natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Marshall, N.J., Goodwin, C.J., Holt, S.J., (1995) A critical assessment of the use of microculture tetrazolium assays to measure cell growth and function.
Marshall, N.J., Goodwin, C.J., Holt, S.J. (1995), A critical assessment of the use of microculture tetrazolium assays to measure cell growth and function.
Growth Regulation 5, p. 69-84.
Growth Regulation 5, s. 69–84.
Fentem, J.H., Briggs, D., Chesne’, C., Elliot, G.R., Harbell, J.W., Heylings, J.R., Portes, P., Rouget, R., and van de Sandt, J.J.M., and Botham, P.A., (2001) A prevalidation study on in vitro tests for acute skin irritation: results and evaluation by the Management Team.
Fentem, J.H., Briggs, D., Chesne, C., Elliot, G.R., Harbell, J.W., Heylings, J.R., Portes, P., Rouget, R., and van de Sandt, J.J.M., and Botham, P.A. (2001), A prevalidation study on in vitro tests for acute skin irritation: results and evaluation by the Management Team. Toxic.
Toxicology In Vitro 15, p. 57-93.
InVitro 15, s. 57–93.
This method is equivalent to OECD TG 432 (2004).
Denna testmetod motsvarar OECD TG 432 (2004).
Phototoxicity is defined as a toxic response from a substance applied to the body which is either elicited or increased (apparent at lower dose levels) after subsequent exposure to light, or that is induced by skin irradiation after systemic administration of a substance.
Fototoxicitet definieras såsom toxisk respons som framkallas när ett ämne appliceras på kroppen och responsen sedan antingen utlöses eller ökar (tydligt vid låga dosnivåer) efter exponering för ljus eller toxisk respons som framkallas genom hudbestrålning efter administrering av en kemikalie till organismen.
The in vitro 3T3 NRU phototoxicity test is used to identify the phototoxic potential of a test substance induced by the excited chemical after exposure to light.
3T3 NRU-fototoxicitetstestet in vitro används för att identifiera den fototoxiska potentialen hos ett testämne vilken induceras av den exciterade kemikalien efter exponering för ljus.
The test evaluates photo-cytotoxicity by the relative reduction in viability of cells exposed to the chemical in the presence versus absence of light.
Testet ger en utvärdering av foto-cytotoxiciteten genom att mäta den relativa minskningen av viabilitet hos celler som exponeras för kemikalien i närvaro respektive i frånvaro av ljus.
Substances identified by this test are likely to be phototoxic in vivo following systemic application and distribution to the skin, or after topical application.
Ämnen som identifieras med detta test är sannolikt fototoxiska in vivo efter administrering till organismen och fördelning i huden eller efter applicering på hudens yta.
Many types of chemicals have been reported to induce phototoxic effects (1)(2)(3)(4).
Många typer av kemikalier har rapporterats ge upphov till fototoxiska effekter (1)(2)(3)(4).
Their common feature is their ability to absorb light energy within the sunlight range.
Deras gemensamma egenskap är förmågan att absorbera ljusenergi inom solljusets våglängdsområde.
According to the first law of photochemistry (Grotthaus-Draper Law), photoreaction requires sufficient absorption of light quanta.
Enligt fotokemins första lag (Grotthaus-Drapers lag) är tillräcklig absorption av ljuskvanta förutsättningen för en fotoreaktion.
Thus, before biological testing is considered, a UV/vis absorption spectrum of the test chemical must be determined according to OECD Test Guideline 101.
Innan man planerar biologisk testning av en kemikalie bör man därför fastställa den berörda kemikaliens absorptionsspektrum avseende UV/synligt ljus enligt OECD:s testriktlinjer 101.
The reliability and relevance of the in vitro 3T3 NRU phototoxicity test was recently evaluated (6)(7)(8) (9).
3T3 NRU-fototoxicitetstest in vitro utvärderades nyligen med avseende på tillförlitlighet och relevans (6)(7)(8)(9).
The in vitro 3T3 NRU phototoxicity test was shown to be predictive of acute phototoxicity effects in animals and humans in vivo.
3T3 NRU-fototoxicitetstestet in vitro visades ha förutsägbarhet vad gäller akuta fototoxiska effekter på djur och människa in vivo.
The test is not designed to predict other adverse effects that may arise from combined action of a chemical and light, e.g. it does not address photogenotoxicity, photoallergy, or photocarcinogenicity, nor does it allow an assessment of phototoxic potency.
Testet är inte utformat för att förutsäga andra skadliga verkningar som kan uppstå genom kombinerad verkan av en kemikalie och ljus, t.ex. fotogenotoxicitet, fotoallergi eller fotokarcinogenitet. Testet är inte heller avsett att användas för bedömning av fototoxisk potential.
In addition, the test has not been designed to address indirect mechanisms of phototoxicity, effects of metabolites of the test substance, or effects of mixtures.
Det har inte heller utformats för att förutsäga indirekta mekanismer kopplade till fototoxicitet, effekter av metaboliter av testämnet eller effekten av blandningar.
Whereas the use of metabolising systems is a general requirement for all in vitro tests for the prediction of genotoxic and carcinogenic potential, up to now, in the case of phototoxicology, there are only rare examples where metabolic transformation is needed for the chemical to act as a phototoxin in vivo or in vitro.
Metaboliserande system är ett allmänt krav för alla in vitro-test som används för förutsägelse av genotoxisk och karcinogen potential, men när det gäller fototoxicitet finns hittills bara några få exempel när metabolisk omvandling krävs för att ett fototoxin ska verka in vivo eller in vitro.
Thus, it is neither considered necessary nor scientifically justified for the present test to be performed with a metabolic activation system.
Det är därför varken nödvändigt eller vetenskapligt motiverat att det aktuella testet genomförs med ett system som har metabolisk aktivering.
Irradiance: the intensity of ultraviolet (UV) or visible light incident on a surface, measured in W/m2 or mW/cm2.
strålning: Intensiteten hos ultraviolett (UV) eller synligt ljus som når en yta, uttryckt i W/m2 eller mW/cm2.
Dose of light: the quantity (= intensity × time) of ultraviolet (UV) or visible radiation incident on a surface, expressed in Joules (= W × s) per surface area, e.g. J/m2 or J/cm2.
ljusdos: Den mängd (= intensitet x tid) ultraviolett (UV) eller synlig strålning som når en yta, uttryckt i Joule (= W x s) per ytenhet, t.ex. J/m2 eller J/cm2.
UV light wavebands: the designations recommended by the CIE (Commission Internationale de L'Eclairage) are: UVA (315-400 nm), UVB (280-315 nm) and UVC (100-280 nm).
uv-ljusets våglängdsområde: Den uppdelning som rekommenderas av CIE (Commission Internationale de L'Eclairage) är: UVA (315-400 nm), UVB (280-315 nm) och UVC (100-280 nm).
Other designations are also used; the division between UVB and UVA is often placed at 320 nm, and the UVA may be divided into UV-A1 and UV-A2 with a division made at about 340 nm.
Även andra uppdelningar förekommer – gränsen mellan UVB och UVA sätts ofta vid 320 nm och UVA kan uppdelas i UV-A1 och UV-A2 med en gräns vid cirka 340 nm.
Cell viability: parameter measuring total activity of a cell population (e.g. uptake of the vital dye Neutral Red into cellular lysosomes), which, depending on the endpoint measured and the test design used, correlates with the total number and/or vitality of the cells.
cellviabilitet: En parameter för att mäta en cellpopulations totala aktivitet (t.ex. upptag av det vitala färgämnet neutralrött i cellens lysosomer). Denna aktivitet korrelerar, beroende på den slutpunkt som uppmäts och den testutformning som används, med det totala antalet celler och deras vitalitet.
Relative cell viability: cell viability expressed in relation of solvent (negative) controls which have been taken through the whole test procedure (either +Irr or -Irr) but not treated with test chemical.
relativ cellviabilitet: Cellviabiliteten uttryckt i förhållande till negativa kontroller (med lösningsmedel) som har tagits fortlöpande under hela testförfarandet (+ UV eller – UV), utan behandling med testkemikalie.
PIF (Photo-Irritation-Factor): factor generated by comparing two equally effective cytotoxic concentrations (IC50) of the test chemical obtained in the absence (-Irr) and in the presence (+Irr) of a non-cytotoxic irradiation with UVA/vis light.
PIF(fotoirritationsfaktor): En faktor som fås genom jämförelse mellan två cytotoxiska koncentrationer (EC50) av testkemikalien som ger samma effekt i frånvaro (- UV) respektive närvaro (+ UV) av icke-cytotoxisk bestrålning med UVA/synligt ljus.
the concentration of the test chemical by which the cell viability is reduced by 50 %.
EC50: Den koncentration av testkemikalien som minskar cellviabiliteten med 50 %.
MPE (Mean-Photo-Effect): measurement derived from mathematical analysis of the concentration response curves obtained in the absence (-Irr) and in the presence (+Irr) of a non-cytotoxic irradiation with UVA/vis light.
MPE(Mean Photo Effect): Ett mått som har härletts från matematisk analys av de koncentrations-responskurvor som erhålls i frånvaro (- UV) respektive närvaro (+ UV) av icke-cytotoxisk bestrålning med UVA/synligt ljus.
Phototoxicity: acute toxic response that is elicited after the first exposure of skin to certain chemicals and subsequent exposure to light, or that is induced similarly by skin irradiation after systemic administration of a chemical.
fototoxicitet: Akut toxisk respons som framkallas när huden först exponeras för vissa kemikalier och därefter för ljus, eller som framkallas på liknande sätt genom hudbestrålning efter administrering av en kemikalie till organismen.
The in vitro 3T3 NRU phototoxicity test is based on a comparison of the cytotoxicity of a chemical when tested in the presence and in the absence of exposure to a non-cytotoxic dose of simulated solar light.
3T3 NRU-fototoxicitetstestet in vitro bygger på en jämförelse av en kemikalies toxicitet då den testas i närvaro och i frånvaro av en icke-cytotoxisk dos av simulerat solljus.
Cytotoxicity in this test is expressed as a concentration-dependent reduction of the uptake of the vital dye Neutral Red when measured 24 hours after treatment with the test chemical and irradiation (10).
Cytotoxiciteten i detta test uttrycks som en koncentrationsberoende minskning av upptaget av det vitala färgämnet neutralrött vid mätning 24 timmar efter behandling med testkemikalien och påföljande bestrålning (10).
NR is a weak cationic dye that readily penetrates cell membranes by non-diffusion, accumulating intracellulary in lysosomes.
Neutralrött är ett svagt katjoniskt färgämne som lätt tränger igenom cellmembranen genom icke-diffusion och ackumuleras intracellulärt i lysosomer.
Alterations of the surface of the sensitive lysosomal membrane lead to lysosomal fragility and other changes that gradually become irreversible.
Förändringar i ytan av det känsliga lysosommembranet gör lysosomerna sköra och ger andra förändringar som gradvis blir irreversibla.
Such changes brought about by the action of xenobiotics result in a decreased uptake and binding of NR. It is thus possible to distinguish between viable, damaged or dead cells, which is the basis of this test.
Sådana förändringar orsakade av verkan av xenobiotika ger minskat upptag och minskad bindning av neutralrött. Därmed går det att skilja mellan viabla, skadade och döda celler, vilket är grunden för detta test.
Balb/c 3T3 cells are maintained in culture for 24 h for formation of monolayers.
Balb/c 3T3-celler hålls i kultur under 24 timmar för monolayerbildning.
Two 96-well plates per test chemical are pre-incubated with eight different concentrations of the test substance for 1 h. Thereafter one of the two plates is exposed to the highest non-cytotoxic irradiation dose whereas the other plate is kept in the dark.
Två 96-hålsplattor per testkemikalie förinkuberas i en timme med åtta olika koncentrationer av testämnet. Därefter exponeras den ena av de två plattorna för en icke-cytotoxisk ljusdos medan den andra plattan hålls i mörker.
In both plates the treatment medium is then replaced by culture medium and after another 24 h of incubation cell viability is determined by Neutral Red uptake.
Sedan byter man ut båda plattornas behandlingsmedium mot kulturmedium och efter ytterligare 24 timmars inkubering bestäms cellviabiliteten med neutralröttupptag.
Cell viability is expressed as percentage of untreated solvent controls and is calculated for each test concentration.
Cellviabiliteten uttrycks som en procentandel jämfört med obehandlade kontroller med lösningsmedel och beräknas för varje testkoncentration.
To predict the phototoxic potential, the concentration responses obtained in the presence and in the absence of irradiation are compared, usually at the IC50 level, i.e., the concentration reducing cell viability to 50 % compared to the untreated controls.
Därefter uppskattas den fototoxiska potentialen genom jämförelse av den koncentrationsrespons som erhålls i närvaro och i frånvaro av strålning, i regel på nivån EC50, dvs. den koncentration som minskar cellviabiliteten med 50 % jämfört med de obehandlade kontrollproverna.
A permanent mouse fibroblast cell line, Balb/c 3T3, clone 31, either from the American Type Culture Collection (ATCC), Manassas, VA, USA, or from the European Collection of Cell Cultures (ECACC), Salisbury, Wiltshire, UK, was used in the validation study, and therefore is recommended to obtain from a well qualified cell depository.
En etablerad musfibroblastcellinje, Balb/c 3T3, klon 31, antingen från ATCC (American Type Culture Collection, Manassas, VA, USA) eller från ECACC (European Collection of Cell Cultures, Salisbury, Wiltshire, UK) användes för valideringsstudien, och det rekommenderas därför att sådana celler erhålls från en välrenommerad cellbank.
Other cells or cell lines may be used with the same test procedure if culture conditions are adapted to the specific needs of the cells, but equivalency must be demonstrated.
Andra celler eller cellinjer kan användas med samma testförfarande, förutsatt att odlingsbetingelserna anpassas till cellernas specifika behov, men motsvarigheten måste demonstreras.
Appropriate culture media and incubation conditions should be used for routine cell passage and during the test procedure, e.g. for Balb/c 3T3 cells these are DMEM (Dulbecco's Modified Eagle's Medium) supplemented with 10 % new-born calf serum, 4 mM glutamine, penicillin (100 IU), and streptomycin (100 μg/mL), and humidified incubation at 37 oC, 5-7,5 % CO2 depending on the buffer (See Section 1.4.1.4, second paragraph.).
För Balb/c 3T3-celler innebär detta t.ex. DMEM (Dulbecco's Modified Eagle's Medium) kompletterat med 10 % serum från nyfödd kalv, 4 mM glutamin, penicillin (100 IE) och streptomycin (100 μg/ml) samt inkubering i fuktig atmosfär vid 37 oC och 5–7,5 % CO2 beroende på bufferten (se avsnitt 1.4.1.4, andra stycket.).
It is particularly important that cell culture conditions assure a cell cycle time within the normal historical range of the cells or cell line used.
Det är särskilt viktigt att man med cellodlingsbetingelserna kan säkerställa en cellcykeltid inom det normala historiska intervallet för de celler eller den cellinje som används.
Cells from frozen stock cultures are seeded in culture medium at an appropriate density and subcultured at least once before they are used in the in vitro 3T3 NRU phototoxicity test.
Celler från djupfrysta stamkulturer sås ut i näringslösningen i lämplig täthet och subkultiveras minst en gång innan de används i 3T3 NRU-fototoxicitetstestet in vitro.
Cells used for the phototoxicity test are seeded in culture medium at the appropriate density so that cultures will not reach confluence by the end of the test, i.e., when cell viability is determined 48 h after seeding of the cells.
För fototoxicitetstestet sås testcellerna ut i näringslösningen med sådan täthet att odlingarna inte växer samman före avslutat test, dvs. när cellviabiliteten bestäms 48 timmar efter utsådden. För Balb/c 3T3-celler som odlas på 96-hålsplattor rekommenderas tätheten 1 × 104 celler per hål.
Preparation of test substance
Beredning av testämne
Test substances must be prepared fresh, immediately prior to use unless data demonstrate their stability in storage.
Testämnena måste ha beretts omedelbart före användningen, om man inte med stöd av stabilitetsdata kan visa att ämnena är lagringsbeständiga.
It is recommended that all chemical handling and the initial treatment of cells be performed under light conditions that would avoid photoactivation or degradation of the test substance prior to irradiation.
Det rekommenderas att alla hantering och inledande behandling av cellerna görs under ljusbetingelser som inte kan ge fotoaktivering eller nedbrytning av testämnet före bestrålning.
Test chemicals shall be dissolved in buffered salt solutions, e.g. Earle's Balanced Salt Solution (EBSS), or other physiologically balanced buffer solutions, which must be free from protein components, light absorbing components (e.g. pH-indicator colours and vitamins) to avoid interference during irradiation.
Testkemikalierna ska lösas upp i buffrade saltlösningar, t.ex. EBSS (Earle's Balanced Salt Solution) eller fysiologiskt balanserade buffertlösningar som inte får innehålla proteinkomponenter, ljusaborberande komponenter (t.ex. pH-indikatorfärger och vitaminer) som kan störa bestrålningsresultatet.
Since during irradiation cells are kept for about 50 minutes outside of the CO2 incubator, care has to be taken to avoid alkalisation.
Eftersom cellerna under bestrålningen hålls utanför CO2-inkubatorn under cirka 50 minuter, är det viktigt att undvika alkalisering.
If weak buffers like EBSS are used this can be achieved by incubating the cells at 7,5 % CO2.
Om svaga buffertar som EBSS används kan detta uppnås genom att cellerna inkuberas vid 7,5 % CO2.
If the cells are incubated at 5 % CO2 only, a stronger buffer should be selected.
Om cellerna inkuberas vid endast 5 % CO2 bör en starkare buffert väljas.
Test chemicals of limited solubility in water should be dissolved in an appropriate solvent.
Testkemikalier med begränsad vattenlöslighet ska lösas upp i lämpligt lösningsmedel.
If a solvent is used it must be present at a constant volume in all cultures, i.e. in the negative (solvent) controls as well as in all concentrations of the test chemical, and be noncytotoxic at that concentration.
Om lösningsmedel används måste detta förekomma i en konstant volymkoncentration i alla odlingar, dvs. både i de negativa kontrollerna och i alla koncentrationer av testkemikalien, och lösningsmedlet måste vara icke-cytotoxiskt vid denna koncentration.
Test chemical concentrations should be selected so as to avoid precipitate or cloudy solutions.
Testkemikalierna bör väljas så att utfällning och grumling i lösningarna undviks.
Dimethylsulphoxide (DMSO) and ethanol (ETOH) are the recommended solvents.
Som lösningsmedel rekommenderas dimetylsulfoxid (DMSO) och etanol (ETOH).
Vortex mixing and/or sonication and/or warming to appropriate temperatures may be used to aid solubilisation unless this would affect the stability of the test chemical.
Vortex-blandning och/eller ultraljudsbehandling och/eller uppvärmning till lämplig temperatur kan användas för att underlätta upplösningen, förutsatt att detta inte påverkar testkemikaliens stabilitet.
Irradiation conditions
Bestrålningsbetingelser
The choice of an appropriate light source and filters is a crucial factor in phototoxicity testing.
Valet av lämplig ljuskälla i kombination med lämplig filtrering är den viktigaste faktorn vid testning av fototoxicitet.
Light of the UVA and visible regions is usually associated with phototoxic reactions in vivo (3)(12), whereas generally UVB is of less relevance but is highly cytotoxic; the cytotoxicity increases 1000-fold as the wavelength goes from 313 to 280 nm (13).
I regel förknippas UVA och de synliga våglängdsområdena med fototoxiska reaktioner in vivo (3)(12), medan UVB har mindre relevans men är mycket cytotoxisk – cytotoxiciteten ökar 1000-faldigt när våglängden minskar från 313 till 280 nm (13).
Criteria for the choice of an appropriate light source must include the requirement that the light source emits wavelengths absorbed by the test chemical (absorption spectrum) and that the dose of light (achievable in a reasonable exposure time) should be sufficient for the detection of known photocytotoxic chemicals.
Kriterierna för val av lämplig ljuskälla måste inbegripa kravet att ljuskällan emitterar våglängder som absorberas av testkemikalien (absorptionsspektrum) och att ljusdosen (den dos som uppnås inom skälig tid) är tillräcklig för detektion av kända fotocytotoxiska kemikalier.
Furthermore, the wavelengths and doses employed should not be unduly deleterious to the test system, e.g. the emission of heat (infrared region).
Dessutom får de våglängder och doser som används inte vara otillbörligt skadliga för testsystemet, vilket inbegriper värmeemission (infraröda området).
Simulation of sunlight with solar simulators is considered the optimal artificial light source.
Det optimala är att använda simulerat solljus från en solsimulator.
The irradiation power distribution of the filtered solar simulator should be close to that of outdoor daylight given in (14).
Fördelningen av stråldosen från den filterförsedda solsimulatorn ska vara nära den i utomhusljus som ges i (14).
Both, Xenon arcs and (doped) mercury-metal halide arcs are used as solar simulators (15).
I solsimulatorer används både xenonbåglampor och (dopade) kvicksilver-metallhalidbåglampor (15).
The latter has the advantage of emitting less heat and being cheaper, but the match to sunlight is less perfect compared to that of xenon arcs.
Fördelen med de senare är att de emitterar mindre värme och är billigare, men ljusets likhet med solljus är mindre än för xenonbåglampor.
Because all solar simulators emit significant quantities of UVB they should be suitably filtered to attenuate the highly cytotoxic UVB wavelengths.
Eftersom alla solsimulatorer emitterar betydande mängder UVB bör de förses med lämpliga filter för att minska de mycket cytotoxiska UVB-våglängderna. Alla plastmaterial för cellodling innehåller UV-stabilisatorer.
Because cell culture plastic materials contain UV stabilisers the spectrum should be measured through the same type of 96-well plate lid as will be used in the assay.
Därför bör spektret mätas genom samma typ av lock till 96-hålsplattor som de som används vid bestämningen.
Irrespective of measures taken to attenuate parts of the spectrum by filtering or by unavoidable filter effects of the equipment the spectrum recorded below these filters should not deviate from standardised outdoor daylight (14).
Oavsett vilka åtgärder som vidtas för att dämpa delar av spektret genom filtrering eller genom ofrånkomlig inverkan från utrustningen får det spektrum som registreras under filtren inte avvika från standardiserat utomhusdagsljus (14).
An example of the spectral irradiance distribution of the filtered solar simulator used in the validation study of the in vitro 3T3 NRU phototoxicity test is given in (8)(16).
Ett exempel på bestrålningsfördelning för den filterförsedda solsimulator som användes i valideringsstudien av 3T3-NRU-fototoxicitetstestet in vitro ges i (8)(16).
See also Appendix 2 Figure 1.
Se även figur 1 i bilaga 2.
Dosimetry
Dosimetri
The intensity of light (irradiance) should be regularly checked before each phototoxicity test using a suitable broadband UV-meter.
Ljusets (strålningens) intensitet ska före varje fototoxicitetstest rutinmässigt kontrolleras med hjälp av en lämplig bredbands-UV-mätare.
The intensity should be measured through the same type of 96-well plate lid as will be used in the assay.
Intensiteten ska mätas genom samma typ av lock som används för de 96-hålsplattor som används för toxicitetsbestämningen.
The UV-meter must have been calibrated to the source.
UV-mätaren måste ha kalibrerats mot källan och dess prestanda bör kontrolleras.
The performance of the UV-meter should be checked, and for this purpose the use of a second, reference UV-meter of the same type and identical calibration is recommended.
För detta ändamål rekommenderas användning av en referensmätare, dvs. en annan, identiskt kalibrerad UV-mätare av samma typ.