natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This situation is shown equally clearly by Decree-Law No 80, which states, inter alia, that granting the loan in question should make possible the recovery of the company and allow it to meet its immediate liquidity needs (see recitals 57 and 58 above).
Dessa omständigheter framgår tydligt av dekret nr 80, där det bl.a. anges att det beviljade lånet ska göra det möjligt för företaget att komma på fötter igen och lösa sina omedelbara likviditetsbehov (se skälen 57 och 58 ovan).
In their reply of 30 May 2008 to the Commission, the Italian authorities also stated that Decree-Law No 93 was adopted as a result of the worsening financial situation of the company and was intended to enable it to safeguard its value and ensure that it remained in business.
I sitt svar till kommissionen av den 30 maj 2008 hävdade de italienska myndigheterna bl.a. att dekret nr 93 antogs till följd av att företagets ekonomiska situation hade förvärrats och att syftet var att skydda företagets värde och se till att det kunde fortsätta sin verksamhet.
In this context, they indicated that the measures taken were aimed at ensuring that its losses did not make share capital and reserves fall below the legal limit, thereby preventing insolvency proceedings (procedura concorsuale) and the placing of the company in liquidation.
I detta sammanhang uppgav de italienska myndigheterna att syftet med de vidtagna åtgärderna var att undvika att förlusterna ledde till att aktiekapitalet och reserverna sjönk under den lagstadgade nivån och därmed skulle leda till att ett konkursförfarande (procedura concorsuale) inleddes och företaget likviderades.
On 3 June 2008, the Italian authorities adopted Decree-Law No 97 [26], which also referred to the financial situation of Alitalia described above and substantiated this analysis.
Den 3 juni 2008 antog de italienska myndigheterna dekret nr 97 [26] där det också hänvisas till Alitalias ekonomiska situation och som stärker denna analys.
In this context, the Commission also considers it appropriate to point out that Alitalia’s financial situation has worsened since 1997 and been very precarious since 2001, as demonstrated by the description of the company’s financial situation in the Commission Decisions of 18 July 2001, 20 July 2004 and 7 June 2005 (previously cited, see recital 47 above).
Dessutom anser kommissionen att det är lämpligt att påminna om att Alitalias ekonomiska situation har försämrats sedan 1997 och har försämrats kraftigt sedan 2001, vilket framgår av beskrivningen av företagets ekonomiska situation i kommissionens beslut av den 18 juli 2001, den 20 juli 2004 och av den 7 juni 2005 (se skäl 47 ovan).
The State support measures which the company has benefited from since 1997 provide ample proof that the difficulties encountered by the company for almost ten years have been overcome repeatedly through the intervention of the State as shareholder.
De statliga stödåtgärder som har kommit företaget till del sedan 1997 visar tillräckligt tydligt att företagets svårigheter under nästan tio år vid upprepade tillfällen har lösts genom interventioner av den offentliga ägaren.
Characteristics of the State intervention
Den statliga interventionen
With regard to the conditions for granting of the measure in question, the Commission notes, firstly, that, according to Decree-Law No 80, the interest rate applicable is that indicated in the Commission notice on current State aid recovery interest rates and reference/discount rates for 25 Member States applicable as from 1 January 2008 and, with effect from 1 July 2008, the rate indicated in the Communication from the Commission on the revision of the method for setting the reference and discount rates [28].
När det gäller villkoren för att bevilja åtgärden i fråga konstaterar kommissionen först och främst att enligt dekret nr 80 ska den tillämpliga räntesatsen vara den som anges i kommissionens meddelande om gällande räntesatser för återkrav av statsstöd samt referens- och diskonteringsräntor för 25 medlemsländer tillämpliga från och med den 1 januari 2008 och från och med den 1 juli 2008 ska den räntesats som anges i enlighet med Europeiska kommissionens meddelande om en översyn av metoden för att fastställa referens- och diskonteringsräntor tillämpas [28].
This rate was increased by 1 % by Decree-Law No 93 [29].
Denna sats höjdes med 1 % genom dekret nr 93 [29].
With regard to the Commission notice on current State aid recovery interest rates and reference/discount rates for 25 Member States applicable as from 1 July 2008 [30], it is important to note that the rates therein are supposed to reflect the average level of the interest rates in force in the various Member States for medium- and long-term loans (five to ten years) where normal security is provided.
Dessutom är det viktigt att påpeka att när det gäller kommissionens meddelande om gällande räntesatser för återkrav av statsstöd samt referens- och diskonteringsräntor för 25 medlemsländer tillämpliga från och med den 1 juli 2008 [30] avspeglar de satser som anges där genomsnittsnivåerna för de gällande räntesatserna i de olika medlemsstaterna för lån på medellång och lång sikt (fem–tio år) med normal säkerhet.
The Commission considers that, even increased by 1 %, these rates cannot be considered appropriate, since the financial situation of the company in question is very precarious.
Kommissionen anser emellertid att denna räntesats inte kan betraktas som lämplig, inte ens om den höjs med 1 %, eftersom det är fråga om ett företag som befinner sig i en mycket svår ekonomisk situation.
Furthermore, this notice is based on the 1997 Commission notice on the method for setting the reference and discount rates [31], which states that ‘the reference rate thus determined is a floor rate which may be increased in situations involving a particular risk (for example, an undertaking in difficulty, or where the security normally required by banks is not provided).
Dessutom bygger detta meddelande på kommissionens meddelande från 1997 om metoden för fastställande av referens- och diskonteringsränta [31], där det anges följande: ”Den referensränta som fastställs på detta sätt är en miniminivå, som kan ökas i situationer som medför särskilda risker (exempelvis företag i svårigheter, avsaknad av sådana säkerheter som normalt begärs av bankerna osv.).
In such cases, the premium may amount to 400 basis points or more if no private bank would have agreed to grant the relevant loan’.
I sådana fall kan tilllägget beräknas till 400 räntepunkter eller ännu mer om ingen privat bank skulle ha accepterat att bevilja lånet i fråga.”
The Commission believes that even a premium on the reference rate of 100 basis points, as provided for by Decree-Law No 93, does not take sufficient account of the particularly precarious situation of Alitalia at the time of granting of the measure.
För övrigt anser kommissionen att inte heller den höjning med 100 räntepunkter av referensräntan som fastställs i dekret nr 93 är tillräcklig för att ta hänsyn till den synnerligen allvarliga situation som Alitalia befann sig i när lånet beviljades.
Accordingly, on the basis of the foregoing, the Commission believes that, even if a private investor in a similar situation to that of the Italian State in the case in point had agreed to granting the measure in question to Alitalia, it would not have accepted the interest rate being that applicable to a company in a normal financial situation, even with a premium of 100 basis points.
Kommissionen anser alltså mot denna bakgrund att en privat investerare i en situation som är jämförbar med den italienska statens i detta fall, även om denne hade gått med på att ge det aktuella stödet till Alitalia, inte skulle ha accepterat den beviljade räntesatsen – ens om denna räntesats höjdes med 100 räntepunkter – och inte heller skulle acceptera den räntesats som skulle gälla för ett företag i en normal ekonomisk situation.
The Commission notes that the decision of the Italian Government to grant the loan in question was taken on 22 April 2008, following the withdrawal, on the same day, of the bid by the Air France-KLM group to purchase Alitalia [33], and that the adoption of Decree-Law No 93 was motivated by the company’s worsening financial situation.
Därefter påpekar kommissionen att den italienska statens beslut att bevilja lånet i fråga fattades den 22 april 2008, efter det att koncernen Air France-KLM dragit tillbaka sitt uppköpserbjudande samma dag [33], och att dekret nr 93 antogs på grund av att företagets ekonomiska situation hade förvärrats.
Whatever the reasons for withdrawal of the Air France-KLM bid, which were linked, inter alia, to Alitalia’s financial situation [34], the fact remains that the decision to grant the loan in question immediately followed this decision to withdraw the bid.
Vilka skäl Air France-KLM än hade för att dra tillbaka sitt erbjudande, hängde de bl.a. ihop med Alitalias ekonomiska situation [34] och beslutet om att bevilja lånet fattades icke desto mindre direkt efter beslutet om att dra tillbaka erbjudandet.
In this connection, credence cannot be given to the Italian authorities’ unsubstantiated claim that the non-completion of this deal did not undermine the prospect of privatisation in the absence of evidence demonstrating the reality of such a plan as at the time of granting the measure in question.
De italienska myndigheternas icke underbyggda påstående om att det faktum att denna affär inte genomfördes inte motsäger ett privatiseringsförslag kan inte godtas utan belägg för att det fanns ett sådant förslag när den aktuella åtgärden beviljades.
The attempts to privatise the company to which the Italian authorities refer in their letter of 30 May 2008 and which concern the period between the end of 2006 and the end of 2007 are not enough to demonstrate that a real alternative takeover possibility existed when the measure in question was granted.
De försök att privatisera företaget som de italienska myndigheterna hänvisar till i sin skrivelse av den 30 maj 2008 och de som berör perioden från slutet av 2006 till slutet av 2007 räcker inte för att bevisa att det fanns verkliga förutsättningar för ett uppköp vid den tidpunkt då åtgärden beviljades.
With regard to the letter from Mr B. Ermolli to Alitalia, to which the Italian authorities referred in their letter of 30 May 2008 and which, in their view, demonstrated the interest of some Italian entrepreneurs and investors in drawing up a plan to relaunch the company, this can no longer be considered to be a prospect of privatisation [35].
När det gäller Bruno Ermollis skrivelse till Alitalia, som de italienska myndigheterna åberopar i sin skrivelse av den 30 maj 2008 och som de anser visar italienska entreprenörers och investerares intresse för att utforma ett förslag för att få företaget på fötter, kan den skrivelsen inte betraktas som en sådan möjlighet [35].
As for the developments after 30 May 2008 to which the Italian authorities refer in their letters and, more precisely, the contract concluded on 9 and 10 June 2008 between Alitalia and Intesa Sanpaolo, it is sufficient to point out that, for the purposes of assessing the measure in question, account must be taken of the circumstances prevailing as at the time when it was granted.
När det gäller utvecklingen efter den 30 maj 2008, som de italienska myndigheterna hänvisar till i sina skrivelser, närmare bestämt det avtal som ingicks den 9–10 juni 2008 mellan Alitalia och Intesa Sanpaolo, räcker det med att påminna om att bedömningen av den aktuella åtgärden måste bygga på de omständigheter som förelåg när åtgärden beviljades.
In any case, the Commission would point out that the fact that Alitalia charged Intesa Sanpaolo in June 2008 with seeking a solution for privatisation of the company cannot be considered as a sure and immediate prospect of takeover of the company, as there was no certainty as at that date as to the success of the task assigned to Intesa Sanpaolo.
I vilket fall som helst påpekar kommissionen att även om Alitalia gav Intesa Sanpaolo i uppdrag att främja och undersöka en privatiseringslösning i juni 2008 kan detta inte betraktas som en säker utsikt till ett omedelbart köp av företaget. Det är för övrigt ännu inte säkert att Intesa Sanpaolo kommer att lyckas med sitt uppdrag.
It should also be pointed out here that, when the measure in question was granted by the Italian State, none of Alitalia’s private shareholders took action to support it alongside the State, in order to enable it to handle its immediate liquidity need.
I detta sammanhang bör det även påpekas att när den italienska staten beviljade den aktuella åtgärden hade ingen av Alitalias privata ägare ingripit samtidigt med staten för att stödja företaget så att det skulle kunna lösa sina omedelbara likviditetsbehov.
The almost simultaneous occurrence of withdrawal of the aforementioned takeover bid and granting of the loan by the Italian Government, the absence of other recovery prospects at the time of granting and the absence of financial intervention from Alitalia’s private shareholders alongside that of the Italian State reinforce the conclusion that a shareholder of comparable size would not have agreed to grant this loan, given the seriousness of the situation.
Det faktum att uppköpserbjudandet drogs tillbaka och att den italienska regeringen beviljade lånet så gott som samtidigt, avsaknaden av andra utsikter till återhämtning vid den tidpunkt som lånet beviljades och avsaknaden av ekonomiskt stöd från Alitalias privata ägare samtidigt med stödet från den italienska staten stärker slutsatsen att en aktieägare av jämförbar storlek inte skulle ha beviljat detta lån med hänsyn till företagets svåra läge.
The Commission also believes that, given Alitalia’s very precarious financial situation, such a private investor would not have agreed to grant it any loan, much less a loan the value of which could be counted as part of its capital, which, in the event of liquidation of the company, would not be reimbursed until after all the other creditors had been paid off, jointly and in proportion to the share capital (see Article 4(4) of Decree-Law No 93).
Kommissionen anser för övrigt att en sådan privat investerare med hänsyn till Alitalias mycket svåra ekonomiska situation inte skulle ha beviljat företaget något lån över huvud taget och framför allt inte ett lån som kan överföras till företagets eget kapital och som, om företaget går i konkurs, kommer att återbetalas först efter det att alla andra fordringsägare har kompenserats solidariskt och i proportion till aktiekapitalet (se artikel 4.4 i dekret nr 93).
Use of the loan initially granted to fill the gap in Alitalia’s capital further strengthens the Commission’s analysis that the measure in question constitutes State aid.
Att det lån som först godkändes anslogs till att fylla på Alitalias kapital ger ytterligare stöd för kommissionens slutsats om att åtgärden är statligt stöd.
In the light of all the foregoing, the Commission believes that, by granting Alitalia the measure in question worth EUR 300 million, the Italian State has not acted as a prudent shareholder pursuing a structural policy — whether general or sectoral — guided by longer term prospects of profitability on the capital invested than those of an ordinary investor [36].
Mot bakgrund av samtliga ovanstående omständigheter anser kommissionen alltså att den italienska staten när den beviljat Alitalia denna åtgärd på 300 miljoner euro inte har agerat som en rationell aktieägare med en strukturell, övergripande eller sektoriell politik och har haft längre lönsamhetsperspektiv på sitt investerade kapital än en normal investerare [36].
The Commission concludes from this that, regardless of the use of the relevant funds, the measure in question confers an economic advantage to Alitalia through State resources which it would not have received in normal market conditions [37].
Kommissionen drar härav slutsatsen att åtgärden, oberoende av hur medlen används, ger Alitalia en ekonomisk fördel med hjälp av statliga medel som företaget inte skulle ha fått under normala marknadsförhållanden [37].
Selective nature of the measure
Åtgärdens selektiva karaktär
The granting of this loan gives Alitalia an economic advantage of which it is the sole beneficiary.
Detta lån ger företaget Alitalia en ekonomisk fördel som endast kommer detta företag till godo.
Accordingly, the measure in question is selective.
Åtgärden är alltså selektiv.
Effect on trade between Member States and distortion of competition
Påverkan av handeln mellan medlemsstaterna och snedvridning av konkurrensen
The Commission considers that the measure in question affects trade between Member States, as it concerns a company whose transport activity, by its very nature, directly concerns trade and covers several Member States.
Kommissionen anser att åtgärden i fråga påverkar handeln mellan medlemsstaterna eftersom den berör ett företag vars transportverksamhet har en uppenbar direkt påverkan på handeln och omfattar flera medlemsstater.
It also distorts or threatens to distort competition within the common market, as it is granted to only one company which is in competition with other Community airlines on its European network, particularly since the entry into force of the third air transport liberalisation package on 1 January 1993 [38].
Dessutom snedvrider den, eller hotar att snedvrida, konkurrensen inom den gemensamma marknaden eftersom den endast gäller ett företag som konkurrerar med andra flygbolag i gemenskapen på deras europeiska nät, särskilt efter det att den tredje delen i avregleringen av luftfarten trädde i kraft den 1 januari 1993 [38].
Having regard to all of the foregoing, the Commission believes, on the basis of the information it has at this stage, that the measure worth EUR 300 million granted to Alitalia by the Italian State constitutes State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
Med beaktande av ovanstående anser kommissionen på grundval av de uppgifter som den har tillgång till i detta skede att den åtgärd på 300 miljoner euro som den italienska staten har beviljat Alitalia är statligt stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i fördraget.
Classification of the aid measure as unlawful aid
Åtgärdens klassificering som olagligt stöd
Under Article 88(3) of the Treaty, Member States must notify any plans to grant or alter aid.
Enligt artikel 88.3 i fördraget ska medlemsstaterna anmäla alla förslag om att införa eller ändra stöd.
The Member State concerned may not put its proposed measures into effect until this procedure has resulted in a final decision.
Medlemsstaten i fråga får inte genomföra åtgärden förrän detta förfarande lett till ett slutgiltigt beslut.
The Italian Government decided to grant the EUR 300 million loan on 22 April 2008 by means of Decree-Law No 80.
Den italienska regeringens beslut om att bevilja lånet på 300 miljoner euro fattades den 22 april 2008 genom dekret nr 80.
However, the Commission notes that this measure was not notified to it by Italy either on the date of adoption of Decree-Law No 80 or on that of adoption of Decree-Law No 93.
För övrigt konstaterar kommissionen att den inte underrättades om denna åtgärd av Italien, vare sig när dekret nr 80 eller dekret nr 93 antogs.
Accordingly, the Commission believes that Italy has acted unlawfully in granting the aid in question contrary to Article 88(3) of the Treaty.
Kommissionen konstaterar alltså att Italien olagligen har genomfört stödet i fråga i strid med artikel 88.3 i fördraget.
Compatibility of the aid measure with the common market
Stödets förenlighet med den gemensamma marknaden
Since the Commission considers that the measure in question constitutes State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty, it is necessary to assess whether it is compatible with the common market in the light of the exceptions provided for in paragraphs 2 and 3 of that Article.
Eftersom kommissionen anser att åtgärden är statligt stöd i enlighet med artikel 87.1 i fördraget måste dess eventuella förenlighet med gemenskapslagstiftningen bedömas mot bakgrund av de undantag som anges i artikel 87.2 och 87.3.
In this connection, it is necessary to bear in mind that the beneficiary of the aid measure is in the air transport sector.
Det bör här påpekas att mottagaren av stödet tillhör luftfartssektorn.
The Commission notes that the exceptions provided for in Article 87(2) of the Treaty, which concern aid of a social character granted to individual consumers, aid to make good the damage caused by natural disasters or exceptional occurrences and aid granted to the economy of certain areas of the Federal Republic of Germany, are irrelevant in the current context.
När det gäller de undantag som anges i artikel 87.2 i fördraget i fråga om stöd av social karaktär som ges till enskilda konsumenter, stöd för att avhjälpa skador som orsakats av naturkatastrofer eller andra exceptionella händelser och stöd som ges till ekonomin i vissa områden i Förbundsrepubliken Tyskland, konstaterar kommissionen att dessa fullständigt saknar relevans i detta fall.
As for the exception in Article 87(3)(b) of the Treaty, it is sufficient to note that the aid measure in question is not an important project of common European interest and does not seek to remedy a serious disturbance in the Italian economy.
När det gäller det undantag som anges i artikel 87.3 b i fördraget räcker det med att konstatera att stödåtgärden inte utgör ett viktigt projekt av europeiskt intresse eller syftar till att avhjälpa en allvarlig störning i Italiens ekonomi.
Nor does it seek to promote culture and heritage conservation within the meaning of the exception in Article 87(3)(d) of the Treaty.
Det är inte heller avsett att främja kultur och bevara kulturarvet i den mening som avses med det undantag som anges i artikel 87.3 d i fördraget.
The Commission takes the view, in relation to the exception provided for in Article 87(3)(c) of the Treaty, which authorises aid to facilitate the development of certain economic activities where such aid does not affect trading conditions to an extent contrary to the common interest, that there is no basis for considering that the aid in question is compatible with the common market.
När det gäller det undantag som anges i artikel 87.3 c och som tillåter stöd för att underlätta utveckling av vissa näringsverksamheter eller vissa regioner, när det inte påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset, anser kommissionen att det inte finns något som pekar på att stödåtgärden i fråga är förenlig med den gemensamma marknaden.
Indeed, none of the exceptions provided for in this connection by the Commission’s guidelines on the application of Articles 92 and 93 of the EC Treaty and Article 61 of the EEA Agreement to State aids in the aviation sector [39], as supplemented by the Commission Communication (concerning) Community guidelines on financing of airports and start-up aid to airlines departing from regional airports [40], appear to apply in the case in point.
Inga av de undantag som anges i kommissionens riktlinjer om tillämpningen av artiklarna 92 och 93 i fördraget och artikel 61 i EES-avtalet på statligt stöd i luftfartssektorn [39], kompletterade genom kommissionens meddelande [om] riktlinjer för finansiering av flygplatser och för statliga igångsättningsstöd för flygbolag med verksamhet på regionala flygplatser [40], är tillämpliga i detta fall.