natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As indicated earlier, decision C 10/94 and Regulation (EC) No 1013/97 concluded that, since the shares of HSY had been sold to the employees by the September 1995 contract, the condition of the sale of the yard laid down in Article 10 of the Directive 90/684/EEC was fulfilled.
Som tidigare nämnts kom man i beslut C 10/94 och förordning (EG) nr 1013/97 fram till att villkoret att varvet måste säljas enligt artikel 10 i direktiv 90/684/EEG var uppfyllt, eftersom aktierna hade sålts till de anställda enligt avtalet från september 1995.
As indicated earlier, the purpose of this condition was to transfer the ownership to owners who, since they would aim at maximising the value of their investment, would take the measures necessary to restore the competitiveness of the yards.
Som tidigare nämnts var syftet med detta villkor att överföra ägandet till ägare som, på grund av sin strävan efter att maximera värdet av sin investering, skulle vidta de åtgärder som krävs för att återskapa varvens konkurrenskraft.
In this context, the Commission accepted the September 1995 contract as a valid sale since it contractually obliged the employees to pay EUR 24 million in exchange of a 49 % stake in HSY.
Här ansåg kommissionen att avtalet från 1995 utgjorde en giltig försäljning, eftersom de anställda enligt avtalet skulle betala 24 miljoner euro för en 49-procentig andel i HSY.
This price to pay entailed that, when participating to the management of the yard, the employees would take care of preserving and increasing the value of their investment.
Tanken var att de anställda, i och med att de skulle betala detta pris, vid förvaltningen av varvet skulle vara måna om att bevara och öka värdet på sin investering.
ETVA controlled HSY, which was legally entitled to collect the amounts from the wages and allowances of the employees.
ETVA kontrollerade HSY, som hade juridisk rätt att dra dessa belopp från de anställdas löner och ersättningar.
The Commission therefore concludes that the Greek authorities consciously did not request the payment of the annual instalments from the employees.
Kommissionen drar därför slutsatsen att de grekiska myndigheterna medvetet lät bli att begära in de årliga delbetalningarna från de anställda.
By adopting this behaviour, Greece showed that it did not intend to obtain from the employees the payment of the purchase price.
Genom att göra detta visade Grekland att man inte tänkte kräva in köpeskillingen från de anställda.
This dramatically modified the situation in which the employees found themselves.
Detta förändrade de anställdas situation dramatiskt.
Instead of having to pay a purchase price, the employees would not have to put at risk this amount of own money.
I stället för att behöva betala köpeskillingen behövde de anställda inte riskera detta belopp av sina egna pengar.
This means that, when participating in the management of the yard, they attached less importance to the preservation and the increase of the value of the shares and the restoration of financial viability (and more to the preservation of the employment and of the working conditions).
Det innebär att de, när de deltog i förvaltningen av varvet, var mindre måna om att bevara och öka värdet på aktierna och att återställa företagets finansiella lönsamhet (och mer måna om att bevara sin anställning och om arbetsförhållandena).
In addition, since they were not paying the purchase price, it could be expected that over the medium or long term, ETVA would enforce its pledge on the shares and therefore the employees would simply have no shareholding anymore in the yard.
Eftersom de inte betalade köpeskillingen kunde man dessutom förvänta sig att ETVA på medellång eller lång sikt skulle lösa in panten i aktierna, vilket skulle innebära att de anställda helt enkelt inte längre skulle ha kvar några aktier i varvet.
In this context, the Commission fails to see how the employees could have been interested in preserving and increasing the value of HSY and taking the necessary measures to restore its competitiveness.
Här kan kommissionen inte se hur de anställda kunde ha varit intresserade av att bevara och öka värdet av HSY och av att vidta de åtgärder som behövs för att återskapa dess konkurrenskraft.
The Commission therefore considers that the fact that the State did not seek to obtain the payment of the purchase price from the employees under the terms of the September 1995 contract dramatically changed the situation of employees when they were participating in the management of the yard.
Kommissionen anser därför att det faktum att staten inte försökte få in betalningen av köpeskillingen från de anställda enligt villkoren i avtalet från september 1995 förändrade de anställdas situation dramatiskt när de deltog i förvaltningen av varvet.
Consequently, because ETVA did not seek the payment of the purchase price from the employees, the change of ownership that took place in September 1995 did not constituted a real ‘sale’, aiming at restoration of competitiveness of the yard, as requested by Directive 90/684/EEC.
Eftersom ETVA inte försökte få in betalningen av köpeskillingen från de anställda utgjorde det ägarbyte om ägde rum i september 1995 därför inte någon egentlig ”försäljning” som syftade till att återskapa varvets konkurrenskraft i enlighet med direktiv 90/684/EEG.
In conclusion, by not seeking the payment of the purchase price from the employees, Greece has misused decision C 10/94.
Sammanfattningsvis har Grekland missbrukat beslut C 10/94 genom att inte försöka få in betalningen av köpeskillingen från de anställda.
Indeed, the latter was adopted by the Commission on the basis of the legitimate assumption that the September 1995 contract would be implemented by the State-owned bank ETVA, and in particular that ETVA would collect the payment of the purchase price from HSY employees in accordance with the precise provisions laid down in the contract, hereby ensuring that these new owners have a financial interest in supporting the measures necessary to restore competitiveness and viability.
Kommissionen fattade ovannämnda beslut utifrån det berättigade antagandet att den statsägda banken ETVA skulle genomföra avtalet från september 1995, och framför allt att ETVA skulle kräva in betalningen av köpeskillingen från HSY:s anställda, i enlighet med de utförliga bestämmelserna i avtalet, och därmed se till att de nya ägarna hade ett finansiellt intresse av att stödja de åtgärder som behövs för att återskapa företagets konkurrenskraft och lönsamhet.
The Commission could not expect that Greece, after having itself presented the September 1995 contract as a sale of HSY, would consciously refrain from obtaining the payment of the sale price from the purchaser, despite the existence of several contractual and legal provisions allowing the collection of the price.
Kommissionen kunde inte förvänta sig att Grekland, efter att självt ha presenterat avtalet från september 1995 som en försäljning av HSY, medvetet skulle avstå från att kräva in betalningen av köpeskillingen från köparen, trots att det fanns flera avtalsrättsliga och juridiska bestämmelser som gjorde det möjligt att driva in betalningen.
The Commission considers that such behaviour is similar to the submission of incorrect information to the Commission and to a misuse of aid.
Kommissionen anser att ett sådant beteende är ungefär detsamma som att lämna oriktiga uppgifter till kommissionen och att missbruka stödet.
The aid authorised by Decision C 10/94 should therefore be recovered from HSY.
Det stöd som godkändes genom beslut C 10/94 ska därför återkrävas från HSY.
The Commission has reached the conclusion that the three grounds raised by Greece and HSY which have been summarised earlier should be dismissed.
Kommissionen har dragit slutsatsen att de tre skäl som Grekland och HSY anfört och som sammanfattats ovan bör avfärdas.
As regards the first ground — the privatisation was genuine and real because the employees got ownership of the shares and the corresponding control over HSY — the Commission observes that the transfer of the ownership was a necessary but not sufficient condition.
När det gäller det första skälet (dvs. att privatiseringen var verklig och riktig, eftersom de anställda fick överta ägandet av aktierna och motsvarande kontroll över HSY) konstaterar kommissionen att överföringen av äganderätten var ett nödvändigt men otillräckligt villkor.
As indicated earlier, since they did not had to pay this price, they were in a different situation from a market economy owner.
Som tidigare nämnts befann de sig i en annan situation än en ägare i en marknadsekonomi, eftersom de inte betalade köpeskillingen.
As regards Greece’s claim that ‘the acquisition of shares entailed the risk that the shares might loose their value’, the Commission notes that, while it is undisputed that the employees become formally the owner of the shares, they were much less concerned by the evolution of the value of the shares since they did not have to pay a high price (i.e. reduction of the wages and allowances during 12 years) to obtain them.
När det gäller Greklands påstående att förvärvet av aktierna medförde en risk att aktierna kunde förlora i värde noterar kommissionen att de anställda, även om det är obestritt att de formellt blev ägare till aktierna, var mycket mindre bekymrade över aktiernas värdeutveckling, eftersom de inte behövde betala något högt pris (dvs. avdrag på löner och ersättningar under tolv år) för att få dem.
In addition, since the employees were not paying the purchase price, they had to expect that ETVA would enforce its pledge on the shares, such that the employees would not remain the owners of these shares.
Eftersom de anställda inte betalade köpeskillingen måste de dessutom förvänta sig att ETVA skulle lösa in sin pant i aktierna, vilket skulle innebära att de anställda förlorade äganderätten till aktierna.
Finally, as regards Greece’s claims that ‘The employees […] participated in the share capital increase, pro rata to their stake in the share capital, therefore private capital was invested in the shipyards’, the Commission does not contest that the employees participated to the capital increase (this will be described in the description and assessment of measure E10).
Slutligen, när det gäller Greklands påståenden om att de anställda deltog i aktiekapitalökningen i proportion till sin andel av aktiekapitalet, varför privat kapital investerades i varven, så ifrågasätter kommissionen inte att de anställda deltog i kapitalökningen (detta kommer att beskrivas i beskrivningen och bedömningen av åtgärd E10).
However, the Commission recalls that, according to the September 1995 contract, the participation to the capital increase did not entitle the employees to any new shares of HSY.
Kommissionen erinrar emellertid om att deltagandet i kapitalökningen inte gav de anställda någon rätt till några nya aktier i HSY, enligt avtalet från september 1995.
The Commission therefore fails to see how this participation alone could incite the employees to manage the yard in a way that preserves or increases the value of the shares since this participation did not give them any new shares.
Kommissionen kan därför inte se hur detta deltagande i sig kunde få de anställda att förvalta varvet på ett sätt som bevarar eller ökar värdet på aktierna, eftersom deltagandet inte gav dem några nya aktier.
The Commission also fails to see how this participation could constitute a ‘sale’ of HSY since the employees did not receive additional shares in exchange of their investments.
Kommissionen kan inte heller se hur detta deltagande kunde utgöra en ”försäljning” av HSY, med tanke på att de anställda inte fick några ytterligare aktier i utbyte för sin investering.
Since the amount of money that the employees had to invest was much smaller than what the Commission legitimately expected when it adopted decision C 10/94 (and what the Council expected when it adopted Regulation (EC) No 1013/97), the Commission considers it insufficient to incite them to attach sufficient importance to the value of the shares and the restoration of the competitiveness of HSY.
Eftersom det belopp som de anställda var tvungna att investera var mycket lägre än vad kommissionen hade anledning att anta när den antog beslut C 10/94 (och än vad rådet förväntade sig när det antog rådets förordning (EG) nr 1013/97) anser kommissionen att det är otillräckligt för att få dem att vara tillräckligt måna om värdet på aktierna och om att återskapa HSY:s konkurrenskraft.
As regards the second ground raised by Greece — the payment of the purchase price was not a condition laid down in decision C 10/94, and even if it was the case, the Commission considered it as already fulfilled after having examined the September 1995 contract — the Commission has earlier recalled that the sale of the yard was a condition laid down in the Directive 90/684/EEC and explained what was the reason for this condition.
När det gäller det andra skälet som Grekland anförde (dvs. att betalningen av köpeskillingen inte var något villkor enligt beslut C 10/94, och att kommissionen, även om det hade varit det, ansåg att det redan var uppfyllt efter att ha granskat avtalet från september 1995) har kommissionen tidigare erinrat om att försäljningen av varvet var ett villkor i direktiv 90/684/EEG och förklarat skälet till detta villkor.
The Commission has also already explained that it took a negative decision in July 1995 because the yard had not been sold.
Kommissionen har också redan förklarat att den fattade ett negativt beslut i juli 1995 eftersom varvet inte hade sålts.
It was therefore evident to Greece that the Commission would not be satisfied by a mere transfer of ownership to the employees and it finally accepted the September 1995 contract only because it was a real sale, i.e. the employees would pay a significant purchase price and would thus have a real financial interest in restoration of competitiveness.
För Grekland var det därför uppenbart att kommissionen inte skulle nöja sig med att bara överföra äganderätten till de anställda, och enda skälet till att kommissionen till slut godtog avtalet från september 1995 var att det rörde sig om en verklig försäljning, dvs. att de anställda skulle betala en väsentlig köpeskilling och därmed ha ett verkligt finansiellt intresse av att återskapa företagets konkurrenskraft.
The Commission also recalls that Regulation (EC) No 1013/97 amended Directive 90/684/EEC only in respect of the amount of operating aid for restructuring that can be granted to HSY.
Kommissionen erinrar också om att förordning (EG) nr 1013/97 bara medförde en ändring av direktiv 90/684/EEG i fråga om hur mycket HSY kunde få i driftsstöd för omstrukturering.
On that basis, decision C 10/94 concludes that ‘The conditions set in Article 10 of the Directive […] were met’ In other words, the assessment made by the Commission in Decision C 10/1994 (and the one made by the Council in Regulation (EC) No 1013/97) takes into account the existence of the September 1995 contract, which was presented as a sale by Greece and, above all, which contractually obliges the employees to pay EUR 24 million to ETVA for the purchase of 49 % of HSY and which precisely determines how this purchase price would be collected from the employees and paid to ETVA.
På grundval av detta drar man i beslut C 10/94 slutsatsen att villkoren i artikel 10 i direktivet är uppfyllda. Kommissionen tar i sin bedömning i beslut C 10/94 (och rådet i förordning (EG) nr 1013/97) med andra ord hänsyn till avtalet från september 1995, som Grekland presenterade som en försäljning, och som framför allt innebär att de anställda har en avtalsrättslig skyldighet att betala 24 miljoner euro till ETVA för köpet av 49 procent av HSY och som innehåller exakta anvisningar om hur köpeskillingen skulle erhållas från de anställda och betalas till ETVA.
Since the obligations and rights of the parties where precisely determined in a contract, since Greece itself presented the contract as a sale of HSY, and since the Greek government itself had adopted a law obliging the employees to pay the purchase price to ETVA (see footnote 100), the Commission had no reason to doubt that the State would correctly implemented the contract.
Eftersom parternas skyldigheter och rättigheter var noga reglerade i ett avtal, eftersom Grekland självt presenterade avtalet som en försäljning av HSY och eftersom den grekiska regeringen själv hade antagit en lag som innebar att de anställda var skyldiga att betala köpeskillingen till ETVA (se fotnot 100), hade kommissionen ingen anledning att tvivla på att staten skulle genomföra avtalet på ett korrekt sätt.
In particular the Commission could not expect that the State itself will consciously refrain from collecting the purchase price from the purchaser.
Kommissionen kunde framför allt inte räkna med att staten själv medvetet skulle avstå från att kräva in köpeskillingen från köparen.
The Commission was entitled to consider that HSY had been sold and did not have to repeat that HSY had to be sold.
Kommissionen hade rätt att tro att HSY hade sålts och behövde inte upprepa att HSY måste säljas.
As regards the third ground raised by Greece to dismiss Commission’s doubts — the September 1995 contract was correctly implemented — the Commission observes that the September 1995 contract indicated clearly how the purchase price would be paid.
När det gäller det tredje skälet som Grekland anförde för att skingra kommissionens misstankar (dvs. att avtalet från september 1995 genomförts korrekt) konstaterar kommissionen att det i avtalet från 1995 tydligt angavs hur köpeskillingen skulle betalas.
The annual instalments would be paid from 1998 and they would be financed by retaining a part of the Christmas and Easter allowances as well as a part of the monthly wage.
De årliga delbetalningarna skulle betalas från och med 1998 och skulle finansieras genom att hålla inne en del av jul- och påskersättningen samt en del av månadslönen.
Since the employees had accepted a reduction of their future salaries and allowances, ETVA did not need to collect the purchase price from each individual employee: HSY was able to directly withhold a part of their monthly salary.
Eftersom de anställda hade gått med på ett avdrag på deras framtida löner och ersättningar behövde ETVA inte kräva in köpeskillingen från varje enskild anställd. HSY kunde direkt hålla inne en del av de anställdas månadslön.
In these circumstances, the Commission fails to see how the non-payment of the yearly instalments can be justified by the fact that ‘the workers found it difficult to honour their commitment to pay the price of the shares’.
Under dessa förhållanden kan kommissionen inte se hur den uteblivna betalningen av de årliga delbetalningarna kan motiveras av att de anställda hade svårigheter att leva upp till åtagandet att betala köpeskillingen för aktierna.
ETVA had simply to ensure that HSY withheld the respective amounts from the allowances and wages.
ETVA behövde bara se till att HSY höll inne respektive belopp från löner och ersättningar.
ETVA, being the majority shareholder, controlled HSY.
ETVA, som majoritetsägare, kontrollerade HSY.
In addition, HSY was supposed to withhold these amounts under the terms of the agreements concluded between ETVA, HSY, the association of the employees and each individual employee.
HSY skulle dessutom hålla inne beloppen enligt villkoren i de avtal som ingåtts mellan ETVA, HSY, HSY:s arbetstagarorganisation och varje enskild anställd på HSY.
Therefore, ETVA could have directly sued HSY if it did not act according to the terms of the contract.
ETVA kunde därför ha stämt HSY direkt om företaget inte agerade enligt villkoren i avtalet.
As a subsidiary ground, the Commission notes that, even if Greece’s claim that it was impossible for ETVA to collect the purchase price from the workers is true, this would also require the recovery of the aid authorised by decision C 10/94.
Kommissionen noterar dessutom att det stöd som godkänts genom beslut C 10/94 ändå måste återbetalas, även om Greklands påstående att ETVA inte kunde få in köpeskillingen från de anställda är sant.
Indeed, if this claim is true, it means that Greece has notified to the Commission a sale agreement which from the outset could not be implemented (i.e. the State can not collect the purchase price from the purchaser).
Om påståendet faktiskt är sant så innebär det att Grekland meddelade kommissionen om ett köpeavtal som redan från början inte kunde genomföras (dvs. staten kan inte driva in köpeskillingen från köparen).
In that case, the Commission should consider that decision C 10/94 is based on misleading information from Greece and should therefore rescind it.
Kommissionen bör i så fall anse att beslut C 10/94 bygger på vilseledande information från Grekland och bör därför återkalla det.
As explained earlier, this is in contradiction with decision C 10/94, which supposed that HSY had been ‘sold’, i.e. that a private investor put a precise and large amount of its own money at risk by purchasing shares of HSY and it would therefore be incited to manage the yard with the objective of maximising the value of its holding.
Som tidigare förklarats strider detta mot beslut C 10/94, i vilket kommissionen förutsatte att HSY hade ”sålts”, dvs. att en privat investerare hade riskerat ett bestämt och stort belopp egna pengar genom att teckna aktier i HSY och därför skulle förvalta varvet med målsättningen att maximera värdet av sitt innehav.
Second, the cash received by ETVA — and therefore by the State — is totally different.
För det andra är de likvida medel som ETVA – och därmed staten – mottagit något helt annat.
By enforcing the pledge on the shares, ETVA supported 100 % of the risk related to the value of HSY (thereby it reverted the partial privatisation).
Genom att lösa in panten i aktierna stod ETVA för 100 procent av risken för värdet av HSY (och därmed återställdes den partiella privatiseringen).
In addition, ETVA received only EUR 6,1 million when it sold 100 % of the shares of HSY to HDW/Ferrostaal.
ETVA fick dessutom bara 6,1 miljoner euro vid försäljningen av 100 procent av aktierna i HSY till HDW/Ferrostaal.
This means that ETVA received only EUR 3 million from the sale of the 49 % stake.
Det innebär att ETVA endast fick 3 miljoner euro från försäljningen av sin 49-procentiga andel.
This is much less than what ETVA should have received from the employees under the terms of the September 1995 contract, namely EUR 24 million paid in yearly instalment from December 1998 to December 2010.
Detta är mycket mindre än vad ETVA skulle ha fått av de anställda enligt villkoren i avtalet från september 1995, nämligen 24 miljoner euro i årliga delbetalningar från december 1998 till december 2010.
Finally, as regards the claim that a real privatisation took place when HDW/Ferrostaal acquired 100 % of HSY, the Commission does not contest that point.
Slutligen bestrider kommissionen inte påståendet att HDW/Ferrostaals förvärv av 100 procent av HSY utgjorde en verklig privatisering.
However, it recalls that Article 10 of the Directive 90/684/EEC authorised aid only in connection with a sale of the yard.
Den erinrar emellertid om att stöd enligt artikel 10 i direktiv 90/684/EEG endast fick ges i samband med en försäljning av varvet.
Similarly, Regulation (EC) No 1013/97 and decision C 10/94 authorised aid because the yard had just been ‘sold’.
På samma sätt godkändes stöd enligt förordning (EG) nr 1013/97 och beslut C 10/94 eftersom varvet precis hade ”sålts”.
Therefore, the aid had to be granted in the context of the sale of the yard.
Därför måste stödet beviljas i samband med försäljningen av varvet.
It could not be granted for a sale taking place several years later.
Stöd fick inte beviljas för en försäljning som skulle äga rum flera år senare.
Therefore, the fact that HSY was really privatised by the sale to HDW/Ferrostaal does not change the conclusion that decision C 10/94 has been misused.
Det faktum att HSY faktiskt privatiserades genom försäljningen till HDW/Ferrostaal förändrar därför inte slutsatsen att beslut C 10/94 har missbrukats.