natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As regards the period from 1 January 2004, section E.3.2, recitals (47)-(52), of the 2001 Environmental aid guidelines lay down rules applicable to all operating aid in the form of tax reductions or exemptions.
För det stöd som beviljats från den 1 januari 2004 är punkterna 47–52 i avsnitt E.3.2 i riktlinjerna tillämpliga. Dessa punkter innehåller regler som gäller för allt driftsstöd i form av avgiftsnedsättning eller avgiftsbefrielse.
As explained in recitals (73) and (74) of Decision 2006/323/EC, the excise duties on mineral oils can be considered as environmental taxes, they must be considered as existing taxes within the meaning of point 51.2 of the guidelines, they have an appreciable positive impact in terms of environmental protection within the meaning of point 51.2(a) and they may be considered as if they had been decided at the time the excise tax was adopted.
Som anförs i skälen 73 och 74 i beslut 2006/323/EG kan punktskatter på mineraloljor betraktas som miljöskatter, de måste betraktas som befintliga skatter i den mening som avses i punkt 51.2 i riktlinjerna, de har betydande positiva effekter för miljöskyddet i den mening som avses i punkt 51.2 a i riktlinjerna och det kan hävdas att skattebefrielserna beslutades i samband med att punktskatterna infördes.
Consequently, in accordance with point 51.2 of the guidelines, the provisions in point 51.1 can be applied.
Bestämmelserna i punkt 51.1 i riktlinjerna kan alltså tillämpas, i enlighet med punkt 51.2 i riktlinjerna.
Under point 51.1 tax exemptions covering a 10-year period may be authorised.
Enligt punkt 51.1 får befrielse från miljöavgifter tillåtas under en tioårsperiod.
After expiry of such a period, and in line with point 23 of the Environmental aid guidelines, the Member States remain free to notify a prolongation of the measures in question to the Commission, which could adopt the same approach in its analysis as the one set out in this point while taking into consideration the positive results obtained in environmental terms through the adoption of taxes.
Efter tioårsperiodens utgång kan medlemsstaterna, i överensstämmelse med punkt 23 i riktlinjerna, till kommissionen anmäla att de önskar förlänga åtgärderna. Kommissionen kan då vid sin analys tillämpa samma synsätt som vid sin första prövning, samtidigt som den beaktar de positiva resultat i miljöhänseende som uppnåtts genom att miljöavgifterna införts.
The Irish and Italian exemptions in this case have been granted since 1993 and the French exemption has been granted since 1997, meaning that the measures have been in force for more than 10 years.
Den irländska och den italienska skattebefrielse som behandlas här har beviljats sedan 1993, den franska sedan 1997. Åtgärderna har alltså varit i kraft i mer än 10 år.
None of the Member States confirmed or denied that the exemptions would continue to be applied after 31 December 2006.
Ingen av de tre medlemsstaterna bekräftade eller förnekade att skattebefrielsen skulle tillämpas också efter den 31 december 2006.
None of the Member States have indicated the presence of a time constraint for the exemptions which currently apply, other than the date of 31 December 2006, which under Community tax law is not a binding constraint, since the exemptions do not fall within the scope of Directive 2003/96/EC.
Ingen av dem har uppgett att det existerar någon annan frist för skattebefrielsen än den 31 december 2006, vilket enligt gemenskapens skattelagstiftning inte är en bindande frist eftersom skattebefrielsen inte omfattas av direktiv 2003/96/EG.
Nor have any of the Member States notified a prolongation of the measure in question under the Environmental aid guidelines.
Ingen har heller anmält en förlängning av åtgärden enligt riktlinjerna.
The provisions in the tax legislation of the respective Member States do not seem to contain such limits either.
Det verkar inte heller finnas någon bestämmelse om någon sådan frist i deras respektive skattelagstiftning.
The Commission considers that in this case, the circumstances referred to in point 23 of the guidelines are still present.
Kommissionen anser att de omständigheter som avses i punkt 23 i riktlinjerna fortfarande är för handen i det här fallet.
Therefore, pursuant to point 51.1 of the guidelines, the Commission could authorise further aid, but only on the condition that it becomes subject to a time limitation of maximum 10 years.
Kommissionen kan därför med stöd av punkt 51.1 i riktlinjerna tillåta fortsatt stöd, men endast på villkor att giltighetstiden begränsas till högst 10 år.
As explained in recital (75) of Decision 2006/323/EC, the conditions for applying point 51.1(a) of the Environmental aid guidelines are not fulfilled and therefore only the provisions of point 51.1(b) can be applied in this case.
Villkoren för att tillämpa punkt 51.1 a i riktlinjerna är inte uppfyllda, och därför kan endast punkt 51.1 b tillämpas i detta fall (se vidare skäl 75 i beslut 2006/323/EG).
As from 1 January 2004, taxation of mineral oils intended for dual uses, non-fuel uses and mineralogical processes falls outside the scope of harmonised Community measures and therefore, since that date, the exemptions concern domestic taxes imposed in the absence of a Community tax within the meaning of point 51.1(b), second indent, of the Environmental aid guidelines.
Sedan den 1 januari 2004 omfattas beskattning av mineraloljor avsedda för dubbel användning, för andra ändamål än som bränsle samt mineralogiska processer inte längre av några harmoniserade gemenskapsåtgärder. Skattebefrielserna rör därför, sedan nämnda datum, nationella skatter som införts i avsaknad av en gemenskapsskatt, i den mening som avses i punkt 51.1 b andra strecksatsen i riktlinjerna.
That provision requires companies benefiting from the exemptions to pay a ‘significant proportion’ of the national tax.
Där föreskrivs att företag som beviljats skattebefrielsen likväl skall betala en ”betydande del” av den nationella skatten.
The reason for that is to leave them with an incentive to improve their environmental performance.
Skälet är att de skall ha ett incitament till att förbättra sina resultat i miljöhänseende.
This follows from the wording of point 51.1(b), first indent, of the guidelines, which allows for tax reductions from a harmonised tax if the beneficiaries pay more than the Community minimum rates ‘in order to provide firms with an incentive to improve environmental protection’.
Detta framgår av ordalydelsen i punkt 51.1 b första strecksatsen i riktlinjerna, som innebär att nedsättningar av en harmoniserad skatt kan godkännas om stödmottagaren betalar mer än gemenskapens minimibelopp, ”för att uppmuntra företagen att vidta åtgärder för att förbättra miljöskyddet”.
This also applies where the national tax is significantly higher than comparable taxes in (some) other Member States, as was the case in Italy.
Detta gäller också om den nationella skatten är mycket högre än motsvarande skatter i (vissa) andra medlemsstater, vilket var fallet för Italiens del.
In the practice of the Commission, it has become clear that in general 20 % of the domestic tax or the Community minimum that applies to other energy uses that do fall within the scope of Directive 2003/96/EC (EUR 15 per tonne), can be regarded as a significant proportion, even though the Community minimum does not apply to the energy use at hand.
Av kommissionens beslutspraxis framgår att i regel 20 % av den nationella skatten eller gemenskapens minimisats (15 euro per ton) för andra energianvändningar – energianvändningar som omfattas av tillämpningsområdet för direktiv 2003/96/EG – kan betraktas som en betydande del, även om gemenskapens minimisats inte gäller för energianvändningen ifråga.
Therefore, the Commission considers that only the exemption above 20 % of the domestic tax or above EUR 15 per tonne, whichever is the lowest of the two, can be considered compatible with the common market; the exemption up to the level of 20 %, or up to EUR 15 per tonne, constitutes incompatible aid.
Kommissionen anser därför att skattebefrielsen kan anses förenlig med den gemensamma marknaden endast till den del den överstiger 20 % av den nationella skatten eller 15 euro per ton, beroende på vilket som är lägst. Den del av skattebefrielsen som understiger 20 % av den nationella skatten eller 15 euro per ton utgör oförenligt stöd.
Compatibility of the aid pursuant to Article 87(3)(a) of the Treaty and under other provisions
Stödets förenlighet enligt artikel 87.3 a i fördraget och enligt andra bestämmelser
For the reasons explained in recitals (78)-(81) and (82)-(86) of Decision 2006/323/EC, the aid can not be found compatible with the common market under Article 87(3)(a) of the Treaty, nor is it covered by the exemptions set out in Article 87(2) and (3) of the Treaty.
Stödet kan inte anses förenligt med den gemensamma marknaden enligt artikel 87.3 a i fördraget och det omfattas inte av undantagen i artikel 87.2 och 87.3 i fördraget. Skälen för detta har redovisats i skälen 78–81 och 82–86 i beslut 2006/323/EG.
Basing the assessment on section E.3.2 of the Environmental aid guidelines is appropriate since the rules in that section take into account economic factors, in particular the risk of a loss of international competitiveness due to the absence of tax harmonisation and even allow for full exemptions for certain firms provided they enter into an agreement with the Member State concerned to improve their environmental performance.
Bedömningen bör baseras på avsnitt E.3.2 i riktlinjerna för statligt stöd till skydd för miljön, eftersom reglerna i det avsnittet beaktar ekonomiska faktorer, särskilt risken för försämrad internationell konkurrenskraft genom att skatten ifråga inte är harmoniserad på gemenskapsnivåsnivå, och till och med medger fullständig skattebefrielse för vissa företag förutsatt att de ingår ett avtal med den berörda medlemsstaten om att de skall förbättra sina resultat när det gäller att skydda miljön.
However, in the current cases no such agreements were entered into and therefore a full tax exemption under point 51.1(a) of the Environmental guidelines cannot be justified.
I de fall som behandlas här har det emellertid inte ingåtts några sådana avtal och fullständig skattebefrielse enligt punkt 51.1 a i riktlinjerna kan alltså inte motiveras. Av de uppgifter om aluminiummarknaderna som ställts till kommissionens förfogande framgår dock att en betydande del av stödet bör tillåtas.
Nevertheless, the information on the alumina markets provided to the Commission confirms that the authorization of a major part of the aid is appropriate and, as concluded above, can be justified under point 51(1)(b) of the Environmental aid guidelines by the overall positive results obtained in environmental terms through the adoption of taxes.
Detta kan, som konstateras ovan, motiveras enligt punkt 51.1 b i riktlinjerna för statligt stöd till skydd för miljön, med hänvisning till det samlade positiva resultat som har uppnåtts när det gäller att förbättra miljön genom att skatten ifråga införts.
This authorisation is, however, subject to the beneficiaries paying more than the Community minimum rates or a significant proportion of the domestic tax, which is considered necessary to provide firms with an incentive to improve environmental protection.
Tillståndet förutsätter emellertid att stödmottagaren betalar mer än gemenskapens minimibelopp eller en betydande del av den nationella skatten. Detta anses nödvändigt för att företagen skall ha ett incitament till att förbättra sitt miljöskydd.
There are no grounds for relying on other provisions in other communications of the Commission with respect to the part of the aid that cannot be found compatible on the basis of the Environmental aid guidelines.
Det finns ingen grund för att åberopa andra bestämmelser i andra meddelanden från kommissionen vad beträffar den del av stödet som inte kan anses vara förenlig enligt riktlinjerna för statligt stöd till skydd av miljön.
As there are no other grounds for finding the aid to be compatible with the common market, the only aid that can be found compatible is the part of the aid complying with the Environmental aid guidelines as specified in recital (50).
Eftersom stödet inte kan förklaras vara förenligt med den gemensamma marknaden på några andra grunder, kan endast det stöd som följer riktlinjerna för statligt stöd till skydd för miljön (se skäl 50) anses vara förenligt.
6 RECOVERY OF THE INCOMPATIBLE AID
ÅTERKRAV AV OFÖRENLIGT STÖD
Under Article 14(1) of Regulation (EC) No 659/1999, where negative decisions are taken in cases of unlawful aid, the Commission must decide that the Member State concerned is to take all necessary measures to recover the aid from the beneficiary.
När kommissionen fattar ett negativt beslut om olagligt stöd måste den enligt artikel 14.1 i förordning (EG) nr 659/1999 ålägga den berörda medlemsstaten att vidta alla nödvändiga åtgärder för att återkräva stödet från mottagaren.
Recitals (95)-(100) of Decision 2006/323/EC explain why the principles of legitimate expectations and of legal certainty, or any other general principle of Community law, preclude recovery from the beneficiaries of the unlawful and incompatible aid granted until 2 February 2002.
I skälen 95–100 i beslut 2006/323/EG förklaras varför principen om berättigade förväntningar och rättssäkerhetsprincipen eller någon annan allmän princip i gemenskapslagstiftningen hindrar att det olagliga och oförenliga stöd som beviljades till och med den 2 februari 2002 återkrävs från stödmottagarna.
However, recitals 101 and 102 of the decision explain why these principles do not preclude the recovery of the unlawful and incompatible aid granted from 3 February 2002 until 31 December 2003.
I skälen 101 och 102 i samma beslut förklaras varför dessa principer inte hindrar återkrav av olagligt och oförenligt stöd som beviljades mellan den 3 februari 2002 och den 31 december 2003.
The arguments in these latter recitals are also equally applicable with respect to the aid granted as from 1 January 2004.
Argumenteringen i dessa senare skäl är tillämpliga också på det stöd som beviljats från den 1 januari 2004.
In addition, the preparation and adoption of Directive 2003/96/EC cannot have given rise to legitimate expectations on the part of the beneficiaries, nor is recovery precluded by the principle of legal certainty.
Beredningen och antagandet av direktiv 2003/96/EG kan inte ha gett upphov till berättigade förväntningar hos stödmottagarna. Inte heller rättssäkerhetsprincipen hindrar återkrav.
Recital 32 of the preamble to the Directive refers to the obligation laid down in Article 88(3) of the Treaty upon Member States to notify State aid and it explicitly stipulates that the Directive ‘does not prejudice the outcome of any future State aid procedure that may be undertaken in accordance with Article 87 and 88 of the Treaty’.
I skäl 32 i ingressen till direktivet hänvisas till medlemsstaternas skyldighet enligt artikel 88.3 i fördraget att anmäla statligt stöd och anförs följande: ”Detta direktiv föregriper inte utgången av eventuella förfaranden för statligt stöd som kan inledas enligt artiklarna 87 och 88 i fördraget.”
The reference to any future State aid procedure in that recital cannot be understood as an authorisation of aid subject of a procedure that had already started when the Directive was adopted.
Det som sägs i skäl 32 om eventuella förfaranden för statligt stöd som kan inledas (”any future State aid procedure”) kan inte tolkas som ett godkännande av stöd som omfattas av ett förfarande som redan hade inletts när direktivet antogs.
In fact, the same wording was already present in recital 6 of the preamble to Decision 2001/224/EC, which extended the derogations until the end of 2006.
Samma formulering fanns i själva verket redan i skäl 6 i ingressen till beslut 2001/224/EG genom vilket undantagens giltighetstid förlängdes till och med utgången av 2006. Av den motivering som åtföljer kommissionens förslag till det beslutet framgår att förslaget bland annat syftar till en förlängning med två år av giltighetstiden för 14 undantag för vilka det krävs en fördjupad undersökning, särskilt i förhållande till reglerna om ”statligt stöd”.
The explanatory memorandum that accompanies the Commission's proposal for that decision reads ‘The Commission proposes to (…) extend for a two-year period the (…) derogations which require a detailed examination, in particular in the light of the State aid rules (…) Nevertheless, nothing in this Decision overrides the requirement for Member States to notify instances of potential State aid to the Commission under Article 88 of the Treaty.
Kommissionen anför i motiveringen vidare följande: ”Ingenting i det här beslutet befriar medlemsstaterna från deras skyldighet att i enlighet med artikel 88 i fördraget till kommissionen anmäla alla planerade statliga stödåtgärder.
Such notifications will be examined under the terms of Article 87 of the Treaty’.
Sådana anmälningar skall granskas i enlighet med artikel 87 i fördraget”.
In addition, in summer 2000 the Commission had already asked the Member States to notify the measures in question.
Det kan nämnas att kommissionen redan sommaren 2000 uppmanade medlemsstaterna att anmäla åtgärderna.
Recital 22 of the preamble to Directive 2003/96/EC states that: ‘energy products should essentially be subject to a Community framework when used as heating fuel or motor fuel.
Skäl 22 i ingressen till direktiv 2003/96/EG lyder som följer: ”Energiprodukter bör i huvudsak omfattas av en gemenskapsram när de används som bränsle för uppvärmning eller motorbränsle.
To that extent, it is in the nature and the logic of the tax system to exclude from the scope of the framework dual uses and non-fuel uses of energy products as well as mineralogical processes.
Det är därför i överensstämmelse med skattesystemets natur och logik att inte låta reglerna omfatta dubbel användning av energiprodukter och användning av sådana till annat än bränsle samt mineralogiska processer. […]”.
That paper was discussed in the meeting of the Council Working Party on 14 November 2002.
Arbetsdokumentet behandlades vid ett möte i rådets arbetsgrupp den 14 november 2002.
The paper continues with an explanation of the conditions under which aid in the form of tax measures can be found compatible with the common market.
I dokumentet förklaras också på vilka villkor stöd i form av skatteåtgärder kan anses vara förenligt med den gemensamma marknaden.
The minutes of the Council meeting of 27 October 2003, when Directive 2003/96/EC was adopted, expressly refer to the explanations given during the meeting of the Council Working Party on 14 November 2002.
I protokollet från rådets möte den 27 oktober 2003, där direktiv 2003/96/EG antogs, hänvisas uttryckligen till de förklaringar som hade lämnats vid mötet i rådets arbetsgrupp den 14 november 2002.
Although ‘dual use of energy’ does not fall within the scope of Directive 2003/96/EC, Article 18 of the Directive authorises the Member States to continue to apply the exemptions listed in Annex II thereto.
Även om ”dubbel användning av energi” inte faller inom tillämpningsområdet för direktiv 2003/96/EG ges medlemsstaterna genom direktivets artikel 18 tillstånd att fortsätta att tillämpa de skattebefrielser som anges i bilaga II till direktivet. Bilagan upptar bland annat de tre skattebefrielser som detta beslut gäller.
That Annex includes the three exemptions to which this Decision relates, for the period foreseen in the last extension in 2001, that is to say, until 31 December 2006.
Tillståndet gäller under den tid som fastställdes när giltighetstiden senast förlängdes, dvs. till och med den 31 december 2006.
The authorisation is, however, not an authorisation under the State aid rules which the Commission is competent to enforce.
Det är emellertid inte fråga om ett tillstånd enligt reglerna för statligt stöd – sådana tillstånd är kommissionen behörig att handlägga.
To the contrary, this precisely demonstrates the potential relevance of recital 32.
Detta visar emellertid den potentiella betydelsen av skäl 32.
The argument put forward by the Member States and beneficiaries that the authorisation by the Council overrides the State aid procedures is incorrect.
Medlemsstaternas och stödmottagarnas argument om att rådets tillstånd gäller före förfarandena om statligt stöd är inte korrekt.
When Directive 2003/96/EC was adopted, the Commission and the Council jointly declared that ‘the Commission should go to the greatest possible length to ensure that measures taken by Member States in accordance with the exemptions and tax reductions laid down in the Directive will be considered compatible with state aid rules’.
När direktiv 2003/96/EG antogs anförde kommissionen och rådet i ett gemensamt uttalande att ”kommissionen bör göra sitt yttersta för att se till att de åtgärder som medlemsstaterna vidtar i enlighet med de skattenedsättningar och skattebefrielser som anges i detta direktiv kommer att anses vara förenliga med bestämmelserna för statligt stöd”.
Of course, the Commission must act within the framework of applicable State aid rules, in this case in particular the Environmental aid guidelines.
Kommissionen måste naturligtvis handla inom ramen för gällande regler för statligt stöd, i detta fall särskilt riktlinjerna för statligt stöd till skydd för miljön.
In any event, that statement does not apply to the exemptions to which this decision relates, since they do not fall within the scope of the Directive.
Uttalandet ovan är i alla händelser inte tillämpligt på de skattebefrielser som detta beslut gäller, eftersom de inte faller inom direktivets tillämpningsområde.
Directive 2003/96/EC, the Staff Working Paper and the joint Commission and Council statement referred to above have never confirmed the absence of incompatible State aid.
Varken i direktiv 2003/96/EG, arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar eller det gemensamma uttalandet av kommissionen och rådet har det bekräftats att något oförenligt statligt stöd inte föreligger.
It should be recalled that the Commission had initiated the procedure laid down in Article 88(2) and any interested party could have asked the Commission to adopt a final decision.
Det bör erinras om att kommissionen hade inlett förfarandet enligt artikel 88.2 och samtliga berörda parter hade kunnat be kommissionen fatta ett slutgiltigt beslut.
The initiation of a procedure under Article 88(2) vitiated the further existence of legitimate expectations (if any) as to the absence of incompatible aid.
I och med att ett förfarande enligt denna artikel hade inletts kunde det inte längre finnas några (eventuella) berättigade förväntningar om frånvaron av oförenligt stöd.
Decision 2001/224/EC and earlier Council decisions on the exemptions were not State aid decisions.
Beslut 2001/224/EG och tidigare rådsbeslut om skattebefrielserna var inte beslut ifråga om statligt stöd.
In fact, the Commission has long expressed doubts about the compatibility of the exemptions with the State aid rules.
Kommissionen har i själva verket länge uttryckt tvivel om att skattebefrielserna skulle vara förenliga med reglerna om statligt stöd.
As regards the duration of the investigation in this case, the Commission considered it necessary to await the adoption of Directive 2003/96/EC and to extend the procedure by Decision 2006/323/EC, in order to seek the views of the Member States on the situation in each Member State resulting from the transposition of Directive 2003/96/EC which permitted a number of possible outcomes.
Vad beträffar undersökningens längd i det här fallet ansåg kommissionen att det var nödvändigt att avvakta antagandet av direktiv 2003/96/EG och att förlänga förfarandet, vilket skedde genom beslut 2006/323/EG, så att den kunde få synpunkter från medlemsstaterna på situationen hos var och en av dem efter införlivandet av direktiv 2003/96/EG, som öppnade flera olika möjligheter.