natgillin/translations-raw huggingface dataset:
An assessment of the dietary intake of OTA by the population of the Community has been performed [7] in the framework of Council Directive 93/5/EEC of 25 February 1993 on assistance to the Commission and cooperation by the Member States in the scientific examination of questions relating to food [8] (SCOOP).
En utredning [7] har gjorts om intaget av OTA via kosten hos befolkningen inom gemenskapen, detta inom ramen för rådets direktiv 93/5/EEG av den 25 februari 1993 om hjälp till kommissionen och samarbete från medlemsstaternas sida vid den vetenskapliga granskningen av livsmedelsfrågor [8] (SCOOP).
The European Food Safety Authority (EFSA) has, on a request from the Commission, adopted an updated scientific opinion relating to ochratoxin A in food on 4 April 2006 [9], taking into account new scientific information and derived a tolerable weekly intake (TWI) of 120 ng/kg bw.
På begäran av kommissionen antog Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet på grundval av nya vetenskapliga rön den 4 april 2006 [9] ett uppdaterat vetenskapligt yttrande om ochratoxin A i livsmedel, och kom fram till ett tolerabelt veckointag (TWI) på 120 ng/kg kroppsvikt.
Based on these opinions, it is appropriate to set maximum levels for cereals, cereal products, dried vine fruit, roasted coffee, wine, grape juice and foods for infants and young children, all of which contribute significantly to general human exposure to OTA or to the exposure of vulnerable groups of consumers such as children.
På grundval av dessa yttranden bör man fastställa gränsvärden för spannmål, spannmålsprodukter, torkade vindruvor, rostat kaffe, vin, druvsaft samt barnmat för spädbarn och småbarn, vilka alla i betydande grad bidrar till människors allmänna exponering för OTA eller exponeringen av sårbara konsumentgrupper, såsom barn.
The appropriateness of setting a maximum level for OTA in foodstuffs such as dried fruit other than dried vine fruit, cocoa and cocoa products, spices, meat products, green coffee, beer and liquorice, as well as a review of the existing maximum levels, in particular for OTA in dried vine fruit and grape juice, will be considered in the light of the recent EFSA scientific opinion.
Hur lämpligt det är att fastställa gränsvärden för OTA i livsmedel såsom torkad frukt med undantag av torkade vindruvor, kakao och kakaoprodukter, kryddor, köttprodukter, råkaffe, öl och lakrits, och att se över de nuvarande gränsvärdena, särskilt för OTA i torkade vindruvor och druvsaft kommer att beaktas mot bakgrund av det färska vetenskapliga yttrandet från Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet.
As regards patulin, the SCF endorsed in its meeting on 8 March 2000 the provisional maximum tolerable daily intake (PMTDI) of 0,4 μg/kg bw for patulin [10].
När det gäller patulin fastställde vetenskapliga kommittén för livsmedel vid sitt möte den 8 mars 2000 det preliminära högsta tolerabla dagliga intaget för patulin (PMTDI) till 0,4 μg/kg kroppsvikt [10].
In 2001, a SCOOP-task ‘Assessment of the dietary intake of patulin by the population of EU Member States’ in the framework of Directive 93/5/EEC was performed [11].
År 2001 genomfördes SCOOP-uppdraget Assessment of the dietary intake of patulin by the population of EU Member States inom ramen för direktiv 93/5/EEG [11].
Based on that assessment and taking into account the PMTDI, maximum levels should be set for patulin in certain foodstuffs to protect consumers from unacceptable contamination.
På grundval av den bedömningen och med hänsyn till det preliminära högsta tolerabla dagliga intaget för patulin bör gränsvärden fastställas för patulin i vissa livsmedel för att skydda konsumenter mot oacceptabel kontaminering.
These maximum levels should be reviewed and, if necessary, reduced taking into account the progress in scientific and technological knowledge and the implementation of Commission Recommendation 2003/598/EC of 11 August 2003 on the prevention and reduction of patulin contamination in apple juice and apple juice ingredients in other beverages [12].
Dessa gränsvärden bör ses över, och vid behov sänkas med hänsyn till vetenskapliga och tekniska framsteg och tillämpningen av kommissionens rekommendation 2003/598/EG av den 11 augusti 2003 om att förhindra och minska förekomsten av patulin i äppeljuice och äppeljuiceingredienser i andra drycker [12].
As regards Fusarium toxins, the SCF has adopted several opinions evaluating deoxynivalenol in December 1999 [13] establishing a tolerable daily intake (TDI) of 1 μg/kg bw, zearalenone in June 2000 [14] establishing a temporary TDI of 0,2 μg/kg bw, fumonisins in October 2000 [15] (updated in April 2003) [16] establishing a TDI of 2 μg/kg bw, nivalenol in October 2000 [17] establishing a temporary TDI of 0,7 μg/kg bw, T-2 and HT-2 toxin in May 2001 [18] establishing a combined temporary TDI of 0,06 μg/kg bw and the trichothecenes as group in February 2002 [19].
Vetenskapliga kommittén för livsmedel har antagit en rad yttranden om fusariumtoxiner: om deoxynivalenol i december 1999 [13] som fastställde ett tolerabelt dagligt intag (TDI) på 1 μg/kg kroppsvikt, om zearalenon i juni 2000 [14] som fastställde ett tillfälligt tolerabelt dagligt intag på 0,2 μg/kg kroppsvikt, om fumonisiner i oktober 2000 [15] (uppdaterat i april 2003) [16] som fastställde ett tolerabelt dagligt intag (TDI) på 2 μg/kg kroppsvikt, om nivalenol i oktober 2000 [17] som fastställde ett tillfälligt tolerabelt dagligt intag på 0,7 μg/kg kroppsvikt, om T-2-toxin och HT-2-toxin i maj 2001 [18] som fastställde ett kombinerat, tillfälligt tolerabelt dagligt intag på 0,06 μg/kg kroppsvikt samt trikotecenerna som grupp i februari 2002 [19].
In the framework of Directive 93/5/EEC the SCOOP-task ‘Collection of occurrence data on Fusarium toxins in food and assessment of dietary intake by the population of EU Member States’ was performed and finalised in September 2003 [20].
Inom ramen för direktiv 93/5/EG genomfördes SCOOP-uppdraget Collection of occurrence data on Fusarium toxins in food and assessment of dietary intake by the population of EU Member States som avslutades i september 2003 [20].
Based on the scientific opinions and the assessment of the dietary intake, it is appropriate to set maximum levels for deoxynivalenol, zearalenone and fumonisins.
På grundval av de vetenskapliga yttrandena och bedömningen av intaget via kosten bör gränsvärden för deoxynivalenol, zearalenon och fumonisiner fastställas.
As regards fumonisins, monitoring control results of the recent harvests indicate that maize and maize products can be very highly contaminated by fumonisins and it is appropriate that measures are taken to avoid such unacceptably highly contaminated maize and maize products can enter the food chain.
När det gäller fumonisiner tyder dock resultaten av övervakningen av skördar på senare tid på att majs och majsprodukter kan vara starkt kontaminerade med fumonisiner, och det är lämpligt att vidta åtgärder för att undvika att majs och majsprodukter med sådana oacceptabelt höga kontamineringshalter kommer in i livsmedelskedjan.
Intake estimates indicate that the presence of T-2 and HT-2 toxin can be of concern for public health.
Uppskattningar av intaget tyder på att förekomsten av T-2- och HT-2-toxiner kan vara till skada för folkhälsan.
Therefore, the development of a reliable and sensitive method, collection of more occurrence data and more investigations/research in the factors involved in the presence of T-2 and HT-2 toxin in cereals and cereal products, in particular in oats and oat products, is necessary and of high priority.
Därför är det nödvändigt att utarbeta en tillförlitlig och känslig metod, samla in mera uppgifter om förekomsten och närmare undersöka och forska om de faktorer som har koppling till förekomsten av T-2 och HT-2-toxiner i spannmål och spannmålsprodukter, särskilt i havre och havreprodukter, och detta måste ges högsta prioritet.
It is not necessary due to co-occurrence to consider specific measures for 3-acetyl deoxynivalenol, 15-acetyl deoxynivalenol and fumonisin B3, as measures with regard to in particular deoxynivalenol and fumonisin B1 and B2 would also protect the human population from an unacceptable exposure from 3-acetyl deoxynivalenol, 15-acetyl deoxynivalenol and fumonisin B3.
Eftersom 3-acetyldeoxynivalenol, 15-acetyldeoxynivalenol och fumonisin B3 uppträder samtidigt är det inte nödvändigt att vidta särskilda åtgärder för dessa ämnen, eftersom åtgärder särskilt avseende deoxynivalenol och fumonisin B1 + B2 även skulle skydda människor från oaccetabel exponering för 3-acetyldeoxynivalenol, 15-acetyldeoxynivalenol och fumonisin B3.
The same applies to nivalenol for which to a certain degree co-occurrence with deoxynivalenol can be observed.
Det samma gäller nivalenol som i viss mån förekommer samtidigt med deoxynivalenol.
Furthermore, human exposure to nivalenol is estimated to be significantly below the t-TDI.
Dessutom uppskattas människors exponering för nivalenol ligga betydligt under det tillfälliga ADI-värdet.
As regards other trichothecenes considered in the abovementioned SCOOP-task, such as 3-acetyldeoxynivalenol, 15-acetyldeoxynivalenol, fusarenon-X, T2-triol, diacetoxyscirpenol, neosolaniol, monoacetoxyscirpenol and verrucol, the limited information available indicates that they do not occur widely and the levels found are generally low.
När det gäller övriga trikotecener som behandlades i det ovan nämnda SCOOP-uppdraget (3-acetyldeoxynivalenol, 15-acetyldeoxynivalenol, fusarenon-X, T2-triol, diacetoxyscirpenol, neosolaniol, monoacetoxiscirpenol, verrucol) pekar de begränsade uppgifter som är tillgängliga på att dessa ämnen inte är allmänt förekommande och att halterna i allmänhet är låga.
Climatic conditions during the growth, in particular at flowering, have a major influence on the Fusarium toxin content.
Klimatförhållandena under växtperioden, särskilt under blomningen, spelar stor roll för fusariumtoxinhalten.
However, good agricultural practices, whereby the risk factors are reduced to a minimum, can prevent to a certain degree the contamination by Fusarium fungi.
Med hjälp av goda jordbruksmetoder kan man dock minska riskfaktorerna till ett minimum och på så sätt hindra en del av angreppen av fusariumsvamp.
Commission Recommendation 2006/583/EC of 17 August 2006 on the prevention and reduction of Fusarium toxins in cereals and cereal products [21] contains general principles for the prevention and reduction of Fusarium toxin contamination (zearalenone, fumonisins and trichothecenes) in cereals to be implemented by the development of national codes of practice based on these principles.
I kommissionens rekommendation 2006/583/EG av den 17 augusti 2006 om förebyggande och begränsning av fusariumtoxiner i spannmål och spannmålsprodukter [21] ingår allmänna principer för förebyggande och begränsning av kontaminering med fusariumtoxin (zearalenon, fumonisiner och trikotecener) i spannmål, och dessa bör tillämpas genom upprättandet av nationella riktlinjer grundade på dessa allmänna principer.
Maximum levels of Fusarium toxins should be set for unprocessed cereals placed on the market for first-stage processing.
Gränsvärden för fusariumtoxiner bör fastställas för obearbetad spannmål som släpps ut på marknaden för användning i första bearbetningsledet.
Cleaning, sorting and drying procedures are not considered as first-stage processing insofar as no physical action is exerted on the grain kernel itself.
Rensnings-, sorterings- och torkningsförfaranden anses inte vara en del av det första bearbetningsledet, eftersom själva sädeskärnan inte utsätts för fysisk behandling.
Scouring is to be considered as first-stage processing.
Skalning anses utgöra en del av det första bearbetningsledet.
Since the degree to which Fusarium toxins in unprocessed cereals are removed by cleaning and processing may vary, it is appropriate to set maximum levels for final consumer cereal products as well as for major food ingredients derived from cereals to have enforceable legislation in the interest of ensuring public health protection.
Eftersom fusariumtoxiner i obearbetad spannmål i varierande grad avlägsnas genom rensning och bearbetning, är det lämpligt att fastställa gränsvärden för spannmålsprodukter för slutkonsumenten och för de viktigaste spannmålsbaserade livsmedelsingredienserna, så att man kan garantera en effektiv efterlevnad av lagstiftningen för skydd av folkhälsan.
For maize, not all factors involved in the formation of Fusarium toxins, in particular zearalenone and fumonisins B1 and B2, are yet precisely known.
När det gäller majs känner man ännu inte exakt till alla faktorer som bidrar till att fusariumtoxiner bildas, och detta gäller särskilt zearalenon och fumonisiner B1 och B2.
Therefore, a time period is granted to enable food business operators in the cereal chain to perform investigations on the sources of the formation of these mycotoxins and on the identification of the management measures to be taken to prevent their presence as far as reasonably possible.
Därför beviljas en tidsfrist under vilken livsmedelsföretagarna i spannmålskedjan kan undersöka var dessa mykotoxiner bildas och kartlägga vilka åtgärder som bör vidtas för att i så stor utsträckning som möjligt hindra förekomsten av dessa toxiner.
Maximum levels based on currently available occurrence data are proposed to apply from 2007 in case no specific maximum levels based on new information on occurrence and formation are set before that time.
De gränsvärden som fastställs på grundval av de uppgifter man idag har tillgång till om förekomst föreslås träda i kraft 2007, om inga särskilda gränsvärden som bygger på nya uppgifter om förekomst och bildning fastställs dessförinnan.
Given the low contamination levels of Fusarium toxins found in rice, no maximum levels are proposed for rice or rice products.
Eftersom kontamineringen av fusariumtoxiner i ris är låg, föreslås inga gränsvärden för ris eller risprodukter.
A review of the maximum levels for deoxynivalenol, zearalenone, fumonisin B1 and B2 as well as the appropriateness of setting a maximum level for T-2 and HT-2 toxin in cereals and cereal products should be considered by 1 July 2008, taking into account the progress in scientific and technological knowledge on these toxins in food.
Man bör överväga att göra en översyn av gränsvärdena för deoxynivalenol, zearalenon och fumonisin B1 och B2 och av om det är lämpligt att fastställa gränsvärden för T-2-toxin och HT-2-toxin i spannmål och spannmålsprodukter före den 1 juli 2008 mot bakgrund av vetenskapliga och tekniska framsteg som rör dessa toxiner i livsmedel.
As regards lead, the SCF adopted an opinion on 19 June 1992 [22] endorsing the provisional tolerable weekly intake (PTWI) of 25 μg/kg bw proposed by the WHO in 1986.
När det gäller bly antog vetenskapliga kommittén för livsmedel vid sitt möte den 19 juni 1992 [22] ett yttrande som godtog det preliminära högsta tolerabla dagliga intag på 25 μg/kg som föreslogs av Världshälsoorganisationen 1986.
The SCF concluded in its opinion that the mean level in foodstuffs does not seem to be a cause of immediate concern.
Vetenskapliga kommittén för livsmedel kom i sitt yttrande fram till att den genomsnittliga blyhalten i livsmedel inte verkar vara oroande.
In the framework of Directive 93/5/EEC 2004 the SCOOP-task 3.2.11 ‘Assessment of the dietary exposure to arsenic, cadmium, lead and mercury of the population of the EU Member States’ was performed in 2004 [23].
Inom ramen för direktiv 93/5/EEG utfördes 2004 SCOOP-uppdraget 3.2.11 Assessment of the dietary exposure to arsenic, cadmium, lead and mercury of the population of the EU Member States [23].
In view of this assessment and the opinion delivered by the SCF, it is appropriate to take measures to reduce the presence of lead in food as much as possible
Med hänsyn till bedömningen och yttrandet från vetenskapliga kommittén för livsmedel är det lämpligt att vidta åtgärder för att minska förekomsten av bly i livsmedel så mycket som möjligt.
As regards cadmium, the SCF endorsed in its opinion of 2 June 1995 [24] the PTWI of 7 μg/kg bw and recommended greater efforts to reduce dietary exposure to cadmium since foodstuffs are the main source of human intake of cadmium.
När det gäller kadmium godtog vetenskapliga kommittén för livsmedel i sitt utlåtande av den 2 juni 1995 [24] ett provisoriskt värde för tolererbart veckointag (PTWI) på 7 μg/kg kroppsvikt och rekommenderade större ansträngningar för att minska kadmiumexponering via kosten eftersom livsmedel utgör huvudkällan för människors kadmiumintag.
A dietary exposure assessment was performed in the SCOOP-task 3.2.11.
En bedömning av exponering via kosten gjordes i SCOOP-uppdraget 3.2.11.
In view of this assessment and the opinion delivered by the SCF, it is appropriate to take measures to reduce the presence of cadmium in food as much as possible.
Med hänsyn till den bedömningen och yttrandet från vetenskapliga kommittén för livsmedel är det lämpligt att vidta åtgärder för att minska förekomsten av kadmium i livsmedel så mycket som möjligt.
As regards mercury EFSA adopted on 24 February 2004 an opinion related to mercury and methylmercury in food [25] and endorsed the provisional tolerable weekly intake of 1,6 μg/kg bw.
När det gäller kvicksilver antog Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet ett yttrande om kvicksilver och metylkvicksilver i livsmedel [25] och godtog det preliminära högsta tolerabla dagliga intaget på 1,6 μg/kg kroppsvikt.
Methylmercury is the chemical form of most concern and can make up more than 90 % of the total mercury in fish and seafood.
Metylkvicksilver är den kemiska form som ger mest anledning till oro och kan utgöra upp till 90 % av det totala kvicksilvret i fisk och skaldjur.
Taking into account the outcome of the SCOOP-task 3.2.11, EFSA concluded that the levels of mercury found in foods, other than fish and seafood, were of lower concern.
Med hänsyn till resultatet av SCOOP-uppdraget 3.2.11 drog Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet slutsatsen att kvicksilverhalten i andra livsmedel än fisk och skaldjur är mindre ororande.
The forms of mercury present in these other foods are mainly not methylmercury and they are therefore considered to be of lower risk.
De kvicksilverformer som förekommer i dessa andra livsmedel är huvudsakligen inte metylkvicksilver och anses därför vara mindre farliga.
In addition to the setting of maximum levels, targeted consumer advice is an appropriate approach in the case of methylmercury for protecting vulnerable groups of the population.
Ett lämpligt sätt att skydda sårbara befolkningsgrupper är, förutom att fastställda gränsvärden, riktade konsumentråd.
An information note on methylmercury in fish and fishery products responding to this need has therefore been made available on the website of the Health and Consumer Protection Directorate-General of the European Commission [26].
Därför har ett meddelande om metylkvicksilver i fisk och fiskeprodukter lagts ut på Europeiska kommissionens webbplats för generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd [26].
Several Member States have also issued advice on this issue that is relevant to their population.
Även flera medlemsstater har offentliggjort råd om dessa frågor som är av vikt för befolkningen.
As regards inorganic tin, the SCF concluded in its opinion of 12 December 2001 [27] that levels of inorganic tin of 150 mg/kg in canned beverages and 250 mg/kg in other canned foods may cause gastric irritation in some individuals.
När det gäller oorganiskt tenn drog vetenskapliga kommittén för livsmedel i sitt yttrande av den 12 december 2001 [27] slutsatsen att halter av oorganiskt tenn på 150 mg/kg i drycker på burk och 250 mg/kg i andra livsmedel på burk kan orsaka irritation i magsäcken hos vissa personer.
To protect public health from this health risk it is necessary to set maximum levels for inorganic tin in canned foods and canned beverages.
För att skydda folkhälsan från denna hälsorisk bör man fastställa gränsvärden för oorganiskt tenn i livsmedel och drycker på burk.
Until data becomes available on the sensitivity of infants and young children to inorganic tin in foods, it is necessary on a precautionary basis to protect the health of this vulnerable population group and to establish lower maximum levels.
Fram tills att uppgifter finns tillgängliga om hur känsliga spädbarn och småbarn är för oorganiskt tenn i livsmedel är det nödvändigt att i förebyggande syfte skydda hälsan hos denna sårbara befolkningsgrupp och fastställa gränsvärden.
As regards 3-monochloropropane-1,2-diol (3-MCPD) the SCF adopted on 30 May 2001 a scientific opinion as regards 3-MCPD in food [28], updating its opinion of 16 December 1994 [29] on the basis of new scientific information and established a tolerable daily intake (TDI) of 2 μg/kg bw for 3-MCPD.
När det gäller 3-monoklorpropan-1,2-diol (3-MCPD) antog vetenskapliga kommittén för livsmedel vid sitt möte den 30 maj 2001 ett vetenskapligt yttrande om 3-MCPD i livsmedel [28], vilket innebar en uppdatering av dess yttrande av den 16 december 1994 [29], på grundval av nya vetenskapliga rön, och fastställde ett tolerabelt dagligt intag på 0,2 μg/kg kroppsvikt för 3-MCPD.
In the framework of Directive 93/5/EEC the SCOOP-task ‘Collection and collation of data on levels of 3-MCPD and related substances in foodstuffs’ was performed and finalised in June 2004 [30].
Inom ramen för direktiv 93/5/EEG genomförde SCOOP-uppdraget Collection and collation of data on levels of 3-MCPD and related substances in foodstuffs som avslutades i juni 2004 [30].
The main contributors of 3-MCPD to dietary intake were soy sauce and soy-sauce based products.
Intaget av 3-MCPD via kosten sker främst genom sojasås och produkter där sojasås ingår.
Some other foods eaten in large quantities, such as bread and noodles, also contributed significantly to intake in some countries because of high consumption rather than high levels of 3-MCPD present in these foods.
Även vissa andra livsmedel som förtärs i stora mängder, såsom bröd och nudlar, bidrog i hög grad till intaget i vissa länder, främst eftersom dessa livsmedel konsumeras i stora mängder, inte för att halten av 3-MCPD i dem är hög.
Accordingly maximum levels should be set for 3-MCPD in hydrolysed vegetable protein (HVP) and soy sauce taking into account the risk related to the consumption of these foods.
Följaktligen bör gränsvärden fastställas för 3-MCPD i hydrolyserat vegetabiliskt protein och sojasås med hänsyn till den risk konsumtionen av dessa livsmedel medför.
Member States are requested to examine other foodstuffs for the occurrence of 3-MCPD in order to consider the need to set maximum levels for additional foodstuffs.
Medlemsstaterna uppmanas att undersöka om andra livsmedel innehåller 3-MCPD för att det skall kunna avgöras om gränsvärden behöver fastställas för ytterligare livsmedel.
As regards dioxins and PCBs, the SCF adopted on 30 May 2001 an opinion on dioxins and dioxin-like PCBs in food [31], updating its opinion of 22 November 2000 [32] fixing a tolerable weekly intake (TWI) of 14 pg World Health Organisation toxic equivalent (WHO-TEQ)/kg bw for dioxins and dioxin-like PCBs.
När det gäller dioxiner och PCB antog vetenskapliga kommittén för livsmedel den 30 maj 2001 ett yttrande om dioxiner och dioxinlika PCB i livsmedel [31], vilket innebar en uppdatering av dess yttrande av den 22 november 2000 [32], och i vilket man fastställde ett tolerabelt veckointag för dioxiner och dioxinlika PCB på 14 pg WHO-TEQ/kg kroppsvikt.
Dioxins as referred to in this Regulation cover a group of 75 polychlorinated dibenzo-p-dioxin (PCDD) congeners and 135 polychlorinated dibenzofuran (PCDF) congeners, of which 17 are of toxicological concern.
Med ”dioxiner” avses i denna förordning en grupp om 75 polyklorerade dibenso-p-dioxinkongener (PCDD) och 135 polyklorerade dibensofurankongener (PCDF), av vilka 17 utgör ett problem i toxikologiskt hänseende.