally Harmonised Classification System (GHS) (1).
Testet ger ingen information om hudirritation, inte heller ger det möjlighet till den underklassificering som är möjlig enligt det internationella systemet för klassificering och märkning av kemikalier (GHS) (1).
For a full evaluation of local skin effects after a single dermal exposure, it is recommended to follow the sequential testing strategy as appended to testing method B.4 (2) and provided in the Globally Harmonised System (1).
För en fullständig utvärdering av lokala hudeffekter efter en enda hudexponering rekommenderas den sekventiella teststrategi som finns som tillägg till testmetod B.4 (2) och som anges i det internationella systemet för klassificering och märkning (1).
This testing strategy includes the conduct of in vitro tests for skin corrosion (as described in this method) and skin irritation before considering testing in live animals.
Denna teststrategi inbegriper in vitro-tester av hudkorrosiviteten (enligt den häri beskrivna metoden) och hudirritation innan tester på levande djur övervägs.
Skin corrosionin vivo: is the production of irreversible damage of the skin: namely, visible necrosis through the epidermis and into the dermis, following the application of a test subsance for up to four hours.
Hudkorrosion in vivo: innebär att en irreversibel skada uppstår i huden, det vill säga synlig nekros genom epidermis och ner i dermis efter att ett testämne har applicerats och fått verka i upp till fyra timmar.
Corrosive reactions are typified by ulcers, bleeding, bloody scabs, and, by the end of the observation at 14 days, by discolouration due to blanching of the skin, complete areas of alopecia, and scars.
Korrosiva reaktioner kännetecknas av sår, blödning, blodiga sårskorpor och i slutet av observationsperioden på 14 dagar av missfärgning på grund av blekning av huden, håravfall på hela hudområden och ärrbildning.
Transcutaneous Electrical Resistance (TER): is a measure of the electrical impendance of the skin, as a resistance value in kilo Ohms.
Transkutant elektriskt motstånd (TER): är ett mått på hudens elektriska impedans, uttryckt i kΩ.
A simple and robust method of assessing barrier function by recording the passage of ions through the skin using a Wheatstone bridge apparatus.
Det är en enkel och robust metod för att bedöma hudens barriärfunktion genom att registrera jonflödet genom huden med en Wheatstonebrygga.
Reference chemicals
Referenskemikalier
Severely corrosive
Starkt korrosiv
Acrylic Acid
Akrylsyra
Severely Corrosive
Starkt korrosivt
2-tert. Butylphenol
2-tert-butylfenol
Corrosive
Korrosiv
Potassium hydroxide (10 %)
Kaliumhydroxid (10 %)
Sulfuric acid (10 %)
Svavelsyra (10 %)
Octanoic acid (caprylic acid)
Oktansyra (kaprylsyra)
Not corrosive
Icke-korrosiv
Phenethyl bromide
Fenetylbromid
4-(Methylthio)-benzaldehyde
4-(Metyltio)-benzaldehyd
Most of the chemicals listed are taken from the list of chemicals selected for the ECVAM international validation study (4).
De flesta av kemikalierna i förteckningen har tagits från den förteckning över kemikalier som valdes för den internationella valideringsstudien ECVAM (4).
Their selection is based on the following criteria:
Urvalet bygger på följande kriterier:
equal number of corrosive and non-corrosive substances;
Lika många korrosiva som icke-korrosiva ämnen.
commercially available substances covering most of the relevant chemical classes;
Kommersiellt tillgängliga ämnen som täcker de flesta relevanta kemikalieklasser.
inclusion of severely corrosive as well as less corrosive substances in order to enable discrimination based on corrosive potency;
Medtagande av såväl starkt korrosiva som mindre korrosiva ämnen för att göra det möjligt att särskilja ämnen på grundval av hudkorrosiviteten.
choice of chemicals that can be handled in a laboratory without posing other serious hazards than corrosivity.
Val av kemikalier som kan hanteras i ett laboratorium utan att utgöra någon annan allvarlig risk utöver hudkorrosiviteten.
The test material is applied for up to 24 hours to the epidermal surfaces of skin discs in a two-compartment test system in which the skin discs function as the separation between the compartments.
Testämnet appliceras och får verka i upp till 24 timmar på den epidermala ytan av hudbitar i ett testsystem med två kammare där hudbitarna fungerar som skiljemembran mellan kamrarna.
The skin discs are taken from humanely killed rats aged 28-30 days.
Hudbitarna tas från humant avlivade, 28-30 dagar gamla råttor.
Corrosive materials are identified by their ability to produce a loss of normal stratum corneum integrity and barrier function, which is measured as a reduction in the TER below a threshold level (12).
Korrosivt material identifieras genom sin förmåga att framkalla skador på hudens hornlager och störningar i den normala barriärfunktionen, vilket kan fastställas som en sänkning av det transkutana elektriska motståndet (TER) under ett tröskelvärde (12).
For rat TER, a cut-off value of 5 kΏ has been selected based on extensive data for a wide range of chemicals where the vast majority of values were either clearly well above (often > 10 kΩ), or well below (often < 3 kΩ) this value (12).
För TER för råtthud har ett brytvärde på 5 kΩ valts, baserat på omfattande data för ett brett urval av kemikalier där den absoluta majoriteten av värden antingen låg klart över (ofta > 10 kΩ) eller klart under (ofta < 3 kΩ) detta värde (12).
Generally, materials which are non-corrosive in animals but are irritating or non-irritating do not reduce the TER below this cut-off value.
I allmänhet sänker material som inte har någon korrosiv verkan på djur inte TER under detta brytvärde, oavsett om de är hudirriterande eller inte.
Furthermore, use of other skin preparations or other equipment may alter the cut-off value, necessitating further validation.
Vidare kan användning av andra hudberedningar eller annan utrustning ändra brytvärdet, vilket kräver ytterligare validering.
A dye-binding step is incorporated into the test procedure for confirmation testing of positive results in the TER including values around 5 kΩ.
Ett färgämnesbindningssteg ingår i testförfarandet för verifiering av positiva resultat vid TER-värden runt 5 kΩ.
The dye-binding step determines if the increase in ionic permeability is due to physical destruction of the stratum corneum.
Färgämnesbindningssteget visar om ökningen av jongenomsläpplighet beror på fysisk nedbrytning av hornlagret.
The TER method utilising rat skin has shown to be predictive of in vivo corrosivity in the rabbit assessed under Testing Method B.4 (2).
TER-metoden med råtthud har visats ge förutsägbarhet för korrosiv verkan in vivo på kanin, fastställd med testmetod B.4 (2).
It should be noted that the in vivo rabbit test is highly conservative with respect to skin corrosivity and skin irritation when compared with the human skin patch test (15).
Det ska påpekas att in vivo-kanintestet är mycket konservativt med avseende på hudkorrosiv verkan och hudirritation jämfört med lapptest på mänsklig hud (15).
Rats are the species of choice because the sensitivity of their skin to chemicals in this test has been previously demonstrated (10).
Råtta är den föredragna arten eftersom råttors hudkänslighet för kemikalier i detta test har visats tidigare (10).
The age (when the skin is collected) and strain of the rat is particularly important to ensure that the hair follicles are in the dormant phase before adult hair growth begins.
Åldern (då huden tas till vara) och råttstammen är av särskild betydelse för att säkerställa att hårsäckarna är i vilofas innan den vuxna hårtillväxten börjar.
The dorsal and flank hair from young, approximately 22 day-old, male or female rats (Wistar-derived or a comparable strain), is carefully removed with small clippers.
Rygg- och flankhår från unga, ungefär 22 dagar gamla han- eller honråttor (erhållna från Wistar eller en jämförbar stam) avlägsnas noggrant med en liten sax.
Then, the animals are washed by careful wiping, whilst submerging the clipped area in antibiotic solution (containing, for example, streptomycin, penicillin, chloramphenicol, and amphotericin, at concentrations effective in inhibiting bacterial growth).
Därefter tvättas djuren noga och torkas sedan omsorgsfullt medan det klippta området hålls ner i antibiotikalösning (som innehåller t.ex. streptomycin, penicillin, kloramfenikol och amfotericin, i koncentrationer som hämmar bakterietillväxt).
Animals are washed with antibiotics again on the third or fourth day after the first wash and are used within three days of the second wash, when the stratum corneum has recovered from the hair removal.
Djuren tvättas på nytt med antibiotika på tredje eller fjärde dagen efter den första tvätten och används inom 3 dagar från den andra tvätten, då hornlagret har återhämtat sig från hårborttagningen.
Preparation of the skin discs
Beredning av hudbitar
Animals are humanely killed when 28-30 days old; this age is critical.
Djuren avlivas med en human metod när de är 28-30 dagar gamla.