natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Marcel Dekker, New York.
(1995), ”Principles of Neurotoxicology”, Marcel Dekker, New York.
Toxicol., 10, p. 689-695.
Toxicol., 10, 689–695
Moser, V.C., Anthony, D.C., Sette, W.F. and MacPhail, R.C., (1992) Comparison of Subchronic Neurotoxicity of 2-Hydroxyethyl Acrylate and Acrylamide in Rats.
Moser, D.C. Anthony, W.F.
O'Callaghan J.P. and Miller, D.B., (1988) Acute Exposure of the Neonatal Rat to Triethyltin Results in Persistent Changes in Neurotypic and Gliotypic Proteins.
O'Callaghan och D.B. (1988), ”Acute Exposure of the Neonatal Rat to Triethyltin Results in Persistent Changes in Neurotypic and Gliotypic Proteins”,J.
Exp.
Esp.
Ther., 244, p. 368-378.
Exp. Ther., 244, 368–378.
Fox.
Fox, H.E. Lowndes och G.G.
Spencer, P.S. and Schaumburg, H.H. eds., Williams and Wilkins Co.,.
P.S.
Baltimore/London, p. 726-742.
Spencer och H. H. Schaumburg, Williams and Wilkins Co., Baltimore/London, 726–742.
Minimum numbers of animals needed per group when the neurotoxicity study is conducted separately or in combination whit studies
Minimiantalet djur per grupp när test avseende neurotoxicitet utförs dels fristående, dels i kombination med andra test
NEUROTOXICITY STUDY CONDUCTED AS:
OLIKA UTFÖRANDEN AV TEST AVSEENDE NEUROTOXICITET
Separate study
Separat test
Combined study with the 28-day study
I kombination med 28-dagarstest
Combined study with the 90-day study
I kombination med 90-dagarstest
Combined study with the chronic toxicity study
I kombination med test avseende kronisk toxicitet
Total number of animals per group
Sammanlagt antal djur per grupp
10 males and 10 females
10 hanar och 10 honor
15 males and 15 females
15 hanar och 15 honor
25 males and 25 females
25 hanar och 25 honor
Number of animals selected for functional testing including detailed clinical observations
Antalet djur som valts ut för funktionella observationer inbegripet detaljerade kliniska observationer
Number of animals selected per perfusion in situ and neurohistopathology
Antalet djur som valts ut för perfusion in situ och neurohistopatologi
5 males and 5 females
5 hanar och 5 honor
Number of animals selected for repeated dose/subchronic/chronic toxicity observations, haematology, clinical biochemistry, histopathology, etc. as indicate in the respective Guidelines
Antalet djur som valts ut för observationer vid toxicitetstest med upprepad dos, vid test av subkronisk eller kronisk toxicitet, för hematologisk undersökning, klinisk-biokemisk undersökning, histopatologi och dylikt, enligt respektive vägledning
10 males [10] and 10 females [10]
10 hanar [10] och 10 honor [10]
20 males [10] and 20 females [10]
20 hanar [10] och 20 honor [10]
Supplemental observations, as appropriate
Tilläggsobservationer, i förekommande fall
Frequency of clinical observation and functional tests
Frekvens för kliniska och funktionella observationer
Type of observations
Typ av observationer
Study duration
Testets varaktighet
28-day
28-dagars
90-day
90-dagars
Chronic
Kronisk
In all animals
För alla djur
General health condition
Allmänt hälsotillstånd
daily
Dagligen
Mortality/morbidity
Mortalitet/morbiditet
Twice daily
Två gånger per dag
In animals selected for functional observations
I djur som valts ut för funktionella observationer
prior to first exposure
Före den första exponeringen
within 8 hours of dosing at estimate time of peak effect
Inom 8 timmar från dosering, vid uppskattad tidpunkt för högsta verkan
at day 7 and 14 after dosing
På dag 7 och 14 efter dosering
once weekly thereafter
Därefter en gång per vecka
once during the first or second week of exposure
En gång under den första eller andra exponeringsveckan
monthly thereafter
Därefter en gång per månad
once at the end of the first month of exposure
En gång vid den första exponeringsmånadens slut
every three months thereafter
Därefter var tredje månad"
during the fourth week of treatment as close as possible to the end of the exposure period
Under den första behandlingsveckan, så nära exponeringsperiodens slut som möjligt
This testing method is equivalent to the OECD TG 427 (2004).
Denna testmetod motsvarar OECD TG 427 (2004).
Exposure to many chemicals occurs mainly via the skin whilst the majority of toxicological studies performed in laboratory animals use the oral route of administration.
Exponering för många kemikalier sker i huvudsak genom huden, medan de flesta toxikologiska studier som görs med försöksdjur gäller oral administrering.
The in vivo percutaneous absorption study set out in this guideline provides the linkage necessary to extrapolate from oral studies when making safety assessments following dermal exposure.
Den in vivo-studie av hudabsorption som beskrivs i dessa riktlinjer ger den koppling som behövs för att kunna extrapolera från orala studier vid säkerhetsbedömning efter dermal exponering.
A substance must cross a large number of cell layers of the skin before it can reach the circulation.
Ett ämne måste passera ett stort antal cellager i huden innan det når blodcirkulationen.
The rate-determining layer for most substances is the stratum corneum consisting of dead cells.
För de flesta ämnen är stratum corneum, hornlagret som består av döda celler, det hastighetsbestämmande lagret.
Permeability through the skin depends both on the lipophilicity of the chemical and the thickness of the outer layer of epidermis, as well on factors such as molecular weight and concentration of the substance.
Permeabiliteten genom huden beror både på hur lipofil kemikalien är och hur tjockt epidermis yttersta lager är samt på faktorer som ämnets molekylvikt och koncentration.
In general, the skin of rats and rabbits is more permeable than that of humans, whereas the skin permeability of guinea pigs and monkeys is more similar to that of humans.
I regel har rått- och kaninhud högre permeabilitet än human hud, medan hudpermeabiliteten hos marsvin och apor ligger närmare människans.
The methods for measuring percutaneous absorption can be divided into two categories; in vivo and in vitro.The in vivo method is capable of providing good information, in various laboratory species, on skin absorption.
Metoderna för att mäta perkutan absorption kan indelas i två kategorier, in vivo och in vitro. In vivo-metoden kan ge god information om hudabsorption hos olika arter av försöksdjur.
More recently in vitro methods have been developed.
Under senare tid har in vitro-metoder utvecklats.
These utilise transport across full or partial thickness animal or human skin to a fluid reservoir.
I dessa används transport över hela eller delar av tvärsnitt av djurhud eller human hud till en vätskereservoar.
The in vitro method is described in a separate testing method (1).
In vitro-metoden beskrivs i en separat testmetod (1).
It is recommended that the OECD Guidance Document for the Conduct of Skin Absorption Studies (2) be consulted to assist in the selection of the most appropriate method in the given situation, as it provides more details on the suitability of both in vivo and in vitro methods.
Man bör konsultera OECD:s riktlinjer för genomförande av hudabsorptionsstudier (2) som ett stöd för valet av lämpligaste metod under givna betingelser, eftersom de innehåller detaljerade uppgifter om lämpligheten hos både in vivo- och in vitro-metoder.
The in vivo method, described in this method, allows the determination of the penetration of the test substance through the skin into the systemic compartment.
Den in vivo-metod som beskrivs i denna metod gör det möjligt att bestämma testämnets penetration genom huden in till organismen.
The technique has been widely used for many years (3)(4)(5)(6)(7).
Tekniken har haft bred användning under många år (3)(4)(5)(6)(7).
Although in vitro percutaneous absorption studies may in many cases be appropriate there may be situations in which only an in vivo study can provide the necessary data.
I många fall kan hudabsorptionsstudier in vitro vara lämpliga, men det kan finnas lägen där endast en in vivo-studie kan ge de data som krävs.
Advantages of the in vivo method are that it uses a physiologically and metabolically intact system, uses a species common to many toxicity studies and can be modified for use with other species.
Fördelar med in vivo-metoden är att den utnyttjar fysiologiskt och metaboliskt intakta system och en art som är vanlig i många toxicitetsstudier samt att den kan modifieras för användning med andra arter.
The disadvantages are the use of live animals, the need for radiolabelled material to facilitate reliable results, difficulties in determining the early absorption phase and the differences in permeability of the preferred species (rat) and human skin.
Nackdelarna är att levande djur används, behovet av att använda radioaktivmärkt material för att göra det lättare att få tillförlitliga resultat, svårigheter att fastställa den tidiga absorptionsfasen och skillnader i permeabilitet mellan den föredragna artens (råtta) hud och mänsklig hud.
Animal skin is generally more permeable and therefore may overestimate human percutaneous absorption (6)(8)(9).
Djurhud är i regel mer permeabel och kan därför ge en överskattning av den humana hudabsorptionen (6)(8)(9).
Caustic/corrosive substances should not be tested in live animals.
Frätande/korrosiva ämnen bör inte testas på levande djur.
Unabsorbed dose: represents that washed from the skin surface after exposure and any present on the non-occlusive cover, including any dose shown to volatilise from the skin during exposure.
Oabsorberad dos: representerar det som tvättas bort från hudytan efter exponering och eventuellt finns kvar på det icke-tättslutande täckmaterialet, inbegripet eventuell dos som kan visas avdunsta från huden under exponeringen.
Absorbed dose (in vivo): comprises that present in urine, cage wash, faeces, expired air (if measured), blood, tissues (if collected) and the remaining carcass, following removal of application site skin.
Absorberad dos(in vivo): innefattar det som finns i urinen, i tvättvatten från buren, i avföring, i utandningsluften (om detta mäts), i blod, i vävnader (om sådana tas till vara) och i det återstående kadavret efter avlägsnande av huden på appliceringsstället.
Absorbable dose: represents that present on or in the skin following washing.
Absorberbar dos: representerar det som finns på eller i huden efter tvätt.
The test substance, preferably radiolabelled, is applied to the clipped skin of animals at one or more appropriate dose levels in the form of a representative in-use preparation.
Testämnet, som helst ska vara radioaktivmärkt, appliceras på djurets rakade hud i en eller flera lämpliga doser i form av en representativ beredning som är i bruk.
The test preparation is allowed to remain in contact with the skin for a fixed period of time under a suitable cover (non-occlusive, semi-occlusive, or occlusive) to prevent ingestion of the test preparation.
Testberedningen får vara i kontakt med huden under en bestämd tidsperiod under ett lämpligt täckmaterial (icke-tättslutande, halvtättslutande eller tättslutande) för att förhindra att djuret äter av testberedningen.
At the end of the exposure time the cover is removed and the skin is cleaned with an appropriate cleansing agent, the cover and the cleansing materials are retained for analysis and a fresh cover applied.
I slutet av exponeringstiden tas täckmaterialet bort och huden rengörs med lämpligt rengöringsmedel. Täckmaterial och tvättmaterial behålls för analys och ett nytt täckmaterial appliceras.
The animals are housed prior to, during and after the exposure period in individual metabolism cages and the excreta and expired air over these periods are collected for analysis.
Före, under och efter exponeringsperioden hålls djuren i individuella metabolismburar och exkrementer och utandningsluft från dessa perioder samlas upp för analys.
The collection of expired air can be omitted when there is sufficient information that little or no volatile radioactive metabolite is formed.
Insamlingen av utandningsluft kan uteslutas om det finns tillräckliga data som visar att inga eller få flyktiga radioaktiva metaboliter bildas.
Each study will normally involve several groups of animals that will be exposed to the test preparation.
Varje studie omfattar i regel flera grupper av djur som exponeras för testberedningen.
One group will be killed at the end of the exposure period.
En grupp avlivas i slutet av exponeringsperioden.
Other groups will be killed at scheduled time intervals thereafter (2).
Andra grupper avlivas efter fastställda tidsintervall därefter (2).
At the end of the sampling time the remaining animals are killed, blood is collected for analysis, the application site removed for analysis and the carcass is analysed for any unexcreted material.
I slutet av provtagningstiden avlivas de återstående djuren, blod samlas in för analys, huden på applikationsstället avlägsnas för analys och kadavret analyseras med avseende på outsöndrat material.
The samples are assayed by appropriate means and the degree of percutaneous absorption is estimated (6)(8)(9).
Proverna analyseras med lämpliga medel och graden av hudabsorption uppskattas (6)(8)(9).
The rat is the most commonly used species, but hairless strains and species having skin absorption rates more similar to those of human, can also be used (3)(6)(7)(8)(9).
Råtta är den art som oftast används, men även hårlösa stammar och arter som har hudabsorptionhastigheter som mer liknar människans kan användas (3)(6)(7)(8)(9).
Young adult healthy animals of a single sex (with males as the default sex) of commonly used laboratory strains should be employed.
Unga vuxna, friska djur av samma kön (hankön är standard) av rutinmässigt använda laboratoriestammar ska användas.
At the commencement of the study, the weight variation of animals used should not exceed ± 20 % of the mean weight.
I början av studien bör djurens viktvariation inte överstiga ± 20 % av medelvikten.
As an example, male rats of 200 g – 250 g are suitable, particularly in the upper half of this range.
Exempelvis är hanråttor på 200 g – 250 g lämpliga, särskilt i övre delen av viktintervallet.
A group of at least four animals of one sex should be used for each test preparation and each scheduled termination time.
En grupp på minst fyra djur av ett kön ska användas för varje testberedning och varje schemalagd avslutningstid.
Each group of animals will be killed after different time intervals, for example at the end of the exposure period (typically 6 or 24 hours) and subsequent occasions (e.g. 48 and 72 hours).
Varje djurgrupp avlivas efter olika tidsintervall, t.ex. i slutet av exponeringstiden (i regel efter 6 eller 24 timmar) och vid de efterföljande tidpunkterna (t.ex. 48 och 72 timmar).
If there are data available that demonstrate substantial differences in dermal toxicity between males and females, the more sensitive sex should be chosen.
Om data finns tillgängliga som visar betydande skillnader i dermal toxicitet mellan hanar och honor ska det känsligare könet väljas.
If there are no such data, then either gender can be used.
Om inga sådana data finns kan någondera könet användas.
The temperature in the experimental animal room should be 22 oC (± 3 oC).
Temperaturen i försöksdjursrummet ska vara 22 oC (± 3 oC).
For feeding, conventional laboratory diets may be used and should be freely available together with an unlimited supply of drinking water.
Konventionella laboratoriedieter kan användas och föda ska finnas fritt tillgänglig tillsammans med obegränsat med dricksvatten.
During the study, and preferably also during the acclimatisation, the animals are individually housed in metabolism cages.
Under studien och helst även under acklimatiseringen ska djuren inhysas enskilt i metabolismburar.
Since food and water spillage would compromise the results, the probability of such events should be minimised.
Eftersom spill av föda och vatten skulle äventyra resultaten ska risken för spill minimeras.
The animals are marked to permit individual identification and kept in their cages for at least five days prior to the start of the study to allow for acclimatisation to the laboratory conditions.
Djuren märks för att möjliggöra identifiering av individerna och hålls i sina burar i minst fem dagar innan studien inleds för att de ska acklimatisera sig till laboratoriebetingelserna.
Following the acclimatisation period, and approximately 24 hours prior to dosing, each animal will have an area of skin in the region of the shoulders and the back clipped.
Efter acklimatiseringsperioden, och ungefär 24 timmar före dosering, rakas ett hudområde på djuren runt hals och rygg.
The permeation properties of damaged skin are different from intact skin and care should be taken to avoid abrading the skin.
Eftersom permeabilitetsegenskaperna för skadad hud skiljer sig från dem hos intakt hud bör man undvika att skada huden.
Following the clipping and approximately 24 hours before the test substance is applied to the skin, (See Section 1.4.7) the skin surface should be wiped with acetone to remove sebum.
Efter rakning och ungefär 24 timmar innan testämnet appliceras på huden (se avsnitt 1.4.7) ska hudytan torkas av med aceton för att avlägsna sebum.
An additional soap and water wash is not recommended because any soap residue might promote test substance absorption.
En kompletterande tvätt med tvål och vatten rekommenderas inte, eftersom eventuella tvålrester kan främja absorption av testämne.
The area must be large enough to allow reliable calculation of the absorbed amount of test chemical per cm2 skin, preferably at least 10 cm2.
Området måste vara tillräckligt stort för att det ska gå att göra en tillförlitlig beräkning av den absorberade mängden testkemikalie per cm2 hud, helst minst 10 cm2.
This area is practicable with rats of 200-250 g bodyweight. After preparation, the animals are returned to metabolism cages.
Detta område är praktiskt möjligt att ha på råttor med kroppsvikten 200–250 g. Efter förberedelsen återförs djuren till metabolismburarna.
The test substance is the entity whose penetration characteristics are to be studied.
Testämnet är den entitet var penetrationsegenskaper studeras.
Ideally, the test substance should be radiolabelled.
Helst ska testämnet vara radioaktivmärkt.
Test preparation
Testberedning
The test substance preparation (e.g. neat, diluted, or formulated material containing the test chemical which is applied to the skin) should be the same (or realistic surrogate) as that to which humans or other potential target species may be exposed.
Beredningen av testämne (t.ex. rent, utspätt eller formulerat material innehållande testkemikalien som appliceras på huden) ska vara detsamma (eller en rimlig ersättning) som det som människor eller andra målarter kan exponeras för.
Any variations from the ‘in-use’ preparation must be justified.
Alla avvikelser från den beredning som ”är i bruk” måste motiveras.
For vehicles other than water the absorption characteristics and potential interaction with the test substance should be known.
För andra vehikler än vatten ska absorptionsegenskaper och potentiella interaktioner vara kända.
Application to the skin
Applicering på huden
An application site of a specific surface area is defined on the skin surface.
Ett appliceringsställe med en viss yta definieras på hudytan.
A known amount of the test preparation is then evenly applied to the site.
En känd mängd av testberedningen appliceras sedan jämnt på detta ställe.
This amount should normally mimic potential human exposure, typically 1-5 mg/cm2 for a solid or up to 10 μl/cm2 for liquids.
Mängden ska normalt efterlikna den potentiella exponering människor utsätts för, i regel 1–5 mg/cm2 för ett fast ämne och upp till 10 μl/cm2 för vätskor.
Any other quantities should be justified by the expected use conditions, the study objectives or physical characteristics of the test preparation.
Alla andra mängder ska motiveras av de förväntade användningsbetingelserna, studiens syfte eller testberedningens fysikaliska egenskaper.
Following application, the treated site must be protected from grooming.
Efter applicering ska det behandlade stället skyddas från putsning.
An example of a typical device is shown in Figure 1.
Ett exempel på en typisk anordning visas i figur 1.
Normally, the application site will be protected by a non-occlusive cover (e.g. a permeable nylon gauze cover).
Normalt skyddas appliceringsstället med ett täckmaterial som inte är tättslutande (t.ex. ett permeabelt skydd av nylonväv).
However, for infinite applications the application site should be occluded.
För mycket små mängder bör dock appliceringsstället täckas tätt.
In case of evaporation of semivolatile test substances reduces the recovery rate of the test substance to an unacceptable extend (see also section 1.4.10, first paragraph), it is necessary to trap the evaporated substance in a charcoal filter covering the application device (see Figure 1).
Om avdunstning av halvflyktiga testämnen minskar upptagshastigheten av testämnet i oacceptabel omfattning (se även avsnitt 1.4.10, första stycket) måste det avdunstade ämnet fångas i ett träkolsfilter som täcker appliceringsanordningen (se figur 1).
It is important that any device does not damage the skin, nor absorb or react with the test preparation.
Det är viktigt att anordningen inte skadar huden och inte heller absorberar eller reagerar med testberedningen.
The animals are returned to individual metabolism cages in order to collect excreta.
Djuren återförs till individuella metabolismburar för uppsamling av exkrementer.
Duration of exposure and sampling
Varaktighet för exponering och provtagning
The duration of exposure is the time interval between application and removal of test preparation by skin washing.
Exponeringens varaktighet är tidsintervallet mellan applicering och avlägsnande av testberedningen genom tvätt av huden.
A relevant exposure period (typically 6 or 24 hours) should be used, based on the expected human exposure duration.
Exponeringsperioden ska vara relevant, i regel 6 eller 24 timmar, i förhållande till den förväntade humana exponeringstiden.
Following the exposure period, the animals are maintained in the metabolism cages until the scheduled termination.
Efter exponeringsperioden hålls djuren i metabolismburarna fram till den schemalagda avslutningen.
The animals should be observed for signs of toxicity/abnormal reactions at regular intervals for the entire duration of the study.
Djuren ska observeras med regelbundna intervall med avseende på tecken på toxicitet/onormala reaktioner under hela studieperioden.
At the end of the exposure period the treated skin should be observed for visible signs of irritation.
I slutet av exponeringsperioden ska den behandlade huden granskas så att man kan hitta eventuella synliga tecken på irritation.
The metabolism cages should permit separate collection of urine and faeces throughout the study.
Metabolismburarna ska tillåta separat uppsamling av urin och avföring under hela studien.
They should also allow collection of 14C-carbon dioxide and volatile 14C-carbon compounds, which should be analysed when produced in quantity (> 5 %).
De ska också tillåta uppsamling av 14C-koldioxid och flyktiga 14C-kolföreningar för analys vid produktion som överstiger 5 %.
The urine, faeces and trap fluids (e.g. 14C-carbon dioxide and volatile 14C-compounds) should be individually collected from each group at each sampling time.
Urin, avföring och infångningsvätskor (t.ex. med 14C-koldioxid och flyktiga 14C-föreningar) ska samlas upp enskilt från varje grupp vid varje provtagningstillfälle.
If there is sufficient information that little or no volatile radioactive metabolite is formed, open cages can be used.
Om det finns tillräckliga data för att man ska kunna utgå ifrån att inga eller mycket lite flyktiga radioaktiva metaboliter bildas går det att använda öppna burar.
Excreta are collected during the exposure period, up to 24 hours after the initial skin contact and then daily until the end of the experiment.
Exkrementer samlas upp under exponeringsperioden, upp till 24 timmar efter den initiala hudkontakten och sedan dagligen till och med försökets sista dag.