natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This situation pre-dates not only the start of the liberalisation of the road services’ sector in Finland (point v of Article 1(b) of Regulation 659/1999), but also Finland’s accession to the EU (point i of Article 1(b) of Regulation 659/1999).
Den här situationen rådde både innan liberaliseringen av vägverkssektorn inleddes i Finland (artikel 1 b v i förordning (EG) nr 659/1999) och före Finlands anslutning till EU (artikel 1 b i i förordning (EG) nr 659/1999).
The Finnish authorities undertakes a commitment to transform Tieliikelaitos into a State-owned limited company which will be subject to normal bankruptcy and corporate income taxation rules by 1 March 2008 at the latest.
De finska myndigheterna förbinder sig att omvandla Vägaffärsverket till ett statligt ägt aktiebolag, som kommer att omfattas av normala konkurs- och samfundsskattebestämmelser senast den 1 mars 2008.
Bankruptcy law
Konkurslagstiftning
This stems from Tieliikelaitos’ status as State Enterprise and from the Road Service’s status as government agency that they could not go bankrupt.
Vägaffärsverkets status som statligt affärsverk och Vägverkets status som statligt organ innebär att de inte kunnat försättas i konkurs.
The Finnish authorities observe that according to the Commission’s notice on the application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty to State aid in the form of guarantees more favourable funding terms obtained by enterprises whose legal form rules out bankruptcy are considered to constitute State aid.
De finska myndigheterna konstaterar att enligt kommissionens tillkännagivande om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på statligt stöd i form av garantier anses förmånligare finansieringsvillkor som beviljas företag vars rättsliga form utesluter konkurs utgöra statligt stöd.
The Finnish authorities consider however that Tieliikelaitos has not received such more favourable funding terms as Tieliikelaitos has not had to borrow funds.
De finska myndigheterna anser dock att Vägaffärsverket inte beviljats några sådana förmånligare finansieringsvillkor eftersom Vägaffärsverket inte har behövt låna några medel.
There has never been a threat of Tieliikelaitos’ bankruptcy and the ensuing realisation of the State’s responsibility.
Vägaffärsverket har aldrig hotats av konkurs och statens ansvar har därmed aldrig behövt förverkligas.
Therefore, according to the Finnish authorities, it has not been possible for Tieliikelaitos to gain a competitive advantage in comparison with private competitors.
De finska myndigheterna menar därför att Vägaffärsverket inte har kunnat få några konkurrensfördelar jämfört med konkurrenter från den privata sektorn.
With respect to the use of external financing in the foreseeable future, a guarantee fee prescribed by the Act on State Enterprises puts State Enterprises financially on equal footing on the loan market with other companies which operate without state guarantees (Cf. Section 2.4.6).
När det gäller användning av extern finansiering inom överskådlig framtid omfattar lagen om statliga affärsverk en garantiavgift som ger statliga affärsverk samma finansiella förutsättningar på lånemarknaden som andra företag som drivs utan statliga garantier (se avsnitt 2.4.6).
The reference used by the Finnish Government for periodical revision of the annual fee is the yield spread on the market between State serial bonds and investment-grade corporate bonds in the JP Morgan business loan index.
Som referens för den periodiska justeringen av den årliga avgiften använder de finska myndigheterna räntespridningen på marknaden mellan statliga serieobligationen och företagsobligationer med god kreditriskvärdering i JP Morgans låneindex.
The new fee is applicable to loans disbursed after the adjustment in question.
Den nya avgiften är tillämplig på lån som betalas ut efter justeringen i fråga.
The Finnish authorities disagree with the complainants’ view that the guarantee fee is comparable to private companies’ expenses arising from a mortgage.
De finska myndigheterna håller inte med om de klagandes ståndpunkt att garantiavgiften är jämförbar med privata företags utgifter för hypotekslån.
Mortgages are one-off expenses, while the guarantee fee is annual.
Hypotekslån är engångsutgifter, medan garantiavgiften är årlig.
Mortgage fees are relatively small in the case of large loans, and in a corresponding loan the collateral would have been handled through a corporate mortgage.
Hypoteksavgifter är relativt små för större lån och för ett motsvarande lån skulle säkerheten ha ställts genom en företagsinteckning.
In practice, the guarantee fee corresponds rather to a margin calculated on top of Euribor.
I praktiken motsvarar garantiavgiften snarare en marginal beräknad ovanpå Euribor.
Tax law
Skattelagstiftning
The income tax liability of undertakings operating within the State administration, is determined in the same way as the tax liability of State enterprises i.e. in accordance with Section 21 of the Income Tax Act.
Inkomstskatten för företag som drivs inom den statliga förvaltningen fastställs på samma sätt som skatten för statliga affärsverk, dvs. i enlighet med 21 § i inkomstskattelagen.
Thus, the predecessor of Tieliikelaitos (‘production part’ of the former Road Service) was not subject to income tax.
Därför omfattades Vägaffärsverkets föregångare (produktionsenheten inom det tidigare Vägverket) inte av inkomstskatt.
Section 21 of the Income Tax Act was already included in the initial version of Income Tax Act, which entered into force on 1 January 1993.
21 § i inkomstskattelagen ingick redan i den ursprungliga versionen av inkomstskattelagen, som trädde i kraft den 1 januari 1993.
The Income and Wealth Tax Acts, which were previously in force, contained similar provisions on the income tax liability of the State and its undertakings.
Lagarna om skatt på inkomst och förmögenhet, som tidigare gällde, innehöll liknande bestämmelser om inkomstskatt för staten och dess företag.
Although Tieliikelaitos does not pay corporate income tax to the State on its profits, the Finnish authorities argue that this factor is taken into account when taking annual decisions on profit-crediting to the State by Tieliikelaitos.
Även om Vägaffärsverket inte betalar någon samfundsskatt till staten på vinsten av sin inkomst av näringsverksamhet, hävdar de finska myndigheterna att denna faktor beaktas vid de årliga besluten om den andel av vinsten som Vägaffärsverket ger till finska staten.
Tieliikelaitos’ total profit during the transitional period was EUR 62 million, and during the first four years, Tieliikelaitos disbursed to the State total profit-crediting of 59 % (EUR 37,3 million).
Vägaffärsverkets totala vinst under övergångsperioden var 62 miljoner euro och under de första fyra åren betalade Vägaffärsverket totalt ut 59 % (37,3 miljoner euro) som statens andel av vinsten.
The profit-crediting percentage has varied between 47 % and 71 %.
Statens andel av vinsten har varierat mellan 47 % och 71 %.
Tieliikelaitos’ theoretical taxes during the transitional period at a tax rate of 29 % would have been less than EUR 18 million.
Vägaffärsverkets teoretiska skatt under övergångsperioden skulle med en skattesats på 29 % ha uppgått till mindre än 18 miljoner euro.
In the view of the Finnish authorities, companies such as YIT Group and Lemminkäinen Group (the former — a group with annual sales exceeding EUR 3 billion and the latter — a group with annual sales close to EUR 2 billion), which are the main private competitors of Tieliikelaitos, can be considered as benchmark companies for comparative analysis of the respective information.
De finska myndigheterna anser att företag som YIT-gruppen och Lemminkäinen-gruppen (den förstnämnda har en årlig försäljning som överstiger tre miljarder euro och den sistnämnda är en grupp med årlig försäljning på närmare två miljarder euro), som är de två viktigaste privata konkurrenterna till Vägaffärsverket, kan användas som riktmärken i en jämförande analys av respektive information.
Based on information by Bloomberg, in 2001-04 the combined share of dividends and corporate income tax amounted to 68 % of the pre-tax profit for YIT group and to 63 % for Lemminkäinen Group.
På grundval av information från Bloomberg uppgick den kombinerade andelen av utdelningar och samfundsskatt till 68 % av vinsten före skatt för YIT-gruppen och 63 % för Lemminkäinen-gruppen.
The annual indexes for these period varied between 58 % and 85 % of pre-tax profits for YIT and between 37 % and 98 % for Lemminkäinen Group.
De årliga indexen för dessa perioder varierade mellan 58 % och 85 % av vinsten före skatt för YIT-gruppen och mellan 37 % och 98 % för Lemminkäinen-gruppen.
In 2005, the first year following the transitional period, profit-crediting was 69 % of profit (EUR 4,6 million).
År 2005, det första året efter övergångsperioden, uppgick den andel som betalades till staten till 69 % av vinsten (4,6 miljoner euro).
In 2006, it was 50 % (EUR 4,8 million).
År 2006 var den 50 % (4,8 miljoner euro).
Based on information from the annual reports of the competitor-companies, the percent of profits YIT group and Lemminkäinen group gave away as dividends and corporate income tax amounted, respectively, to 52 % and 59 % in 2005, and to 50 % and 61 % in 2006, respectively.
På grundval av uppgifter i de konkurrerande företagens årsrapporter var den procentandel av vinsten som YIT-gruppen och Lemminkäinen-gruppen betalade ut som utdelningar och samfundsskatt 52 % respektive 59 % 2005 och 50 % respektive 61 % 2006.
Finland considers that, by exercising its rights as owner, the State has received significantly more from Tieliikelaitos during its entire period of operations than would have been the corporate income tax on profits of the same size.
Finland anser att staten genom att utöva sina rättigheter som ägare har fått in betydligt mer från Vägaffärsverket under hela dess verksamhetsperiod än vad staten skulle ha fått in som samfundsskatt på en vinst av samma storlek.
Finland further notes that the value-added tax rate, capital transfer tax rate, and real estate tax rate applied to State Enterprises are the same as for limited companies.
Finland noterar också att satserna för mervärdesskatt, skatt på kapitaltransferering och fastighetsskatt är samma för statliga affärsverk som för aktiebolag.
Public service obligations
Skyldighet att tillhandahålla allmännyttiga tjänster
By imposing on Tieliikelaitos the obligation to bid for all road maintenance contracts, in addition to ensuring that the quality requirements and monitoring included in ordering procedures and contract agreements are achieved, this special task would also further the implementation of functioning competition in maintenance contracts, because, in addition to private undertakings, Tieliikelaitos should also bid for the tendered contracts.
Förutom att Vägaffärsverket har till uppgift att se till att de kvalitetskrav och den övervakning som ingår i beställningsförfaranden och avtalsöverenskommelser uppfylls, har det också skyldighet att lägga anbud på all upphandling som avser vägunderhåll. Detta främjar en fungerande konkurrens eftersom inte bara privata företag utan även Vägaffärsverket lägger anbud på upphandlingskontrakten.
As to the undertaking’s obligation to be prepared to provide its services during emergency situations, this arrangement was considered by Finland to be necessary because during such emergency situations there may be a need to handle various road maintenance activities on a very tight schedule and in a way that diverges from the ordinary.
Vägaffärsverkets skyldighet att vara berett att tillhandahålla sina tjänster i nödsituationer ansåg Finland som ett nödvändigt arrangemang, eftersom det under sådana nödsituationer kan finnas ett behov av att hantera olika typer av vägunderhållsverksamheter med väldigt snäv tidsplan och på ett sätt som avviker från det vanliga.
Finland believes that these special tasks can be considered public service obligations referred to in Article 86(2) of the EC Treaty.
Finland anser att dessa särskilda uppgifter kan anses som skyldigheter att tillhandahålla allmännyttiga tjänster enligt artikel 86.2 i EG-fördraget.
It believes that the obligations in question result in substantial costs for Tieliikelaitos.
Finland anser att skyldigheterna i fråga medför betydande kostnader för Vägaffärsverket.
As regards the obligation to make offers on the maintenance of public roads and the provision of ferry traffic throughout the country, Finnish authorities observe that it is difficult to estimate exactly the corresponding expenses.
När det gäller skyldigheten att lägga anbud avseende underhåll av allmänna vägar och tillhandahållandet av färjetrafik i hela landet noterar de finska myndigheterna att det är svårt att beräkna de exakta kostnaderna.
As to the preparation for emergency conditions, according to the Expert statement, it has resulted in approximately EUR 4,6 million in additional costs for Tieliikelaitos during the transitional period (2001 to 2004).
Förberedelserna inför nödsituationer har enligt expertutlåtandet medfört merkostnader på omkring 4,6 miljoner euro för Vägaffärsverket under övergångsperioden (2001–2004).
These costs have resulted in particular from Tieliikelaitos’ obligation to maintain emergency stockpiles of liquid fuels until the end of 2004 (the respective cost amounted to EUR 2,2 million).
Dessa kostnader beror framför allt på Vägaffärsverkets skyldighet att hålla beredskapslager av flytande bränslen fram till utgången av 2004 (kostnaderna för detta uppgick till 2,2 miljoner euro).
Other cost items included:
Följande kostnader var också inkluderade:
storage, maintenance and repair of emergency bridge for free in 2001 (EUR 0,4 million),
Lagring, underhåll och reparation av nödbro utan ersättning under 2001 (0,4 miljoner euro).
handling of preparation matters at the service group and head office level (EUR 0,6 million), and
Hantering av förberedelsefrågor på tjänstegrupps- och huvudkontorsnivå (0,6 miljoner euro).
obligation to make preparations and arrange training included within the service agreements (EUR 1,4 million).
Skyldighet att genomföra förberedelser och utbildning som ingår i projektavtalen (1,4 miljoner euro).
In any event, the Finnish authorities consider that the amount of these expenses is manifestly greater than the resources made available to Tieliikelaitos.
De finska myndigheterna anser under alla omständigheter att summan av dessa utgifter är betydligt större än de resurser som avsatts för Vägaffärsverket.
The Finnish authorities note that costs like these do not have to be borne by private sector actors in the earth work and the building trades.
De finska myndigheterna noterar att kostnader som dessa inte behöver bäras av aktörer i den privata sektorn som är verksamma inom schaktnings- och byggbranschen.
With respect to the complainants’ claim that the Road Administration pays a EUR 5,000 fee for contract offers, the Finnish authorities note that the Road Administration has paid the fee referred to by the complainants to all offers for maintenance contracts that meet the quality criteria of the offers.
När det gäller de klagandes påstående att Vägförvaltningen betalar en avgift på 5000 euro för anbud, noterar de finska myndigheterna att den avgift som de klagande hänvisar till har Vägförvaltningen betalat ut för alla anbud som avser underhållskontrakt och som uppfyller kvalitetskriterierna för anbud.
This sort of compensation paid to all bidders must be distinguished from compensation paid for public service obligations.
Denna typ av ersättning som betalas till alla anbudsgivare måste särskiljas från ersättning som betalas ut för skyldigheter att tillhandahålla allmännyttiga tjänster.
The compensation paid to all bidders does not remove the fact that Tieliikelaitos has accrued expenses from its obligation to make an offer in all competitive bidding.
Den ersättning som betalas ut till alla anbudsgivare tar inte bort det faktum att Vägaffärsverkets skyldighet att inkomma med anbud i alla anbudsförfaranden medför extrakostnader för Vägaffärsverket.
Other conditions imposed on Tieliikelaitos’ operations
Andra villkor för Vägaffärsverkets verksamhet
During the transitional period, Tieliikelaitos had to abide by quite significant restrictions which were not imposed on private actors, e.g. the regulation of the sector, restrictions on subsidiaries, the prohibition of group contributions, and restrictions on foreign operations.
Under övergångsperioden underkastades Vägaffärsverket tämligen betydande begränsningar som inte gällde för privata aktörer, t.ex. regleringen av sektorn, begränsningar vad gäller dotterbolag, förbud mot gruppbidrag samt begränsning av verksamhet i utlandet.
As is evident from the Expert statement the restrictions related to foreign operations have caused difficulties for Tieliikelaitos in making offers on road maintenance contracts abroad (in Estonia, for example).
Expertutlåtandet visar att begränsningen av verksamhet i utlandet inneburit att Vägaffärsverket haft svårt att lägga anbud på avtal om vägunderhåll i utlandet (t.ex. i Estland).
Tieliikelaitos has not been able to bid directly on foreign projects.
Vägaffärsverket har inte kunnat lägga anbud direkt på utländska projekt.
Furthermore, Tieliikelaitos has incurred expenses due to the broader reporting obligations imposed upon State Enterprises in comparison with private undertakings, and the administrative bureaucracy of State enterprises.
Dessutom har Vägaffärsverket haft kostnader på grund av de mer omfattande rapporteringsskyldigheter som statliga affärsverk har jämfört med privata företag samt på grund av statliga affärsverks tyngre administration.
The requirement that Tieliikelaitos focuses on its core operations, for example, has led to delays in the diversification of Tieliikelaitos’ operations into e.g. electric power network contracts, which led to a loss of income.
Kravet att Vägaffärsverket ska inrikta sig på sin kärnverksamhet har till exempel försenat diversifieringen av Vägaffärsverkets verksamhet till exempelvis elnätskontrakt, vilket lett till inkomstbortfall.
Finland, however, recognises that the estimation of the expenses due to the structural disadvantages listed above has been very difficult.
Finland medger dock att det varit mycket svårt att beräkna de kostnader som orsakats av de strukturella nackdelar som nämns ovan.
Finland estimates that, as a result of the restriction to sell mineral aggregates to outside parties, Tieliikelaitos lost profits of approximately EUR 1,6 million during the transitional period.
Finland uppskattar att restriktionen mot att sälja mineralaggregat till utomstående ledde till att Vägaffärsverket förlorade vinster på omkring 1,6 miljoner euro under övergångsperioden.
This estimate is based on average annual potential sales of mineral aggregates of EUR 3 million (this corresponded to the 2006 sales forecast) had the restriction not been present, and on the 2006 cost structure.
Denna beräkning bygger på en potentiell genomsnittlig årsförsäljning av mineralaggregat på tre miljoner euro (detta motsvarade försäljningsprognosen för 2006), om inte begränsningen hade funnits, och på kostnadsstrukturen för 2006.
With respect to the complainants’ claim that Tieliikelaitos continually violated all the restrictions on its operations that were in place during the transitional period, the Finnish authorities observe that the alleged violations were investigated and found to be insignificant.
När det gäller de klagandes påstående att Vägaffärsverket kontinuerligt brutit mot alla de begränsningar av dess verksamhet som gällde under övergångsperioden noterar de finska myndigheterna att de påstådda överträdelserna utretts och befunnits vara marginella.
Insignificant violations do not change the fact that the restrictions caused disadvantages to Tieliikelaitos.
Marginella överträdelser ändrar inte det faktum att begräsningarna medförde nackdelar för Vägaffärsverket.
Global evaluation of Tieliikelaitos advantages and disadvantages
Allmän bedömning av fördelar och nackdelar för Vägaffärsverket
In the Expert statement submitted by the Finnish authorities Tieliikelaitos’ possible advantages and disadvantages during the transitional period have been summarised in the following graphic manner:
I det expertutlåtande som lämnades in av de finska myndigheterna sammanfattades de möjliga fördelarna och nackdelarna för Vägaffärsverket under övergångsperioden på följande överskådliga sätt:
Source of advantage/disadvantage
Källa till fördel/nackdel
+1,2 million
+1,2 miljoner
+8,5 million
+8,5 miljoner
Transfer of land and gravel sites
Överföring av marksubstans- och stenmaterialtillgångar
-4,3 million
-4,3 miljoner
-4,6 million
-4,6 miljoner
Structural disadvantages [33]
Strukturella nackdelar [33]
-70,6 million
-70,6 miljoner
Based on the above estimates, Finland concludes that the overall effect of the advantages and disadvantages incurred by Tieliikelaitos during the transitional period was a total loss of EUR 69,8 million for Tieliikelaitos.
På grundval av beräkningarna ovan anser Finland att de totala effekterna av fördelar och nackdelar för Vägaffärsverket under övergångsperioden var en total förlust av 69,8 miljoner euro för Vägaffärsverket.
Market developments
Marknadsutvecklingen
The Finnish authorities argue that competition has developed quickly in all the product groups of road maintenance, planning and construction.
De finska myndigheterna hävdar att konkurrensen har utvecklats snabbt inom alla produktgrupperna vägunderhåll, planering och byggnation.
The reform of the Road Administration’s procurement strategy has led to the development of a community of independent contractors and consultants.
Reformeringen av Vägförvaltningens nya upphandlingsstrategi har lett till utvecklingen av en grupp oberoende entreprenörer och konsulter.
Looking at all types of works and services provided by Tieliikelaitos in Finland, its share decreased from 31 % at the beginning of the reform process till 17 % in 2006.
Om man tittar på alla typer av arbeten och tjänster som tillhandahålls av Vägaffärsverket i Finland, minskade dess andel från 31 % i början av reformprocessen till 17 % 2006.
Evolution of Road Administration’s contracts during the transitional period
Bedömning av Vägförvaltningens avtal under övergångsperioden
The value of tendered road services commissioned by the Road Administration increased from EUR 54,1 million in 2000 to EUR 549,1 million in 2004.
Värdet på tjänster som upphandlats av Vägförvaltningen ökade från 54,1 miljoner euro 2000 till 549,1 miljoner euro 2004.
The value of road services carried out the contractors other than Tieliikelaitos increased, in turn, from EUR 20,2 million in 2000 to EUR 203,5 million in 2004.
Värdet på vägtjänster som utförs av andra uppdragstagare än Vägaffärsverket ökade i sin tur, från 20,2 miljoner euro 2000 till 203,5 miljoner euro 2004.
In addition to main contractors, the reform benefited private companies that function as subcontractors to Tieliikelaitos.
Vid sidan av de viktigaste uppdragstagarna gynnade reformen privata företag som fungerar som underleverantörer till Vägaffärsverket.
Enough offers were received for all types of tendered contracts (starting with planning contracts and ending with construction contracts) with an average of 4,0-4,7 offers per contract.
Tillräckligt många anbud inkom för alla typer av upphandlingskontrakt (från planeringskontrakt till byggkontrakt) med i genomsnitt 4,0–4,7 anbud per kontrakt.
The price level of the contracts has decreased clearly in comparison with the period before the reform.
Prisnivån på kontrakten har helt klart sjunkit jämfört med perioden före reformen.
The remainder of the EUR 60 million savings are mostly made up of construction and planning services.
Resterande 60 miljoner euro i besparingar utgörs huvudsakligen av bygg- och planeringstjänster.