natgillin/translations-raw huggingface dataset:
conduct by any person who, with intent and with knowledge of either the aim and general activity of the criminal organisation or its intention to commit the offences in question, actively takes part in the organisation’s criminal activities, including the provision of information or material means, the recruitment of new members and all forms of financing of its activities, knowing that such participation will contribute to the achievement of the organisation’s criminal activities;
Beteendet hos en person, som med avsikt och med kunskap om antingen den kriminella organisationens syfte och allmänna verksamhet eller organisationens avsikt att begå brotten i fråga, aktivt deltar i organisationens brottsliga verksamhet, vari inbegrips tillhandahållande av information eller materiellt stöd, rekrytering av nya medlemmar och alla former av finansiering av verksamheten, med vetskap om att deltagandet kommer att bidra till genomförandet av organisationens brottsliga verksamhet.
conduct by any person consisting in an agreement with one or more persons that an activity should be pursued, which if carried out, would amount to the commission of offences referred to in Article 1, even if that person does not take part in the actual execution of the activity.
Det beteende hos en person som utgörs av en överenskommelse med en eller flera personer om en verksamhet, som om den genomförs innebär att brott som avses i artikel 1 begås, även om personen i fråga inte deltar i det egentliga genomförandet av verksamheten.
Each Member State shall take the necessary measures to ensure that:
Varje medlemsstat ska vidta de åtgärder som krävs för att se till att
the offence referred to in Article 2(a) is punishable by a maximum term of imprisonment of at least between two and five years; or
det brott som avses i artikel 2 a beläggs med ett maximalt fängelsestraff på minst 2–5 år, eller
the offence referred to in Article 2(b) is punishable by the same maximum term of imprisonment as the offence at which the agreement is aimed, or by a maximum term of imprisonment of at least between two and five years.
att det brott som avses i artikel 2 b beläggs med samma maximala fängelsestraff som det brott som överenskommelsen avser eller med ett maximalt fängelsestraff på minst 2–5 år.
Each Member State shall take the necessary measures to ensure that the fact that offences referred to in Article 2, as determined by this Member State, have been committed within the framework of a criminal organisation, may be regarded as an aggravating circumstance.
Varje medlemsstat ska vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att det faktum att brotten som avses i artikel 2, vilka fastställs av denna medlemsstat, har begåtts inom ramen för en kriminell organisation får betraktas som en försvårande omständighet.
Each Member State may take the necessary measures to ensure that the penalties referred to in Article 3 may be reduced or that the offender may be exempted from penalties if he, for example:
Varje medlemsstat får vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att de sanktioner som avses i artikel 3 kan lindras, eller att gärningsmannen får undantas från sanktioner, om denne till exempel
renounces criminal activity; and
avstår från sin brottsliga verksamhet, och
provides the administrative or judicial authorities with information which they would not otherwise have been able to obtain, helping them to:
förser administrativa eller rättsliga myndigheter med sådana uppgifter som de inte skulle ha kunnat erhålla på annat sätt och som hjälper dem att
prevent, end or mitigate the effects of the offence;
förebygga, göra slut på eller mildra effekterna av brottet,
identify or bring to justice the other offenders;
identifiera eller väcka åtal mot de övriga gärningsmännen,
find evidence;
finna bevis,
deprive the criminal organisation of illicit resources or of the proceeds of its criminal activities; or
beröva den kriminella organisationen medel som erhållits på olaglig väg eller vinning av dess brottsliga verksamhet, eller
prevent further offences referred to in Article 2 from being committed.
förhindra att andra brott enligt artikel 2 begås.
Each Member State shall take the necessary measures to ensure that legal persons may be held liable for any of the offences referred to in Article 2 committed for their benefit by any person, acting either individually or as part of an organ of the legal person, and having a leading position within the legal person, based on one of the following:
Varje medlemsstat ska vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att juridiska personer kan hållas ansvariga för något av de brott som avses i artikel 2 och begås till deras förmån av någon person som agerar antingen enskilt eller som en del av den juridiska personens organisation, och som har en ledande ställning inom den juridiska personen, grundad på något av följande:
a power of representation of the legal person;
Befogenhet att företräda den juridiska personen.
an authority to take decisions on behalf of the legal person; or
Befogenhet att fatta beslut på den juridiska personens vägnar.
an authority to exercise control within the legal person.
Befogenhet att utöva kontroll inom den juridiska personen.
Member States shall also take the necessary measures to ensure that legal persons may be held liable where the lack of supervision or control by a person referred to in paragraph 1 has made possible the commission, by a person under its authority, of any of the offences referred to in Article 2 for the benefit of that legal person.
Medlemsstaterna ska även vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att en juridisk person kan hållas ansvarig när brister i den övervakning eller kontroll som ska utföras av en person som avses i punkt 1 har gjort det möjligt för en person som är underställd den juridiska personen att till förmån för denna begå något av de brott som avses i artikel 2.
Liability of legal persons under paragraphs 1 and 2 shall be without prejudice to criminal proceedings against natural persons who are perpetrators of, or accessories to, any of the offences referred to in Article 2.
Den juridiska personens ansvar enligt punkterna 1 och 2 ska inte påverka straffrättsliga förfaranden mot de fysiska personer som är gärningsmän eller medhjälpare till något av de brott som avses i artikel 2.
For the purpose of this Framework Decision ‘legal person’ shall mean any entity having legal personality under the applicable law, except for States or public bodies in the exercise of State authority and for public international organisations.
I detta rambeslut avses med juridisk person varje enhet som har ställningen som juridisk person enligt tillämplig lagstiftning, med undantag av stater eller offentliga organ vid utövandet av de befogenheter som de har i egenskap av statsmakter samt internationella offentliga organisationer.
Penalties for legal persons
Sanktioner för juridiska personer
Each Member State shall take the necessary measures to ensure that a legal person held liable pursuant to Article 5(1) is punishable by effective, proportionate and dissuasive penalties, which shall include criminal or non-criminal fines and may include other penalties, for example:
Varje medlemsstat ska vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att en juridisk person som hållits ansvarig i enlighet med artikel 5.1 kan bli föremål för effektiva, proportionella och avskräckande sanktioner, vilka ska innefatta bötesstraff eller administrativa avgifter och eventuellt andra sanktioner, såsom till exempel
judicial winding-up;
rättsligt beslut om avveckling av verksamheten, eller
temporary or permanent closure of establishments which have been used for committing the offence.
tillfällig eller permanent stängning av inrättningar som har utnyttjats för att begå brottet.
Each Member State shall take the necessary measures to ensure that a legal person held liable pursuant to Article 5(2) is punishable by penalties or measures which are effective, proportionate and dissuasive.
Varje medlemsstat ska vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att en juridisk person som hållits ansvarig i enlighet med artikel 5.2 kan bli föremål för effektiva, proportionella och avskräckande sanktioner eller åtgärder.
Jurisdiction and coordination of prosecution
Behörighet och samordning av åtal
Each Member State shall ensure that its jurisdiction covers at least the cases in which the offences referred to in Article 2 were committed:
Varje medlemsstat ska se till att dess behörighet omfattar åtminstone sådana fall där de brott som avses i artikel 2 har begåtts
in whole or in part within its territory, wherever the criminal organisation is based or pursues its criminal activities;
helt eller delvis inom dess territorium, oavsett var den kriminella organisationen är baserad eller varifrån den utövar sin brottsliga verksamhet,
for the benefit of a legal person established in the territory of that Member State.
till förmån för en juridisk person som är etablerad på den medlemsstatens territorium.
A Member State may decide that it will not apply, or that it will apply only in specific cases or circumstances, the jurisdiction rules set out in (b) and (c) where the offences referred to in Article 2 are committed outside its territory.
En medlemsstat får, om de brott som avses i artikel 2 begås utanför dess territorium, besluta att inte, eller endast i särskilda fall eller under särskilda omständigheter, tillämpa de behörighetsregler som avses i leden b och c.
When an offence referred to in Article 2 falls within the jurisdiction of more than one Member State and when any one of the States concerned can validly prosecute on the basis of the same facts, the Member States concerned shall cooperate in order to decide which of them will prosecute the offenders, with the aim, if possible, of centralising proceedings in a single Member State.
När ett brott som avses i artikel 2 omfattas av fler än en medlemsstats behörighet och vilken som helst av dessa stater har faktisk möjlighet att åtala på grundval av samma omständigheter, ska de berörda medlemsstaterna samarbeta för att besluta vilken av dem som ska åtala gärningsmännen, i syfte att om möjligt centralisera förfarandena till en enda medlemsstat.
To this end, Member States may have recourse to Eurojust or any other body or mechanism established within the European Union in order to facilitate cooperation between their judicial authorities and the coordination of their action.
I detta syfte får medlemsstater anlita Eurojust eller alla andra organ eller mekanismer som inrättats i Europeiska unionen för att underlätta samarbetet mellan de rättsliga myndigheterna och samordningen av deras verksamhet.
Special account shall be taken of the following factors:
Särskild hänsyn ska tas till att den åtalande medlemsstaten ska vara den medlemsstat
the Member State in the territory of which the acts were committed;
inom vars territorium brottet begåtts,
the Member State of which the perpetrator is a national or resident;
i vilken gärningsmannen är medborgare eller bosatt,
the Member State of the origin of the victims;
som offren härstammar från,
the Member State in the territory of which the perpetrator was found.
inom vars territorium brottslingen påträffades.
A Member State which, under its law, does not as yet extradite or surrender its own nationals shall take the necessary measures to establish its jurisdiction over and, where appropriate, to prosecute the offence referred to in Article 2, when committed by one of its nationals outside its territory.
En medlemsstat som i enlighet med sin lagstiftning ännu inte utlämnar eller överlämnar sina egna medborgare ska vidta de åtgärder som krävs för att fastställa sin jurisdiktion över, och för att i tillämpliga fall väcka åtal för, det brott som avses i artikel 2, då detta har begåtts av en av statens medborgare utanför dess territorium.
This Article shall not exclude the exercise of jurisdiction in criminal matters as laid down by a Member State in accordance with its national legislation.
Genom denna artikel utesluts inte utövande av den straffrättsliga behörighet som fastställts enligt nationell lag i en medlemsstat.
Absence of requirement of a report or accusation by victims
Avsaknad av krav på ett brottsoffers anmälan eller anklagelse
Member States shall ensure that investigations into, or prosecution of, offences referred to in Article 2 are not dependent on a report or accusation made by a person subjected to the offence, at least as regards acts committed in the territory of the Member State.
Medlemsstaterna ska se till att utredning av eller åtal för de brott som avses i artikel 2 inte är avhängigt av ett brottsoffers anmälan eller anklagelse, i varje fall när det gäller handlingar som har utförts på medlemsstatens territorium.
Repeal of existing provisions
Upphävande av befintliga bestämmelser
Joint Action 98/733/JHA is hereby repealed.
Gemensam åtgärd 98/733/RIF ska upphöra att gälla.
References to participation in a criminal organisation within the meaning of Joint Action 98/733/JHA in measures adopted pursuant to Title VI of the Treaty on European Union and the Treaty establishing the European Community shall be construed as references to participation in a criminal organisation within the meaning of this Framework Decision.
Hänvisningar till deltagande i en kriminell organisation enligt vad som avses i gemensam åtgärd 98/733/RIF i de åtgärder som har antagits i enlighet med avdelning VI i fördraget om Europeiska unionen och fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen ska anses som hänvisningar till deltagande i en kriminell organisation enligt detta rambeslut.
Member States shall take the necessary measures to comply with the provisions of this Framework Decision before 11 May 2010.
Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som krävs för att följa bestämmelserna i detta rambeslut före den 11 maj 2010.
The Member States shall transmit to the General Secretariat of the Council and to the Commission, before 11 May 2010, the text of the provisions transposing into their national law the obligations imposed on them under this Framework Decision.
Medlemsstaterna ska till rådets generalsekretariat och kommissionen före den 11 maj 2010 överlämna texten till de bestämmelser genom vilka skyldigheterna enligt detta rambeslut införlivas med deras nationella lagstiftning.
On the basis of a report established using this information and a written report transmitted by the Commission, the Council shall, before 11 November 2012, assess the extent to which Member States have complied with the provisions of this Framework Decision.
På grundval av en rapport som utarbetats med hjälp av denna information och en skriftlig rapport från kommissionen ska rådet före den 11 november 2012 bedöma i vilken utsträckning medlemsstaterna har följt bestämmelserna i detta rambeslut.
Territorial application
Territoriellt tillämpningsområde
This Framework Decision shall apply to Gibraltar.
Detta rambeslut ska tillämpas på Gibraltar.
Opinion delivered following non-compulsory consultation (not yet published in the Official Journal).
Yttrandet avgivet efter icke-obligatoriskt samråd (ännu ej offentliggjort i EUT).
Council Framework Decision 2008/909/JHA
Rådets rambeslut 2008/909/RIF
on the application of the principle of mutual recognition to judgments in criminal matters imposing custodial sentences or measures involving deprivation of liberty for the purpose of their enforcement in the European Union
om tillämpning av principen om ömsesidigt erkännande på brottmålsdomar avseende fängelse eller andra frihetsberövande åtgärder i syfte att verkställa dessa inom Europeiska unionen
Having regard to the initiative of the Republic of Austria, the Republic of Finland and the Kingdom of Sweden,
med beaktande av initiativet från Republiken Österrike, Republiken Finland och Konungariket Sverige,
The European Council meeting in Tampere on 15 and 16 October 1999 endorsed the principle of mutual recognition, which should become the cornerstone of judicial cooperation in both civil and criminal matters within the Union.
Europeiska rådet i Tammerfors den 15 och 16 oktober 1999 fastslog att principen om ömsesidigt erkännande bör bli en hörnsten i det rättsliga samarbetet på både det civilrättsliga och det straffrättsliga området inom unionen.
On 29 November 2000 the Council, in accordance with the Tampere conclusions, adopted a programme of measures to implement the principle of mutual recognition of decisions in criminal matters [1], in which it called for an assessment of the need for modern mechanisms for the mutual recognition of final sentences involving deprivation of liberty (Measure 14) and for extended application of the principle of the transfer of sentenced persons to cover persons resident in a Member State (Measure 16).
Den 29 november 2000 antog rådet, i enlighet med slutsatserna från Tammerfors, ett åtgärdsprogram för genomförande av principen om ömsesidigt erkännande av domar i brottmål [1] och förordade därvid en utvärdering av behovet av moderna mekanismer för ömsesidigt erkännande av lagakraftvunna domar om frihetsberövande (åtgärd 14) samt en utvidgning av principen om överförande av dömda personer till att omfatta personer med hemvist i en medlemsstat (åtgärd 16).
The Hague Programme on strengthening freedom, security and justice in the European Union [2] requires Member States to complete the programme of measures, in particular in the field of enforcing final custodial sentences.
Haagprogrammet för stärkt frihet, säkerhet och rättvisa i Europeiska unionen [2] förutsätter att medlemsstaterna fullföljer åtgärdsprogrammet, särskilt i fråga om verkställande av lagakraftvunna domar om fängelse.
All the Member States have ratified the Council of Europe Convention on the Transfer of Sentenced Persons of 21 March 1983.
Samtliga medlemsstater har ratificerat Europarådets konvention av den 21 mars 1983 om överförande av dömda personer.
Under that Convention, sentenced persons may be transferred to serve the remainder of their sentence only to their State of nationality and only with their consent and that of the States involved.
Enligt denna konvention kan överförande för fortsatt straffverkställighet endast ske till den stat där personen är medborgare och endast med den dömdes och de berörda staternas samtycke.
The Additional Protocol to that Convention of 18 December 1997, which allows transfer without the person’s consent, subject to certain conditions, has not been ratified by all the Member States.
Tilläggsprotokollet till den konventionen av den 18 december 1997, enligt vilket överförande under vissa förutsättningar får ske utan personens samtycke, har inte ratificerats av samtliga medlemsstater.
Neither instrument imposes any basic duty to take charge of sentenced persons for enforcement of a sentence or order.
Inget av instrumenten innehåller någon grundläggande skyldighet att ta emot dömda personer för verkställighet av straff eller åtgärder.
Procedural rights in criminal proceedings are a crucial element for ensuring mutual confidence among the Member States in judicial cooperation.
Processuella rättigheter i brottmål är avgörande för att säkerställa ömsesidigt förtroende bland medlemsstaterna i det rättsliga samarbetet.
Relations between the Member States, which are characterised by special mutual confidence in other Member States’ legal systems, enable recognition by the executing State of decisions taken by the issuing State’s authorities.
Förbindelserna mellan medlemsstaterna, vilka präglas av ett särskilt ömsesidigt förtroende för de övriga medlemsstaternas rättssystem, gör att den verkställande staten kan erkänna beslut som fattas av den utfärdande statens myndigheter.
Therefore, a further development of the cooperation provided for in the Council of Europe instruments concerning the enforcement of criminal judgments should be envisaged, in particular where citizens of the Union were the subject of a criminal judgment and were sentenced to a custodial sentence or a measure involving deprivation of liberty in another Member State.
Man bör därför överväga att vidareutveckla det samarbete som föreskrivs i Europarådets instrument om verkställighet av domar i brottmål, särskilt när unionsmedborgare har blivit föremål för en brottmålsdom och dömts till fängelse eller annan frihetsberövande åtgärd i en annan medlemsstat.
Notwithstanding the need to provide the sentenced person with adequate safeguards, his or her involvement in the proceedings should no longer be dominant by requiring in all cases his or her consent to the forwarding of a judgment to another Member State for the purpose of its recognition and enforcement of the sentence imposed.
Trots att den dömda personen måste ges tillfredsställande skydd, bör det inte längre vara nödvändigt att han eller hon medverkar i förfarandet genom att alltid ge sitt samtycke för att en dom ska kunna översändas till en annan medlemsstat för erkännande och verkställighet av den ådömda påföljden.
This Framework Decision should be implemented and applied in a manner which allows general principles of equality, fairness and reasonableness to be respected.
Detta rambeslut bör genomföras och tillämpas på ett sådant sätt att det går att respektera de allmänna principerna om jämlikhet, rättvisa och rimlighet.
Article 4(1)(c) contains a discretionary provision which enables the judgment and the certificate to be forwarded, for example, to the Member State of nationality of the sentenced person, in cases other than those provided for in paragraphs 1(a) and (b) or to the Member State in which the sentenced person lives and has been legally residing continuously for at least five years and will retain a permanent right of residence there.
Artikel 4.1 c innehåller en bestämmelse som ger utrymme för skönsmässig bedömning och gör det möjligt att i andra fall än de som omfattas av punkt 1 a och b översända domen och intyget till exempelvis den medlemsstat där den dömda personen är medborgare eller den medlemsstat där den dömda personen bor och varit stadigvarande lagligt bosatt i minst fem år och kommer att få behålla sitt permanenta uppehållstillstånd i.
In cases referred to in Article 4(1)(c) the forwarding of the judgment and the certificate to the executing State is subject to consultations between the competent authorities of the issuing and the executing States, and the consent of the competent authority of the executing State.
I de fall som avses i artikel 4.1 c förutsätter översändandet av domen och intyget till den verkställande staten samråd mellan de behöriga myndigheterna i den utfärdande och den verkställande staten och samtycke från den behöriga myndigheten i den verkställande staten.
The competent authorities should take into account such elements as, for example, duration of the residence or other links to the executing State.
De berörda myndigheterna bör beakta omständigheter som till exempel vistelsens längd eller annan anknytning till den verkställande staten.
In cases where the sentenced person could be transferred to a Member State and to a third country under national law or international instruments, the competent authorities of the issuing and executing States should, in consultations, consider whether enforcement in the executing State would enhance the aim of social rehabilitation better than enforcement in the third country.
Om den dömda personen kan komma att överföras till en medlemsstat och ett tredjeland enligt nationell lagstiftning eller internationella instrument, bör de behöriga myndigheterna i den utfärdande och den verkställande staten i samråd överväga om verkställighet i den verkställande staten förbättrar den sociala återanpassningen i högre grad än verkställighet i tredjelandet.
Enforcement of the sentence in the executing State should enhance the possibility of social rehabilitation of the sentenced person.
Verkställighet av påföljden i den verkställande staten bör förbättra den dömda personens möjligheter till social återanpassning.