natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Admittedly, the FPAP points out that the aid is intended to facilitate the maintenance of fishing within a regional framework.
FPAP anger visserligen att stödens syfte är att göra det lättare att bevara fisket inom en regional ram.
However, the Commission notes that the aid is granted to fisheries undertakings regardless of their registered place of business or the home port of the vessels that they operate.
Kommissionen konstaterar dock att stöden har beviljats fiskeföretag oavsett var de har sitt säte eller var fartygen har sin hemmahamn.
It therefore bears no relation to the aid referred to in Article 87(3)(a).
De har alltså inget samband med den typ av stöd som avses i nämnda punkt a.
Nor can the aid be regarded as aid intended to promote the implementation of an important project of common European interest or as aid to remedy a serious disturbance in the economy of a Member State.
Stöden kan heller inte betraktas som stöd för att främja genomförandet av viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse eller för att avhjälpa en allvarlig störning i en medlemsstats ekonomi.
It bears no relation to an important project of common European interest.
De har ingen koppling till något viktigt projekt av gemensamt europeiskt intresse.
Nor can it be described as aid intended to remedy a serious disturbance in the economy of a Member State.
De kan heller inte kvalificeras som stöd för att avhjälpa en allvarlig störning i en medlemsstats ekonomi.
This is because the aid granted to fisheries undertakings is aimed at remedying the difficulties of undertakings in an individual economic sector and not undertakings in the French economy as a whole.
De stöd som beviljats fiskeföretagen har nämligen till syfte att avhjälpa företagens svårigheter inom en viss ekonomisk sektor och inte inom hela den franska ekonomin.
The sectoral nature of this aid is undeniable since the rise in the cost of oil not only affected undertakings in the fisheries sector but all undertakings across all sectors of activity.
Att stödet är av sektoriell art är obestridligt eftersom oljeprisets ökning inte bara har drabbat företagen inom fiskerinäringen utan alla företag i alla branscher.
And, in this respect, the Commission has always taken the view that the public authorities should not intervene financially to compensate for the rise, but on the contrary provide incentives for undertakings to adapt to the resultant new economic conditions.
I detta sammanhang har kommissionen alltid varit av den åsikten att det inte är de offentliga myndigheternas sak att ingripa ekonomiskt för att kompensera denna ökning, utan tvärtom att stimulera företagen att anpassa sig till de nya ekonomiska villkor som den innebär.
Thus, in view of all these factors, the Commission considers that the FPAP for fisheries undertakings cannot be considered compatible under Article 87(3)(b).
Med beaktande av det ovanstående anser därför kommissionen att stödet från FPAP till fiskeföretagen inte kan anses vara förenligt med gemenskapslagstiftningen enligt artikel 87.3 b.
As regards Article 87(3)(c), the reduction of fuel expenditure cannot, in itself, meet the requirements it lays down, according to which aid intended to facilitate the development of certain economic activities or of certain economic regions may be compatible with the common market where it does not adversely affect trading conditions to an extent that is contrary to the common interest.
När det gäller artikel 87.3 c kan inte lättnaderna av bränslekostnaderna i sig uppfylla villkoret i punkt c, som föreskriver att stöd kan anses förenliga med den gemensamma marknaden om de är avsedda att underlätta utveckling av vissa näringsverksamheter eller vissa regioner, när det inte påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset.
This is because the aid in question is not aimed at encouraging the development of fishing activities towards sustainable fishing, in accordance with the objectives of the common fisheries policy. On the contrary it maintains the level of fishing effort without providing fisheries undertakings with any incentive to reduce their fuel expenditure.
De aktuella stöden syftar nämligen inte till att underlätta utveckling av fiskeriverksamheten mot ett hållbart fiske, enligt den gemensamma fiskeripolitikens mål, utan befäster tvärtom nivån på fiskeinsatserna utan att stimulera fiskeföretagen att minska sina bränslekostnader.
Consequently, their effect is to slow down the necessary adaptation of fisheries undertakings to the constraints resulting from the rise in the price of oil.
Följaktligen bidrar de till att bromsa upp fiskerinäringens nödvändiga anpassning till de svårigheter som ökningen av oljepriset har medfört.
Moreover, this activity is not linked to a particular economic area.
Verksamheten har dessutom ingen anknytning till någon specifik region.
Lastly, this type of aid obviously does not fall under aid to promote culture and heritage conservation or aid considered compatible with the common market by Decision of the Council adopted in accordance with Article 87(3)(e).
Slutligen ingår detta slags stöd uppenbarligen inte bland kategorierna stöd för att främja kultur och bevara kulturarvet eller stöd, vilka kan anses vara förenliga med den gemensamma marknaden i enlighet med vad rådet beslutar enligt artikel 87.3 e.
The result of all these factors is that the State aid granted to fisheries undertakings to reduce their fuel expenditure is not covered by any of the derogations provided for in Article 87 of the Treaty.
Det framgår av alla ovanstående element sammantaget att det stöd som staten beviljat fiskeföretagen för att mildra deras utgifter för bränsle inte motsvarar något av de undantag som föreskrivs i artikel 87 i fördraget.
Since this is aid for fisheries undertakings, it must also be assessed in the light of the Guidelines for the examination of State aid to fisheries and aquaculture (‘Guidelines’ in the following).
Stöden till fiskeföretagen bör också granskas mot bakgrund av riktlinjerna för granskning av statligt stöd inom sektorn för fiske och vattenbruk (nedan kallade riktlinjerna).
The effect of the aid is to reduce the running costs of fisheries undertakings.
Stödens verkan är att minska fiskeföretagens driftskostnader.
It displays the characteristics of operating aid.
De är alltså driftsstöd.
First of all the Commission would point out that, under point 3.5 of the Guidelines, ‘State aid may not be protective in its effect: it must serve to promote the rationalisation and efficiency of the production and marketing of fishery products.
Kommissionen erinrar inledningsvis om att punkt 3.5 i riktlinjerna föreskriver följande: ”Statligt stöd får inte ha skyddande verkan: det ska tjäna syftet att främja rationalisering och effektivitet i produktion och saluföring av fiskeriprodukter.
Any such aid must yield lasting improvements so that the industry can develop solely on the basis of market earnings’.
Varje form av sådant stöd måste leda till varaktiga förbättringar på ett sådant sätt att fiskerinäringen kan utvecklas endast med intäkter från marknaden”.
However, as set out in recital 115(c) of this Decision, the reduction in fuel expenditure is not aimed at developing fisheries activities towards sustainable fishing, in accordance with the objectives of the common fisheries policy, but the continuation of the fisheries undertakings’ activity unchanged.
Som visats under skäl 115 c i detta beslut syftar inte lättnaderna av bränslekostnaderna till att utveckla fiskeverksamheten mot ett hållbart fiske, enligt den gemensamma fiskeripolitikens mål, utan till att bevara fiskeföretagens verksamhet på samma nivå.
This is why the Commission takes the view that this aid is indeed protective in its effect, as referred to in point 3.5 of the Guidelines, and therefore cannot be considered compatible with the principle laid down by the Guidelines.
Därför anser kommissionen att dessa stöd har en sådan skyddande verkan som avses i punkt 3.5 i riktlinjerna och därmed inte kan anses vara förenliga med principen som fastställs där.
It is true that, in its replies to the initiation of the formal investigation procedure, France indicated that ‘the actions of the FPAP anticipated useful measures which the recovery and restructuring plans, once ratified, will only illustrate and confirm’.
Frankrike har visserligen i sina svar på inledandet av det formella granskningsförfarandet angivit att ”FPAP:s åtgärder har föregripit ändamålsenliga åtgärder, vilket planerna för undsättning och omstrukturering, när de väl antagits, kommer att visa och bekräfta”.
However, it was only much later, in January 2008, that France informed the Commission of the implementation of measures presented as being aid schemes for the rescue and restructuring of fisheries undertakings, registered by the Commission under number NN 09/08 and currently in the process of being assessed.
Det var dock inte förrän långt senare, i januari 2008, som Frankrike informerade kommissionen om att man genomfört åtgärder som presenterades som åtgärder för undsättning och omstrukturering för fiskeföretagen. Dessa åtgärder har registrerats hos kommissionen som ärende NN 09/2008 och håller på att granskas. Även om man godtar Frankrikes argument om att FPAP:s åtgärder på sätt och vis skulle ha föregripit dessa åtgärder för undsättning och omstrukturering, har detta ingen betydelse för deras förenlighet med den gemensamma marknaden.
Nevertheless, even if France’s argument, i.e. that the action taken by the FPAP anticipates to a certain degree the aid schemes for rescue and restructuring, is accepted, that does not affect their compatibility with the common market as a result of the fundamental differences between the measures implemented by the FPAP and the requirements which the aid schemes for the rescue and restructuring of undertakings must meet, which are described in the Community guidelines on State aid for rescuing and restructuring firms in difficulty [26].
Det finns nämligen grundläggande skillnader mellan de åtgärder som genomfördes av FPAP och de villkor som stödordningar för undsättning och omstrukturering måste uppfylla och som beskrivs i Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter [26].
This is because, contrary to what is required in those guidelines, the aid resulting from the action taken by the FPAP was granted indiscriminately to all fisheries undertakings and not only to undertakings in difficulty.
Tvärt emot vad som föreskrivs i dessa riktlinjer har de stöd som är följden av FPAP:s åtgärder beviljats alla fiskeföretag utan urskiljning och inte bara företag i svårigheter.
However, the aid granted by France via the FPAP does not meet any of the conditions laid down: fisheries undertakings have been receiving this aid since 2004, it is not granted in the form of a loan or guarantee, and no provision has been made for its repayment under a restructuring plan.
De stöd som beviljats av Frankrike genom FPAP uppfyller inte något av kraven: fiskeföretagen har fått stöd sedan 2004, stödet har inte beviljats i form av lån eller lånegarantier och någon återbetalning i samband med en omstruktureringsplan är inte planerad.
The FPAP also considers that the aid granted is justified by the fact that in reality it is aid for employees’ income.
FPAP anser också att de beviljade stöden kan berättigas genom det faktum att det i själva verket rör sig om ett stöd till de anställdas löner.
In this connection the FPAP writes: ‘The FPAP is set up as a “prevention group” constituting a legal safety perimeter for its 2500 member undertakings within the meaning of the French Act….
FPAP skriver i detta sammanhang: ”FPAP består av en preventiv gruppering som syftar till att utgöra en juridisk skyddsram för de 2500 anslutna företagen enligt fransk lag (…).
In this connection, the aid for employees’ income within the restructuring perimeter is authorised.
I det avseendet är stödet till de anställdas löner inom ramen för omstrukturering tillåtet.
It does not affect the competition rules in any way.
Det påverkar inte på något sätt konkurrensreglerna.
Lastly, it points out that 25 million of the 65 million advance granted by the State ‘directly relate to advances to employees and must be regarded as direct social assistance’.
Slutligen anger fonden att 25 av de 65 miljoner som anslagits av staten ”direkt berör bidrag till de anställda och är att betrakta som ett direkt socialt stöd.
MQA adds: ‘If the loans are regarded as aid, not for the FPAP, which is transparent, but for its member fisheries undertakings, it really would be social assistance, since the financial assistance thus granted would be directly linked to the sailors’ pay’.
MQA tillägger: Om dessa lån betraktas som ett stöd till förmån för de anslutna fiskeföretagen och inte till själva FPAP, skulle det i realiteten röra sig om sociala stöd. Det ekonomiska bidrag som tillförs skulle vara direkt kopplat till fiskarnas löner”.
These statements prompt the Commission to make a few comments:
Dessa utsagor föranleder flera kommentarer från kommissionens sida:
First of all, it is surprised to read that almost 40 % (25 million out of 65 million) of the cash advances granted by the State in order, according to the three agreements described above (see recital 21 of this Decision), to enable the acquisition of financial options on the petroleum product futures markets, ‘directly relate to advances to the employees and must be regarded as direct social assistance’.
För det första förvånar det kommissionen att nära 40 procent (25 miljoner av 65) av de statliga anslag som, enligt de tre avtal som beskrivs ovan (se skäl 21), beviljats för att medge köp av optioner på terminsmarknaderna för petroleumprodukter ”direkt berör bidrag till de anställda och är att betrakta som ett direkt socialt stöd”.
In fact nothing in the file indicates that there has been any direct social assistance, i.e. aid paid by the FPAP directly to the employees of these undertakings.
Det finns nämligen ingenting i ärendets handlingar som antyder att det rör sig om direkta sociala stöd, i betydelsen stöd som FPAP betalar ut direkt till företagens anställda.
What is more, the FPAP’s articles of association make no provision for this at all (see recital 20 of this Decision).
Något sådant föreskrivs heller inte i FPAP:s stadgar (se skäl 20).
However, that may be, i.e. whether the aid may have been paid directly to the employees or the effect of the action taken by the FPAP was to provide a benefit for those employees, enabling them to supplement their income based on the system of a share of profits, the Commission points out that, according to settled case-law [27], the concept of aid encompasses advantages granted by public authorities which, in various forms, mitigate the charges which are normally included in the budget of an undertaking.
Oavsett om stöden eventuellt har betalats ut direkt till de anställda eller om FPAP:s åtgärder fått till effekt att gynna de anställda genom att deras inkomster ökat tack vara systemet med manslotter, erinrar kommissionen dock om att enligt fast rättspraxis [27] omfattar begreppet stöd de fördelar som beviljas av offentliga myndigheter och som på olika sätt minskar kostnader som normalt belastar ett företag.
In this sense, wages are indisputably a part of such charges and an undertaking cannot count on public funding to bear them.
I den meningen är löner obestridligen en del av dessa kostnader och ett företag kan inte räkna med statligt stöd för att kunna betala dem.
Consequently, the fact that the advantages enjoyed by fisheries undertakings in the form of the possibility of buying fuel at preferential prices and partial compensation for their fuel expenditure did in reality, according to the FPAP and MQA, benefit the employees of those undertakings is of no relevance for assessing the compatibility of this aid with the common market.
Det faktum att de fördelar som fiskeföretagen har fått genom möjligheten att köpa bränsle till fördelaktiga priser och genom att få kompensation för en del av sina bränslekostnader enligt FPAP och MQA i realiteten har gynnat företagens anställda saknar därför relevans när det gäller att bedöma om stöden är förenliga med den gemensamma marknaden.
It is sufficient to establish that the effect of the advantages granted to fisheries undertakings out of public funds was a reduction of the charges which normally have to be paid out of those undertakings’ budgets.
Det räcker att konstatera att de fördelar som beviljats fiskeföretagen genom statliga anslag har fått till verkan att minska de kostnader som normalt belastar dessa företag.
Similarly, the Commission cannot accept the claim that the aid for employees’ income is authorised, on the one hand because it is in line with the Community principles guaranteeing employees a fair minimum income and on the other because the system of payment by means of a share of profits is particularly unfavourable to French sailors.
På samma sätt kan kommissionen inte godta påståendet att stödet till löntagarnas inkomster skulle vara tillåtet dels eftersom det skulle falla under de gemenskapsprinciper som garanterar de anställda en rimlig minimilön, dels för att systemet med manslotter skulle missgynna särskilt de franska fiskarna.
This is because, under the principle of subsidiarity, the rules on minimum wages fall entirely within the jurisdiction of the Member States.
Med tillämpning av subsidiaritetsprincipen faller nämligen all reglering om minimilöner under medlemsstaternas eget ansvarsområde.
In France, as regards sailors’ wages, this obligation is laid down in Articles L.742-2, D.742-1 and D.742-2 of the Labour Code.
När det gäller sjömanslöner i Frankrike regleras detta av artiklarna L.742-2, D.742-1 och D.742-2 i arbetslagen (Code du travail).
As recalled by a judgment of the Rennes Court of Appeal of 16 June 1998 [28], those provisions, which apply generally, apply to employees covered by the Maritime Labour Code, whatever the method of remuneration adopted.
Som påpekats i en dom vid Cour d'Appel i Rennes av den 16 juni 1998 [28], ska dessa bestämmelser, som är allmängiltiga, tillämpas på löntagare som omfattas av sjömanslagen (Code du travail maritime), oavsett vilket lönesystem som används.
The fact that the shipowner and his or her employees agreed at the start that sailors would be paid a share of the (potential) profits does not exempt the shipowner from guaranteeing the sailors’ remuneration at least equal to the minimum wage for the period in which they are on board.
Det faktum att redaren och dennes anställda från början kommit överens om att sjömännen ska få betalt per manslott (vid en eventuell vinst) fråntar inte redaren ansvaret för att garantera sjömännen en ersättning under sjötiden som åtminstone motsvarar minimilönen.
In other words, the share of profits in the fishing industry must be at least equivalent to the remuneration calculated in accordance with the growth-indexed minimum wage.
Med andra ord ska manslotterna åtminstone motsvara den lön som beräknas med tillämpning av den lagstadgade minimilönen.
In this respect Article 34 of the Maritime Labour Code [29] refers to ‘a national trades agreement or extended branch agreements [for laying down], independently of the actual time worked, the period(s) for calculating the growth-indexed minimum wage for share-fishermen’.
Artikel 34 i sjömanslagen [29] hänvisar i detta avseende till ”ett nationellt yrkesavtal eller utvidgade branschavtal [för att], oberoende av den effektiva arbetstiden [fastställa] vilken period eller vilka perioder som använts som underlag för beräkningen av minimilönen för sjömän som får betalt i form av manslott”.
The branch agreement, Article 9(1) of which guarantees a minimum gross annual remuneration for share-fishermen, was signed on 28 March 2001 [30].
Branschavtalet, som genom sin artikel 9 första stycket garanterar en årlig bruttominimilön till sjömän som får betalt i form av manslott, undertecknades den 28 mars 2001 [30].
This provision was made compulsory, for all employers and employees covered by this agreement, by an interministerial decree of 3 July 2003 [31].
Genom ett interministeriellt beslut av den 3 juli 2003 [31] gjordes denna bestämmelse bindande för alla arbetsgivare och arbetstagare som omfattas av avtalet.
The wage cost produced by this legal obligation is thus part of the running costs of fisheries undertakings, the same as expenditure on fuel.
De lönekostnader som det lagstadgade kravet medför utgör därmed en driftskostnad för fiskeföretagen på samma sätt som bränslekostnaderna.
Under these circumstances, the Commission therefore cannot accept the argument that the French State is justified in intervening financially because shipowners are failing to meet their legal obligation to ensure a minimum wage for their employees, even where they are share-fishermen.
Kommissionen kan inte godta argumentet om att det finns grund för den franska staten att ingripa ekonomiskt på grund av att redarna underlåter att uppfylla den lagstadgade skyldighet de har att garantera sina anställda en minimilön även om de får betalt i form av manslott.
According to MQA, the measures in question may also be socioeconomic measures: ‘the guidelines (…) state that socioeconomic measures may be declared compatible.
Enligt MQA skulle det också kunna röra sig om socioekonomiska åtgärder: i riktlinjerna anges att socioekonomiska åtgärder kan anses vara förenliga.
In this particular case, the FPAP is completely transparent and the schemes classified as aid by the Commission have an obvious socioeconomic character’.
I detta fall är FPAP en helt transparent organisation och de åtgärder som kommissionen betraktar som stöd har en uppenbart socioekonomisk karaktär.
The Commission notes that MQA has not provided any evidence enabling the aid in question to be examined under point 4.5 of the Guidelines, which provide that, on a case-by-case basis, direct aid for workers equivalent to socioeconomic measures may be considered compatible with the common market.
Kommissionen konstaterar att MQA inte har framfört något som gör det möjligt att granska de aktuella stöden i förhållande till punkt 4.5 i riktlinjerna som föreskriver att efter bedömning från fall till fall kan inkomststöd till anställda som utgör en del av socioekonomiska åtgärder anses förenligt med den gemensamma marknaden.
This is because that point specifies that they may only be considered compatible ‘provided that it forms part of socioeconomic back-up measures compensating income losses linked to measures designed to achieve an adjustment of capacity adopted pursuant to Article 11(1) of Regulation (EC) No 2371/2002’ (Council Regulation (EC) No 2371/2002 of 20 December 2002 on the conservation and sustainable exploitation of fisheries resources under the common fisheries policy [32]).
I den bestämmelsen preciseras att sådant stöd endast kan anses förenligt med den gemensamma marknaden ”under förutsättning att det utgör en del av socioekonomiska stödåtgärder för att ersätta inkomstförluster som hör samman med åtgärder för att uppnå anpassning av kapaciteten enligt artikel 11.1 i förordning (EG) nr 2371/2002” (rådets förordning (EG) nr 2371/2002 av den 20 december 2002 om bevarande och hållbart utnyttjande av fiskeresurserna inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken [32]).
However, the creation of the FPAP is not part of an overall plan for the adjustment of fishing capacity adopted under Regulation (EC) No 2371/2002.
Inrättandet av FPAP ingår dock inte i någon övergripande plan som beslutats i enlighet med förordning nr 2371/2002 för anpassning av fiskekapaciteten.
Therefore in no way does the argument put forward by MQA justify the grant of such operating aid.
Det argument som framförts av MQA kan därför inte motivera beviljandet av dessa driftsstöd.
MQA also points out that it is not correct to state that the aid was granted unconditionally.
MQA anger också att det inte stämmer att stöden beviljades villkorslöst.