natgillin/translations-raw huggingface dataset:
France shall ensure that this Decision is implemented within four months of its notification.
Frankrike ska inom fyra månader från delgivningen av detta beslut se till att det genomförs.
Within two months from notification of this Decision, France shall submit the following information to the Commission:
Frankrike ska inom två månader från delgivningen av detta beslut lämna följande uppgifter till kommissionen:
the list of beneficiaries that have received aid under the scheme referred to in Article 1 and the total amount received by each of them;
En förteckning över de stödmottagare som har tagit emot stöd inom ramen för den stödordning som avses i artikel 1 och det totala stödbelopp som var och en av dessa har mottagit.
the total amount (principal and recovery interest) to be recovered from the beneficiaries;
Det totala belopp (kapital och ränta) som ska återkrävas från stödmottagarna.
France shall keep the Commission informed of the progress of the national measures taken to implement this Decision until recovery of the aid referred to in Article 1 has been completed.
Frankrike ska hålla kommissionen underrättad om utvecklingen vad gäller de nationella åtgärder som vidtagits för att genomföra detta beslut till dess att återkravet av det stöd som avses i artikel 1 har slutförts.
After the two-month period provided for in paragraph 1, France shall submit, on request from the Commission, a report on the measures already taken and planned to comply with this Decision.
Efter den tidsfrist på två månader som avses i punkt 1 ska Frankrike på kommissionens begäran lämna en rapport om de åtgärder som redan har vidtagits och som planeras för att följa detta beslut.
This report shall also provide detailed information concerning the amounts of aid and recovery interest already recovered from the beneficiaries.
Rapporten ska också innehålla detaljerade uppgifter om de stöd- och räntebelopp som redan har återkrävts från stödmottagarna.
Done at Brussels, 28 January 2009.
Utfärdad i Bryssel den 28 januari 2009.
OJ C 233, 22.9.2005, p. 21.
EUT C 233, 22.9.2005, s. 21.
Notably the law of 6 October 1982 and the law No 2001-6 of 4 January 2001.
Särskilt lagen av den 6 oktober 1982, och senare lag nr 2001–6 av den 4 januari 2001.
Law No 99-574 of 9 July 1999, Article 59 III, IV (French Official Journal of 10.7.1999).
Lag nr 99–574 av den 9 juli 1999 art. 59 III, IV (JORF, 10.7.1999).
Decree No 90-879 of 28 September 1990, Article 4 (French Official Journal of 30.9.1990).
Dekret nr 90–879 av den 28 september 1990, art. 4 (JORF, 30.9.1990).
Minutes of the Fruit and Vegetables meeting of 11 April 2001, notes from the Ministry of Agriculture, Annex No 19.
Protokoll från mötet i den ekonomiska kommittén för frukt och grönsaker av den 11 april 2001, yttrande av jordbruksministern, bilaga nr 19.
Minutes of the General Assembly of the Fisheries OP of 31 August 2000 in Nimes, Annex No 20.
Protokoll från årsstämman i producentsammanslutningen för persikor den 31 augusti 2000 i Nîmes, bilaga nr 20.
This table takes account of the correction sent by the French authorities by letter of 28 December 2005.
I tabellen beaktas den rättelse som de franska myndigheterna översände genom en skrivelse av den 28 december 2005.
OJ L 118, 20.5.1972, p. 1.
EGT L 118, 20.5.1972, s. 1.
Judgment of the Court of 21 March 1991, Italy v Commission (Case C-303/88, ECR 1991, p. I-1433), paragraph 57.
Dom av den 21 mars 1991 i mål C-303/88, Italien mot kommissionen, REG 1991, s. I-1433, punkt 57.
Judgment of the Court of 17 September 1980, Philip Morris/Commission, (Case 730/79, ECR 1980, p. 2671), paragraphs 11 and 12.
Dom av den 17 september 1980 i mål 730/79, Philip Morris mot kommissionen, REG 1980, s. 2671, punkterna 11 och 12.
For example, in 2000 intra-Community trade in vegetables amounted to 6727000 tonnes and trade in fruit to 5609000 tonnes.
Som ett exempel uppgick handeln med grönsaker inom gemenskapen år 2000 till 6,727 miljoner ton, och handeln med frukt till 5,609 miljoner ton.
France has always been one of the EU’s biggest producers of fruit and vegetables, producing 3681000 tonnes of fruit and 7989000 tonnes of vegetables in 2000.
Frankrike har alltid varit en av de största frukt- och grönsaksproducenterna inom EU, med 3,681 miljoner ton frukt och 7,989 miljoner ton grönsaker år 2000.
Judgment of the Court of 21 March 1990, Belgium v Commission (Cases C-142/87, ECR 1987, p. 2589), paragraph 35, ECR 1987, p. 2589.
Dom av den 21 mars 1990 i mål C-142/87, Belgien mot kommissionen, REG 1987, s. 2589, punkt 35.
Judgment of the Court of 21 March 1991, Italy v Commission (C-303/88, ECR I-1433), paragraph 11.
Dom av den 21 mars 1991 i mål C-303/88, Italien mot kommissionen, REG 1991, s. I-1433, punkt 11.
Judgment of the Court of 16 May 2002, France v Commission (C-482/99, ECR 2002, p. I-4397), paragraph 24.
Dom av den 16 maj 2002 i mål C-482/99, Frankrike mot kommissionen, REG 2002, s. I-4397, punkt 24.
Judgment of the Court of 20 November 2003, GEMO (C-126/01, ECR 2003, p. I-13769), paragraph 24.
Dom av den 20 november 2003 i mål C-126/01, GEMO, REG 2003, s. I-13769, punkt 24.
Judgment of the Court of 22 March 1977, Steinike & Weinlig (78/76, ECR 1977, p. 595) and judgment of the Court of 11 November 1987 (259/85, France/Commission, ECR 1987, p. 4393), paragraph 23.
Dom av den 22 mars 1977 i mål 78/76, Steinike & Weinlig, REG 1977, s. 595, och dom av den 11 november 1987 i mål 259/85, Frankrike mot kommissionen, REG 1987, s. 4393, punkt 23.
Judgment of the Court of 15 July 2004, Pearle e.a.
Dom av den 15 juli 2004 i mål C-345/02, Pearle m.fl., REG 2004, s. I-7139.
Judgment of the Court of 20 September 2007, Salvat Père & Fils e.a./Commission (T-136/05, ECR p. II-4063).
Dom av den 20 september 2007 i mål T-136/05, Salvat Père & Fils m.fl. mot kommissionen, REG 2007, s. II-4063.
See judgment of the Court of 8 June 1995, Siemens v Commission (Case T-459/93, ECR II-1675), paragraphs 48 and 77.
Dom av den 8 juni 1995 i mål T-459/93, Siemens mot kommissionen, REG 1995, II-1675, punkterna 48 och 77.
See, for example, the judgment of the Court of 29 November 1978, Redmond (known as the ‘Pigs Marketing Board’ judgment) (83/78, ECR 1978, p. 2347), paragraph 60.
Se exempelvis dom av den 29 november 1978 i mål 83/78, Redmond (den så kallade Pigs Marketing Board-domen), REG 1978, s. 2347, punkt 60.
Judgment of the Court of 26 May 2005, Kuipers (C-283/03, ECR 2005, p. I-3761), paragraphs 42, 49 and 53.
Dom av den 26 maj 2005 i mål C-283/03, Kuipers, REG 2005, s. I-3761, punkterna 42, 49 och 53.
Judgment of 27 October 2007, France v Commission (Case C-441/06, not yet reported), paragraph 29.
Dom av den 27 oktober 2007 i mål C-441/06, kommissionen mot Frankrike, ännu inte offentliggjord i rättsfallssamlingen, punkt 29.
France requested an extension of the deadline for replying, by letter dated 5 August 2005, received on 9 August 2005.
Frankrike begärde en ytterligare svarsfrist genom en skrivelse av den 5 augusti 2005, diarieförd den 9 augusti 2005.
France submitted its comments by letter dated 4 October 2005, received on 6 October 2005.
Frankrike översände sina synpunkter genom en skrivelse av den 4 oktober 2005, diarieförd den 6 oktober 2005.
These comments were forwarded to the French authorities by letter dated 1 December 2005.
Dessa synpunkter översändes till de franska myndigheterna genom en skrivelse av den 1 december 2005.
The French authorities replied by letter dated 28 December 2005, in which they gave their permission for the letters dated 26 December 2002 and 22 July 2003 to be forwarded to FEDECOM.
De franska myndigheterna svarade i sin tur genom en skrivelse av den 28 december 2005, i vilken de samtyckte till att skrivelserna av den 26 december 2002 och den 22 juli 2003 överlämnades till FEDECOM.
According to the complainants, these provisions were introduced before the 1996 reform of the CMO in fruit and vegetables.
Enligt de klagande infördes dessa arrangemang före reformen av den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker 1996.
France has assured us that no further measures have been financed under these provisions since 1 January 2003.
Frankrike har försäkrat att man sedan den 1 januari 2003 inte finansierat några åtgärder inom ramen för dessa arrangemang.
The following table gives an overview of the amounts paid, in euro, by ONIFLHOR under the ‘contingency plans’ from 1992 to 2002 [8].
Nedanstående tabell innehåller en sammanställning över de belopp, angivna i euro, som ONIFLHOR betalade ut för åtgärdsprogram under perioden 1992–2002 [8].
These sums are broken down by year and by measure.
Beloppen fördelar sig per år och åtgärd.
There was no text that obliged the producer organisations to ask to benefit from Community aid.
Det fanns inga skrivna bestämmelser om att producentsammanslutningarna var skyldiga att begära gemenskapsstöd.
Consequently, according to FEDECOM, the sectoral contributions cannot be considered as constituting State resources, given their private and voluntary nature.
Enligt FEDECOM kan branschbidragen därför inte anses utgöra statliga medel, med tanke på deras privata och frivilliga karaktär.
In the case in question, the prescription period was interrupted by a letter from the Commission to France on 31 July 2002.
I det aktuella fallet avbröts preskriptionstiden genom en skrivelse från kommissionen till Frankrike av den 31 juli 2002.
Consequently, the period preceding 31 July 1992 may not be taken into account by the Commission.
Perioden före den 31 juli 1992 har därför inte beaktats av kommissionen.
This charge was imposed by a trade association governed by public law.
En offentligrättslig yrkesorganisation krävde dem på avgiften.
This association never had the power to freely dispose of contributions gathered in this manner.
Detta organ kunde inte på något sätt fritt förfoga över de bidrag som på detta vis samlades in.
(Case C-345/02, ECR 2004, p. I-7139). The disputed measure was a publicity campaign for the optical sector, financed entirely by a ‘compulsory contribution’ levied on the companies in the sector.
Den omtvistade åtgärden var en reklamkampanj till förmån för optikerbranschen, vilken i sin helhet finansierades med hjälp av en ”obligatorisk särskild avgift” som företagen inom sektorn ålades att betala.
Decision No 406/2009/EC of the European Parliament and of the Council
Europaparlamentets och rådets beslut nr 406/2009/EG
on the effort of Member States to reduce their greenhouse gas emissions to meet the Community’s greenhouse gas emission reduction commitments up to 2020
om medlemsstaternas insatser för att minska sina växthusgasutsläpp i enlighet med gemenskapens åtaganden om minskning av växthusgasutsläppen till 2020
The ultimate objective of the United Nations Framework Convention on Climate Change (UNFCCC), which was approved on behalf of the European Community by Council Decision 94/69/EC [3], is to stabilise greenhouse gas concentrations in the atmosphere at a level that would prevent dangerous anthropogenic interference with the climate system.
Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringen (UNFCCC), som antogs på Europeiska gemenskapens vägnar genom rådets beslut 94/69/EG [3], syftar ytterst till att stabilisera koncentrationerna av växthusgaser i atmosfären på en nivå som förebygger farlig antropogen påverkan på klimatsystemet.
Furthermore, in order to meet this objective, the European Council of March 2007 endorsed a Community objective of a 30 % reduction of greenhouse gas emissions by 2020 compared to 1990 as its contribution to a global and comprehensive agreement for the period after 2012, provided that other developed countries commit themselves to comparable emission reductions and economically more advanced developing countries commit themselves to contributing adequately according to their responsibilities and capabilities.
För att nå det globala målet bekräftade Europeiska rådet vidare, vid sitt möte i mars 2007, gemenskapens mål att till 2020 minska sina växthusgasutsläpp med 30 % jämfört med 1990 års nivåer, som bidrag till ett globalt och heltäckande avtal för perioden efter 2012, förutsatt att andra industriländer också åtar sig att göra jämförbara utsläppsminskningar, och ekonomiskt mer avancerade utvecklingsländer i rimlig utsträckning bidrar allt efter ansvar och förmåga.
The European Council of March 2007 emphasised that the Community is committed to transforming Europe into a highly energy-efficient and low greenhouse-gas-emitting economy and has decided that, until a global and comprehensive agreement for the period after 2012 is concluded, and without prejudice to its position in international negotiations, the Community makes a firm independent commitment to achieve at least a 20 % reduction of greenhouse gas emissions by 2020 compared to 1990.
Europeiska rådet betonade vid sitt möte i mars 2007 att gemenskapen har åtagit sig att omforma EU till en energieffektiv ekonomi med låga växthusgasutsläpp och beslutade också att fram till dess att ett globalt och heltäckande avtal för tiden efter 2012 har slutits, och utan att det påverkar gemenskapens position i internationella förhandlingar, åtar sig gemenskapen att till 2020 oberoende minska sina växthusgasutsläpp med minst 20 % jämfört med 1990 års nivåer.
Energy efficiency improvements are a crucial element for Member States to meet the requirements under this Decision.
Förbättrad energieffektivitet är en avgörande fråga för att medlemsstaterna ska uppfylla kraven i detta beslut.
In this context, the Commission should closely monitor progress towards the objective to reduce energy consumption by 20 % by 2020, and propose additional actions if progress is insufficient.
I det sammanhanget bör kommissionen noga övervaka framstegen mot målet att minska energiförbrukningen med 20 % till 2020 och föreslå ytterligare åtgärder om framstegen är otillräckliga.
Directive 2003/87/EC [4] establishes a scheme for greenhouse gas emission allowance trading within the Community, which covers certain sectors of the economy.
Genom direktiv 2003/87/EG [4] inrättas ett system för handel med utsläppsrätter inom gemenskapen som omfattar vissa sektorer av ekonomin.
All sectors of the economy should contribute to emission reductions in order to cost-effectively achieve the objective of a 20 % reduction of greenhouse gas emissions by 2020 compared to 1990 levels.. Member States should therefore implement additional policies and measures in an effort to further limit the greenhouse gas emissions from sources not covered under Directive 2003/87/EC.
Samtliga sektorer av ekonomin bör bidra till att minska utsläppen för att målet om en minskning av växthusgasutsläppen med 20 % till 2020, jämfört med 1990 års nivåer, ska kunna uppnås på ett kostnadseffektivt sätt. Medlemsstaterna bör därför införa kompletterande styrmedel och åtgärder för att minska växthusgasutsläppen från källor som inte omfattas av direktiv 2003/87/EG.
Member States’ reduction efforts should be based on the principle of solidarity between Member States and the need for sustainable economic growth across the Community, taking into account the relative per capita GDP of Member States.
Medlemsstaternas insatser för att minska utsläppen bör grundas på principen om solidaritet mellan medlemsstater och behovet av hållbar ekonomisk tillväxt i hela gemenskapen, med beaktande av de enskilda medlemsstaternas relativa BNP per capita.
Member States that currently have a relatively low per capita GDP, and thus high GDP growth expectations, should be allowed to increase their greenhouse gas emissions compared to 2005, but should limit this greenhouse gas emissions growth to contribute to the independent reduction commitment of the Community.
Medlemsstater som i dag har en relativt låg BNP per capita, och därmed höga förväntningar på sin BNP-tillväxt, bör tillåtas öka sina växthusgasutsläpp jämfört med 2005 års nivåer, men växthusgasutsläppen bör begränsas så att de medlemsstaterna ändå bidrar till gemenskapens oberoende åtagande att minska utsläppen.
Member States that currently have a relatively high per capita GDP should reduce their greenhouse gas emissions compared to 2005.
Medlemsstater som i dag har en relativt hög BNP per capita bör minska sina växthusgasutsläpp jämfört med 2005 års nivåer.
As a means to even out the differences in abatement costs faced by different Member States, by allowing for increased geographical flexibility, and at the same time, as a means to enhance the overall cost-effectiveness of the total commitment of the Community, Member States should be able to transfer part of their annual emission allocation to other Member States.
För att utjämna skillnaderna i fråga om de åtgärdskostnader som de olika medlemsstaterna ställs inför genom att erbjuda ökad geografisk flexibilitet och samtidigt höja kostnadseffektiviteten i gemenskapens samlade åtagande, bör medlemsstaterna få föra över en del av sin tilldelning av tillåtna växthusgasutsläpp till andra medlemsstater.
The transparency of such transfers should be ensured by way of a notification to the Commission and the registration of each transfer in the registries of both Member States involved.
Transparensen beträffande dessa överföringar bör garanteras genom en anmälan till kommissionen och genom att varje överföring registreras i de båda berörda medlemsstaternas register.
Such transfers may be carried out in a manner that is mutually convenient, including by means of auctioning, the use of market intermediaries acting on an agency basis, or by way of bilateral arrangements.
Sådana överföringar kan genomföras på ett sätt som passar båda parter, till exempel genom utauktionering, användning av mäklare på marknaden eller bilaterala arrangemang.
Significant greenhouse gas emission reductions should be made within the Union.
Växthusgasutsläppen bör minskas väsentligt inom EU.
The use of credits from project activities should be limited so that it is supplemental to domestic action.
Utnyttjandet av reduktionsenheter från projektverksamhet bör begränsas, så att detta endast kompletterar nationella åtgärder.
The Union remains committed to the continued improvement of the Clean Development Mechanism (CDM) and will seek improvements through the appropriate international processes.
EU förblir bundet av sitt åtagande om en fortsatt förbättring av mekanismen för ren utveckling (CDM) och kommer att sträva efter förbättringar genom lämpliga internationella processer.
It is important that credits from project activities used by Member States represent real, verifiable, additional and permanent emission reductions and have clear sustainable development benefits and no significant negative environmental or social impacts.
Det är viktigt att reduktionsenheter från projektverksamhet som används av medlemsstaterna motsvarar verkliga, verifierbara, additiva och permanenta utsläppsminskningar och har tydliga fördelar när det gäller en hållbar utveckling och inte har några betydande negativa effekter på miljö och samhälle.
Member States should also report on the qualitative criteria they apply for the use of such credits.
Medlemsstaterna bör också rapportera om de kvalitetskriterier som de tillämpar för utnyttjandet av sådana reduktionsenheter.
In order to provide for flexibility for Member States in implementing their commitments, to promote sustainable development in third countries, in particular in developing countries, and to provide certainty to investors, the Community should continue to recognise a certain amount of credits from greenhouse gas emission reduction projects in third countries before a future international agreement on climate change (hereinafter referred to as the international agreement on climate change) has been reached.
För att ge medlemsstaterna flexibilitet att uppfylla sina åtaganden, främja hållbar utveckling i tredjeländer, särskilt i utvecklingsländer, och ge investerarna större säkerhet bör gemenskapen även fortsättningsvis godkänna en viss mängd reduktionsenheter från projekt som leder till minskade växthusgasutsläpp i tredjeländer, innan ett framtida internationellt avtal om klimatförändringar (nedan kallat detinternationella avtalet om klimatförändringar) har slutits.
Member States should ensure that their policies for purchasing these credits enhance the equitable geographical distribution of projects, in particular by increasing the share of cCertified emission reductions (CERs) purchased from least developed countries (LDCs) and small island developing States (SIDS), and enhance the achievement of an international agreement on climate change.
Medlemsstaternas riktlinjer för köp av reduktionsenheter bör främja en rättvis geografisk fördelning av projekten, särskilt genom att en större andel certifierade utsläppsminskningar (CER) köps från de minst utvecklade länderna och små östater under utveckling, och syfta till att få till stånd ett internationellt avtal om klimatförändringar.
Member States should therefore be able to use greenhouse gas emission reduction credits issued for reductions that were made during the period from 2008 to 2012 and that result from project types which were eligible for use in the Community scheme during that period.
Medlemsstaterna bör därför få rätt att använda reduktionsenheter som utfärdats avseende minskade växthusgasutsläpp under perioden 2008–2012 i projekttyper som fick användas i gemenskapssystemet under den perioden.
Member States should also be able to use greenhouse gas emission reduction credits for reductions that were made after the period from 2008 to 2012, that result from projects that were registered during the period from 2008 to 2012 and that result from project types which were eligible for use in the Community scheme during that period.
Medlemsstaterna ska också kunna använda reduktionsenheter avseende minskade växthusgasutsläpp som utfärdats efter perioden 2008–2012, förutsatt att projekten registrerats under perioden 2008–2012 och att det är fråga om projekttyper som fick användas i gemenskapssystemet för växthusgaser under den perioden.
Very few CDM projects have been implemented in LDCs.
I de minst utvecklade länderna har ytterst få projekt genomförts inom ramen för CDM.
In order to provide for further flexibility for Member States and to promote sustainable development in developing countries, Member States should be able to use additional credits from projects resulting from agreements concluded by the Community with third countries.
För att erbjuda medlemsstaterna ytterligare flexibilitet och främja hållbar utveckling i utvecklingsländerna bör medlemsstaterna få rätt att använda ytterligare reduktionsenheter från olika projekt som följer av avtal mellan gemenskapen och tredjeländer.
Member States should be allowed to transfer the unused part of that quantity to other Member States.
Medlemsstater bör få rätt att överföra outnyttjade reduktionsenheter till andra medlemsstater.
Certain Member States with a negative limit, or a positive limit of at most 5 %, as set out in this Decision, should, in addition to the credits referred to above, be allowed annually to use additional credits amounting to 1 % of their verified emissions in 2005 from projects in LDCs and SIDS, subject to compliance with one of the four conditions set out in this Decision.
Vissa medlemsstater som har en negativ nivå eller en positiv nivå på högst 5 %, i enlighet med detta beslut, bör utöver de reduktionsenheter som avses ovan årligen få utnyttja ytterligare reduktionsenheter på 1 % av deras verifierade utsläpp under 2005 från projekt i de minst utvecklade länderna och i små östater under utveckling, under förutsättning att de uppfyller ett av de fyra villkor som fastställs i detta beslut.
This Decision should be without prejudice to more stringent national objectives.
Detta beslut påverkar inte mer strikta nationella mål.