natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The combination of the second paragraph of Article 39 C and Article 39 CA of the General Tax Code was aimed at combating excessive tax revenue losses, as witnessed the parliamentary work prior to the adoption of Law No 98-546 (report by the Finance Committee to the National Assembly of 25 March 1998).
Kombinationen av artiklarna 39 C, andra stycket, och 39 CA i den allmänna skattelagstiftningen har som syfte att bekämpa alltför stora förluster av skatteinkomster, vilket arbetet i parlamentet innan antagandet av lag nr 98–546 vittnar om (rapport från finansutskottet till nationalförsamlingen av den 25 mars 1998).
Société Générale (hereinafter called ‘SG’), BNP and Brittany Ferries argued, for their part, that Article 39 CA of the General Tax Code did not provide for any ring-fencing derogating from the ordinary law, but instead represented a return to the ordinary law on depreciation.
Société Générale (SG), BNP och Brittany Ferries hävdar för sin del att artikel 39 CA i den allmänna skattelagstiftningen inte skapar något skatteområde som undantas från den allmänna lagstiftningen, utan en återgång till allmän lagstiftning vad gäller avskrivningar.
The scheme was thus a general one.
Stödordningen är därmed av allmänt slag.
According to SG, the economic advantage resulting from the tax deferment under Article 39 CA of the General Tax Code had to be compared to the ordinary law on depreciation and not to the derogatory restrictive regime provided for in the second paragraph of Article 39 C of the General Tax Code.
Enligt SG skall den ekonomiska förmån som är en följd av skatteuppskovet genom tillämpning av artikel 39 CA i den allmänna skattelagstiftningen jämföras med den allmänna lagstiftningen för avskrivningar och inte den restriktiva undantagsordningen i artikel 39 C, andra stycket, i den allmänna skattelagstiftningen.
Moreover, the scheme at issue was open to all economic operators in France, and Article 39 CA of the General Tax Code referred to no asset or economic sector in particular.
Vidare är stödordningen öppen för alla ekonomiska aktörer med verksamhet på det franska territoriet, och artikel 39 CA i den allmänna skattelagstiftningen hänvisar inte till någon särskild tillgång eller ekonomisk sektor.
The granting of the advantages resulting from the application of that article was thus reserved neither for the French commercial sea fleet nor for French financial institutions.
Beviljandet av förmåner till följd av tillämpningen av denna artikel är varken förbehållen den franska handelsflottan eller franska finansinstitut.
The identity of the members of an EIG was not, it was contended, a criterion for the grant of approval and the scheme at issue contained no restriction as to an EIG’s members, who were a source of revenue raising.
Identiteten på medlemmarna i den ekonomiska intressegrupperingen är inget kriterium för beviljande av godkännande och stödordningen innehåller inga restriktioner vad gäller medlemmarna i ekonomiska intresseföreningar, som är de som tillför finansiella medel.
According to these interested parties it could not therefore reasonably be supposed that the combined provisions of Articles 39 C and 39 CA of the General Tax Code conferred a selective tax advantage on the members of EIGs.
Enligt dessa berörda parter är det därför inte rimligt att anta att de kombinerade bestämmelserna i artiklarna 39 C och 39 CA i den allmänna skattelagstiftningen skulle ge medlemmarna i ekonomiska intresseföreningar en selektiv skatteförmån.
The approval provided for in Article 39 CA of the General Tax Code was not, it was further contended, granted in a discretionary manner.
Det godkännande som anges i artikel 39 CA i den allmänna skattelagstiftningen beviljas inte skönsmässigt.
On the contrary, argued Gaz de France and BNP, the grant of ministerial approval was subject to objective, non-discriminatory conditions.
Tvärtom omfattas, enligt Gaz de France och BNP, godkännandet från ministeriet av objektiva och icke-diskriminerande villkor.
BNP pointed out in this connection that, according to the case law of the Court of Justice, it was for the Commission to demonstrate the discretionary character of the treatment of economic operators in the case of individual measures, inasmuch as the existence of a margin of discretion granted to the authorities could lead to a finding of the selectiveness of a measure only where what was involved was an individual measure and not the general scheme on which that measure was based.
BNP påminde om att det, enligt domstolens rättspraxis, åligger kommissionen att påvisa att de ekonomiska aktörerna behandlats skönsmässsigt inom ramen för enskilda åtgärder, då administrationens utrymme för skönsmässig bedömning kunde leda till att en stödåtgärd betraktas som selektiv bara när det är fråga om en enskild åtgärd och inte den allmänna stödordning på vilken denna stödåtgärd baserar sig.
It pointed out further that the tax authorities could not impose conditions which were not provided for by law.
BNP påpekade att skatteförvaltningen inte kan införa villkor som inte föreskrivs i lag.
In the present case, the law stated explicitly what were the applicable criteria for assessing the existence of a ‘significant economic and social interest’.
I detta ärende anger lagen uttryckligen vilka kriterier som är tillämpliga för att bedöma förekomsten av ”ett betydande ekonomiskt och socialt intresse”.
BNP, CNCE and Calyon referred in this context to the Constitutional Council decision mentioned by the French authorities.
BNP, CNCE och Calyon hänvisade i detta sammanhang till författningsrådets beslut, som de franska myndigheterna nämner.
At all events, any decision not to grant approval could be appealed against on grounds of ultra vires before the administrative courts, which would give judgment in the light of the grounds for such refusal.
Alla beslut om att inte bevilja godkännande kan på grund av ett överskridande av befogenheter överklagas inför förvaltningsdomstol, vilken kan avkunna en dom om orsakerna till ett sådant avslag.
In the opinion of, among others, Calyon and BNP, the selectivity of the scheme at issue was due to market practices and the specificities of transport assets (certain guarantees of long-term value added and liquidity) and not to the wording of Article 39 CA of the General Tax Code.
Enligt bland annat Calyon och BNP beror stödordningens selektivitet på marknadens praxis och transportmedlens egenskaper (vissa återvinnings- och likviditetsgarantier på lång sikt) och inte ordalydelsen i artikel 39 CA i den allmänna skattelagstiftningen.
Transport assets, so they maintained, had special features which made them suitable for long-term financing.
Transporttillgångarna ansågs ha egenskaper som gjorde dem lämpliga för långsiktig finansiering.
Moreover, even had it been the case that Article 39 CA of the General Tax Code did not require prior approval by the Minister for the Budget, the beneficiaries under the scheme would have been the same as they were then.
Även om artikel 39 CA i den allmänna skattelagstiftningen inte kräver ett godkännande på förhand av budgetministern, skulle stödordningens mottagare ha varit desamma som de nuvarande mottagarna.
Furthermore, in BNP’s opinion, the criteria governing the application of Article 39 CA of the General Tax Code were justified by the nature and overall structure of the French tax system, certain business sectors being in need of considerable investment.
Enligt BNP motiverades villkoren för tillämpning av artikel 39 CA i den allmänna skattelagstiftningen av det franska skattesystemets art och funktion, där vissa verksamhetssektorer behövde betydande investeringar.
CNCE maintained, further, that financial advantages similar to those resulting from the application of Article 39 CA of the General Tax Code could be obtained by applying the provisions of the ordinary law.
CNCE hävdar också att finansiella förmåner liknande dem som är ett resultat av tillämpningen av artikel 39 CA i den allmänna skattelagstiftningen kan uppnås genom att tillämpa bestämmelserna i den allmänna lagstiftningen.
The specificities of Article 39 CA of the General Tax Code did not give rise to any real differentiation as compared with the ordinary law on depreciation from the point of view of the quantum of the tax consequences.
I själva verket gav inte egenskaperna i artikel 39 CA i den allmänna skattelagstiftningen upphov till någon verklig differentiering i förhållande till den allmänna lagstiftningen om avskrivning om man jämför de skattemässiga följdernas omfattning.
In CNCE’s view, those specificities were, firstly, the benefit of the one-point increase in the declining depreciation coefficient and, secondly, the possibility of benefiting from exemption from transfer capital gains tax.
Enligt CNCE utgörs dessa egenskaper dels av vinsten från höjningen med en punkt av den degressiva avskrivningskoefficienten och dels av möjligheten att gynnas av undantaget från realisationsvinsten.
BNP acknowledged, however, that the State calculated the budgetary cost of applying Article 39 CA by taking as point of reference the second paragraph of Article 39 C of the General Tax Code.
BNP medger dock att staten beräknar budgetkostnaden för tillämpningen av artikel 39 CA genom att utgå från artikel 39 C, andra stycket, i den allmänna skattelagstiftningen.
As far as the one-point increase in the depreciation coefficient was concerned, the advantage was, it was claimed, offset by the fact that any losses posted were deductible, under Article 39 CA of the General Tax Code, only to the tune of one quarter of the profits subject to ordinary corporation tax which each member of the EIG earned from its activities.
Beträffande höjningen med en punkt av avskrivningskoefficienten påstods det att förmånen kompenserades av det faktum att de bokförda förlusterna var avdragsgilla, genom tillämpning av artikel 39 CA i den allmänna skattelagstiftningen, bara i storleksordningen en fjärdedel av den vinst som omfattas av företagsskatt enligt allmän lagstiftning som varje medlem i den ekonomiska intressegrupperingen tjänade från sin verksamhet.
That tax advantage was intended, moreover, to offset the specific constraints or restrictions imposed for purposes of the grant of approval.
Vidare syftade denna skatteförmån till att kompensera de särskilda begränsningar eller restriktioner som ålagts för att kunna bevilja godkännandet.
BNP pointed out in this connection that the benefit derived by an EIG from the one-point increase in the depreciation coefficient was hedged with conditions and relatively modest.
BNP preciserade att den vinst som ekonomiska intressegrupperingar får från höjningen med en punkt av avskrivningskoefficienten omfattas av villkor och är relativt blygsam.
It could not, at all events, confer any competitive advantage.
Den kan därför inte ge någon konkurrensfördel.
Air France pointed out for its part that a financing operation performed under the scheme at issue generated, compared with a financing operation involving a direct loan, a saving of between 6 and 10 % of an aircraft’s price.
Air France påpekade i detta sammanhang att en finansiering som genomförs genom tillämpning av stödordningen, jämfört med en finansiering som omfattar ett direkt lån, ger en besparing på mellan 6 och 10 % av priset för ett flygplan.
It added that the saving to the lessee was altogether comparable to the potential financial gain to be had by having recourse to other tax schemes.
Det hävdar också att den besparing som leasingtagaren gör kan jämföras med den potentiella finansiella vinst som kan fås från andra stödordningar.
As far as the exemption from transfer capital gains tax was concerned, CNCE pointed out that the possibility of requesting it resulted from the overall structure of the French tax system and could not therefore be classified as state aid.
Beträffande, i första hand, undantaget från skatt på realisationsvinst påpekade CNCE att det bara kunde begäras genom det franska skattesystemet och därför inte kunde klassificeras som statligt stöd.
Its economic rationality rendered it necessary or functional in relation to the system’s effectiveness.
Dess ekonomiska rationalitet gjorde det nödvändigt eller funktionellt i förhållande till systemets effektivitet.
The exemption from transfer capital gains tax was justified by the need to maintain the cash flow advantage resulting from the first component of Article 39 CA of the General Tax Code.
Undantaget från skatt på realisationsvinst berättigades av behovet av att bevara de likviditetsfördelar som följer av den första delen i bestämmelserna i artikel 39 CA i den allmänna skattelagstiftningen.
According to Calyon, in the specific case of ships, the exemption made it possible to place the shipowner in a situation comparable to that which he would have been in had he purchased the ship directly and had he had sufficient financial capacity to deduct the depreciation for tax purposes.
Enligt Calyon gör undantaget det möjligt att, i det specifika fallet med fartyg, försätta redaren i en situation som är jämförbar med den han skulle ha haft om han hade köpt fartyget direkt och om han hade haft tillräcklig finansiell kapacitet att dra av avskrivningarna för skatteändamål.
According to BNP, the exemption from capital gains tax was designed so as not to negate the advantage linked to the tax deferment in the event of early exercise of the purchase option by the user.
Enligt BNP var undantaget från skatt på realisationsvinst utformat så att man inte skulle ifrågasätta den förmån som var kopplad till uppskovet med skatt om leasingtagaren löste in köpoptionen tidigare än väntat.
SG indicated, for its part, that the exemption from transfer capital gains tax was intended only to offset specific constraints related to the tax arrangements at issue such as, for example, the prohibition on transferring the lessor’s shares unless there was an explicit request to that effect made originally by the user.
SG påpekade för sin del att undantaget från skatt på realisationsvinst bara var avsett att uppväga de särskilda begränsningar som var kopplade till stödordningen i fråga, som bland annat omfattar ett förbud mot att överlåta leasingtagarens andelar, utom om leasingtagaren redan från början uttryckligen begärt detta.
The increased operating charges for the user compensated for that exemption.
Detta undantag skulle därmed kompensera de höjda driftskostnaderna för leasingtagaren.
According to Brittany Ferries, the exemption from capital gains tax provided for by Article 39 CA of the General Tax Code was no more favourable than that resulting from the ordinary law provisions (subject to a 5 % share of the costs and charges) applicable from 2007 onwards.
Enligt Brittany Ferries var inte det undantag från skatt på realisationsvinst som anges i artikel 39 CA i den allmänna skattelagstiftningen mer förmånlig än det som var ett resultat av bestämmelserna i den allmänna lagstiftningen (med förbehåll för 5 % för kostnader och avgifter) som tillämpas från år 2007.
Air France pointed out that the savings resulting from the tax arrangements at issue were comparable to those achieved using other means of financing with tax levers existing in the world.
Air France gör gällande att skattebesparingarna från skattesystemet kan jämföras med dem som uppnås genom andra former av finansiering med skattereglering i världen.
Moreover, the operations financed under Article 39 CA of the General Tax Code were subject to quid pro quos liable to temper that provision’s advantages.
De transaktioner som finansieras genom tillämpning av artikel 39 CA i den allmänna skattelagstiftningen åtföljs av motprestationer som förmånerna i stödordningen skall ställas i relation till.
Air France pointed out, furthermore, that, in some cases, the EIG could contractually pass on the tax-related risks and ancillary costs to the lessee, which had the effect of reducing appreciably the potential saving to the user.
Air France påpekade för övrigt att, i vissa fall, kan ekonomiska intressegrupperingar genom avtal överföra de skattemässiga riskerna och därtill hörande kostnader på leasingtagaren, vilket får till följd att man kraftigt minskar de potentiella besparingar som leasingtagarna kan göra.
Lastly, a number of interested parties, including Compagnie Méridionale de Navigation, maintained that the scheme at issue introduced, for shipowners, numerous constraints in the form of quid pro quos demanded by the State for approval grant purposes.
Slutligen hävdar flera berörda parter, bland annat Compagnie Méridionale de navigation, att stödordningen leder till att redarna utsätts för många krav som staten kräver som motprestation för att bevilja godkännande.
The advantages flowing from the tax scheme thus offset the extra cost of managing vessels under the French flag, which was basically due to the cost of French crewing, one of the highest in Europe.
Förmånerna från stödordningen kompenserade bara merkostnaderna för att segla fartyg under fransk flagg, vilket egentligen berodde på att kostnaderna för en fransk besättning är en av de högsta i Europa.
Fouquet Sacop pointed out in this connection that the scheme had induced it to opt for rapid growth under the French flag, the constraints and extra costs related to that flag being offset by the tax scheme at issue.
Fouquet Sacop underströk att stödordningen hade lett till att det hade valt en snabb utveckling av fartyg som seglar under fransk flagg, då kraven och merkostnaderna kopplade till denna flagg uppvägdes av stödordningen i fråga.
CMA CGM, Broström Tankers, Pétro Marine and Louis Dreyfus Armateurs stated that, without the benefit of the scheme, they would have been unable to invest in French-flagged vessels and, in so doing, to take part in the development of the Community fleet.
CMA CGM, Broström Tankers, Pétro Marine och Louis Dreyfus Armateurs hävdar att, utan förmånen i stödordningen skulle de inte ha kunnat investera i fartyg som seglar under fransk flagg och inte kunnat delta i utvecklingen av gemenskapens flotta.
Bourbon Maritime indicated for its part that the arrangements provided for in Article 39 CA of the General Tax Code made it possible to maintain high-quality jobs linked to the direct management of maritime transport and its ancillary activities and that they contributed effectively to the improvement of safety and the protection of the environment.
Bourbon Maritime påpekar att bestämmelserna i artikel 39 CA i den allmänna skattelagstiftningen gör det möjligt att bevara högkvalitativa arbetstillfällen i samband med den direkta förvaltningen av sjötransporter samt därtill hörande verksamhet och att de effektivt bidrar till att förbättra säkerheten och skyddet av miljön.
As regards, secondly, the requirement in Article 87(1) of the Treaty as to an effect on trade between Member States, several interested parties pointed out that the members of an EIG and the users of the assets concerned could be foreign operators or their French subsidiaries.
Beträffande, i andra hand, villkoret i artikel 87.1 i fördraget om påverkan på handeln mellan medlemsstaterna, påpekade flera berörda parter att medlemmarna i ekonomiska intressegrupperingar och leasingtagarna av de berörda tillgångarna kunde vara utländska operatörer eller deras franska dotterbolag.
Moreover, the scheme at issue was no more favourable than those existing in other Member States.
Vidare ansågs inte stödordningen vara mer förmånlig än de stödordningar som tillämpas i andra medlemsstater.
SG stated in this connection that those of its clients concerned by the approvals who were French were in a minority.
SG preciserade att de av deras kunder som berördes av godkännandena och som var franska var i minoritet.
As regards, thirdly, the compatibility of the scheme at issue with the common market, CNCE stated that the approvals granted to maritime operators were in keeping with the spirit of the 1997 and 2004 Community guidelines.
Beträffande, i tredje hand, stödordningens förenlighet med den gemensamma marknaden, ansåg CNCE att de godkännanden som beviljats fartygsredare följde innehållet i gemenskapens riktlinjer från 1997 och 2004.
The measure at issue was thus compatible with the common market pursuant to Article 87(3)(c) of the Treaty, as interpreted in the light of the principles set out in the said Community guidelines.
Stödåtgärden i fråga skulle därmed vara förenlig med den gemensamma marknaden enligt artikel 87.3 c i fördraget, tolkad mot bakgrund av principerna i gemenskapens riktlinjer.
Brittany Ferries maintained that the scheme provided for in Article 39 CA of the General Tax Code was compatible with the common market pursuant to Article 87(3)(c) of the Treaty inasmuch as the measure sought only to compensate for ‘market failures’ in relation to the financing of investments in heavy capital goods.
Brittany Ferries vidhåller att stödordningen i artikel 39 CA i den allmänna skattelagstiftningen är förenlig med den gemensamma marknaden enligt artikel 87.3 c i fördraget i den omfattning denna bestämmelse bara avser att kompensera ”marknadsmisslyckanden” på området finansiering av investeringar i tunga kapitalvaror.
It was also stressed by the majority of interested parties that the other Member States had reacted accordingly by introducing similar measures.
Majoriteten av de berörda parterna understryker vidare att de andra medlemsstaterna har agerat på samma sätt och har infört liknande stödåtgärder.
As regards, fourthly, the application in the present case of the principle of legitimate expectation, the majority of interested parties — being beneficiaries under the scheme — maintained that they had always been convinced that the measure at issue did not constitute state aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
Beträffande, i fjärde hand, tillämpningen av principen om berättigade förväntningar, vidhöll majoriteten av de berörda parterna – som tog emot stöd från stödordningen – att de alltid varit övertygade om att stödåtgärden inte var ett statligt stöd i enlighet med artikel 87.1 i fördraget.
The application in the present case of the above-mentioned principle therefore precluded any recovery.
Tillämpningen av ovannämnda princip i detta ärende skulle därmed utesluta ett eventuellt återkrav.
SG pointed out in this respect that, under the scheme preceding the one at issue, any partnership losses generated by depreciation could be fully offset against the tax liability of the partnership members.
SG påpekade att enligt den stödordning som föregick den nuvarande, kunde underskott i handelsbolag som genererades av avskrivningar i sin helhet balanseras gentemot medlemmarnas skattepliktiga resultat i handelsbolaget.
The Commission had never considered that ordinary law scheme to be state aid.
Kommissionen har dock aldrig bedömt en stödordning enligt allmän lagstiftning som statligt stöd.
It was also maintained that the Commission had refrained from acting for six years.
Det framhölls också att kommissionen hade avstått från att agera under sex års tid.
According to Calyon, the Commission appeared to have learned of several asset financing operations under Article 39 CA of the General Tax Code without ever having raised the question of their validity in the light of Article 87 of the Treaty.
Enligt Calyon förefaller det som om kommissionen hade känt till flera finansieringstransaktioner genom tillämpning av artikel 39 CA i den allmänna skattelagstiftningen utan att ha tagit upp frågan om deras giltighet i enlighet med artikel 87 i fördraget.
CNCE maintained in this connection that the period which had elapsed between the date on which the Commission learned of the aid and the date on which the formal investigation procedure was initiated was excessively long, and Calyon described that period as unreasonable.
CNCE hävdar att den period som förlöpte mellan det datum då kommissionen fick kännedom om stödet och det datum då det formella granskningsförfarandet inleddes var överdrivet lång och Calyon ansåg perioden vara orimligt lång.