natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The interested parties also claim that there would be no specific advantage in favour of the restructured banks, should one compare the substitute tax paid to realign their gains and the tax payable by other companies having undergone similar tax-neutral reorganisations.
De berörda parterna hävdar också att de omstrukturerade bankerna inte gynnas av någon fördel, om man jämför den alternativskatt som betalats för att omjustera vinsterna och den skatt som ska betalas av andra bolag som genomgått liknande skatteneutrala omorganisationer.
358/1997 restructurings were ‘freely distributable gains’ in that such gains could be distributed to shareholders without further company taxation, the gains realised under Law 218/1990 were ‘suspended’ for both the transferee and the transferor companies until such gains would have been distributed to respective shareholders.
358/1997 var ”utdelningsbara vinster” som kunde delas ut till aktieägare utan ytterligare bolagsbeskattning, var de realiserade vinsterna enligt lag nr 218/1990 ”uppskjutna vinster” både för övertagaren och överlåtaren till dess att dessa vinster delades ut till respektive aktieägare.
The different tax regimes of the realised gains resulting from the two situations would have been interpretatively confirmed by the Risoluzione No 82/2000 of the Italian Ministry of Finance [16], whereby the tax administration would have recognised that the difference between the fair market value of a contributed branch and its tax basis did not give rise to a taxable gain, under the contribution in tax neutrality regime, provided that the tax bases of both the transferor and the transferee were not stepped up to the fair value.
De olika skattesystemen för de reliserade vinster som var ett resultat av de två situationerna hävdes i det italienska finansministeriets beslut (risoluzione) nr 82/2000 [16], genom vilken skattemyndigheten borde ha medgett att skillnaden mellan marknadsvärdet på en överförd verksamhetsgren och dess skattemässiga värde inte gav upphov till en skattepliktig vinst enligt systemet med skatteneutralitet, under förutsättning att det skattemässiga värdet för övertagaren eller överlåtaren inte justerades till marknadsvärdet.
The Risoluzione would have further stated in fine that the difference realised from the transfer of the branch had a mere accounting relevance until the assets included in the branch are effectively sold and thus the ‘suspended gain’ was distributable to shareholders without any company tax.
I beslutet angavs vidare att den realiserade skillnaden från överföringen av verksamhetsgrenen inte hade någon rent bokföringsmässig relevans förrän tillgångarna såldes och den ”uppskjutna vinsten” delades ut till aktieägarna utan bolagsskatt.
On the other hand, the accounting difference resulting from a partial tax-neutral contribution following the bank restructurings in question is, pursuant to Article 7(2) of Law 218/1990, expressly taxed not only if the assets are sold but also if the gain is distributed.
Å andra sidan beskattades den bokförda skillnaden för en överföring enligt systemet med delvis skatteneutralitet till följd av omstruktureringarna av bankerna i fråga, enligt artikel 7.2 i lag nr 218/1990, inte bara när tillgångarna såldes utan också när vinsten delades ut.
According to the comments received from interested parties, the fact that the tax rates set under Laws 342/2000 and 448/2001 for gain realignments in 2000 and 2001 were the same for banks and other company restructurings while in 2003 the tax rates were apparently more advantageous for the banks can be explained by the change introduced by the Italian company tax reform enacted in 2003 with the replacement of the tax imputation system with the 95 %-exemption system to avoid double economic taxation of dividends.
Enligt synpunkterna från de berörda parterna kan det faktum att de skattesatser som fastställdes enligt lagarna nr 342/2000 och nr 448/2001 för omjustering av vinsterna under 2000 och 2001 var desamma vid omstrukturering av banker och andra bolag, medan skattesatserna för omjustering under 2003 var mer fördelaktiga för bankerna, förklaras av den ändring som infördes genom bolagsskattereformen från 2003 som ersatte beskattningssystemet med metoden med skattebefrielse till 95 % för att undvika dubbelsbeskattning vid utdelning.
According to the comments received from interested parties, the restructured companies (unlike the restructured banks) could have distributed their historical gains without payment of any company tax. Under the imputation system applicable until 31 December 2003, however, the relative dividends would have been taxable at the level of the beneficiary-shareholder.
Enligt kommentarerna från de berörda parterna kunde de omstrukturerade bolagen (i motsats till de omstrukturerade bankerna) ha delat ut sina historiska vinster utan att betala någon bolagsskatt men, enligt det skattesystem som tillämpades till och med den 31 december 2003 skulle utdelningarna ha varit skattepliktiga för mottagarnaaktieägarna.
In case a substitute company tax was imposed to recognise such gains (like in the case of the tax realignment schemes of 2000 and 2001), the tax paid would have been credited against the tax payable by the shareholder upon receipt of the dividend.
I det fall en alternativ bolagsskatt ålades för att beakta dessa vinster ur skattehänseende (som i fallet med systemen för omjusteringar av skatt under 2000 och 2001) skulle den betalade skatten ha avräknats mot den skatt aktieägaren skulle ha fått betala efter utdelningen.
The situation would have substantively changed after 31 December 2003 with the 95 %-dividend exemption system applicable to gains being further distributed as dividends.
Situationen ändrades väsentligt efter den 31 december 2003 genom införandet av systemet med skattebefrielse på 95 % av de vinster som delades ut till följd av vinsterna från omorganisationerna.
As of 2004, the tax on the gains realised from company reorganisations and further distributed as dividends would have been only applicable on 5 % of the gain distributed as dividend, with the latter being the only tax applicable (in the absence of any substitute tax), while the ordinary company tax rate would have applied to the gains of the reorganised banks in case distributed (also in the absence of any substitute tax).
Från 2004 tillämpades skatten på vinster realiserade från omorganisationer av andra bolag än banker och som senare delades ut bara på 5 % av den vinst som delades ut, där den sistnämnda var den enda skatt som togs ut (om ingen alternativskatt tillämpades), medan den ordinarie bolagsskatten tillämpades för vinsterna från de omorganiserade bankerna om dessa hade delats ut (också om ingen alternativskatt tillämpades).
Such difference would total a fraction of the tax on the revaluation made and should even be reduced by the tax in excess paid to realign assets that do not give rise to taxable gains if sold (assets the transfer of which gives rise to exempt capital gains).
En sådan skillnad skulle motsvara en del av skatten för omvärderingen och borde minskas genom den skatt som betalats i överskott för att omjustera tillgångar som inte ger upphov till skattepliktiga vinster om de säljs (tillgångar från de överlåtelser som ger upphov till skattebefriade kapitalvinster).
Under the settled case law of the Court [17], to be considered State aid, a measure must fulfil all the criteria set by Article 87(1) of the EC Treaty; that is the measure must be granted by the State or through State resources, provide an advantage selectively favouring certain undertakings or productions without there being a justification deriving from the logic of the tax scheme, distort or threaten to distort competition and affect trade.
Enligt domstolens fastställda rättspraxis [17] måste en åtgärd uppfylla samtliga kriterier i artikel 87.1 i EG-fördraget för att kunna betraktas som statligt stöd. Åtgärden ska beviljas av staten eller med hjälp av statliga medel, ge en fördel soom selektivt gynnar vissa företag eller viss produktion utan att detta motiveras av skattesystemets inre logik, snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen och påverkar handeln.
The Commission considers that the scheme in review is clearly financed through State resources as the payment of a nominal substitute tax in lieu of the ordinary company tax on the gains recognised by effect of Article 2(26) of Law 350/2003 amounts to a relief from the company tax that should have been paid, at the expense of the State treasury.
Kommissionen anser att den åtgärd som bedöms klart finansieras med hjälp av statliga medel, då betalningen av en minskad nominell alternativskatt i stället för den ordinarie bolagsskatten på vinster som beaktats ur skattehänseende som gäller enligt artikel 2.26 i lag nr 350/2003 motsvarar en befrielse från den bolagsskatt som normalt skulle ha betalats och som leder till en minskning av statliga medel.
Presence of a selective advantage
Förekomsten av en selektiv fördel
The Italian authorities and the interested parties have observed that, in its prior Decisions 2000/600/EC [18] on the conditional approval of the aid granted by Italy to the public banks Banco di Sicilia and Sicilcassa, and 1999/288/EC [19] on the conditional approval of the aid granted by Italy to Banco di Napoli, the Commission would have examined and approved the partial tax-neutrality scheme of Law 218/1990 because it concluded that the measure did not constitute State aid.
De italienska myndigheterna och de berörda parterna har påpekat att kommissionen, i sina tidigare beslut 2000/600/EG [18], om villkorligt godkännande av stöd som Italien beviljat de offentliga bankerna Banco di Sicilia och Sicilcassa, och 1999/288/EG [19], om villkorligt stöd som Italien beviljat Banco di Napoli, har undersökt och godkänt det delvisa systemet med skatteneutralitet som anges i lag nr 218/1990, i vilka den drog slutsatsen att åtgärden inte utgjorde statligt stöd.
For this reason, the scheme in review would also not constitute State aid as it would be the natural outcome of the tax suspension scheme set forth by Law 218/1990.
Av denna orsak skulle inte heller den ordning som bedöms utgöra statligt stöd då den är det naturliga resultatet av det system med uppskjutning av skatt som anges i lag nr 218/1990.
The Commission considers that Article 7(2) of Law 218/1990 provided that the transfers of assets and stocks effected in the context of the banking reorganisations in question were treated as partially tax neutral.
Kommissionen anser att artikel 7.2 i lag nr 218/1990 föreskriver att de överföringar av tillgångar och aktier som genomförs inom ramen för omorganisationer inom banksektorn behandlades som delvis skatteneutrala.
This implied the partial non-recognition of gains realised from the transfer of the banking branches both for the transferor and the transferee entities, provided that the assets composing the transferred branch take the same tax basis they had in the hands of the transferor (carried-over basis) and the stock received by the transferor takes the same basis of the assets transferred (substituted basis).
Det innebar att de vinster som realiserades vid överföringen av verksamhetsgrenarna delvis inte beaktades ur skattehänseende för både det överförande och det överlåtande bolaget, under förutsättning att de tillgångar som ingår i den överförda verksamhetsgrenen får samma skattemässiga värde som de hade när de innehades av överlåtaren (överfört skattemässigt värde) och de aktier som tas emot av samma organ får samma skattemässiga värde som de överförda tillgångarna (utbytt skattemässigt värde).
Under that regime, since there was no step-up in the tax bases of the assets and stocks exchanged, there was no tax advantage granted to the reorganising parties and the taxation of the gain realised from the transfer was only temporarily deferred for future recognition (such as the sale of the assets by the transferee or the stocks by the transferor).
Eftersom ingen ökning av de utbytta tillgångarnas och aktiernas skattemässiga värde bokfördes inom ramen för denna ordning beviljades ingen skattefördel till de omorganiserade parterna och beskattningen av de vinster som realiserades vid överföringen skjöts bara upp tillfälligt för framtida beskattning (som det överlåtande bolagets försäljning av tillgångarna eller det överförande bolagets försäljning av aktierna).
As there was no basis step-up both for the transferor and of the transferee, there was no aid resulting from deferring the company-level gain recognition.
Eftersom skatteunderlaget varken ökade för överföraren eller överlåtaren förekom inget stöd till följd av uppskjutandet av beskattningen av vinsten.
This tax deferral under the regime of Law 218/1990 was indeed consistent with the founding principles of company taxation according to which income taxation is applied to all revenues and gains realised by any company, and the realised gains were not recognised because there was no corresponding stepped-up tax basis for the assets concerned, so that taxation could still take place at a later stage.
Denna uppskjutning av skatten enligt systemet i lag nr 218/1990 är förenlig med de grundläggande principerna för bolagsbeskattning enligt vilka inkomstbeskattning tillämpas på alla inkomster och vinster som ett bolag realiserar, och de realiserade vinsterna inte beaktades ur skattehänseende då det inte fanns någon motsvarande ökning av tillgångarnas skattemässiga värde, vilket innebar att skatten fortfarande kunde tas ut i ett senare skede.
In the light of the foregoing, the Commission confirms the initial assessment made in its Decision opening the formal investigation procedure that both (a) the non-recognition of 85 % of the capital gains realised in the transactions governed by Law 218/1990, and (b) the non-recognition of the gains realised in the transactions governed by D.Lgs. 358/1997 are not State aid because the fiscal values of the assets exchanged remained unaltered [20], so that the fiscal gains did not materialise and no tax advantage was in conclusion granted.
Mot bakgrund av vad som anges ovan bekräftar kommissionen den preliminära bedömningen i sitt beslut om att inleda det formella granskningsförfarandet att både a) 85 % av de kapitalvinster som realiserats vid transaktioner som styrs av lag nr 218/1990 inte beaktas ur skattehänseende och b) att de vinster som realiserats vid transaktioner som styrs av D.Lgs. nr 358/1997 inte beaktas ur skattehänseende och inte utgör statligt stöd eftersom de utbytta tillgångarnas skattemässiga värde är fortsatt oförändrat [20], så att de skattemässiga vinsterna inte realiserades och ingen skattefördel beviljades.
As the realised gains were frozen, the relative earnings could not be distributed, nor could the correspondingly increased value of the assets be depreciated, amortised or otherwise deducted from the taxable income of the companies resulting from such transactions.
Eftersom de realiserade vinsterna frystes kunde inte vinsterna delas ut och inte heller avskrivas, amorteras eller på annat sätt dras av från bolagens skattepliktiga inkomst som följer av dessa transaktioner.
The Commission therefore concludes that the tax neutrality was justified by the inherent logic of the tax system and does not constitute State aid.
Kommissionen drar därför slutsatsen att skatteneutraliteten motiverades av skattesystemets inre logik och inte utgör statligt stöd.
By contrast, the tax realignment scheme foreseen by Article 2(26) of Law 350/2003 gave right to basis step-up, for which the ordinary company tax would have been paid, should a special substitute tax payable like the one in review not have been available.
Däremot gav ordningen för omjustering av skatt som anges i artikel 2.26 i lag nr 350/2003 rätt att öka det skattemässiga värdet för vilket den ordinarie bolagsskatten skulle ha betalats, om en särskild alternativskatt som ska betalas på samma sätt som den som är under bedömning inte hade varit tillgänglig.
The Commission understands that to facilitate the taxation of capital gains, the national legislator may apply a substitute tax at a more convenient rate than the ordinary tax.
Kommissionen har uppfattat det som att den nationelle lagstiftaren för att underlätta beskattningen av kapitalvinster kan tillämpa en alternativskatt med en lämpligare skattesats än den ordinarie.
Since the tax on disposition is generally paid up front but the tax benefits of the stepped-up basis in the assets being transferred arise over time through their periodic depreciation or at the time of disposition of the assets, ordinary taxation of such gains would generally lead to an increase in the net aggregate tax of the transferor-company and the transferee-company.
Eftersom skatt på överlåtelser betalas direkt men de skattemässiga fördelarna för det ökade skatteunderlaget för de tillgångar som överförts uppstår med tiden genom periodiska avskrivningar eller vid den tidpunkt då tillgängarna görs tillgängliga, leder en ordinarie beskattning av dessa vinster vanligtvis till en ökning av inkomstskatten netto för det överförande och det överlåtande bolaget.
Thus, a lower substitute tax on the gains realised from company reorganisations could be justified in principle as a technical measure to facilitate capital gain recognition.
Därmed kan en lägre alternativskatt på de vinster som realiserats till följd av omorganisationer av bolag i princip motiveras som en teknisk åtgärd för att underlätta att kapitalvinster beaktas ur skattehänseende.
Such a favourable tax realignment may however only be justified if it is objectively open to all similar recognitions of capital gains, such as those resulting from other reorganisations not covered by Law 218/1990 including those relating to other banks.
En sådan gynnsam omjustering av skatt kan dock bara motiveras om den tillämpas på alla jämförbara beaktanden ur skattehänseende för kapitalvinster, som de som uppstår från andra omorganisationer som omfattas av lag nr 218/1990 inklusive dem som avser andra banker.
The Commission considers that the realignments provided for by Laws 342/2000 and 448/2001 allowed the undertakings concerned with the reorganisations governed by both Law 218/1990 and Legislative Decree 358/1997 to recognise the historical gains realised by payment of a substitute tax set at the same level for all the undertakings concerned.
Kommissionen anser att de omjusteringar som anges i lagarna nr 342/2000 och 448/2001 gav de bolag som genomförde de omorganisationer som styrs av både lag nr 218/1990 och D.Lgs. nr 358/1997 möjlighet att beakta de historiska vinster som realiserades genom att betala en alternativskatt som fastställdes till samma nivå för alla berörda bolag.
The Commission therefore concludes that the possibility to realign was a general tax measure and the reduced substitute tax as opposed to the ordinary company tax applicable at the time did not provide any competitive advantage to the companies in question because it was applied under identical conditions to all undertakings choosing to recognise the historical gains realised but temporarily non-recognised under the relevant provisions of Law 218/1990 or Legislative Decree 358/1997.
Kommissionen drar därför slutsatsen att möjligheten att omjustera var en allmän skatteåtgärd och att den minskade alternativskatten i förhållande till den ordinarie bolagsskatt som var tillämplig vid denna tidpunkt inte gav bolagen i fråga någon konkurrensmässig fördel eftersom den tillämpades på lika villkor för alla bolag som valde att beakta de historiska vinster som realiserats, men som tillfälligt inte beaktades ur skattemässigt hänseende enligt gällande bestämmelser i lag nr 218/1990 eller D.Lgs. nr 358/1997.
The Commission therefore concludes that such realignments are general measures justified by the logic of the tax system and do not constitute State aid.
Kommissionen drar därför slutsatsen att dessa omjusteringar är allmänna åtgärder som motiveras av skattesystemets inre logik och inte utgör statligt stöd.
By contrast the Commission considers that the tax realignment foreseen by Article 2(26) of Law 350/2003 was not a general measure because it was only applicable to the capital gains derived by certain banks from the reorganisations effected under Law 218/1990.
Däremot anser kommissionen att den omjustering av skatt som föreskrivs i artikel 2.26 i lag nr 350/2003 inte var en allmän åtgärd, eftersom den bara tillämpades på vinster som realiserades i vissa banker till följd av de omorganisationer som genomfördes enligt lag nr 218/1990.
The Commission considers in particular that the tax scheme in review provided an advantage represented by the difference between the tax effectively paid to realign the value of the assets and the tax which would have been normally paid if the same realignment would have been made in the absence of the same Article 2(26) of Law 350/2003.
I synnerhet anser kommissionen att det skattesystem som bedöms gav en fördel motsvarande skillnaden mellan den skatt som faktiskt betalades för att justera värdet på tillgångarna och den skatt som normalt skulle ha betalats om samma justering skulle ha gjorts i avsaknad av bestämmelserna i artikel 2.26 i lag nr 350/2003.
The effective tax rate applicable in 2004 on such gains would have been 37,25 % (including 33 % company tax and 4,25 % local business tax), while the substitute tax effectively paid was 9 % (excluding the allowance for deferred payments).
Den faktiska skattesats som tillämpades under 2004 på dessa vinster skulle ha uppgått till 37,25 % (33 % i allmän bolagsskatt och 4,25 % i lokal skatt på näringsverksamhet), medan alternativskatt som faktiskt betalades uppgick till 9 % (utan hänsyn till uppskjutna betalningar).
The Commission further considers that, under Law 350/2003, the substitute tax was payable in three instalments (50 % in 2004, 25 % in 2005 and 25 % in 2006) without interests, while the tax which would ordinarily have been applied in the absence of Article 2(26) of Law 350/2003 would have been payable in 2004.
Kommissionen anser vidare att alternativskatten, enligt lag nr 350/2003 betalades i tre omgångar (50 % 2004, 25 % 2005 och 25 % 2006) utan räntebetalning, medan den skatt som normalt skulle ha tillämpats i avsaknad av bestämmelserna i artikel 2.26 i lag nr 350/2003 skulle ha betalats under 2004.
The Commission therefore notes that the grant equivalent value of the tax effectively paid by the nine beneficiaries of the scheme in review was EUR 185505996, while the tax ordinarily payable would have been EUR 771991022 (37,25 % of the realised gain totalling over EUR 2059 millions).
Kommissionen noterar därför att värdet, omvandlat i bidragsekvivalenter, på den skatt som faktiskt betalades av de nio mottagarna av den ordning som bedöms uppgår till 185505996 EUR, medan den ordinarie skatten skulle ha uppgått till 771991022 EUR (37,25 % av den realiserade vinsten på över 2059 miljoner EUR).
As a result, the difference between the tax ordinarily payable and the tax paid amounts to EUR 586485026.
Skillnaden mellan den ordinarie skatt som skulle ha betalats och den skatt som faktiskt betalades uppgick till 586485026 EUR.
The Commission considers that the above advantage was effectively limited to the sole banks concerned with the transactions governed by Law 218/1990, while other banks and other companies concerned with equivalent transactions governed by D.Lgs. 358/1997 could not benefit from the same tax realignment scheme and its favourable conditions.
Kommissionen anser att fördelen begränsades till de banker som berördes av de transaktioner som styrs av lag nr 218/1990, medan andra banker och andra bolag som berördes av likvärdiga transaktioner som styrs av D.Lgs. nr 358/1997 inte gynnades av samma ordning för omjustering av skatt och dess gynnsamma villkor.