natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the view of the Commission, the assessment of all information at its disposal has not revealed any indication that the Finnish administration has incurred additional cost through the transfer of 116 employees of Tieliikelaitos to vacant public administration positions.
Kommissionen anser att det i de uppgifter som den förfogar över inte finns något som tyder på att den finska förvaltningen skulle ha dragit på sig ytterligare kostnader genom överföringen av 116 av Vägaffärsverkets tidigare anställda till vakanta tjänster i den offentliga förvaltningen.
In particular, the Commission notes that the 116 employees had been formerly, when they were still working for the road service, been subject to the same employment conditions as civil servants in the Finnish administration.
Kommissionen noterar särskilt att de 116 anställda tidigare, när de fortfarande arbetade för Vägverket, hade samma anställningsvillkor som tjänstemän i den finska förvaltningen.
By re-integrating former civil servants into the public administration, at positions corresponding to their seniority and to their qualification profile, the Finnish State had the same costs as if it hired other people on these positions.
Genom att återinföra tidigare tjänstemän i den offentliga förvaltningen, på tjänster motsvarande deras tjänstegrad och kvalifikationer, hade den finska staten samma utgifter som om den skulle ha anställt andra personer på dessa tjänster.
In the light of these considerations, the Commission concludes that the transfer of 116 employees has not created any additional costs for the Finnish State.
Därför anser kommissionen att överföringen av 116 anställda inte har lett till extra kostnader för finska staten.
Accordingly, it does not constitute State aid, as it does not involve the transfer of State resources.
Följaktligen utgör överföringen inte statligt stöd, eftersom den inte omfattar överföring av statliga medel.
Funding of Special service projects
Finansiering av särskilda serviceprojekt
As far as the special projects for redundant, but not laid-off, workers are concerned, the Road Administration has paid a total of approximately EUR 68 million to fund them, including EUR 56 million funding of personnel costs (Cf. Section 5.5)
Vad gäller särskilda serviceprojekt för övertalig personal som inte sagts upp har Vägförvaltningen betalat sammanlagt ungefär 68 miljoner euro för att finansiera sådana projekt, inbegripet 56 miljoner för finansiering av personalkostnader (se avsnitt 5.5).
The Commission recognises that the respective service projects were clearly targeted at alleviating the undertaking’s structural disadvantage relating to overstaffing.
Kommissionen är medveten om att de olika serviceprojekten var tydligt inriktade på att uppväga företagets strukturella nackdel till följd av personalöverskott.
From the explanations given by the Finnish authorities as confirmed by Expert statement, it considers that the payment of EUR 68 million by the State did not involve overcompensation for carrying out the respective services (cleaning of roadsides, restoration of buildings and outdoor areas).
Utgående från de finska myndigheternas redogörelse, som bekräftas av expertutlåtanden, anser kommissionen att statens betalningar av 68 miljoner euro inte utgjorde överkompensation för genomförandet av de olika tjänsterna (rengöring av vägrenar, restaurering av byggnader och utomhusområden).
On the contrary, the service projects had generated losses (Cf. Section 5.5).
Serviceprojekten medförde tvärt om förluster (se avsnitt 5.5).
Nevertheless the Commission considers that in the absence of such special service projects the undertaking would have had to remunerate its redundant workers without them contributing to the increase of revenues of the undertaking.
Kommissionen anser emellertid att företaget skulle ha behövt betala sina övertaliga anställda även om inga särskilda serviceprojekt förelegat, utan att dessa skulle ha bidragit till att öka företagets intäkter.
There are no proofs that in other circumstances the Finnish authorities would still have considered contracting out the respective services and that it was the most economically advantageous solution for the State to award the respective contract(s) to Tieliikelaitos.
Det finns inget som styrker att de finska myndigheterna under andra omständigheter ändå skulle ha övervägt att lägga ut de olika tjänsterna på entreprenad eller att det var den ekonomiskt mest gynnsamma lösningen för staten att tilldela Vägaffärsverket de olika kontrakten.
As such, the measure must be held to be financed through State resources.
Åtgärden som sådan måste anses vara finansierad med statliga medel.
Furthermore, unlike the transfer of staff to the administration, the situation of Tieliikelaitos as regards the special service projects is different to the situation contemplated by the Court of First Instance in Combus.
Till skillnad mot överföringen av personal till förvaltningen skiljer sig dessutom Vägaffärsverkets situation i fråga om de särskilda serviceprojekten från den som förstainstansrätten bedömde i Combus-målet.
Unlike what happens when the 116 employees are transferred back to the administration, with this measure the overstaffing is not directly addressed.
Denna åtgärd tar inte direkt itu med personalöverskottet, till skillnad från fallet där 116 anställda återförs till förvaltningen.
Rather the State is procuring from Tieliikelaitos exclusively and without any form of competitive tendering, the realisation of special service projects that it seems it otherwise would not have procured, or would not have procured to the same extent.
Det är snarare så att staten exklusivt och utan anbudsförfarande från Vägaffärsverket upphandlar genomförandet av särskilda serviceprojekt som den förmodligen annars inte skulle ha lagt ut på entreprenad, eller åtminstone inte i den omfattningen.
The State is then by the same token clearly distorting the competitive playing field in the market undergoing the liberalisation process.
Det innebär också att staten tydligt snedvrider konkurrensen på en marknad som håller på att liberaliseras.
The measure does not remove the structural disadvantage of the company, it rather allows it to survive in spite of that disadvantage, and does not in itself provide any incentive to put an end to this situation.
Åtgärden undanröjer inte företagets alla strukturella nackdelar, men låter det överleva trots dessa, och ger inte i sig något incitament att lösa situationen.
The above considerations, examined in conjunction with the relevant jurisprudence, including the Combus judgment, thus lead to the conclusion that the measure concerned must be regarded as aid.
Ovanstående resonemang, tillsammans med relevant rättspraxis, även Combus-domen, leder därför till slutsatsen att den berörda åtgärden måste betraktas som stöd.
Staff adjustment measures
Åtgärder för personalanpassning
In addition to the two above described measures EUR 20,1 million were transferred from the Road Administration’s budget for the purposes of helping Tieliikelaitos’ employees to find new jobs, financing supplementary education and retraining and for supporting pensions for early retirement.
Utöver de båda ovan beskrivna åtgärderna överfördes 20,1 miljoner euro från Vägförvaltningens budget för att hjälpa Vägaffärsverkets anställda att hitta nya jobb, finansiera vidareutbildning och omskolningsåtgärder samt finansiera förtidspensioneringar.
The Finnish authorities have not provided detailed information about the relevant measures.
De finska myndigheterna har inte beskrivit de berörda åtgärderna närmare.
As mentioned above, the Combus jurisprudence must be interpreted narrowly and the Commission can therefore not conclude that these measures do not lead to the grant of a selective advantage to Tieliikelaitos.
Som nämnts ovan måste rättspraxis i Combus-målet tolkas snävt, och kommissionen kan därför inte utesluta att åtgärderna ger Vägaffärsverket en selektiv fördel.
As regards the fact that during the transitional period those persons that sold land to Tieliikelaitos were largely relieved from tax on capital gains, the Commission notes that the Finnish authorities in fact do not provide any argument contesting the qualification of that measure as aid, as claimed by the complainants.
Under övergångsperioden befriades de personer som sålde mark till Vägaffärsverket i stor utsträckning från skatt på överlåtelsevinst, och kommissionen noterar att de finska myndigheterna inte heller bestrider att denna åtgärd kan klassas som stöd, så som de klagande anfört.
On the basis of the information at its disposal, it must conclude that the measure in question may involve the grant of an advantage to Tieliikelaitos.
På grundval av de uppgifter som kommissionen förfogar över måste man dra den slutsatsen att åtgärden kan omfatta stöd till förmån för Vägaffärsverket.
The Commission notes that Tieliikelaitos was not the direct beneficiary of respective fiscal advantages.
Kommissionen noterar att Vägaffärsverket inte är direkt förmånstagare av de olika skatteförmånerna.
Besides, the Commission notes that not all land sellers could benefit from these advantages — only the sellers other than a corporation, partnership or limited partnership.
Kommissionen noterar också att inte alla marksäljare kunde dra nytta av förmånerna. Endast andra säljare än bolag, aktiebolag och kommanditbolag kom i åtnjutande av detta.
Tieliikelaitos might have benefited from the measure provided that the direct beneficiaries would have (partially) passed these advantages onto Tieliikelaitos.
Vägaffärsverket skulle ha kunnat dra nytta av åtgärden om de direkta förmånstagarna (delvis) hade fört över förmånerna till Vägaffärsverket.
Should there have been any advantage to Tieliikelaitos, this measure is in any case to be classified as existing aid pursuant to Article 1 (b)-v of the Council Regulation (EC) No 659/1999 — ‘aid which is deemed to be an existing aid because it can be established that at the time it was put into effect it did not constitute an aid, and subsequently became an aid due to the evolution of the common market and without having been altered by the Member State’ — for the following reasons:
Om Vägaffärsverket skulle ha haft fördelar av detta skulle åtgärden ändå kvalificeras som befintligt stöd enligt artikel 1 b v i rådets förordning (EG) nr 659/1999, dvs. ”stöd som är att betrakta som befintligt stöd, eftersom det kan fastställas att det inte utgjorde något stöd när det infördes men senare blev ett stöd på grund av utvecklingen av den gemensamma marknaden, utan att medlemsstaten företagit någon ändring”. Detta har följande orsaker:
No aid at the time it was put into effect.
Det utgjorde inte stöd när det infördes. När Vägaffärsverkets föregångare (Vägverkets ”vägproduktionsdel”) fortfarande ingick i den finska offentliga förvaltningen hade det de berörda skatteförmånerna.
When Tieliikelaitos’ predecessor (‘road production’ part of the Road Service) was still part of the Finnish administration, it benefited from the fiscal advantages in question: According to Section 49(1)(4) of the Income Tax Act, all State agencies and State Enterprises benefit from this tax exemption.
Enligt 49 § 1 mom. 4 punkten i inkomstskattelagen åtnjuter alla statliga ämbetsverk och statliga affärsverk denna skattebefrielse.
However, the Road service did not exercise any economic activity at the time when the measure was put into effect, for the following reason: according to its statute, the ‘Road service’ was not allowed to offer services against remuneration on the market.
Vägverket bedrev emellertid ingen ekonomisk verksamhet när åtgärden trädde i kraft, vilket berodde på följande: Enligt sina stadgar fick Vägverket inte erbjuda tjänster mot betalning på marknaden.
It was confined to exclusively working within the administration.
Det var uteslutande avsett att arbeta för förvaltningen.
Therefore, its activity of planning, constructing and maintaining public roads was constituted in a reserved area.
Därför bedrevs verksamheten med planering, byggande och underhåll av allmänna vägar inom ett monopoliserat område.
In 1993 when the Income Tax Act came into force, Tieliikelaitos formed part of the Finnish administration and was not active in any other market.
När inkomstskattelagen trädde i kraft 1993 ingick Vägaffärsverket i den finska offentliga förvaltningen och var inte verksamt på någon annan marknad.
The Commission concludes that at the time the measure was put into effect, it did not constitute State aid, because it did not benefit an undertaking in the sense of Article 87(1) EC Treaty.
Kommissionen kommer fram till att åtgärden när den genomfördes inte utgjorde statligt stöd, eftersom den inte gynnade ett företag i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget.
Subsequently aid due to the evolution of the common market.
Det blev senare ett stöd på grund av utvecklingen av den gemensamma marknaden.
As of 2001, the ‘production part’ of the Road Service, now established under the name Tieliikelaitos, could offer its services on the market, thanks to the reform of the Finnish road service market which is the object of the present decision.
Från och med 2001 kunde Vägverkets gamla produktionsenhet, som nu etablerats under namnet Vägaffärsverket, erbjuda sina tjänster på marknaden, till följd av reformen av den finska vägmarknaden, som detta beslut gäller.
The decision of the Finnish government to liberalise the provision of road services was part of a major liberalisation movement, which has also prompted other EU and EEA Member States to successively open their markets for road services States on a voluntary basis (the most recent one being carried out by Norway).
Den finska regeringens beslut att liberalisera tillhandahållandet av vägtjänster ingick i en stor liberaliseringskampanj som också fick andra EU- och EES-länder att stegvis öppna sina marknader för vägtjänster på frivillig bas (senast genomfördes detta i Norge).
Today, many companies offer their services in the sector of road maintenance and construction across the entire EU and EEA territory.
I dag erbjuder många företag sina tjänster inom vägunderhåll och vägbygge i hela EU och EES.
These reforms have changed the market in two ways: on the one hand, former government agencies have entered the market; on the other hand, the overall size of the contestable market has increased substantially (e.g. as a result of the liberalisation carried out by Finland, the size of the contestable market has increased by more than EUR 400 million).
Reformerna har förändrat marknaden på två sätt: Dels har tidigare statliga verk tagit sig in på marknaden. Dels har den öppna marknadens sammanlagda storlek ökat kraftigt (exempelvis ökade den öppna marknaden med över 400 miljoner euro till följd av liberaliseringen i Finland).
In the light of these developments, the Commission concludes that as of 2001, Tieliikelaitos is performing an economic activity, namely offering road services against payment, and hence constitutes an undertaking in the sense of Article 87(1) EC Treaty.
Därför anser kommissionen att Vägaffärsverket från och med 2001 bedriver ekonomisk verksamhet genom att erbjuda vägtjänster mot betalning, och därigenom är ett företag i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget.
Due to the evolution of the common market, the measure which at the time of its introduction did not constitute State aid has therefore become State aid.
Till följd av utvecklingen av den gemensamma marknaden har denna åtgärd, som när den genomfördes inte utgjorde statligt stöd, nu blivit statligt stöd.
Aid without being altered by the Member State.
Stöd utan att medlemsstaten företagit någon ändring.
As long as the Section 49(1)(4) of the Income Tax Act was applicable to Tieliikelaitos (till 1 January 2005), it was applied in unaltered way since 1993 when the Income Tax Act came into force.
Så länge 49 § 1 mom. 4 punkten i inkomstskattelagen var tillämplig på Vägaffärsverket (till den 1 januari 2005) tillämpades denna bestämmelse utan ändring från 1993 då inkomstskattelagen trädde i kraft.
Inapplicability of bankruptcy law
Konkurslagstiftningen är inte tillämplig
The Commission considers that inapplicability of bankruptcy law provides an advantage for Tieliikelaitos.
Kommissionen anser att det faktum att konkurslagstiftningen inte är tillämplig ger Vägaffärsverket en fördel.
The Commission refers to its Notice on the application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty to State aid in the form of guarantees, where it is stated in point 2.1.3: ‘The Commission also regards as aid in the form of a guarantee, the more favourable funding terms obtained by enterprises whose legal form rules out bankruptcy or other insolvency procedures or provides an explicit State guarantee or coverage of losses by the State.’
Den hänvisar till sitt tillkännagivande om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på statligt stöd i form av garantier, där följande anges i punkt 2.1.3: ”Som stöd i form av garantier betraktar kommissionen också de förmånliga finansieringsvillkor som beviljas företag vars rättsliga form utesluter konkurs eller andra insolvensförfaranden eller innebär en uttrycklig statlig garanti eller att staten täcker förluster.”
The Finnish authorities acknowledge that the fact that Tieliikelaitos cannot go bankrupt pursuant to the Bankruptcy Act could theoretically constitute an advantage as Tieliikelaitos’ financing expenses could have been reduced due to a reduction in the lender’s risks.
De finska myndigheterna medger att det förhållandet att Vägaffärsverket inte kan försättas i konkurs enligt konkurslagstiftningen teoretiskt kan utgöra en fördel, eftersom Vägaffärsverkets finansieringskostnader kan ha minskats genom att långivarens risk minskade.
But Tieliikelaitos did not borrow new funds on the financial market after it had been formed.
Men Vägaffärsverket lånade inga nya medel på finansmarknaden efter sitt upprättande.
Therefore, according to the Finnish authorities, it has not been possible for Tieliikelaitos to gain a competitive advantage in comparison with private competitors due to non-applicability of the bankruptcy law.
De finska myndigheterna menar därför att Vägaffärsverket inte har kunnat få några konkurrensfördelar jämfört med konkurrenter från den privata sektorn till följd av att konkurslagstiftningen inte är tillämplig.
As to the future external borrowing by Tieliikelaitos, the Commission does not agree that existence of a guarantee fee for the loans raised by Tieliikelaitos will eliminate the presence of aid as it is not possible to quantify the market price of an unlimited guarantee, simply because no market operator would grant such guarantee.
Vad beträffar framtida externa lån håller kommissionen inte med om att en garantiavgift för lån som tas ut av Vägaffärsverket undanröjer inslaget av stöd, eftersom det inte är möjligt att kvantifiera marknadspriset för en obegränsad garanti, helt enkelt eftersom ingen marknadsaktör skulle ge en sådan garanti.
Besides, Tieliikelaitos continually orders services and materials from external suppliers, which constitutes debt by Tieliikelaitos to these external actors.
Dessutom beställer Vägaffärsverket fortlöpande tjänster och material från externa leverantörer, vilket innebär att Vägaffärsverket sätter sig i skuld hos dessa aktörer.
In view of non-applicability of bankruptcy law to Tieliikelaitos the Commission considers it is not excluded that Tieliikelaitos benefits from more favourable payment terms than otherwise would have been possible.
Med tanke på att konkurslagstiftningen inte är tillämplig på Vägaffärsverket anser kommissionen att det inte är uteslutet att Vägaffärsverket får fördelaktigare betalningsvillkor än vad som annars hade varit möjligt.
As the State bears the responsibility for eventual default by Tieliikelaitos with respect to its suppliers without being remunerated for this guarantee, the measure is ‘financed from the State resources’.
Eftersom staten har ansvar gentemot Vägaffärsverkets leverantörer om företaget inte skulle infria sina förpliktelser, utan att ersättas för denna garanti, är åtgärden finansierad med statliga medel.
The Commission agrees however with the Finnish authorities that this measure is to be classified as existing aid pursuant to Article 1 (b) of the Council Regulation (EC) No 659/1999 ‘because it can be established that at the time it was put into effect it did not constitute an aid’.
Kommissionen håller emellertid med de finska myndigheterna om att åtgärden bör klassas som befintligt stöd enligt artikel 1 b i rådets förordning (EG) nr 659/1999, ”eftersom det kan fastställas att det inte utgjorde något stöd när det infördes”.
Indeed, the respective economic entity has never been subject to bankruptcy legislation, including the period before the liberalisation of road services sector in Finland.
Denna ekonomiska enhet har nämligen aldrig omfattats av konkurslagstiftningen, inte heller före liberaliseringen av Finlands vägtjänstesektor.
For the reasons set out above in point 0 and following, the measure did not constitute State aid at the moment of its introduction, and has become State aid due to the evolution of the common market.
Av de skäl som anges i skäl 267 och följande utgjorde åtgärden inte statligt stöd när den infördes, och har blivit statligt stöd på grund av utvecklingen av den gemensamma marknaden.
The Commission considers that continuous de facto full exception from the corporate income tax provides an advantage for Tieliikelaitos.
Kommissionen anser att ett fortlöpande, i praktiken fullständigt, undantag från samfundsskatt ger Vägaffärsverket en förmån.
The Commission considers that, as such, the exemption from the corporate income constitutes State aid.
Kommissionen anser att undantaget från samfundsskatt i sig utgör statligt stöd.
It is not justified by the nature and the economy of the tax system.
Stödet kan inte motiveras av skattesystemets art och ekonomi.
When it comes to the determination of the State aid element, the Finnish authorities argue that although Tieliikelaitos does not pay corporate income tax to the State on its profits, this is taken into account when taking annual decisions on profit-crediting to the State by Tieliikelaitos, i.e. the percent of the profit that the undertaking gives away in profit crediting comes close to what the competitor companies pay as corporate income tax and dividends.
När det gäller fastställandet av stödinslaget hävdar de finska myndigheterna att även om Vägaffärsverket inte betalar samfundsskatt till staten på sina inkomster, så beaktas detta i de årliga besluten om den andel av vinsten som Vägaffärsverket ger till finska staten. Den andel av vinsten som företaget ger bort på detta sätt är jämförbar med vad konkurrerande företag betalar i samfundsskatt och utdelningar.
In the view of the Commission, this argument of the Finnish authorities mixes the role of the State as fiscal authority and the role of the State as the owner of undertakings.
Enligt kommissionens åsikt blandar de finska myndigheterna här ihop statens roll som skattemyndighet och som företagsägare.
The Commission considers that for the purpose of State aid control, it is important to clearly distinguish these two roles in line with the jurisprudence.
Kommissionen anser att det vid kontrollen av statligt stöd är viktigt att tydligt skilja mellan dessa båda roller, i överensstämmelse med gällande rättspraxis.
On the one hand, the Commission needs to verify whether the State, in its role as fiscal authority, has treated all undertakings in the same manner; on the other hand, the Commission needs to verify whether the State, in its role as the owner of undertakings, behaves like a private investor, for example when it decides on dividend payments.
Å ena sidan måste kommissionen kontrollera att staten i sin roll som skattemyndighet har behandlat alla företag lika. Å andra sidan måste kommissionen kontrollera att staten i sin roll som företagsägare agerar som en privat investerare, exempelvis när den beslutar om utdelningar.