natgillin/translations-raw huggingface dataset:
An acquisition by a shareholder of an interest in a company does not occasion a change in the company’s asset basis.
En aktieägares förvärv av ett innehav i ett bolag ger inte upphov till någon ändring i bolagets skatteunderlag.
On the other hand, the general rule is that a disposal of company assets generates a company-level taxable gain or loss.
Å andra sidan gäller allmänt att en avyttring av tillgångar leder till en beskattningsbar vinst eller förlust för det överlåtande bolaget.
Since the tax on disposal is generally paid up front but the tax benefits of the stepped-up basis in the assets being sold arise over time (periodic depreciation), the effects of having a taxable sale of assets at the company level is generally an increase in the net aggregate tax of the seller company and the acquiring company.
Eftersom skatten på en avyttring i allmänhet betalas direkt, men skatteförmånen för värdeökningen på de sålda tillgångarna realiseras med tiden (periodiska avskrivningar), leder vanligtvis en beskattningsbar försäljning av tillgångar på bolagsnivå till en ökning av det totala skatteuttaget netto för det säljande bolaget och det förvärvande bolaget.
The disposal of a company asset to its shareholders should also give rise to taxation of the inherent gain in the asset if there is a corresponding stepped-up basis in the relevant asset in the hands of shareholders, including if the latter are companies, because there should be no step-up in the basis of company assets without company-level tax recognition.
En avyttring av ett bolags tillgångar till aktieägarna leder också till beskattning av den vinst som uppstår vid avyttringen med motsvarande ökning av skatteunderlaget för den tillgång som aktieägarna tagit emot, särskilt om de sistnämnda tillhör bolaget, för det bör inte förekomma någon ökning av värdet på ett bolags tillgångar utan att vinsten beaktats ur skattehänseende på bolagsnivå.
Assets revaluations and realignments in general
Omvärdering av anläggningstillgångar och omjusteringar i allmänhet
An assets revaluation in a company’s commercial statements is an accounting operation by which the book value of fixed assets is stepped-up to the current value (fixed assets are normally depreciable so that their book value devaluates over time, while their current value may be higher than their depreciated value because the assets maintained their value or appreciated over time).
En omvärdering av en tillgång i ett bolags balansräkning är en bokföringsåtgärd genom vilken tillgångens värde bokförs till gällande värde (anläggningstillgångar är vanligtvis avskrivningsbara så att deras bokförda värden minskar med tiden, medan deras marknadsvärde kan vara oförändrat eller till och med högre än deras avskrivna värde till följd av att värderingen av tillgångarnas värde förändras).
Finally, upon future sale of the assets (with stepped-up value), there will be a lower capital gain resulting from the lower difference between the consideration received for the sale and the book value of the assets.
Dessutom blir kapitalvinsten lägre vid en framtida försäljning av anläggningstillgångarna (uppvärderade) till följd av den minskade skillnaden mellan ersättningen vid försäljningen och tillgångarnas bokförda värde.
Revaluations are extraordinary accounting operations because the accounting rules tend to give a prudential value for the companies’ assets and a revaluation is based on the assumption that a given asset is worth more than it was paid for and, as with any assumption, it can be proven incorrect in the light of future market events.
Omvärderingar är extraordinära bokföringar av transaktioner då man genom bokföringsreglerna har en tendens att värdera anläggningstillgångar med försiktighet och en omvärdering (här uppvärdering) baseras på antagandet att en given tillgång är värd mer än vad som betalades för den eller dess bokförda värde. Detta antagande kan komma att visa sig vara felaktigt mot bakgrund av framtida händelser på marknaden.
However, the recently introduced IFRS accounting principles, which became binding rules for certain companies and for banks in Italy, provide for fair values of assets to be booked, especially with respect to financial instruments (as a result, gains and losses will emerge).
I de nyligen införda (international financing reporting standards, IFRS) som blivit obligatoriska för vissa bolag och särskilt banker i Italien, föreskrivs att tillgångarna ska bokföras till sina verkliga värden, särskilt vad gäller finansiella instrument (vinsterna och förlusterna registreras dock regelbundet i den årliga balansräkningen).
Furthermore, in company restructurings, assets are exchanged at their current value (which is normally higher than the book value) and re-valuations are accordingly booked.
Dessutom bokförs tillgångarna vid omstruktureringar av bolag till sina nuvärden (som vanligtvis är högre än det bokförda värdet) och därigenom bokförs motsvarande ökningar.
Assets revaluations would normally be taxable events as far as capital gains are realised and increased tax values recognised.
Omvärderingar av tillgångar är i allmänhet beskattningsbara om kapitalvinster görs och en ökning av tillgångarnas skattemässiga värde sker.
Capital gains would increase the taxable income and accordingly raise the current tax liability of the beneficiaries concerned even in case there is no cash realisation.
Kapitalvinsterna bestämmer den beskattningsbara inkomsten och ökar därmed den aktuella skatteskulden för de berörda mottagarna, även om ingen vinst realiseras.
To avoid paying tax on gains not yet realised in cash, the tax system generally freezes the tax gain by maintaining a lower tax value for the assets than the book value.
För att undvika att betala bolagsskatt på vinster som ännu inte realiserats i likvida medel ger skattesystemet i allmänhet möjlighet att frysa skattevinsten genom att man behåller ett lägre skattemässigt värde på tillgångarna än det bokförda värdet.
In such case, the accounting gain (which is a profit realised but not recognised as taxable income) is deferred until the assets are eventually sold for cash.
I dessa fall skjuts den redovisade vinsten (som är en vinst som realiserats men som ännu inte är en beskattningsbar inkomst) upp till dess att tillgångarna till exempel säljs mot likvida medel.
The accounting gain deriving from the realisation exchange is normally booked for tax purposes in a special reserve representing the non-recognised gain.
Det redovisade resultatet som härrör från den realiserade vinsten bokförs av skatteskäl vanligtvis i en speciell reserv som representerar den vinst som inte har beaktats ur skattehänseende.
Until the moment the realised gain is fiscally recognised, there is a misalignment between the book value and the tax value of the assets.
En avvikelse finns mellan tillgångarnas bokförda värde och beskattningsbara värde till dess att den realiserade vinsten beaktats ur skattehänseende.
A realignment is therefore a tax operation by which the tax value is adjusted to the book value of the assets concerned and as a result a capital gain is fiscally recognised and subject to tax.
En omjustering är därför en skattetransaktion genom vilken tillgångarnas beskattningsbara värde justeras till det bokförda värdet och därmed uppstår en kapitalvinst som är skattepliktig.
The accounting gain is now released from the reserve and included in the ordinary earnings of the year, while the stepped-up value of assets accordingly becomes fiscally depreciable.
Den bokförda vinsten frigörs nu från reserven och redovisas i de övriga inkomsterna under räkenskapsåret, medan det ökade värdet på tillgångarna skattemässigt kan skrivas av.
It should be noted that capital gains are particular items of income, which, unlike ordinary income, reflect an economic surplus matured over time, while its tax recognition is necessarily a one-time operation.
Det bör noteras att kapitalvinster är särskilda inkomster som till skillnad från vanliga inkomster under räkenskapsåret återspeglar en ökning av tillgångarnas värde som uppstått över tiden, medan det ur skattehänseende utgör en engångstransaktion.
For this reason, capital gains realised by companies are not only deferred until the time of the tax realignment of the value of the relative assets, but are also subject to a preferential tax in lieu of the ordinary company tax.
Av denna orsak skjuts kapitalvinster som realiseras av bolag inte bara upp till dess att en skatteanpasssning görs av värdet på tillgångarna, utan de omfattas också i allmänhet av en förmånlig skattebehandling i stället för den ordinarie bolagsskatten.
The preferential tax is an advantage as the company concerned not only pays a lower tax on the gains but can distribute such gains as dividends to its shareholders, which give right to a tax credit or exemption for the corporate taxes paid.
Den förmånliga skattebehandlingen är en förmån, eftersom det berörda företaget inte bara betalar en lägre skatt på vinsterna och kan distribuera dessa vinster i form av utdelningar till sina aktieägare, vilket kan ge rätt till ett skatteavdrag eller en skattebefrielse för de bolagsskatter som redan har betalats.
The tax advantage deriving from the substitute tax is however justified by the fiscal technique [4] in view of the specificity of capital gains as income vis-à-vis ordinary earnings.
Mot bakgrund av bestämmelserna om statligt stöd kan den skatteförmån som härrör från alternativskatten motiveras av skattetekniken [4] i ljuset av kapitalvinsternas speciella karaktär i förhållande till vanliga inkomster.
Taxation of capital gains in Italy
Beskattning av kapitalvinster i Italien
In order to describe the nature of the scheme in review, it is necessary to summarise the Italian rules governing the taxation of capital gains resulting from the contributions of assets following certain company restructurings of the type foreseen by Law 218/1990 for the Italian banking system.
För att beskriva arten på den ordning som granskas är det nödvändigt att sammanfatta de italienska regler som styr beskattningen av kapitalvinster som följer av överföringar av tillgångar efter sådana omstruktureringar av bolag som föreskrivs i lag 218/1990 för det italienska banksystemet.
Asset contributions relative to banking reorganisations pursuant to Law 218/1990
Överföring av tillgångar i samband med omorganisationer av banker enligt lag nr 218/1990
Law 218/1990 had enacted a special scheme to facilitate the transfer of banking assets or branches of banking businesses held by the local public entities to newly created or existing private banks, with a view to rationalize the exercise of the banking activity in Italy (Article 1 of Law 218/1990).
Genom lag nr 218/1990 infördes en särskild ordning för att underlätta överföringen av anläggningstillgångar, andra banktillgångar eller verksamhetsgrenar som ägs av lokala offentliga enheter till nyligen bildade eller befintliga privata banker i syfte att rationalisera utövandet av bankverksamheten i Italien (artikel 1 i lag nr 218/1990).
In 1990, the transfer of a branch of business was a sale of assets which would have triggered company tax at the ordinary rate on the difference between the current value of the assets transferred and the cost of such assets pursuant to Articles 54(5) and 9 of DPR No 917 of 22 December 1986 (DPR 917/1986) in force at that time.
Under 1990 likställdes överföringen av en verksamhetsgren med en försäljning av tillgångar och som skulle medföra bolagsskatt till den vanliga skattesatsen för skillnaden mellan nuvärdet på de överförda tillgångarna och deras skattemässiga värde enligt artikel 54.5 och artikel 9 i Decreto del Presidente della Repubblica nr. 917 av den 22 december 1986 (DPR 917/1986) som gällde vid denna tidpunkt.
To facilitate the transfer of the banking assets, Article 7(2) of Law 218/1990 provided, among other tax facilities, a derogatory tax scheme by which the gain realised from the transfer of assets contributed to private banks in the framework of a reorganisation foreseen by the said Article 1 in exchange for the stock of such banks is not recognised for taxation until such time when the gain is further realised either from the sale of the assets or is distributed to the shareholders (suspended recognition of gains).
För att underlätta överföringen av banktillgångar föreskrevs i artikel 7.2 i lag nr 218/1990 bland annat en skatteordning med karaktären av undantag, enligt vilken den realiserade vinsten från överföringen av tillgångar till privata banker inom ramen för en omorganisering enligt artikel 1 i den aktuella lagen i utbyte mot aktier i dessa banker inte beaktades i skattehänseende förrän vinsten realiserats endera genom en överlåtelse av tillgångarna eller genom utdelning till aktieägarna (vinstens beaktande ur skattehänseende skjuts upp).
The objectives of Law 218/1990 can be summarised as follows:
Målen för lag nr 218/1990 kan sammanfattas enligt följande:
permit the public entities exercising a banking activity (essentially retail banking) to transform their legal form into that of a joint-stock company, considered a more appropriate form for a commercial activity;
Göra det möjligt för de offentliga organ som utövar en bankverksamhet (huvudsakligen finanstjänster till kundkretsen) att ändra sin rättsliga form till ett aktiebolag som anses vara en lämpligare form för att bedriva en kommersiell verksamhet.
permit such public banking entities to recapitalise by raising new capital, attract investors and consolidate;
Göra det möjligt för dessa offentliga organ att bygga upp nytt kapital genom att dra till sig nytt kapital från investerare och konsolidera sig.
establish a level playing field between public and private banks by recognising to the latter companies the same tax neutrality privilege previously granted to the sole public banks.
Garantera lika villkor för offentliga och privata banker, så att de sistnämnda uppnår samma skatteneutralitetsförmån med hänsyn till realiserade vinster till följd av omstrukturering, som tidigare bara beviljats offentliga banker.
Article 7(2) of Law 218/1990 provided that 15 % of the gain realised at the time of the transfers was taxed upon the contributing entity (the local public entity) at the ordinary company tax rate (at the time 52,2 %, including 36 % of company tax IRPEG and 16,2 % of local tax ILOR).
Enligt artikel 7.2 i lag nr 218/1990 togs skatt ut på 15 % av den vinst som realiserades vid tidpunkten för överföringen från det lokala offentliga organet till ordinarie bolagsskattesats (vid den tidpunkten 52,2 %, inklusive 36 % för bolagsskatten IRPEG och 16,2 % för den lokala skatten [ILOR]).
The statute provided that the 15 % amount of the gain being taxed could be imputed to either the single assets as new tax basis recognised by the transferee bank or goodwill.
I lagen anges att de 15 % av vinsten som beskattades endera kunde tillräknas tillgångarna som nytt skatteunderlag som erkänts av den överförande banken eller som goodwill.
The statute also provided that the cost basis of the assets contributed to the beneficiary bank was carried over to the recipient bank (carried-over assets basis) and substituted to the shares of the bank received by the contributing entity (substituted shares basis), except for the taxed 15 % gain which was recognised (basis step-up).
I lagen anges också att det skattemässiga värdet på den tillgång som överfördes till den övertagande banken överfördes till den sistnämndas räkenskaper (överfört skattemässigt värde) och tillräknades värdet på bankens aktier (substituerbart skattemässigt värde), med undantag för den beskattade vinsten på 15 % som beaktades ur skattehänseende (överförda och substituerbara).
The scheme in essence provided for a regime of partial tax neutrality by which the contribution of a branch of business benefited from a roll-over relief provided that the tax basis of the business contributed was substituted to the shares received by the transferor and the business acquired is attributed by the transferee a tax basis equal to that which the assets had in the hands of the transferor prior to the contribution.
I sak föreskrevs i ordningen en delvis skatteneutralitet eftersom vid en överföring av en verksamhetsgren uppskjöts betalningen av bolagsskatten, under förutsättning att det skattemässiga värdet på den överförda tillgången tilldelades de aktier som det offentliga organet tog emot och att det förvärvade organet tilldelade de aktier som togs emot det skattemässiga värde de hade när de innehades av det överlåtande offentliga organet.
Such a regime provided for a misalignment between the current values of the assets at the moment of the contribution and their tax basis.
En sådan ordning ledde till en avvikelse mellan tillgångarnas nuvärde vid tidpunkten för deras överföring och deras skattemässiga värde.
Pursuant to Article 7(2) of Law 218/1990 both the transferee and the transferor had to annex to their tax returns a prospectus to record the misalignment of values.
Enligt artikel 7.2 i lag nr 218/1990 ska både förvärvaren och överföraren till sina deklarationer bifoga ett prospekt där de för upp värdeavvikelserna.
Asset contributions relative to company reorganisations pursuant to the Merger Directive
Överföring av tillgångar vid omorganisationer av företag enligt fusionsdirektivet
The Merger Directive since its original version covers mergers, divisions, transfers of assets and exchanges of shares concerning companies of different Member States when the following three requirements are met: (1) the companies must be listed in the Annex to the Directive; (2) the companies must be fiscally resident in a Member State and (3) the company must be subject to one of the national company taxes listed in Article 3(c) of the Directive.
I sin ursprungliga version omfattar fusionsdirektivet fusion, fission, överföring av tillgångar eller utbyte av aktier och andelar som berör bolag i olika medlemsstater och som uppfyller följande tre kriterier: i) bolagen ska ingå i förteckningen över bolagsformer i bilagan till direktivet, ii) bolagen ska ha sin skattemässiga hemvist i en medlemsstat, iii) bolagen ska omfattas av en av de nationella bolagsskatter som förtecknas i artikel 3 c i direktivet.
Under the Merger Directive, a transfer of assets is defined as a transaction whereby a company transfers without being dissolved all or one or more branches of its activity to another company in exchange for the transfer of securities representing the capital of the company receiving the transfer (either a newly established subsidiary whose initial capitalisation consists of the transferred shares or an existing company).
Enligt fusionsdirektivet definieras en överföring av tillgångar som en transaktion varigenom ett bolag utan att upplösas överför alla eller en eller flera av sina verksamhetsgrenar till ett annat bolag i utbyte mot värdepapper som representerar kapitalet i det bolag som tar emot de överförda tillgångarna (endera ett nybildat dotterbolag vars startkapital består av de överförda aktierna eller ett befintligt bolag).
The Merger Directive requires the assets transferred to represent a branch of activity, which means all the assets and liabilities of a division of a company that from an organisational point of view constitute an independent business or entity capable of functioning by its own means (Article 2(i) of the Directive).
I artikel 2 i) i direktivet anges följande definition för en verksamhetsgren: alla tillgångar och skulder i en del av ett bolag som från organisatorisk synpunkt utgör en oberoende verksamhet, dvs. en verksamhet som kan fungera på egen hand.
In a recent judgement [6], the Court of Justice has clarified that in order to be covered by the Merger Directive a transfer of assets must encompass all the assets and liabilities relating to a branch of activity in their entirety.
I en nyligen avgiven dom [6] har domstolen klargjort att för att en överföring av tillgångar ska omfattas av fusionsdirektivet måste den täcka alla tillgångar och skulder som avser en verksamhetsgren i sin helhet.
The Merger Directive requires the consideration for the transfer of assets to consist exclusively of shares, since in contrast to the other transactions such as the mergers, divisions and exchanges of shares covered by the Merger Directive, no cash payment is permitted in the case of the transfer of assets.
I fusionsdirektivet krävs att överföringen av tillgångar bara består av aktier, eftersom ingen kontantbetalning tillåts vid överföring av tillgångar i motsats till övriga transaktioner som omfattas av fusionsdirektivet såsom fusion, fission och utbyte av aktier.
Article 4 of the Merger Directive as cross-referenced by Article 9 provides that no taxes on capital gains may be levied at the transferee company level as a result of a transfer of assets.
I artikel 9 i fusionsdirektivet som det korshänvisas till i artikel 4 föreskrivs att ingen skatt på kapitalvinster ska tas ut av det övertagande bolaget till följd av en överföring av tillgångar.
Capital gains are defined as the full difference between the real values (the fair market value) of the assets and liabilities transferred and their values for tax purposes (tax basis), irrespective of any specific definition of values under domestic laws.
Kapitalvinster definieras som skillnaden mellan det verkliga värdet (marknadsvärdet) av de tillgångar och skulder som har överförts och deras skattemässiga värde, oberoende av särskilda definitioner av värdet enligt nationell lag.
The favourable treatment of realised gains pursuant to the Merger Directive dealing with transfers between companies of different Member States is based on a permanent establishment condition, meaning that only the assets that remain in a resident company or are effectively connected with a permanent establishment of the receiving company in the Member State of the transferring company may benefit from the tax deferral provided in Article 4 of the Directive.
Den förmånliga behandlingen av realiserade vinster som anges i fusionsdirektivet som avser överföringar mellan bolag i olika medlemsstater baseras på villkoret om ett fast driftsställe vilket innebär att bara de tillgångar som finns kvar i ett bolag med skattemässig hemvist i en medlemsstat eller som är knutna till ett fast driftsställe i det övertagande bolaget i det överlåtande bolagets medlemsstat får omfattas av den uppskjutning av skatten som anges i artikel 4 i direktivet.
As the Merger Directive — transposed in Italy’s law by D.Lgs. 544/1992 — only dealt with reorganisations of companies of different Member States, Italy has voluntarily extended the tax neutrality system to domestic reorganisations. By the D.Lgs.
Eftersom fusionsdirektivet, som införlivades i Italiens lagstiftning genom D.Lgs. nr 544/1992, bara omfattade omorganisationer av bolag i olika medlemsstater, har Italien självständigt utvidgat systemet med skatteneutralitet till omorganisationer av bolag på nationellt territorium.
The general system of taxation of gains deriving from company reorganisations in Italy and more particularly for contributions of assets pursuant to D.Lgs. 358/1997 was indeed based on two alternative optional systems.
Det allmänna systemet för beskattning av vinster som härrör från omorganisationer i Italien och särskilt överföringar av tillgångar enligt D.Lgs. nr 358/1997 baseras på två alternativa system.
Article 3 first set a discipline to determine the relative gains as the difference between the tax basis of the assets transferred in the hands of the transferor prior to the transfer and either the accounting value attributed by the transferor to the shares received as a result of the contribution or if higher the accounting value attributed by the transferee to the branch of business transferred.
I artikel 3 anges i första hand att för att fastställa de relativa vinsterna måste man beräkna skillnaden mellan det skattemässiga värdet på de överförda tillgångarna före det överlåtande bolagets överföring och endera det bokförda värde som det överlåtande bolaget tilldelat de aktier som det tagit emot i utbyte mot överföringen eller, om det är högre, det bokförda värde som det överlåtande bolaget tilldelar den överförda verksamhetsgrenen.