natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Where these minimum enclosures sizes cannot be provided for scientific reasons, the duration of the confinement should be justified by the experimenter and determined in consultation with the animal technician and with the competent person charged with advisory duties in relation to the well-being of the animals.
Om det av vetenskapliga skäl inte är möjligt att tillhandahålla dessa minimimått för djurutrymmet bör begränsningens varaktighet motiveras av försöksledaren och beslutas i samråd med djurtekniker och med en kompetent person som ansvarar för rådgivning om djurens välbefinnande.
In such circumstances, birds can be housed in smaller enclosures containing appropriate enrichment and with a minimum floor area of 0,75 m2.
Fåglarna kan i så fall hållas i mindre utrymmen med lämplig berikning och med en golvyta på minst 0,75 m2.
These can be used to house two laying birds or small groups of birds in accordance with the space allowances given above.
Dessa utrymmen kan användas för hållning av två värphöns eller små grupper av fåglar i enlighet med de utrymmesmått som anges ovan.
Wild turkeys regularly utilise a diverse range of environments and perform a variety of behaviours including dust-bathing, foraging and hunting.
Vildkalkoner utnyttjar regelbundet en mängd olika miljöer och uppvisar olika beteenden, bl.a. sandbadning, födosök och jakt.
The social behaviour of the wild turkey is complex, particularly during the breeding season.
Vildkalkonens sociala beteende är komplext, särskilt under häckningstiden.
Domestic turkeys (Meleagris gallopavo) retain many of the characteristics of wild birds but there are some fundamental differences, for example domestic turkeys are unable to fly but have retained the ability to run quickly, and jump and glide, especially at younger ages.
Tamkalkoner (Meleagris gallopavo) har många av vildkalkonens egenskaper, men det finns några grundläggande skillnader. Tamkalkoner kan exempelvis inte flyga men har bevarat förmågan att springa snabbt och hoppa och glidflyga, särskilt som unga.
Domestic turkeys are highly social and should not be single-housed.
Tamkalkoner är mycket sociala och bör inte hållas individuellt.
Stable groups should be formed as soon as birds are acquired and adequate monitoring is essential as injurious feather-pecking and head-pecking can occur from the first day of life.
Stabila grupper bör bildas så snart fåglarna har anskaffats och de måste övervakas ordentligt, eftersom fjäderplockning och hackning mot huvudet kan förekomma från fåglarnas första levnadsdag.
Lameness is a common problem and needs to be carefully monitored.
Hälta är ett vanligt problem som kräver noggrann övervakning.
Veterinary advice should be sought on a policy for dealing with lameness.
Veterinär bör rådfrågas om hur hälta skall hanteras.
Turkeys should be provided with perches placed at a height where birds on the ground are not able easily to peck and tug at the feathers of perching birds.
Kalkoner bör ha tillgång till sittpinnar som placeras på en höjd där fåglar på marken inte lätt kan hacka och dra i fjädrar på sittande fåglar.
However, if birds are older and less agile, the access to perches should be facilitated by special equipment such as ramps.
Man bör dock underlätta för äldre och mindre rörliga fåglar att komma upp på sittpinnarna med hjälp av särskilda anordningar, t.ex. ramper.
Where this is not possible, perches should be placed at a low height (for example at 5 cm).
Om detta inte är möjligt bör sittpinnarna placeras på låg höjd (t.ex. 5 cm upp).
The shape and size of the perch should be in accordance with the rapidly growing claws of the birds.
Sittpinnarnas form och storlek bör vara anpassade till fåglarnas snabbväxande klor.
Perches should be ovoid or rectangular with smoothed corners and made of wood or plastic.
Sittpinnarna bör vara ovala eller rektangulära med rundade hörn och vara gjorda av trä eller plast.
Substrate for dust-bathing should always be provided.
Det bör alltid finnas bottenmaterial för sandbadning.
Suitable materials are fresh sawdust or sand.
Lämpliga material är färskt sågspån eller sand.
Straw bales may be used for enrichment and to provide a refuge from dominant birds, but will need to be frequently replaced and older, heavier birds may need ramps to gain access to them.
Halmbalar kan användas för berikning och för att tillhandahålla en tillflyktsort från dominerande fåglar. Balarna måste dock bytas ut regelbundet, och gamla tunga fåglar kan behöva ramper för att komma upp på dem.
Table H.3.
Tabell H.3
Domestic Turkey: Minimum enclosure dimensions and space allowances
Tamkalkoner: Minsta mått på djurutrymme och utrymme per djur
Body mass (kg)
Kroppsvikt (kg)
Minimum area per bird
Minsta yta per fågel
over 0,3 to 0,6
> 0,3 till 0,6
over 0,6 to 1
> 0,6 till 1
over 1 to 4
> 1 till 4
over 4 to 8
> 4 till 8
over 8 to 12
> 8 till 12
over 12 to 16
> 12 till 16
over 16 to 20
> 16 till 20
All enclosure sides should be at least 1,5 m long.
Alla djurutrymmets sidor bör vara minst 1,5 m långa.
Where these minimum dimensions cannot be provided for scientific reasons, the duration of the confinement should be justified by the experimenter and determined in consultation with the animal technician and with the competent person charged with advisory duties in relation to the well-being of the animals.
Om det av vetenskapliga skäl inte är möjligt att tillhandahålla dessa minimimått bör begränsningens varaktighet motiveras av försöksledaren och beslutas i samråd med djurtekniker och med en kompetent person som ansvarar för rådgivning om djurens välbefinnande.
In such circumstances, birds can be housed in smaller enclosures containing appropriate enrichment and with a minimum floor area of 0,75 m2 and a minimum height of 50 cm for birds below 0,6 kg, 75 cm for birds below 4 kg, and 100 cm for birds over 4 kg.
Fåglarna kan i så fall hållas i mindre utrymmen med lämplig berikning och med en golvyta på minst 0,75 m2 och en höjd på minst 50 cm för fåglar under 0,6 kg, 75 cm för fåglar under 4 kg och 100 cm för fåglar över 4 kg.
These can be used to house small groups of birds in accordance with the space allowances given above.
Dessa utrymmen kan användas för att hålla små grupper av fåglar i enlighet med de utrymmesmått som anges ovan.
Wild quail live in small social groups and devote much of their time to scratching and foraging for seeds and invertebrates on the ground.
Vilda vaktlar lever i små sociala grupper och ägnar mycket tid åt att sprätta och födosöka efter frö och ryggradslösa djur på marken.
The preferred habitat of many species is dense vegetation such as grasslands, bushes alongside rivers and cereal fields.
Många arter föredrar livsmiljöer med tät vegetation som gräsmarker, buskmarker längs vattendrag och sädesfält.
Domestication does not appear substantially to have altered quail behaviour, so it is essential to design housing systems that respect this and allow the provision of substrate for scratching, pecking and dustbathing, nestboxes and cover wherever possible.
Vaktelns beteende tycks inte ha ändrats nämnvärt genom domesticeringen, så det är mycket viktigt att inhysningssystemen är anpassade till detta och att det finns bottenmaterial som fåglarna kan sprätta, picka och sandbada i samt reden och skydd, så långt detta är möjligt.
The housing of quail in aviaries or pens as opposed to cages is therefore strongly recommended.
Det rekommenderas därför starkt att vaktlar hålls i voljärer eller fållor i stället för i burar.
Quail (Coturnix spp; Colinus virginianis; Lophortyx californica; Excalfactoria chinensis) should be group housed in either all female or mixed-sex groups.
Vaktlar (Coturnix spp., Colinus virginianus, Lophortyx californica, Excalfactoria chinensis) bör hållas i rena hongrupper eller i könsblandade grupper.
Where the sexes are mixed, the ratio of males to females should be low (for example, 1 to 4) to reduce aggression between males and injuries to females.
Om honor och hanar blandas bör det vara få hanar i förhållande till honor (t.ex. 1:4) för att minska aggressioner mellan hanarna och skador på honorna.
It may be possible to pair-house males if stable pairs are formed during rearing.
Det kan vara möjligt att hålla hanar i par om stabila par bildas under uppfödningen.
The likelihood of aggressive pecking leading to skin lesions and feather loss is reduced if quail are not kept under intensive conditions and established groups are not mixed.
Sannolikheten för aggressiv hackning med hudskador och fjäderförlust minskas om vaktlarna inte hålls under intensiva förhållanden och etablerade grupper inte blandas.
Quail are capable of extremely rapid startle responses, which can lead to head injuries.
Vaktlar kan reagera mycket snabbt om de blir skrämda, vilket kan leda till huvudskador.
Staff should therefore always approach birds slowly and calmly and quail should be provided with cover and environmental enrichment, especially early in life, in order to reduce fear.
Personalen bör därför alltid närma sig fåglarna långsamt och försiktigt, och vaktlarna bör ha tillgång till skydd och miljöberikning, särskilt tidigt i livet, för att minska deras rädsla.
Quail chicks should have access to coloured objects such as balls, tubing and cubes to alleviate fear of both human beings and novel stimuli in adult birds.
Vaktelkycklingar bör ha tillgång till färgade föremål som bollar, rör och tärningar så att de blir mindre rädda för människor och nya stimuli när de blir vuxna.
Adult birds should be given pecking objects such as stones, pine cones, balls and branches of vegetation.
Vuxna fåglar bör få föremål att picka på, t.ex. stenar, kottar, bollar och grenar av träd eller buskar.
Sand, wood shaving or straw substrate for foraging and a place to which the birds can withdraw should be provided, with additional dust baths of sand or sawdust if the foraging substrate is not suitable for dust bathing.
Fåglarna bör ha sand, kutterspån eller halm som bottenmaterial för födosök och en plats dit de kan dra sig undan, kompletterat med sand eller sågspån för sandbad om bottenmaterialet inte lämpar sig för sandbad.
Laying hens should have access to nest boxes and nesting material, such as hay.
Äggläggande vaktelhönor bör ha tillgång till reden och bomaterial såsom hö.
If quail need to be housed in cages, consideration should be given to combining enclosures and adding enrichment items.
Om vaktlar måste hållas i bur bör man överväga att ställa ihop burarna och tillföra föremål för berikning.
Solid enclosure roofs may make birds feel safer, although this could result in unacceptably low light levels in lower enclosures if birds are housed in racks.
Utrymmen med hela tak kan få fåglarna att känna sig säkrare, men det kan leda till oacceptabla ljusförhållanden i de nedre burarna om fåglarna hålls i våningssystem.
Birds should be cage-housed for the minimum possible period because many welfare problems become more severe with age, especially in birds kept for one year or more.
Fåglarna bör hållas i bur så kort tid som möjligt, eftersom många problem med djurens välbefinnande blir allvarligare med åldern, i synnerhet hos fåglar som hålls i bur under ett år eller längre.
Table H.4.
Tabell H.4
Quail: Minimum enclosure dimensions and space allowances
Vaktlar: Minsta mått på djurutrymme och utrymme per djur
Area per bird pair-housed (m2)
Yta per fågel som hålls i par (m2)
Area per additional bird group-housed (m2)
Yta per ytterligare fågel som hålls i grupp (m2)
Minimum height (cm) [25]
Minsta höjd (cm) [25]
Minimum length of trough per bird (cm)
Fodertrågets minsta längd per fågel (cm)
Domestic ducks and geese commonly used in research and testing include Anas platyrhynchos, Anser anser domesticus and Cairina moschata.
De tamänder och tamgäss som vanligen används vid forskning och försök är bl.a. gräsänder (Anas platyrhynchos), tamgäss (Anser anser domesticus) och myskänder (Cairina moschata).
All waterfowl are primarily adapted for locomotion and feeding in water, which is also very important for ‘comfort’ behaviours such as bathing and preening.
Alla vattenfåglar är i första hand byggda för att röra sig och äta i vattnet, vilket också är mycket viktigt för ”komfortbeteenden” som att bada och putsa fjäderdräkten.
Ducks and geese should be provided with a pond with a mixture of stones and grit on the bottom, both to increase the birds' behavioural repertoire and to encourage adequate maintenance of the feathers.
Änder och gäss bör ha tillgång till en damm med en blandning av stenar och grus på botten så att fåglarnas beteenderepertoar utvidgas och de stimuleras att sköta sin fjäderdräkt.
The very minimum that waterfowl should be able to do is immerse their heads under water and shake water over the body.
Vattenfåglar bör som absolut minimum kunna doppa huvudet under vatten och stänka vatten över kroppen.
Drinkers and ponds for waterfowl should be located over grid areas with drains beneath to reduce flooding.
Vattenställen och dammar för vattenfåglar bör vara placerade över gallerförsedda områden med dränering bredvid för att minska översvämningar.
Domestic geese and ducks have been selected for meat and egg production, but all breeds retain most of their ‘wild type’ behaviour and are generally more nervous and easily upset than other domestic birds, especially when they are moulting.
Tamgäss och tamänder har selekterats fram för kött- och äggproduktion, men alla raser har kvar det mesta av vildformernas beteende och är generellt mer nervösa och lättskrämda än andra tamfåglar, särskilt vid ruggning.
Within twenty-four hours of hatching and throughout the first week of life, water should be provided to facilitate swimming behaviour, but care should be taken to minimise the risk of drowning by, for example, the use of a shallow bowl.
Inom tjugofyra timmar efter kläckningen och under hela första levnadsveckan bör fåglarna ha tillgång till vatten för att underlätta simbeteende, men risken för drunkning bör minimeras genom att man t.ex. använder en grund skål.
After the first week, a shallow pond (dimensions as in table H.5) with large stones on the bottom should be provided with food or grit scattered among the stones to encourage dabbling or diving, as appropriate.
Efter den första veckan bör en grund damm (med de mått som anges i tabell H.5) med stora stenar på botten tillhandahållas, med foder eller grus spritt bland stenarna så att fåglarna stimuleras att doppa huvudet under vattnet eller dyka.
In the absence of the parent birds, access to ponds for juvenile birds should only be under supervision to ensure that they can leave the water and do not become chilled.
Om det inte finns några föräldrafåglar bör unga fåglar bara få tillgång till dammar om de övervakas, så att de kan lämna vattnet och inte blir nedkylda.
This should continue until they are clearly capable of leaving the water unaided and their waterproof feathers have begun to emerge.
De bör övervakas ända tills de kan lämna vattnet utan hjälp och deras vattenavvisande fjädrar har börjat växa fram.
It is not necessary to control the temperature of the water.
Vattentemperaturen behöver inte regleras.
Ponds should be regularly cleaned and water replaced as necessary to ensure good water quality.
Dammar bör rengöras regelbundet och vattnet bör bytas vid behov för att upprätthålla en god vattenkvalitet.
Ducks and geese should be housed on solid floors and have sufficient space to permit foraging, walking, running and wing flapping.
Änder och gäss bör hållas på hela golv och ha så mycket plats att de kan födosöka, gå, springa och flaxa med vingarna.
A complex environment should be provided, including for example natural or artificial cover, boxes and straw bales.
Miljön bör vara komplex med t.ex. naturligt eller artificiellt skydd, lådor och halmbalar.
Ducks and geese should always be kept outdoors or have access to outdoor runs unless there is scientific or veterinary justification for keeping them indoors.
Änder och gäss bör alltid hållas utomhus eller ha tillgång till rastgårdar utomhus, om det inte finns vetenskapliga eller veterinärmedicinska skäl för att hålla dem inomhus.
Birds housed with outside access should be kept secure from predators and should be supplied with a dry shelter to enable them to rest.
Fåglar som har tillgång till utomhusutrymmen bör skyddas från rovdjur och bör ha en torr skyddad plats där de kan vila.
Vegetation for cover and/or grazing should be provided as applicable.
Det bör vid behov finnas vegetation för skydd och bete.
Serious consideration should be given to supplying other features of the habitat that are likely to be important to each species whether birds are housed indoors or outdoors.
Man bör allvarligt överväga att tillföra andra element från artens livsmiljö som kan vara viktiga för dem, oavsett om fåglarna hålls inomhus eller utomhus.
This includes shallow water with vegetation for dabbling ducks, turf for geese and deeper water with large stones for species whose natural habitat is along rocky coastlines.
Det kan exempelvis handla om grunt vatten med vegetation för simänder, kortklippt gräs för gäss och djupare vatten med stora stenar för arter vars naturliga livsmiljö är klippkuster.
Ducks and geese should be housed in appropriately sized groups wherever possible and the amount of time when any individual is left alone should be minimised.
Änder och gäss bör om möjligt hållas i grupper av lämplig storlek, och enskilda djur bör inte lämnas ensamma under längre tid än nödvändigt.
Many species become territorial during the breeding season, however, so it may be necessary to reduce group sizes and ensure that there is sufficient enclosure space to reduce the risk of injury, particularly to female birds.
Många arter hävdar dock revir under häckningstiden, så för att minska risken för skador, särskilt på honfåglar, kan det vara nödvändigt att minska gruppernas storlek och se till att det finns tillräckligt med utrymme.
Table H.5.
Tabell H.5
Ducks and geese: Minimum enclosure dimensions and space allowances
Änder och gäss: Minsta mått på djurutrymme och utrymme per djur
Area per bird (m2) [26]
Yta per fågel (m2) [26]
over 300 to 1200 [27]
> 300 till 1200 [27]
over 1200 to 3500
> 1200 till 3500
over 3500
över 3500
over 500 to 2000
> 500 till 2000
over 2000
över 2000
Where these minimum enclosure sizes cannot be provided for scientific reasons, the duration of the confinement should be justified by the experimenter and determined in consultation with the animal technician and with the competent person charged with advisory duties in relation to the well-being of the animals.
Om det av vetenskapliga skäl inte är möjligt att tillhandahålla dessa minimimått för djurutrymmet bör begränsningens varaktighet motiveras av försöksledaren och beslutas i samråd med djurtekniker och med en kompetent person som ansvarar för rådgivning om djurens välbefinnande.
These can be used to house small groups of birds in accordance with the space allowances given below.
Dessa utrymmen kan användas för att hålla små grupper av fåglar i enlighet med de utrymmesmått som anges nedan.
The various strains of domestic pigeon are believed to derive from the rock dove Columbia livia.
Stamformen för de olika raserna av tamduva anses vara klippduvan (Columba livia).
Rock doves nest and roost on cliffs or within caves, and feral pigeons will utilise sheltered ledges on man-made structures in the same way.
Klippduvor häckar och sover på klippor eller i grottor, och vildlevande tamduvor använder skyddade avsatser på byggnader på samma sätt.
In their natural habitat pigeons usually occur in pairs to large flocks, feeding and roosting together, but will defend roosting spaces and nesting areas.
I sina naturliga livsmiljöer förekommer duvor vanligen i par eller i stora flockar som äter och sover tillsammans, men som försvarar sina egna sovplatser och häckningsplatser.
Pigeons can be housed in mixed groups, and may lay eggs but will not incubate them if nest boxes are not provided.
Duvor kan hållas i blandade grupper, och de kan lägga ägg men ruvar inte om det inte finns reden.
Care should be taken when choosing a breed for laboratory use, as some strains may show abnormal or undesirable behaviours and should therefore be avoided.
Man bör vara noggrann när man väljer en ras för laboratorieanvändning, eftersom vissa raser kan uppvisa abnorma eller oönskade beteenden och därför bör undvikas.
Pigeons are primarily seed-eaters but are omnivorous, so food containing animal protein should be offered regularly.
Duvor äter i första hand frön, men de är allätare och bör därför regelbundet få foder som innehåller animaliskt protein.
Pigeons should be allowed an area sufficient for flight wherever possible, with a separate perching area for each bird along at least one wall of the enclosure.
Duvor bör om möjligt ha tillräckligt med plats för att kunna flyga och det bör finnas en separat sittplats för varje fågel längs med åtminstone en vägg i utrymmet.
Box perches approximately 30 cm × 15 cm located in blocks should be provided.
Det bör också finnas sittlådor på cirka 30 × 15 cm placerade i block.
Branches hung from the roof and scaffolding can also be used for perching.
Grenar som hänger ned från taket och ställningar kan också användas som sittplatser.
Toys hung from chains should be provided, for example, bird bells, mirrors and commercially available toys designed for pets.
Det bör finnas leksaker som är upphängda i kedjor, t.ex. fågelklockor, speglar och leksaker som är avsedda för sällskapsdjur och som finns i handeln.
Each enclosure should have shallow water baths.
Varje djurutrymme bör ha grunda vattenbad.
Where pigeons need to be handled frequently, ‘nesting areas’ or chambers can be provided so that birds can be trained to retreat to them for capture.
Om duvorna måste hanteras ofta kan man ha särskilda utrymmen med reden eller andra kamrar dit fåglarna kan tränas att ta sig för att fångas in.
Larger, enriched enclosures with shelving, perches and toys should be used wherever possible rather than ‘standard’ pigeon enclosures.
Större, berikade utrymmen med hyllor, sittpinnar och leksaker bör om möjligt användas i stället för ”standardutrymmen” för duvor.
Pigeons benefit from being able to forage and should not be kept on grid floors without strong scientific justification.
Duvor mår bra av att kunna födosöka och bör inte hållas på gallergolv om det inte finns goda vetenskapliga skäl för detta.
Table H.6.
Tabell H.6
Pigeons: Minimum enclosure dimensions and space allowances
Duvor: Minsta mått på djurutrymme och utrymme per djur
Minimum length of food trough per bird (cm)
Fodertrågets minsta längd per fågel (cm)
Minimum length of perch per bird (cm)
Minsta sittplats per fågel (cm)
For each additional bird above 12
för varje ytterligare fågel utöver 12
Enclosures should be long and narrow (for example 2 m by 1 m) rather than square to allow birds to perform short flights.
Utrymmena bör vara långa och smala (t.ex. 2 m × 1 m) och inte kvadratiska så att fåglarna kan flyga korta sträckor.
Zebra finches (Taeniopygia guttata) occur across most of Australia.
Sebrafinkar (Taeniopygia guttata) finns i nästan hela Australien.
They are highly mobile, ranging over wide areas in search of food, and live in flocks of up to several hundred individuals.
De är mycket mobila, rör sig över stora områden när de letar efter föda och lever i flockar på upp till flera hundra individer.
The species is monogamous and sexually dimorphic, as the male's plumage is more ornate than that of the female.
Arten är monogam och könen har olika fjäderdräkt, hanens färggrannare än honans.
The breeding season is not fixed, but is triggered by the availability of ripening grass seeds.
Häckningstiden är inte fast, utan bestäms av tillgången på mognande gräsfrön. Sebrafinkar använder bon för att både sova och häcka.
Zebra finches use nests for roosting as well as breeding; roosting nests are used more frequently in cold conditions and may be old breeding nests or purpose-built.
Sovbon används oftare under kalla väderförhållanden och kan vara tidigare bon för häckning eller vara byggda speciellt för att sova. Sebrafinkar är sociala och fåglar som inte häckar bör hållas i grupp.
Zebra finches are social and non-breeding birds should be housed in groups.
Oönskad fortplantning kan förhindras genom att fåglarna hålls i enkönade grupper.