natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Concerning the intensity of the aid, Portugal noted that, according to the TDM Regulation, the maximum aid intensity was 6 % of the contract value before aid (as opposed to 6 % of the contract value mentioned in the Commission’s decision to initiate the formal investigation procedure [8]) and that on this basis the aid intensity complied with the TDM Regulation.
Beträffande stödets omfattning hävdade Portugal att den högsta tillåtna stödnivån enligt TSV-förordningen är 6 % av kontraktsvärdet före stödet (i motsats till 6 % av det kontraktsvärde som anges i kommissionens beslut om att inleda det formella granskningsförfarandet [8], och att stödets omfattning därför överensstämmer med TSV-förordningen.
More generally, Portugal noted that the objective of the TDM Regulation was to counter unfair competition from Korea and that all shipyards in the EU were subject to the same conditions for obtaining aid under the Regulation.
Mer allmänt ansåg Portugal att syftet med TSV-förordningen är att stå emot illojal konkurrens från Korea och att villkoren för att erhålla stöd enligt TSV-förordningen är lika för alla varv i EU.
In Portugal’s view, the aid did not therefore affect trade in the common market and for this reason it was doubtful that it could qualify as State aid under Article 87(1) of the EC Treaty.
Enligt Portugal påverkar stödet följaktligen inte handeln på den gemensamma marknaden, och det är av detta skäl tvivelaktigt om det kan anses utgöra ett statligt stöd enligt artikel 87.1 i EG-fördraget.
Concerning the incentive effect, Portugal provided new evidence showing that the shipyard had requested the aid on 25 September 2003, i.e. prior to signing the contract.
Beträffande stimulanseffekten inkom Portugal med nya uppgifter som visade att varvet hade ansökt om stödet den 25 september 2003, dvs. före undertecknandet av kontraktet.
In this context, Portugal submitted a copy of the letter from the Portuguese authorities to the shipyard dated 26 September 2003, in which the Portuguese authorities acknowledged receipt of the request for aid and reminded the shipyard that the aid was conditional on approval by the Commission.
I detta sammanhang översände Portugal en kopia av en skrivelse från de portugisiska myndigheterna som sänts till varvet den 26 september 2003, i vilken de bekräftade att de mottagit ansökan om stöd och erinrade varvet om att stödet beviljas under förutsättning att det godkänns av kommissionen.
According to Portugal, this letter was indicative of the Portuguese authorities willingness to grant the aid, provided all legal conditions were met.
Enligt Portugal visar denna skrivelse att de portugisiska myndigheterna var villiga att bevilja stödet under förutsättning att alla rättsliga villkor var uppfyllda.
Portugal further argued that, based on previous practice, there was an understanding that requests for aid by the shipbuilding industry would be supported by Portugal provided there was a legal basis for doing so (in this case, the TDM Regulation).
Portugal påpekade också att det i enlighet med tidigare praxis fanns en överenskommelse enligt vilken Portugal godkände ansökningar om stöd inom varvsindustrin under förutsättning att det fanns en rättslig grund för detta (i detta fall TSV-förordningen).
The fact that the aid had been formally approved by Portugal only in December 2005 was due to internal administrative delays.
Att Portugal formellt godkände stödet först i december 2005 berodde på interna administrativa förseningar.
However, this did not detract from the fact that the shipyard had expectations of receiving the aid, based on the above considerations (see recital 20) and on the general policy of the Portuguese authorities in this respect.
Detta påverkar dock inte det faktum att varvet förväntade sig att erhålla stödet, av ovanstående skäl (se punkt 20) och på grund av de portugisiska myndigheternas allmänna politik på det här området.
The shipyard had evidence that lower prices had been offered by Korean shipyards in relation to the contract and accepted the contract on the assumption that it would receive the aid from the Portuguese authorities.
Varvet förfogade över uppgifter som visade att de koreanska varven hade lagt lägre bud rörande detta kontrakt, och accepterade kontraktet utifrån antagandet att de portugisiska myndigheterna skulle bevilja stödet.
Concerning the legal basis for approving the aid, Portugal reiterated its comments in the notification to the effect that the TDM Regulation was the appropriate basis for approving the aid because the contract had been signed while the TDM Regulation was still in force and, indeed, prior to the TDM Regulation being condemned by the DSB.
Beträffande den rättsliga grunden för att godkänna stödet upprepade Portugal sina synpunkter i samband med anmälan, nämligen att TSV-förordningen utgör lämplig rättslig grund för att godkänna stödet, eftersom kontraktet undertecknades när förordningen fortfarande gällde och i synnerhet innan WTO:s tvistlösningsorgan fastslog att förordningen var rättsstridig.
Portugal noted that the situation was therefore no different from that of aid measures granted by other Member States (under TDM schemes) for contracts signed while the TDM Regulation was still in force.
Portugal påpekade att omständigheterna följaktligen inte skilde sig från dem som förelåg vid beviljandet av stöd till övriga medlemsstater (i enlighet med TSV-ordningar) för kontrakt som undertecknats när förordningen fortfarande gällde.
It was the moment when the contracts were signed that determined the eligibility of the contracts for aid, and not the moment when the aid was notified or granted.
Det är tidpunkten för kontraktens undertecknande som är avgörande för huruvida de är stödberättigande, inte tidpunkten för anmälan eller beviljandet av stödet.
Portugal also noted that none of the beneficiary shipyards had been requested to reimburse the aid following the WTO panel report.
Portugal påpekade också att inget av de varv som erhållit stöd hade uppmanats att återbetala stödet till följd av tvistlösningsorganets rapport.
Failing to improve the aid to ENVC would, thus, be contrary to the general principle of equal treatment.
Att inte godkänna stödet till ENVC skulle därför strida mot den allmänna regeln om likabehandling.
According to Article 87(1) of the EC Treaty, any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods, in so far as it affects trade between Member States, is incompatible with the common market.
Enligt artikel 87.1 i EG-fördraget är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den gemensamma marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna.
The Commission considers that the proposed measure constitutes State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty: it takes the form of a grant financed by State resources; even if the TDM Regulation applied in all Member States, as argued by Portugal, the measure is selective as it is limited to ENVC; this selective grant is likely to distort competition by providing ENVC with an advantage over other competitors not receiving aid.
Kommissionen anser att den planerade åtgärden utgör statligt stöd enligt artikel 87.1 i EG-fördraget: Den tar formen av en subvention som finansieras genom statliga medel. Även om TSV-förordningen gällde i alla medlemsstater, såsom Portugal hävdar, är åtgärden selektiv eftersom den begränsas till ENVC.
Finally, shipbuilding is an economic activity involving extensive trade between Member States.
Det är sannolikt att detta selektiva stöd snedvrider konkurrensen, eftersom det ger ENVC en fördel framför övriga konkurrenter som inte erhåller något stöd.
As such, the measure affects trade between Member States.
Dessutom är nybyggnation av fartyg en ekonomisk verksamhet som omfattar en betydande handel mellan medlemsstaterna. Därför påverkar stödåtgärden handeln mellan medlemsstaterna.
The Commission thus confirms that the notified aid measure falls within the scope of Article 87(1) of the EC Treaty.
Kommissionen bekräftar därför att det anmälda stödet omfattas av artikel 87.1 i EG-fördraget.
The aid amount and aid intensity
Stödbelopp och stödnivå
The Commission concludes that the notified aid conforms to the maximum aid intensity allowed by the TDM Regulation.
Kommissionen drar slutsatsen att det anmälda stödet är i överensstämmelse med högsta tillåtna stödnivå enligt TSV-förordningen.
The incentive effect
Stimulanseffekt
As a general principle, State aid may be considered compatible with the common market only if it is necessary to induce the recipient firm to act in a manner which assists attainment of the objectives envisaged by the relevant derogation [10].
Den generella principen är att ett statligt stöd kan anses förenligt med den gemensamma marknaden endast om det är nödvändigt för att stimulera det stödmottagande företaget att agera på ett sätt som bidrar till förverkligandet av de mål som anges i det relevanta undantaget [10].
The Commission notes in this respect that the objective of the TDM Regulation was to ‘effectively enable Community shipyards to overcome unfair competition from Korea’ (see recital 6).
Kommissionen betonar i detta sammanhang att syftet med TSV-förordningen är att ”varven i gemenskapen effektivt skall kunna bemöta illojal konkurrens från Sydkorea” (se skäl 6).
Direct aid up to 6 % of the contract value before aid could thus be authorised provided there had been competition for the same contract from a shipyard in Korea offering a lower price (Article 2).
Följaktligen kan direkt stöd upp till 6 % av kontraktsvärdet före stödet beviljas, förutsatt att det förekommit konkurrens om kontraktet från ett sydkoreanskt varv som lagt ett lägre bud (artikel 2).
The new evidence supplied by Portugal shows that the aid was requested by the shipyard prior to signing the contract.
Enligt ny bevisning som Portugal inkommit med ansökte varvet om stödet innan kontraktet undertecknades.
In addition, Portugal provided a copy of a letter from the relevant Portuguese authorities (Directorate-General for Industry) to ENVC, dated 26 September 2003, acknowledging receipt of the request for aid, requesting evidence of compliance with Article 2(1) of the TDM Regulation (i.e. evidence that there was competition for the contract from a Korean shipyard offering a lower price – this evidence was subsequently submitted by the shipyard) and reminding the shipyard that the granting of aid was subject to prior notification to and approval by the Commission.
Dessutom har Portugal översänt en kopia av en skrivelse från de behöriga portugisiska myndigheterna (generaldirektoratet för industri) till ENVC av den 26 september 2003, där de bekräftar att ansökan om stöd mottagits, begär belägg för att kravet i artikel 2.1 i TSV-förordningen uppfyllts (dvs. belägg för att det förekommer konkurrens om kontraktet från ett sydkoreanskt varv som har lagt ett lägre bud – varvet inkom senare med bevis på att så var fallet) och erinrar varvet om att stödet beviljas under förutsättning att det föranmälts till och godkänts av kommissionen.
The Commission considers that the above facts were indicative of the willingness of the Portuguese authorities to grant the aid, provided all conditions were met.
Enligt kommissionen tyder ovannämnda fakta på att de portugisiska myndigheterna var villiga att bevilja stödet under förutsättning att samtliga rättsliga villkor var uppfyllda.
As the conditions for eligibility appeared to be met in this case, these facts were bound to create expectations on the part of the shipyard that it would receive the aid [11].
Eftersom alla krav för berättigande till stöd tycks vara uppfyllda i föreliggande fall, gav dessa fakta sannolikt upphov till förväntningar hos varvet om att erhålla stödet [11].
On this basis, the Commission's doubts about the incentive effect of the aid are allayed.
Mot bakgrund av detta har kommissionens tvivel angående stödets stimulanseffekt skingrats.
The legal basis
Rättslig grund
In the decision to initiate the formal investigation procedure, the Commission noted that the TDM Regulation had expired on 31 March 2005 and was therefore no longer in force at the time when Portugal notified the aid.
I beslutet att inleda det formella granskningsförfarandet betonade kommissionen att TSV-förordningen upphörde att gälla den 31 mars 2005 och därför inte var gällande när Portugal anmälde stödet.
The comments submitted by Portugal following the decision to initiate the formal investigation procedure have not allayed the Commission’s doubts on this issue.
De synpunkter som Portugal har inkommit med till följd av beslutet att inleda det formella granskningsförfarandet skingrade inte kommissionens tvivel på denna punkt.
The Commission notes that, with regard to notified aid, its practice is to base its assessment on the laws in force at the time of the assessment [12], unless otherwise specified in the law in force itself.
Rörande de anmälda stöden påpekar kommissionen att den har som praxis att grunda sin bedömning på den vid tidpunkten för bedömningen gällande lagstiftningen [12], om inte annat föreskrivs i denna.
Portugal internally approved the aid (subject to approval by the Commission) and notified it to the Commission long after the TDM Regulation had expired.
Först långt efter det att TSV-förordningen hade upphört att gälla godkände Portugal stödet internt (under förutsättning att det godkänns av kommissionen) och anmälde det till kommissionen.
Portugal maintains, in this respect, that the TDM Regulation is applicable to the contract in question based on Article 4 of the Regulation, which states that ‘This Regulation shall be applied to final contracts signed from the entry into force of this Regulation until its expiry …’.
Beträffande detta hävdar Portugal att TSV-förordningen är tillämplig på föreliggande kontrakt med stöd av artikel 4 i förordningen, där det föreskrivs att ”Förordningen skall tillämpas på slutliga kontrakt som ingås under tiden från dess ikraftträdande till dess upphörande[…]”.
Portugal argues that the contract was signed on 14 November 2003, i.e. while the TDM Regulation was still in force, and therefore remains eligible for aid.
Portugal betonar i detta sammanhang att kontraktet i fråga undertecknades den 14 november 2003, då TSV-förordningen fortfarande var i kraft, och därför alltjämt berättigar till stöd enligt den förordningen.
However, the Commission considers that Article 4 as quoted above does not define the application in time of the TDM Regulation.
Sammantaget anser kommissionen att artikel 4, såsom den återges ovan, inte innehåller någon definition av tillämpningen i tiden av TSV-förordningen.
Rather, the temporal application of the Regulation is defined in Article 5 [13], which states that it ‘shall expire on 31 March 2005’.
Tillämpningen i tiden definieras i stället i artikel 5 [13] i TSV-förordningen, där det föreskrivs att förordningen ”skall upphöra att gälla den 31 mars 2005”.
In contrast, Article 4 establishes additional conditions for the compatibility of the aid.
Däremot fastställs ytterligare villkor för stödets förenlighet i artikel 4.
This is also confirmed by the second part of Article 4, which provides that the TDM Regulation shall not apply to ‘final contracts signed before the Community gives notice in the Official Journal of the European Communities that it has initiated dispute settlement proceedings against Korea (…) and final contracts signed one month or more after the Commission gives notice in the Official Journal of the European Communities that these dispute settlement proceedings are resolved or suspended’.
Detta bekräftas även i andra stycket i artikel 4, där det fastställs att TSV-förordningen inte får tillämpas på ”slutliga kontrakt som ingås innan kommissionen meddelar i Europeiska gemenskapernas officiella tidning att den har inlett ett förfarande om tvistlösning mot Sydkorea […] och för slutliga kontrakt som ingås en månad eller mer efter det att kommissionen i Europeiska gemenskapernas officiella tidning meddelar att förfarandet har lett till en lösning eller lagts ned”.
From the above, it is clear that the TDM Regulation was only to be applied as long as there was a pending dispute with Korea [14] and in any event, no later than 31 March 2005.
Av ovanstående framgår tydligt att TSV-förordningen endast ägde tillämpning så länge det pågick en tvist med Korea [14], och i alla händelser senast den 31 mars 2005.
This interpretation is supported by the very objective of the TDM Regulation: it was designed ‘as an exceptional and temporary measure, in order to assist Community shipyards in those segments that have suffered adverse effects in the form of material injury and serious prejudice caused by unfair Korean competition, … [and was to apply] for limited market segments and for a short period only’ [15] (recital 3).
Denna tolkning stöds av själva syftet med TSV-förordningen: Den utformades ”som en tillfällig undantagsåtgärd […] för begränsade marknadssegment och under en kort och begränsad period för att stödja varv i gemenskapen inom segment som har påverkats negativt och lidit allvarlig skada och orsakats avsevärd nackdel på grund av illojal konkurrens från Sydkorea” [15] (skäl 3).
The fact that the Council did not renew this Regulation following its expiry is a clear indication that it did not intend to continue to authorise the Commission to approve aid under the TDM Regulation.
Det faktum att rådet inte förlängde TSV-förordningen när den upphörde att gälla visar tydligt att rådet inte hade för avsikt att fortsätta att ge kommissionen tillåtelse att godkänna stöd i enlighet med förordningen.
This is compatible with the fact that the Community informed the DSB that the Member States could no longer grant operating aid under the Regulation.
Detta överensstämmer med det faktum att gemenskapen informerade WTO:s tvistlösningsorgan om att medlemsstaterna inte längre fick bevilja driftstöd med stöd i förordningen.
The Commission notes, in this context, that the interpretation of the TDM Regulation must also be seen in the light of the Community’s international obligations.
Kommissionen betonar i detta sammanhang att TSV-förordningen även bör ses i ljuset av gemenskapens internationella förpliktelser.
According to the settled case law of the Court of Justice, Community legislation must, as far as possible, be interpreted in a manner that is consistent with international law, including the EC’s WTO obligations [16].
Enligt domstolens rättspraxis bör gemenskapslagstiftningen i den mån det är möjligt tolkas på ett sätt som överensstämmer med internationell rätt, inklusive gemenskapens förpliktelser inom ramen för WTO [16].
The Panel report and the DSB ruling adopting that report condemned the TDM Regulation per se for being in breach of WTO rules and required the Community to stop applying the TDM Regulation.
Enligt panelens rapport och tvistlösningsorganets beslut om antagande av den rapporten är TSV-förordningen rättsstridig, eftersom den strider mot WTO:s regler, och gemenskapen uppmanas att upphöra att tillämpa den.
The obligation of the Community to implement the DSB ruling also covers future decisions to grant new aid in application of the TDM Regulation [17].
Gemenskapens förpliktelse att följa tvistlösningsorganets beslut gäller även eventuella framtida beslut om stöd enligt TSV-förordningen [17].
The Community, by informing the DSB that it had already complied with the DSB ruling and recommendations given that the TDM Regulation had expired on 31 March 2005 and Member States could no longer grant operating aid under it, undertook not to authorise new aid under the Regulation.
Gemenskapen informerade WTO:s tvistlösningsorgan om att den redan hade följt dess beslut och rekommendationer, eftersom TSV-förordningen hade upphört att gälla den 31 mars 2005 och medlemsstaterna inte längre fick bevilja driftstöd i enlighet med den, och kommissionen förband sig att upphöra att godkänna nya stöd enligt förordningen.
Accordingly, approving the present aid would result in a breach of the Community’s international commitments.
Att godkänna föreliggande stöd skulle följaktligen innebära att bryta mot gemenskapens internationella förpliktelser.
Finally, it should also be noted that Portugal did not submit its notification within a reasonable time.
Det bör, slutligen, påpekas att Portugal inte inkom med anmälan inom rimlig tid.
Portugal notified the measure only on 7 January 2006, i.e. about 27 months after the shipyard had filed the application for aid, 10 months after the TDM Regulation had expired and 6 months after the Community had informed the DSB that the Member States could no longer grant operating aid under the TDM Regulation.
Portugal anmälde inte åtgärden förrän den 7 januari 2006, dvs. nästan 27 månader efter det att varvet hade ansökt om stödet, 10 månader efter det att TSV-förordningen hade upphört att gälla och 6 månader efter det att gemenskapen hade informerat WTO:s tvistlösningsorgan om att medlemsstaterna inte längre fick bevilja driftstöd i enlighet med den förordningen.
Given the exceptional and temporary nature of the Regulation, as well as the EC’s WTO commitments, of which Portugal was aware, Portugal could not expect the mechanism to continue being applied beyond the date of its expiry.
Med tanke på TSV-förordningens undantagskaraktär och karaktär av tillfällig bestämmelse, och mot bakgrund av gemenskapens WTO-åtaganden, som Portugal hade kännedom om, kunde inte Portugal förvänta sig att ordningen skulle fortsätta att tillämpas efter datumet för dess upphörande.
The Commission further notes that even if ENVC had expectations of receiving the aid, this did not entitle the shipyard to receive the aid, which was dependent not only on approval by Portugal but also on notification to and approval by the Commission.
Kommissionen påpekar vidare att det faktum att ENVC hade förväntningar om att erhålla stödet inte innebar någon rättighet att erhålla stödet. För detta krävs inte endast ett godkännande av Portugal, utan även en anmälan till och ett godkännande av kommissionen.
Similarly, and contrary to Portugal’s argument, the principle of equal treatment is not in question in the present case.
Likaledes är det, tvärtemot vad Portugal hävdar, inte fråga om principen om likabehandling i föreliggande fall.
Shipyards in Member States which had a TDM scheme in place were entitled to receive aid on the basis of schemes that were approved by the Commission before 30 March 2005, but the Commission has taken no further decisions approving new aid under the TDM Regulation since that date.
Varven i de medlemsstater som hade ett TSV-program hade rätt att erhålla stöd på grundval av program som godkänts av kommissionen före den 30 mars 2005, men kommissionen har inte fattat några ytterligare beslut om att godkänna stöd i enlighet med TSV-förordningen efter det datumet.
Also, the Commission notes that pursuant to the DSB ruling, the obligation to no longer grant new aid under the TDM Regulation applies both to aid under approved schemes as well as to ad hoc aid, thus making no distinction between aid to shipyards covered by a scheme or, as in the case at hand, ad hoc aid outside of a scheme (see paragraph 14 above: the DSB ruling recommended that the Community bring not only the TDM Regulation but also the national TDM schemes into conformity with its obligations under the WTO Agreements).
Kommissionen påpekar också att skyldigheten enligt tvistlösningsorganets beslut att inte bevilja ytterligare stöd i enlighet med TSV-förordningen gäller såväl stöd inom ramen för godkända program, som stöd för särskilda ändamål, dvs. man gör ingen åtskillnad mellan stöd till varv som omfattas av ett program och, som i föreliggande fall, stöd för särskilda ändamål som inte omfattas av något program (se punkt 14: I tvistlösningsorganets rapport uppmanades gemenskapen att anpassa både TSV-förordningen och de nationella TSV-program som antagits inom ramen för denna, så att de överensstämde med gemenskapens skyldigheter enligt WTO-avtalen).