natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The French authorities pointed out that some applications for approval had been rejected on the ground that the financing proposal submitted lacked significant economic and social interest.
De franska myndigheterna påpekade att vissa ansökningar om godkännande hade avslagits på grund av finansieringsprojektets avsaknad av ett betydande ekonomiskt och socialt intresse.
Two types of situation were characterised by such lack of interest.
Två slags situationer utmärks vid en sådan avsaknad av intresse.
Firstly, the lack or insufficiency, both quantitative and qualitative, of new hirings capable of strengthening or making possible the establishment of a management or decision-making centre.
I första hand avsaknaden av rekrytering eller otillräcklig rekrytering, såväl kvantitativt som kvalitativt, för att förstärka eller möjliggöra etablerandet av ett förvaltningscentrum eller beslutscentrum.
And, secondly, the state of affairs whereby the applicant’s financial position enabled him to have recourse to other means of financing which were not in the nature of an incentive.
I andra hand en situation där sökandens finansiella ställning gör det möjligt för denne att få tillgång till andra finansieringsmetoder, som inte kräver inslag av incitament.
The criterion relating to the passing-on to the user of most of the tax advantage accruing to the EIG's members under Article 39 CA of the General Tax Code also made it possible, according to the French authorities, to combat tax optimisation by excluding from the benefit of that provision operations which were designed only to generate increased cash flow.
Villkoret kopplat till att merparten av den skatteförmån som medlemmarna i den ekonomiska intressegrupperingen gynnas av genom tillämpning av artikel 39 CA i den allmänna skattelagstiftningen överlåts till leasingtagaren gjorde det också möjligt att bekämpa undslippandet av skatt genom att utesluta transaktioner som bara var avsedda att generera ett ökat kassaflöde från att omfattas av skatteordningen.
The French authorities pointed out, further, that the monitoring arrangement thus introduced was not discretionary in character.
De franska myndigheterna hävdade att de kontroller som har införts inte var skönsmässiga.
They referred in this connection to the decision by the French Constitutional Council to the effect that an approval such as that provided for in Article 39 CA of the General Tax Code was not so much a discretionary measure as one which conferred on the Minister for the Budget sole power to ensure that the operation in question satisfied the conditions laid down by law.
De hänvisade till rättspraxis i det franska författningsrådet enligt vilken ett godkännande, som det som anges i artikel 39 CA i den allmänna skattelagstiftningen, inte var av skönsmässig art, utan bara gav budgetministern befogenhet att säkerställa att transaktionen i fråga uppfyllde de villkor som fastställs i lag.
At all events, so the French authorities claimed, the tax advantage attaching to the deduction of the amount of depreciation did not lead to any loss of tax revenue, being more akin to a different breakdown, over time, of the taxable base.
De franska myndigheterna hävdade att den skatteförmån som var kopplad till avdraget av avskrivningsbeloppet inte ledde till en förlust av skatteintäkter, utan till en annorlunda fördelning över tiden av beskattningsunderlaget.
Moreover, the determination of the exact share of the advantage retained by the investors belonging to the EIG was in the nature of an exercise in remuneration the amount of which was a function of market conditions and the outcome of a classic commercial negotiation.
Dessutom var fastställandet av den exakta delen av den förmån som förbehölls de investerare som var medlemmar i den ekonomiska intressegrupperingen av sådan art att den påminde om en ersättning vars belopp var ett resultat av marknadsvillkoren och resultatet av en klassisk affärsmässig förhandling.
In answer to the Commission’s allegation of selectivity of the tax scheme at issue, the French authorities put forward several arguments.
De franska myndigheterna lade fram flera argument som svar på kommissionens påståenden om stödordningens selektivitet.
First of all, they contended, the scheme was a general measure potentially applicable both to the industrial sector and to the transport sector.
I första hand påstod de att stödordningen var en allmän åtgärd som var tillämplig på både industri- och transportsektorn.
Examples of its application were: pulping machinery, hydrocarbon storage tanks, printing presses and refrigerating units, all of which were industrial assets which could be depreciated according to the declining balance method over a period of at least eight years.
Som exempel på detta hänvisade de till maskiner för pappersmassaindustrin, förvaringsanläggningar för kolväte, tryckpressar och kylanläggningar, som alla är industriella tillgångar som kan skrivas av enligt en degressiv metod under en period på minst åtta år.
The French authorities pointed out, moreover, that certain means of transport, such as lorries and buses, were excluded from the measure’s scope owing to their shorter depreciation period.
Vidare påpekade de franska myndigheterna att vissa transportmedel inte omfattas av stödordningen, såsom lastbilar och bussar, på grund av att dessa har en kortare avskrivningsperiod.
The depreciation period in question applied, therefore, to all assets whose return on investment required a fairly long time.
Avskrivningsperioden i fråga tillämpas därmed på alla tillgångar som behöver en relativt lång period för att nå räntabilitet på kapitalet.
Secondly, the concentration of the benefit of the scheme at issue on transport equipment was due, in reality, to matters outside the French public authorities’ control, namely, changes in industrial companies’ financial circumstances and the attractiveness of transport equipment to investors.
I andra hand påstods den förmån i stödordningen som koncentreras till transportmedel i själva verket bero på en utveckling som ligger utanför de franska myndigheternas kontroll, dvs. dels utvecklingen i industriföretagens finansiella situation, dels hur attraktiva transportmedlen är för investerarna.
Such equipment comprised assets highly attractive in the eyes of investors who, in order to limit their risks, opted for assets which were easily negotiable should the operator encounter difficulties.
Dessa tillgångar är mycket attraktiva för investerarna, som för att begränsa sina risker väljer tillgångar som det är lätt att förhandla om, utifall operatören skulle stöta på svårigheter.
Thirdly, the scheme at issue did not favour French companies in so far as nationality was not a factor in becoming a member of an EIG.
I tredje hand gynnade inte stödordningen franska företag, då nationaliteten inte är ett kriterium för att bli medlem i en ekonomisk intressegruppering.
A foreign investor, in particular a financial institution, could thus benefit from the scheme and from the resulting increased cash flow irrespective of its tax domicile.
En utländsk investerare, särskilt ett finansinstitut, kan därmed omfattas av stödordningen och gynnas av ett ökat kassaflöde, oberoende av var denne har sin skatterättsliga hemvist.
At all events, even supposing that the scheme provided for in Article 39 CA of the General Tax Code were a departure from the ordinary law, it was of unlimited scope and duration and was based on objective, horizontal tax avoidance combating criteria.
Även om man antar att den stödordning som anges i artikel 39 CA i den allmänna skattelagstiftningen utgör ett undantag från allmän lagstiftning, har den ett obegränsat tillämpningsområde, obegränsad varaktighet och baseras på objektiva och horisontella kriterier för att bekämpa skatteflykt.
Just like the aid scheme in Commission Decision 96/369/EC of 13 March 1996 concerning fiscal aid given to German airlines in the form of a depreciation facility, it could not, therefore, be classified as state aid.
Den kan därför inte klassificeras som statligt stöd, på samma sätt som stödordningen i kommissionens beslut 96/369/EG av den 13 mars 1996 om skattemässigt stöd i form av avskrivning till förmån för tyska flygbolag.
With regard to the exemption from capital gains tax on the transfer of title in an asset, the French authorities stated that the advantage which the members of an EIG derived from such exemption also had to be passed on to the tune of at least two thirds to the user of the asset.
Beträffande undantaget från skatt på realisationsvinst vid överlåtelse av tillgången, påpekade de franska myndigheterna att den förmån som medlemmarna i den ekonomiska intressegrupperingen får vid ett sådant undantag också måste överlåtas med minst två tredjedelar till leasingtagaren av tillgången.
They maintained that this exemption, which was conditional, was justified by the nature and overall structure of the French tax system.
De vidhåller att detta undantag, som omfattas av vissa villkor, motiveras av det franska skattesystemets art och funktion.
It was necessary, in the event of an early transfer of title, in order to ensure the maintenance of the tax advantage resulting from the deduction of the depreciation under conditions of ordinary law.
Det var nödvändigt för att, vid en tidigare överföring än väntat, garantera att man behöll den skatteförmån som var ett resultat av avdraget av avskrivningarna enligt villkoren i den allmänna lagstiftningen.
The French authorities pointed out, moreover, that the exemption would be included in the ordinary law as from 1 January 2007.
Vidare påpekade de franska myndigheterna att detta undantag skulle komma att omfattas av den allmänna lagstiftningen från och med den 1 januari 2007.
From that date onwards, any capital gains on the transfer of equity interests held for more than two years would be exempted, apart from a share of the costs and charges equal to 5 % of the net total of the transfer capital gains taken into account in determining the taxable amount.
Från detta datum undantas varje realisationsvinst på aktier och andelar som innehas sedan minst två år från skatt, med förbehåll för en del av kostnaderna och avgifterna motsvarande 5 % av resultatet netto av den realisationsvinst från transaktionen som tas med i beräkningen av det skattepliktiga beloppet.
In view of the date of conclusion of the contracts for the making available of assets between EIGs and users, the date on which the early transfer of title in those assets would be possible would be after 1 January 2007 inasmuch as such transfer could not take place until after the contracts had been two-thirds implemented.
Med hänsyn till det datum då avtalet om förfoganderätten över tillgångarna ingicks mellan de ekonomiska intressegrupperingarna och leasingtagarna, måste det datum då en för tidig överlåtelse av dessa tillgångar var möjlig ligga efter den 1 januari 2007, då en sådan överlåtelse inte kunde äga rum förrän efter två tredjedelar av avtalens löptid genomförts.
EIG members would benefit, therefore, from the exemption under the ordinary law.
Medlemmarna i den ekonomiska intresseföreningen gynnades då av detta undantag genom tillämpning av den allmänna lagstiftningen.
The French authorities pointed out that the exemption from transfer capital gains tax was not automatic.
De franska myndigheterna hävdade också att undantaget från skatt på realisationsvinst vid överlåtelse inte är automatisk.
One of the conditions for such exemption was that the actual user of the asset had to show that, in view of the asset’s cost, he was unable to purchase it directly without endangering his financial equilibrium.
Ett av villkoren för detta undantag är att den faktiska leasingtagaren av tillgången kan påvisa att denne, med tanke på tillgångens kostnad, inte kunde förvärva tillgången direkt utan att riskera sin finansiella jämvikt.
According to the report of 25 March 1998 by the rapporteur of the National Assembly’s Finance Committee, that condition was to be viewed in the context of the implementation of alternatives to the tax deduction for subscription of co-ownership shares in ships (quirats) (hereinafter called ‘the co-ownership shares scheme’), which was abolished by the 1998 Finance Act.
Enligt rapporten från rapportören i nationalförsamlingens finansutskott av den 25 mars 1998, skall detta villkor ses mot bakgrund av införandet av alternativa mekanismer till skatteavdraget vid teckning av andelar i fartyg (nedan kallat delägarsystemet), som upphävdes genom 1998 års finanslag.
With regard to the compatibility of the tax scheme at issue with the common market, the French authorities maintained that, even if the scheme were to constitute state aid, it was in keeping with Article 87(3) of the Treaty as it facilitated the development of certain activities without adversely affecting trading conditions to an extent contrary to the common interest.
Beträffande skatteordningens förenlighet med den gemensamma marknaden hävdar de franska myndigheterna att även under antagandet att stödordningen utgör statligt stöd är den förenlig med artikel 87.3 i fördraget, eftersom den underlättar utvecklingen av vissa verksamheter, utan att snedvrida handelsvillkoren i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset.
Article 39 CA of the General Tax Code did not place domestic economic operators at an advantage over operators from other Member States and was no more advantageous than schemes in force in other Member States.
I själva verket gynnar inte artikel 39 CA i den allmänna skattelagstiftningen de nationella ekonomiska operatörerna framför operatörer i andra medlemsstater och den är inte mer fördelaktig än gällande stödordningar i andra medlemsstater.
The French authorities drew attention to the specific situation of maritime transport services, the operators of which were the main users of the scheme at issue.
De franska myndigheterna hänvisade till den särskilda situationen för sjötransport, där det är operatörerna som i huvudsak använder stödordningen.
They pointed out that the scheme was a measure having an effect equivalent to the co-ownership shares scheme — a scheme for financing vessels registered in France — which had previously been notified to and approved by the Commission under Article 87(3) of the Treaty.
De konstaterade att stödordningen har samma effekt som delägarsystemet – en stödordning för att finansiera fartyg som är registrerade i Frankrike – som tidigare har anmälts till och godkänts av kommissionen på grundval av artikel 87.3 i fördraget.
The co-ownership shares scheme had, they said, been abolished in 1998 owing to its excessive budgetary cost.
Delägarsystemet upphävdes 1998 på grund av dess överdrivet stora budgetkostnader.
They pointed out that it was against a background both of stagnating numbers of commercial vessels registered in France and of the desire to reduce tax expenditure that the legislature had decided to adapt the tax-oriented leasing arrangements.
De franska myndigheterna påpekar också att lagstiftaren har beslutat att anpassa skatteleasingen vid en tidpunkt när antalet handelsfartyg registrerade i Frankrike stagnerar och det finns en vilja att begränsa skattekostnaderna.
The entry into force of Article 39 CA of the General Tax Code had led, not to an expansion of the French shipping sector, but to a consolidation and rejuvenation of the fleet under the French flag.
Ikraftträdandet av artikel 39 CA i den allmänna skattelagstiftningen har inte lett till en expandering av den franska sjöfartssektorn, utan en konsolidering och förnyelse av de fartyg som seglar under fransk flagg.
During the same period, other Member States’ fleets had grown in terms both of numbers of units and of tonnage.
Under samma period har dock fartygsflottan i andra medlemsstater expanderat, både i antal och tonnage.
The scheme’s entry into force had therefore not affected the development of other Member States’ shipping sectors.
Ikraftträdandet av stödordningen har därför inte haft en negativ påverkan på utvecklingen av sjötransportsektorn i andra medlemsstater.
In addition, the scheme provided for in Article 39 CA of the General Tax Code fitted in perfectly with the Community guidelines on State aid to maritime transport (hereinafter called ‘the 1997 Community guidelines’) and with Commission communication C(2004) 43 — Community guidelines on State aid to maritime transport (hereinafter called ‘the 2004 Community guidelines’).
Vidare passar stödordningen i artikel 39 CA i den allmänna skattelagstiftningen perfekt ihop med gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till sjötransport (nedan kallade riktlinjerna från 1997) och meddelande C (2004) 43 från kommissionen – gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till sjötransport (nedan kallade riktlinjerna från 2004).
In particular, it helped to enhance the competitiveness of the Community fleets in the world market for maritime transport, to safeguard Community employment both on board and on shore, to maintain maritime know-how in the Community and to develop maritime skills (point 2.2. of the above-mentioned Community guidelines).
Den bidrar särskilt till att öka gemenskapens fartygsflottas konkurrenskraft på världsmarknaden för sjötransporter, att bevara sysselsättningen inom gemenskapen, såväl på land som till sjöss, att bevara sjöfartskunnandet inom gemenskapen och utveckla sakkunskapen i fråga om sjöfart (punkt 2.2. i riktlinjerna).
Furthermore, it made an effective contribution to improving safety and protecting the environment by enabling the renewal of the fleet.
Dessutom bidrar den till att effektivt förbättra säkerheten och skyddet av miljön genom att möjliggöra en förnyelse av fartygsflottan.
As regards, more particularly, the safeguarding of the employment of seafarers and of high-quality jobs on shore, the French authorities pointed out that the quid pro quos required for purposes of the grant of approval included the need to possess, in the territory of the Union, a strategic decision-making centre for managing maritime activities and ships.
Beträffande bevarandet av sysselsättningen för sjöfolk och högkvalitativa anställningar på land, påpekade de franska myndigheterna att, bland de motprestationer som krävdes för ett godkännande ingick kravet att på unionens territorium ha ett strategiskt beslutscentrum för förvaltningen av sjöfartsverksamheten och fartygen.
Not only jobs related to the direct management of maritime transport, but also those related to ancillary activities such as insurance, brokerage and finance thus benefited indirectly from the tax scheme at issue.
Inte bara anställningar kopplade till den direkta förvaltningen av sjötransport, utan också de som är kopplade till därtill hörande aktiviteter som försäkrings-, mäklar- och finansieringsverksamhet gynnas därmed indirekt av stödordningen.
The French authorities pointed out, however, that neither the 1997 Community guidelines nor those of 2004 established a strict relationship between the aid needed to maintain and develop maritime transport and the level of employment created.
De franska myndigheterna påpekade dock att det varken i riktlinjerna från 1997 eller i riktlinjerna från 2004 fastställs ett direkt förhållande mellan det stöd som är nödvändigt för att bevara och utveckla sjöfarten och hur många arbetstillfällen som skall skapas.
It was stated, moreover, in the 2004 Community guidelines (point 3.1) that ‘at this stage, there is no evidence of schemes distorting competition in trade between Member States to an extent contrary to the common interest’ and that ‘such measures have been shown to safeguard high quality employment …’.
Det anges dessutom i riktlinjerna från 2004 att ”för närvarande finns det inga belägg för att någon stödordning skulle snedvrida konkurrensen i handeln mellan medlemsstaterna i en utsträckning som skulle strida mot det gemensamma intresset”, och att ”det har visat sig att sådana åtgärder garanterar högkvalitativ sysselsättning […]” (punkt 3.1).
Lastly, as regards the application in the present case of the principle of legitimate expectation, the French authorities referred to Commission Decision 2002/15/EC of 8 May 2001 concerning State aid implemented by France in favour of the Bretagne Angleterre Irlande company (hereinafter called ‘BAI’ or ‘Brittany Ferries’), in which the scheme at issue was examined.
Slutligen, vad gäller tillämpningen av principen om berättigade förväntningar, hänvisar de franska myndigheterna till kommissionens beslut 2002/15/EG av den 8 maj 2001 om statligt stöd som Frankrike genomfört till förmån för företaget Bretagne Angleterre Irlande (BAI eller Brittany Ferries), där stödordningen i fråga undersöktes.
The French authorities also referred to their letter to the Commission dated 17 March 1998 (A/32232) mentioning the introduction of the second paragraph of Article 39 C and Article 39 CA of the General Tax Code.
De franska myndigheterna hänvisar också till sin skrivelse till kommissionen av den 17 mars 1998 (A/32232) där den nämner införandet av artikel 39 C, andra stycket, och 39 CA i den allmänna skattelagstiftningen.
They considered that, notwithstanding that letter and the various cases examined by the Commission in which mention was made of Article 39 of the General Tax Code, no proceedings had been initiated in respect of that scheme in the six years following its entry into force.
De anser att, trots denna skrivelse och de olika ärenden som kommissionen undersökt, som nämns i artikel 39 i den allmänna skattelagstiftningen, har inga förfaranden inletts avseende denna stödordning under de sex år som följde på dess ikraftträdande.
In these circumstances, the Commission’s silence had — so the French authorities maintained — created a legitimate expectation in the compatibility of Article 39 CA of the General Tax Code with the common market, and this precluded any request for recovery from the undertakings concerned.
Mot denna bakgrund skulle kommissionens tystnad ha skapat en berättigad förväntning om att artikel 39 CA i den allmänna skattelagstiftningen är förenlig med den gemensamma marknaden, vilket utesluter varje eventuellt återkrav från de berörda företagen.
V. COMMENTS FROM INTERESTED THIRD PARTIES
V. SYNPUNKTER FRÅN BERÖRDA TREDJE PARTER
Sixteen interested parties sent their comments to the Commission pursuant to Article 88(2) of the Treaty within the time limit allowed.
Sexton berörda parter har, inom utsatt tidsfrist, sänt sina synpunkter till kommissionen i enlighet med artikel 88.2 i fördraget.
A list of these interested parties is attached to this Decision.
En förteckning över dessa berörda parter bifogas detta beslut.
As regards, firstly, the question whether the scheme at issue could be classified as aid, most of the interested parties were opposed to the Commission’s position on this score.
Beträffande frågan om stödordningen kan klassificeras som stöd, motsatte sig majoriteten av de berörda parterna kommissionens ståndpunkt i detta avseende.
Thus, according to, among others, Caisse Nationale des Caisses d’Epargne et de Prévoyance (hereinafter called ‘CNCE’), Calyon Corporate and Investment Bank (hereinafter called ‘Calyon’) and BNP Paribas (hereinafter called ‘BNP’), the arrangements provided for in Article 39 CA of the General Tax Code did not constitute state aid but created a means of monitoring the application of the ordinary law as it related to the depreciation of certain assets.
Enligt bland andra Caisse Nationale des Caisses d’Epargne et de Prévoyance (nedan kallad CNCE), Calyon Corporate and Investement Bank (nedan kallad Calyon) samt BNP Paribas (nedan kallad BNP) utgör inte bestämmelsen i artikel 39 CA i den allmänna skattelagstiftningen statligt stöd, utan skapar ett kontrollsystem för tillämpning av den allmänna lagstiftningen i relation till avskrivningarna av vissa tillgångar.