natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Arboreal anurans, e.g., Hyla cinerea: Minimum enclosure dimensions and space allowances
Trädlevande stjärtlösa groddjur, t.ex. amerikansk lövgroda Hyla cinerea: Minsta mått på djurutrymme och utrymme per djur
Body length [37](cm)
Kroppslängd [37](cm)
Minimum enclosure size [38](cm2)
Djurutrymmets minsta storlek [38](cm2)
Minimum enclosure height [39](cm)
Djurutrymmets minsta höjd [39](cm)
over 3,0
över 3,0
The majority of amphibians are carnivores with food preferences for living small invertebrates (such as larvae, insects and worms).
De flesta groddjur är köttätare och föredrar små, levande ryggradslösa djur (t.ex. larver, insekter och maskar).
Captive animals should be maintained on their natural foods or on foodstuffs approximating those of their natural diets.
Djur i fångenskap bör utfodras med sin naturliga föda eller med foder som påminner om denna.
However, captive aquatic amphibians can successfully be maintained on pieces of fish fillet or scrapings from frozen liver and heart.
Helakvatiska groddjur i fångenskap kan dock med gott resultat utfodras med bitar av fiskfilé eller skrap från djupfryst lever och hjärta.
The feeding frequency should be related to environmental conditions, such as temperature and light intensity.
Utfodringsfrekvensen bör anpassas efter miljöförhållanden som temperatur och ljusintensitet.
Daily feeding is not advisable for adult animals, but once to three times weekly to satiation at each feeding is recommended.
Daglig utfodring är inte att rekommendera för vuxna djur. En lämplig frekvens är i stället 1–3 gånger per vecka till dess att djuren är mätta.
For aquatic and semi-aquatic amphibians water quality, including the concentration of ammonia and the pH level in water, should be regularly monitored.
För helakvatiska och halvakvatiska groddjur bör vattenkvaliteten kontrolleras regelbundet, bland annat med avseende på ammoniakhalt och pH.
(See paragraph 4.8 of the General section)
(Se punkt 4.8 i den allmänna delen.)
In order to avoid diseases, the terrestrial and aquatic areas in the terraria should be carefully cleaned to remove dirt, excrement and food particles.
För att förebygga sjukdomar bör terrariets landdel och vattendel noggrant rengöras från smuts, avföring och födopartiklar.
The skin of amphibians can be easily damaged.
Groddjurens hud kan lätt skadas.
Care is required during handling, which should be kept to a minimum.
Djuren bör därför hanteras så lite som möjligt och alltid med varsamhet.
Anaesthesia and humane killing
Bedövning och human avlivning
Invasive, potentially painful procedures should be accompanied both by analgesia and anaesthesia.
Invasiva och potentiellt smärtsamma metoder bör kombineras med både smärtstillande medel och bedövning.
As amphibians' skin accounts for a significant portion of normal gaseous exchanges, in anaesthetised animals, in which lung respiration is reduced or interrupted, the body skin should always be kept moist, for example with a wet tissue.
Eftersom huden hos groddjur svarar för en betydande del av det normala gasutbytet bör man när det gäller bedövade djur med reducerad eller obefintlig lungandning hålla huden fuktig med hjälp av t.ex. ett vått tygstycke.
Where animals need to be identified individually there are a number of suitable methods such as transponders; tank labels for individually housed animals; monitoring pigment or wart configurations; small labels by coloured thread.
Det finns flera lämpliga metoder för att identitetsmärka enskilda djur, t.ex. transpondrar, märkning av tankarna för individuellt hållna djur, notering av pigment- eller vårtmönster, och applicering av små märken i form av färgade trådar.
Chemical markings should not be used, since substances are absorbed through the skin, possibly causing toxic effects.
Kemisk märkning bör inte användas eftersom ämnena kan tas upp genom huden och eventuellt ge toxiska effekter.
Toe clipping is deleterious and should not be carried out.
Tåklippning skadar djuren och bör inte användas.
During transport, amphibians should be provided with sufficient air and moisture and, if necessary, appropriate devices to maintain the required temperature and humidity.
Vid transport av groddjur bör man se till att de har tillräckligt med luft och att fuktigheten inte blir för låg. Det kan krävas särskilda anordningar för att bibehålla lämplig temperatur och luftfuktighet.
SPECIES-SPECIFIC GUIDELINES FOR REPTILES
ARTSPECIFIKA RIKTLINJER FÖR KRÄLDJUR
According to morphological systematics, reptiles include the main orders Rhynchocephalia (tuatara), Squamata (lizards, snakes), Chelonia (tortoises, turtles, and terrapins), and Crocodilia (alligators, crocodiles, caimans, and gavials).
Enligt morfologisk systematik omfattar kräldjuren ordningarna Rhynchocephalia (tuatara), Squamata (ödlor och ormar), Chelonia (landsköldpaddor, havssköldpaddor och diamantsköldpaddor) och Crocodilia (alligatorer, krokodiler, kajmaner och gavialer).
They differ greatly in their patterns of geographic distribution and in the diversity of living types.
De uppvisar stora skillnader i geografisk utbredning och levnadssätt.
In contrast to the more or less smooth and moist skin seen in amphibians, reptiles have a skin protected by overlapping scales (snakes, lizards), by a box-like shell (chelonians), or by bone plates in the skin (crocodiles, alligators, and caimans).
Till skillnad från groddjurens mer eller mindre släta och fuktiga hud skyddas kräldjurens hud av antingen överlappande fjäll (ormar och ödlor), ett omslutande skal (sköldpaddor), eller av benplattor inne i huden (krokodiler, alligatorer och kajmaner).
The thick skin is an adaptation to better protect reptiles from the water loss that occurs with the permeable skin of amphibians.
Den tjocka huden är en anpassning som gör att kräldjuren är bättre skyddade mot vattenförluster än groddjuren med sin genomsläppliga hud.
Table J.1. lists two very general habitat categories of reptiles and examples of species of each habitat frequently used for experimental and other scientific purposes.
I tabell J.1 återfinns två mycket generella livsmiljökategorier för kräldjur samt exempel på arter från varje miljötyp som ofta används för försök och andra vetenskapliga ändamål.
The following proposals provide details on the basic housing and care conditions recommended for species found within these habitats.
Därefter följer mer ingående rekommendationer om hur arter från dessa livsmiljöer bör inhysas och skötas.
Specific procedures may require the use of certain other species which do not fall into these categories, such as semi-aquatic, arboreal or rock-climbing reptiles.
Vissa försök kan kräva att man använder sig av arter som inte faller inom de angivna kategorierna, t.ex. halvakvatiska, trädlevande eller klipplevande kräldjur.
Additional information on species and habitats is available in the background information document by the expert group.
Ytterligare information om arter och livsmiljöer finns i det bakgrundsdokument som utarbetats av expertgruppen.
Where possible, reptiles used for experimental or other scientific purposes should be procured from reputable suppliers.
Kräldjur som används för försök och andra vetenskapliga ändamål bör om möjligt anskaffas från välrenommerade leverantörer.
Table J.1.
Tabell J.1
Two habitat categories and examples of reptile species of each habitat frequently used
Exempel på ofta använda kräldjursarter från två typer av livsmiljöer
Trachemys scripta elegans Red-eared terrapin
Trachemys scripta elegans (rödörad vattensköldpadda)
Mississippi Valley drainage/Quiet water with muddy bottom
Mississippidalen med avrinningsområden – lugnt vatten med sedimentbotten
Terrestrial
Landmiljö
Thamnophis sirtalis Common garter snake
Thamnophis sirtalis (strumpebandssnok)
North America/Woodland, wet areas
Nordamerika – skogsmark, våtmark
Enclosures of reptiles should be adequately ventilated.
Djurutrymmen för kräldjur bör ha tillfredsställande ventilation.
To prevent animals from escaping, ventilation should be screen-covered.
För att djuren inte skall kunna ta sig ut bör ventilationsöppningar vara täckta med galler eller nät.
Reptiles are ectothermic.
Kräldjur är växelvarma.
In order to maintain their body temperatures, under natural conditions they will select microenvironments in which they can gain or lose heat.
För att ändra kroppstemperatur väljer de under naturliga förhållanden mikromiljöer där de kan ta upp eller avge värme.
Therefore, enclosures should offer to the animals areas of different temperatures (temperature gradient).
Djurutrymmena bör därför innehålla delar med olika temperatur (temperaturgradient).
Temperature requirements of different species vary considerably and may even fluctuate in the same species at different times of the year.
Olika arter kan ha mycket skilda temperaturkrav, och även inom en och samma art kan den optimala temperaturen variera beroende på årstiden.
In the laboratory, room and water temperatures should be controlled.
Rums- och vattentemperaturen i laboratoriet bör kunna regleras.
In many reptiles, sex determination and gonadal differentiation are temperature-dependent.
Hos många kräldjur är könsbestämning och differentiering av könskörtlarna temperaturberoende.
An incandescent lamp positioned over the platform provided as a resting board will allow basking reptiles to increase their body temperature.
En glödlampa som placerats ovanför den plattform som används som viloplats gör det möjligt för kräldjuren att höja sin kroppstemperatur genom ”solning”.
When the lights are turned off, a flat heating device may be used.
När ljuset är släckt kan en platt uppvärmningsanordning användas.
Terraria of snakes or lizards from tropical biotopes should be furnished with at least one warmth-plate.
Terrarier för ormar och ödlor från tropiska biotoper bör vara försedda med minst en värmeplatta.
Heating devices should be thermostatically-controlled to prevent the animals from overheating and burning.
Uppvärmningsanordningar bör vara termostatreglerade för att förhindra att djuren överhettas eller bränns.
In order to regulate humidity, it will also be necessary to regulate the ventilation rate.
För att kunna reglera luftfuktigheten måste man också kunna reglera ventilationstakten.
A relative humidity of 70 to 90 % can be maintained by evaporating water from a container placed near the heater.
En relativ fuktighet på 70–90 % kan åstadkommas genom att vatten får avdunsta från en behållare i närheten av uppvärmningsanordningen.
The provision of areas of different humidity (humidity gradient) is beneficial.
Det är bra om delar av djurutrymmet har avvikande luftfuktighet (luftfuktighetsgradient).
Appropriate light and dark regimes for each species, life stage, and time of the year should be provided.
Ljus/mörker-cykeln bör anpassas efter art, livsstadium och tid på året.
Reptiles should have the opportunity to withdraw to shaded areas within the enclosure.
Kräldjur bör ha möjlighet att dra sig undan till skuggiga delar av djurutrymmet.
Light or sun lamps should not be the sole source of heat.
Glödlampor eller sollampor bör inte fungera som enda värmekällor.
The provision of ultraviolet radiation is necessary to stimulate the animal's production of vitamin D.
Tillgång till UV-ljus är nödvändigt för att stimulera djurets produktion av D-vitamin.
Reptiles are very sensitive to acoustic noise (airborne stimuli) and to vibratory noise (substrate-borne stimuli) and are disturbed by any new, unexpected stimulus.
Kräldjur är mycket känsliga för buller (via luften) och vibrationer (via underlaget), och de störs av nya och oväntade stimuli.
Adequate alarm systems should be provided if water circulation systems are used and/or aeration is required.
Om cirkulationssystem används eller om vattnet måste syrsättas bör det finnas motsvarande larmsystem.
Care is needed when housing different species of possible different health status.
Försiktighet krävs om man hyser olika arter med potentiellt olika hälsostatus.
(See paragraph 4.5.2. of the General section)
(Se punkt 4.5.2 i den allmänna delen.)
The habitat of reptiles should be structured to include, for example, natural or artificial branches, leaves, pieces of bark and stones.
Kräldjurens livsmiljö bör vara strukturerad och omfatta t.ex. naturliga eller konstgjorda grenar, blad, barkbitar och stenar.
Reptiles benefit from such environmental enrichment in different ways: for example, such inclusions allow animals to hide, and provide labels for visual and spatial orientation.
Sådana berikningar av miljön fungerar bl.a. som gömställen för kräldjuren och som riktmärken för visuell och rumslig orientering.
To prevent collision with clear glass, the side walls of the terraria should be patterned to provide a structured surface.
För att undvika att djuren kolliderar med genomskinliga glasrutor bör terrariets sidoväggar inte vara helt släta utan ha en strukturerad yta.
Enclosures and enclosure furniture should have smooth surfaces and rounded edges to minimise the risk of injury, and in the most sensitive species opaque materials should be used.
Utrymmen och inredning bör ha släta ytor och rundade kanter för att minska risken för skador. För de mest känsliga arterna bör ogenomskinliga material användas.
Enclosures for aquatic reptiles
Djurutrymmen för vattenlevande kräldjur
Aquatic reptiles should be accommodated in water-circulated, filtered, and aerated tanks.
Vattenlevande kräldjur bör hållas i tankar där vattnet cirkuleras, filtreras och syrsätts.
The water should be renewed about twice per week.
Vattnet bör förnyas cirka två gånger per vecka.
To minimise the bacterial contamination of the water, water temperatures should not exceed 25 oC.
För att minimera den bakteriella föroreningen av vattnet bör temperaturen inte överstiga 25 oC.
Water levels should be sufficient for reptiles to submerge.
Vattnet bör vara tillräckligt djupt för att djuren skall kunna ligga helt under vattenytan.
A platform should be provided as a resting board on which the reptiles can haul out or under which take shelter.
Det bör finnas en plattform som djuren kan använda som viloplats om de vill vara i fred och under vilken de kan ta skydd.
Such platforms should be made of suitable materials, such as wood, so that animals are able to get a purchase with their claws in order to pull themselves out of the water.
Plattformen bör vara tillverkad av ett material (t.ex. trä) som gör att djuren får fäste med klorna och på så sätt kan dra sig upp ur vattnet.
Platforms should be replaced at intervals as necessary.
Om så krävs bör plattformen bytas ut med jämna mellanrum.
Platforms made of epoxy or polyurethane may not serve this function and will deteriorate quickly under continuous warm temperatures.
Man kan inte använda plattformar av epoxiplast eller polyuretan eftersom dessa snabbt försämras vid kontinuerligt hög temperatur.
Table J.2.
Tabell J.2
Aquatic chelonians e.g., Trachemys spp.: Minimum enclosure dimensions and space allowances
Vattenlevande sköldpaddor, t.ex. Trachemys spp.: Minsta mått på djurutrymme och utrymme per djur
Body length [40](cm)
Kroppslängd [40](cm)
Minimum water surface area
Vattenytans minsta area
Minimum water surface area for each additional animal in group holding (cm2)
Minsta tillägg till vattenytans area för varje ytterligare djur i grupputrymmet (cm2)
Enclosures for terrestrial reptiles
Djurutrymmen för landlevande kräldjur
Terrestrial reptiles should be kept in enclosures consisting of an appropriate terrestrial part and an aquatic part.
Landlevande kräldjur bör hållas i djurutrymmen med en landdel och en vattendel. Vattendelen bör vara utformad så att djuren kan ligga helt under vattenytan.
It is advisable to renew the water at least twice a week, except in the case of a flow-through system.
Terrariet bör vara tillverkat av ett genomskinligt material och ha täta fogar.
Terraria should be transparent, have tight seams, with all holes securely screened, and be provided with well-fitted lids or doors that can be securely fastened down.
Alla hål bör vara ordentligt försedda med nät eller galler, och terrariet bör antingen ha ett tättslutande lock eller dörrar som kan reglas på ett säkert sätt.
All doors and lids should be fitted with latches, hooks or hasps.
Alla dörrar och lock bör vara försedda med spärrhakar, krokar eller haspar.
It is advisable to construct doors and lids, so that the entire top or an entire end or side opens to facilitate cleaning (except in the case of venomous reptiles).
Det är lämpligt att dörrar och lock är utformade så att hela locket, alternativt en hel framsida, baksida eller gavel, går att öppna för att underlätta rengöring. Detta gäller dock inte terrarier för giftiga kräldjur.
For some species, except for the front wall, all side walls including the top should be opaque.
För vissa arter bör alla sidoväggar (inklusive locket) utom framsidan vara ogenomskinliga.
In case of highly irritable or easily frightened reptiles, the clear wall can be provided with a removable covering.
För lättirriterade eller lättskrämda kräldjur kan man förse den genomskinliga sidan med ett avtagbart skydd.
For housing venomous snakes, certain security criteria must be fulfilled.
För giftormar måste vissa säkerhetskrav vara uppfyllda.
The provision of appropriate shelter is important for all terrestrial reptiles, both in which to hide and also sometimes to feed.
Det är viktigt för alla landlevande kräldjur att ha tillgång till lämpliga skydd, både som gömställen och ibland även som ätplatser.
A shelter-box, such as a tube of clay simulates the darkness of a burrow.
En skyddande struktur som omsluter djuren, t.ex. ett rör av lera, kan fungera som ”mörk håla” för dem.
Table J.3.
Tabell J.3
Terrestrial snakes, e.g., Thamnophis spp: Minimum enclosure dimensions and space allowances
Landlevande ormar, t.ex. strumpebandssnokar Thamnophis spp.: Minsta mått på djurutrymme och utrymme per djur
Body length [41](cm)
Kroppslängd [41](cm)
Minimum floor area
Minsta golvyta
Minimum enclosure height [42](cm)
Djurutrymmets minsta höjd [42](cm)
over 30 to 40
> 30 till 40
over 40 to 50
> 40 till 50
over 50 to 75
> 50 till 75
over 75
över 75
Captive reptiles should be maintained on their natural foods, foodstuffs or commercial diets approximating those of their natural diets.
Kräldjur i fångenskap bör utfodras med sin naturliga föda, alternativt foder (även fabrikstillverkat) som liknar den naturliga födan.
Many reptiles are carnivores (all snakes and crocodiles, most lizards, and some turtles), but some are vegetarian and others are omnivores.
Många kräldjur är köttätare (alla ormar och krokodiler, de flesta ödlor och vissa havssköldpaddor), men en del är växtätare och andra allätare.
Some species exhibit very narrow and specific feeding habits.
Vissa arter har en mycket smal och specialiserad födonisch.
When dead vertebrates are used, they should have been humanely killed using a method that avoids the risk of toxicity to the reptiles.
Om man använder döda ryggradsdjur bör dessa ha avlivats på ett humant sätt med en metod som inte medför någon risk för att kräldjuren förgiftas.
Feeding regimes should be appropriate to the species, stage of development and husbandry system.
Utfodringen bör anpassas efter djurart, livsstadium och djurhållningssystem.
Drinking water should be provided for all reptiles.
Alla typer av kräldjur bör ha tillgång till dricksvatten.
A variety of substrates may be used for terraria, depending on the requirements of the species.
Flera olika typer av bottenmaterial kan användas i terrariet, alltefter varje arts särskilda krav.
Fine sawdust and any other small-particle substrate should be avoided, as this may cause serious mouth or internal injuries or bowel obstruction, particularly in snakes.
Man bör undvika fint sågspån och andra liknande bottenmaterial i partikelform eftersom de kan orsaka allvarliga munskador, allvarliga inre skador eller tarmvred, särskilt hos ormar.
Care is needed when handling reptiles, as they can be easily injured.
Kräldjur bör hanteras varsamt eftersom de lätt skadas.
For example, some lizards may shed their tails (autotomy) if handled in an inappropriate way, and other species can easily be traumatised.
Vissa ödlor kan t.ex. tappa stjärten (självstympning) om de hanteras på olämpligt sätt, och andra arter kan lätt traumatiseras.
(See also paragraph 4.11. of the General section)
(Se även punkt 4.11 i den allmänna delen.)
An appropriate method of killing is by an overdose of a suitable anaesthetic.
Avlivning bör ske med en överdos av ett lämpligt bedövningsmedel.
Where animals need to be identified individually a number of suitable methods are available: transponders; enclosure labels for individually housed animals; monitoring individual skin patterns (according to colour, skin damages, etc.); pen markings require renewal after skin shedding; small labels at the toes by coloured thread.
Det finns flera lämpliga metoder för att identitetsmärka enskilda djur, t.ex. transpondrar, märkning av själva djurutrymmena för individuellt hållna djur, notering av individuella kännetecken på huden (färgteckning, skador osv.), markeringar med märkpenna (dessa måste förnyas när djuret ömsat hud), och applicering av små märken i form av färgade trådar vid tårna.
Toe clipping is deleterious and should not be done.
Tåklippning skadar djuren och bör inte användas.
During transport reptiles should be provided with adequate air and moisture and, if necessary, appropriate devices included to maintain the required temperature and humidity.
Vid transport av kräldjur bör man se till att de har tillräckligt med luft och att fuktigheten inte blir för låg. Det kan krävas särskilda anordningar för att bibehålla lämplig temperatur och luftfuktighet.
SPECIES-SPECIFIC GUIDELINES FOR FISH
ARTSPECIFIKA RIKTLINJER FÖR FISKAR
The use of fish as experimental animals has expanded greatly over the past decade for a number of reasons, including the great increase in aquaculture, which has led to a variety of supporting basic studies in areas such as nutrition, disease, physiology and genetics, ecotoxicology and other toxicological research, as well as fundamental studies in genetics and immunology whose results are of relevance to higher vertebrate groups, including mammals.
Användningen av fiskar som försöksdjur har ökat kraftigt under de senaste tio åren, och skälen till detta är flera. Vattenbruk har blivit mycket vanligare, något som lett till ett stort antal kompletterande studier om foder, sjukdomar, fysiologi, genetik, ekotoxikologi och andra typer av toxikologisk forskning.
A wide variety of fish species are used for experimental purposes and these have a diverse range of habitats, behaviour and environmental and husbandry requirements.
Därtill kommer grundläggande studier inom genetik och immunologi vars resultat är av betydelse också för förståelsen av däggdjur och andra högre ryggradsdjur.
Fish are ectothermic animals and thus highly adapted to their particular aquatic environment.
Många fiskarter används för vetenskapliga ändamål, och dessa representerar ett stort antal livsmiljöer, beteenden samt miljö- och djurhållningskrav.
They react very rapidly to stress with immediate physiological consequences that can be relatively long-lasting and such changes, as well as having obvious welfare implications, will also impact upon experimental results.
Fiskar är växelvarma, och därigenom i hög grad anpassade till sin särskilda vattenmiljö. De reagerar mycket snabbt på stress, och detta har omedelbara fysiologiska följder som kan bli relativt långvariga.
Investigators and animal care staff should acquaint themselves with the characteristics of the proposed experimental fish species, to ensure that appropriate facilities and husbandry procedures are in place before animals are obtained.
Sådana förändringar har inte bara tydliga effekter på djurens välbefinnande, utan påverkar också försöksresultaten. Forskare och djurvårdare bör vara förtrogna med egenskaperna hos den fiskart som skall användas för försöken, så att lämpliga anläggningar och djurhållningsmetoder finns att tillgå innan djuren anskaffas.