natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Dry sows and boars
Sinsuggor och galtar
Lactating sows
Digivande suggor
Bedding contributes to pig welfare in many ways.
Strömaterial bidrar till svins välbefinnande på många sätt.
It enhances physical and thermal comfort (except in hot environmental conditions), can be eaten to provide gut fill and enhance satiety, and provides a substrate for foraging and nest-building behaviours.
Det ger ökad fysisk bekvämlighet och värmekomfort (utom under varma förhållanden), det kan ätas för att ge bukfylla och ökad mättnadskänsla, och det utgör ett material för födosöks- och bobyggnadsbeteenden.
The extent to which each of these different benefits can be provided will depend on the nature of the bedding, with long straw providing the best overall material but alternatives such as chopped straw, sawdust, wood shavings and shredded paper conferring some benefits.
Olika strömaterial ger dessa fördelar i olika utsträckning. Långhalm är det bästa materialet, men alternativ som hackad halm, sågspån, kutterspån och pappersremsor har också vissa fördelar.
Bedding should be non-toxic and, where possible, provide structural diversity to stimulate exploratory behaviour.
Strömaterialet bör vara giftfritt och om möjligt ge strukturell variation som stimulerar undersökande beteende.
Bedding should be provided for all pigs, unless precluded for experimental reasons, and is particularly important for farrowing sows, which have a strong motivation to perform nest-building behaviour, and for pigs on restricted feeding regimes, which have a strong motivation to express foraging behaviour.
Strö bör ges till alla svin, om det inte måste uteslutas av experimentella skäl, och är särskilt viktigt för grisande suggor, vilka har en stark drift att utföra bobyggnadsbeteende, och för svin som utfodras restriktivt, vilka har en stark drift att utföra födosöksbeteende.
Equines evolved as grazers of open grasslands, and domestic horses and ponies (Equus caballus) and donkeys (Equus asinus) have retained the behavioural repertoire of their ancestors.
Hästdjuren utvecklades som betare på öppna gräsmarker, och tama hästar och ponnyer (Equus caballus) och åsnor (Equus asinus) har bibehållit sina förfäders beteendemönster.
In the feral or free-ranging state, equines live in herds separated into small family groups or bands typically comprising one stallion, with several mares, foals and yearlings.
Förvildade eller frigående hästdjur lever i hjordar som är indelade i små familjegrupper eller mindre flockar som normalt består av en hingst med flera ston, föl och ettåringar.
The social structure develops as a clearly defined hierarchy, and individual animals within a group often form close pair bonds which it is important to recognise and maintain if possible.
Den sociala strukturen utvecklas som en klart definierad hierarki, och enskilda djur inom gruppen knyter ofta nära vänskapsband som det är viktigt att känna till och om möjligt bibehålla.
Mutual body care is a particularly important element in their social life.
Ömsesidig kroppsvård är ett särskilt viktigt inslag i deras sociala liv.
Unlike ruminants, equines may graze continuously for many hours and under natural conditions they will spend fourteen to sixteen hours daily at this activity.
Till skillnad från idisslare kan hästdjur beta oavbrutet i många timmar, och under naturliga förhållanden ägnar de 14–16 timmar per dag åt bete.
Although their natural food is grass, herbs, and leaves, they are very selective regarding their choice of grass species and which part of the plant to eat.
Deras naturliga föda är gräs, örter och blad, men de är mycket selektiva när det gäller vilka gräsarter och växtdelar de äter.
Their normal daily pattern is to graze, move a few steps and graze again.
Deras normala dagliga rutin är att beta, gå några steg och beta igen.
In this way they exercise as well as feed, and can cover long distances in a twenty-four hour period.
På det sättet får de både motion och föda, och de kan röra sig långa sträckor under ett dygn.
Ideally, management systems for equines should accommodate their natural behaviour, in particular the need to graze, exercise, and socialise.
Djurhållningssystem för hästdjur bör helst vara anpassade till deras naturliga beteende, särskilt behovet av bete, motion och sociala kontakter.
They are flight animals and hence easily startled and this should also be taken into account.
De är flyktdjur och alltså lättskrämda, vilket man bör ta hänsyn till.
Rugs can be used in cool conditions, especially if hair has been clipped, but these should be removed and checked daily.
Hästtäcken kan användas under kalla förhållanden, särskilt om håret har klippts, men de bör tas av och kontrolleras dagligen.
The mane and tail of equines provide protection from adverse weather conditions and from flies and should not be removed or cut short.
Hästdjurens man och svans ger ett skydd mot dåligt väder och mot flugor och bör inte avlägsnas eller klippas korta.
Where manes and tails need to be shortened or tidied this should be achieved by trimming rather than by pulling.
Om man och svans måste kortas av eller ansas bör detta ske genom klippning och inte genom ryckning.
Ideally, equines should be kept at pasture or have access to pasture for at least six hours a day.
Hästdjur bör helst hållas på bete eller ha tillgång till bete minst sex timmar per dag.
Where equines are kept with minimal or no access to grazing then additional roughage should be provided to extend the time spent feeding and reduce boredom.
Om hästdjur hålls med liten eller ingen tillgång till bete bör de få extra grovfoder för att förlänga ättiden och minska risken för uttråkning.
In indoor enclosures, group-housing systems are preferred since these provide opportunities for socialisation and exercise.
I inomhusutrymmen är grupphållningssystem att föredra eftersom de ger möjligheter till socialisation och motion.
For horses it is essential that great care is taken to ensure social compatibility of groups
För hästar är det viktigt att man ser till att gruppen är socialt kompatibel.
The total space requirement for indoor enclosures will depend on whether animals also have daily access to additional areas for grazing and/or other forms of exercise.
Det totala utrymmeskravet för inomhusutrymmen beror på om djuren också har daglig tillgång till kompletterande områden för bete och/eller andra typer av motion.
The figures below assume that such additional areas will be provided.
Nedanstående siffror bygger på antagandet att sådana kompletterande områden erbjuds.
If not, then space allowances should be increased significantly.
Om så inte är fallet bör utrymmet ökas kraftigt.
Table G.8.
Tabell G.8
Equines: Minimum enclosure dimensions and space allowances
Hästdjur: Minsta mått på djurutrymme och utrymme per djur
Wither height
Mankhöjd
For each animal held singly or in groups of up to 3 animals
För varje djur som hålls individuellt eller i grupper på upp till tre djur
For each animal held in groups of 4 or more animals
För varje djur som hålls i grupper på fyra eller fler djur
Foaling box/mare with foal
Fölningsbox/sto med föl
over 1,40 to 1,60
> 1,40 till 1,60
over 1,60
över 1,60
The shortest side should be a minimum of 1,5 × the wither height of the animal.
Den kortaste sidan bör vara minst 1,5 gånger djurets mankhöjd.
The height of indoor enclosures should allow animals to rear to their full height to safeguard the welfare of the animals.
För att trygga djurens välbefinnande bör inomhusutrymmen vara så höga att djuren kan födas upp till sin fulla höjd.
Slatted floors should not be used for equines.
Spaltgolv bör inte användas för hästdjur.
Incorrect feeding of equines can have very serious welfare implications, causing illnesses such as colic and laminitis.
Oriktig utfodring av hästdjur kan ha mycket allvarliga djurskyddskonsekvenser och orsaka sjukdomar som kolik och fång.
Since they naturally graze for long periods, they should ideally have constant access to forage in the form of fresh grass, hay, silage or straw.
Eftersom hästdjur naturligt betar under långa perioder bör de helst ha ständig tillgång till foder i form av färskt gräs, hö, ensilage eller halm.
Where they are not given the opportunity to graze, they should be provided with a suitable quantity of long fibre/roughage every day.
Om de inte ges möjlighet att beta bör de få en lämplig mängd fibrer/grovfoder varje dag.
Where possible roughage should be fed on the ground or in suitably designed round bale feeders.
Grovfoder bör om möjligt ges på marken eller i lämpligt utformade utfodrare för rundbalar.
Hay nets and racks should be designed and positioned to minimise risk of injury.
Hönät och höhäckar bör vara utformade och placerade så att skaderisken minimeras.
If ‘hard’ (concentrate) feed is offered to animals, particularly where the animals are housed in groups the feeding order should, where possible, follow the herd order of dominance.
Om djuren får kraftfoder, särskilt om djuren hålls i grupper, bör utfodringsordningen om möjligt följa gruppens rangordning.
Where possible individuals should be fed separately.
Enskilda djur bör om möjligt utfodras var för sig.
If this is not possible feeding points should be spaced at least 2,4 m apart and there should be at least one point per animal.
Om detta inte är möjligt bör utfodringsplatser vara minst 2,4 m från varandra, och det bör finnas minst en plats per djur.
Horses fed with concentrates need to be given small amounts of feed frequently.
Hästar som får kraftfoder måste utfodras ofta med små mängder foder.
Horses prefer to drink from an open water surface, and this should be provided where possible.
Hästar föredrar att dricka från en öppen vattenyta, och en sådan bör om möjligt finnas.
If automatic water nipple drinkers are used, animals may need to be trained to use them.
Om automatiska vattennipplar används kan det vara nödvändigt att träna djuren att använda dem.
Ear tags and tattooing should not be used in equines.
Öronbrickor och tatuering bör inte användas på hästdjur.
If identification other than coat colour is required then transponders should be used.
Om det behövs annan identifiering än pälsens färg bör transpondrar användas.
Numbered head-collars and hanging tags for halters have also been used successfully for identification.
Även numrerade grimmor och hängbrickor för grimmor har med framgång använts för identifiering.
SPECIES-SPECIFIC GUIDELINES FOR BIRDS
ARTSPECIFIKA RIKTLINJER FÖR FÅGLAR
Birds are used for a broad range of purposes including fundamental research, applied veterinary medical studies and toxicology.
Fåglar används för många olika ändamål, bl.a. vid grundforskning, tillämpade veterinärmedicinska studier och inom toxikologin.
Domestic fowl and turkeys are the most common laboratory birds and are often used in developmental studies and for the production of biological materials such as tissue and antibodies.
Tamhöns och kalkoner är de fåglar som är vanligast som laboratoriedjur och de används ofta vid utvecklingsstudier och för framställning av biologiskt material som vävnad och antikroppar.
Domestic poultry are also the most commonly used species in bird welfare research.
Tamhöns är också den fågelart som används mest vid forskning om fåglars välbefinnande.
Fowl are used for pharmaceutical safety and efficacy evaluation, whereas quail and other birds are more frequently the subjects of ecotoxicology studies.
Höns används för utvärdering av läkemedels säkerhet och effekt, medan vaktlar och andra fåglar oftare används vid ekotoxikologiska studier.
The other, less commonly used species such as the pigeon and wild birds are generally used in psychology and fundamental physiology or zoology research.
Övriga fågelarter som duvor och vilda fåglar används inte lika ofta för forskningsändamål och då i regel inom psykologi och vid grundläggande studier inom fysiologi och zoologi.
Catching wild birds to use as experimental animals should be avoided unless it is necessary for the purposes of the experiment.
Vilda fåglar bör inte fångas in för användning som försöksdjur om detta inte är nödvändigt för det aktuella experimentet.
Although birds are essentially built for flight and share the same basic body plan, they have an extremely diverse range of adaptations for locomotion and feeding.
Även om alla fåglar i grunden är byggda för att flyga och i princip har samma kroppsbyggnad, varierar deras anpassningar i mycket hög grad när det gäller förflyttning och födointag.
Most species are adapted to range over relatively large, three-dimensional areas by one or more means of locomotion including flying, walking, running, swimming or diving, both while foraging and during migration.
De flesta arter är anpassade till att röra sig över relativt stora, tredimensionella områden med hjälp av ett eller flera sätt att förflytta sig (flyga, gå, springa, simma eller dyka), vid både födosök och flyttning.
Many species of birds are highly social and should be kept in stable groups wherever possible.
Många fågelarter är mycket sociala och bör om möjligt hållas i stabila grupper.
It is essential that the housing and care of less commonly used species not included below pay due regard to their behavioural, physiological and social requirements.
Vid inhysning och skötsel av mindre ofta använda arter som inte behandlas separat nedan måste deras beteendemässiga, fysiologiska och sociala behov beaktas på lämpligt sätt.
Housing, husbandry and care protocols for such species should be researched before birds are obtained or used.
Inhysning, djurhållning och skötselprotokoll för sådana arter bör analyseras innan fåglarna anskaffas eller används.
Advice on requirements for other species (or if behavioural or breeding problems occur) should be sought from experts and care staff to ensure that any particular species needs are adequately addressed.
Rådgivning om andra arters behov (eller vid beteende- eller fortplantningsproblem) bör sökas hos experter och djurvårdare, så att det säkerställs att varje arts särskilda behov tillgodoses på lämpligt sätt.
Information and guidance on less commonly used species is available in the background information document.
Information och vägledning om arter som används mer sällan återfinns i bakgrundsdokumentet.
During agricultural research when the aim of the research requires that the animals are kept under similar conditions to those under which commercial farm animals are kept, the keeping of the animals should at least follow the standards laid down in Directive 98/58/EC and in the specific Directive for the protection of laying hens (Council Directive 1999/74/EC) as well as in the Recommendations adopted under the Council of Europe Convention for the Protection of Animals kept for Farming Purposes (ETS No 87).Many of the potential welfare problems specific to birds are associated with inappropriate pecking behaviour.
Vid lantbruksforskning, när forskningens syfte förutsätter att djuren hålls under liknande förhållanden som produktionsdjur, bör djurhållningen minst uppfylla de krav som anges i rådets direktiv 98/58/EG och i särdirektivet för skydd av värphöns (rådets direktiv 1999/74/EG) och i de rekommendationer som antagits inom ramen för Europarådets konvention om skydd av animalieproduktionens djur (ETS nr 87).Många av de potentiella djurskyddsproblem som är specifika för fåglar hänger samman med ett onormalt hackbeteende.
This can be divided into aggressive pecking; feather pecking (where individuals either peck at other birds' feathers or pluck and pull at their own); and pecking at the skin of other birds, which can cause serious suffering and mortality if unchecked.
Detta kan delas upp i aggressiv hackning, fjäderplockning (när individer antingen hackar på andra fåglars fjädrar eller plockar och rycker bort sina egna fjädrar) och hackning på andra fåglars hud, vilket kan orsaka allvarligt lidande och leda till att fåglarna dör om detta inte kontrolleras.
The cause of inappropriate pecking is not always clear, but it is often possible to avoid outbreaks by rearing chicks with access to substrate that enables them to forage and peck appropriately.
Orsaken till sådana beteendestörningar är inte alltid klar, men de kan ofta förhindras om man vid uppfödning av kycklingar ser till att de har tillgång till bottenmaterial som gör att de kan födosöka och picka på ett normalt sätt.
Chicks of all species should therefore be housed on solid floors with litter.
Kycklingar av alla arter bör därför hållas på hela golv med strö.
Prevention is especially important because fowl are attracted to damaged feathers, and the presence of a few feather-pecked birds may therefore lead to the rapid spread of injurious pecking.
Här är förebyggande åtgärder särskilt viktiga. Höns dras till skadade fjädrar och om det finns några få fåglar med hackskador kan detta därför leda till att hackbeteendet snabbt sprids.
There are a number of measures that should be employed to avoid outbreaks of injurious pecking wherever possible and to reduce or prevent this behaviour should it occur.
Det finns en rad åtgärder som om möjligt bör vidtas för att motverka utbrott av skadlig hackning och för att minska eller förhindra beteendet om det skulle uppstå.
These include providing alternative pecking substrates such as foraging substrate, bunches of string, pecking blocks or straw; providing visual barriers; periodically or temporarily lowering the light intensity or using red light; and using light sources that emit UV rays.
Man kan erbjuda alternativa material att hacka i, t.ex. bottenmaterial för födosök, snören, särskilda block eller halm. Visuella hinder kan tillhandahållas, man kan tidvis eller tillfälligt dämpa ljuset eller använda rött ljus och man kan använda ljuskällor som avger UV-strålning.
Anti-pecking sprays are commercially available and can be used to reduce the incidence of injurious pecking in the short term, but it will still be necessary to address the underlying causes of the behaviour.
Sprejer som motverkar hackning finns i handeln och kan användas för att minska beteendet på kort sikt, men de underliggande orsakerna måste ändå åtgärdas.
Some strains of domestic bird have been selectively bred so that inappropriate pecking is reduced and such strains should be researched and used wherever possible.
Vissa raser av tamfågel har avlats fram för att minska onormal hackning, och sådana stammar bör undersökas och användas där det är möjligt.
Methods which cause pain or distress, such as very low lighting (i.e. below 20 lux) for prolonged periods, or for physical modifications such as beak trimming, should not be used.
Metoder som orsakar smärta eller obehag, som t.ex. mycket svag belysning (dvs. under 20 lux) under längre perioder, eller fysiska ingrepp som näbbtrimning, bör inte användas.
Birds housed in a poor quality environment that does not permit them to forage, exercise or interact with conspecifics will experience chronic distress that may be indicated by stereotypic behaviour, for example self-mutilation, feather pecking, and pacing.
Fåglar som hålls i en dålig miljö där de inte kan födosöka, motionera eller ha kontakt med artfränder upplever kronisk oro som kan yttra sig som stereotypt beteende, t.ex. självstympning, fjäderplockning eller ständigt upprepade rörelsemönster.
Such behaviour may be indicative of serious welfare problems and should lead to an immediate review of housing, husbandry and care.
Sådana beteenden kan tyda på att allvarliga djurskyddsproblem och bör leda till att man omedelbart ser över inhysning, djurhållning och skötsel.
Many species are especially susceptible to draughts.
Många arter är särskilt känsliga för drag.
Measures should therefore be in place to ensure that individuals do not become chilled.
Åtgärder bör därför vidtas så att fåglarna inte blir nedkylda.
Accumulation of dust and gases such as carbon dioxide and ammonia should be kept to a minimum.
Halterna av damm och gaser som koldioxid och ammoniak bör hållas så låga som möjligt.
Where appropriate, birds should be provided with a range of temperatures so that they can exercise a degree of choice over their thermal environment.
Fåglar bör om möjligt ges tillgång till platser med olika temperaturer så att de i någon mån själva kan välja i vilken temperatur de vistas.
All healthy adult quail, pigeon and domestic ducks, geese, fowl and turkeys should be housed at temperatures between 15 oC and 25 oC.
Alla friska vuxna vaktlar, duvor och tama änder, gäss, höns och kalkoner bör hållas i temperaturer mellan 15 oC och 25 oC.
It is essential to take account of the interaction between temperature and relative humidity, as some species will suffer from heat stress within the prescribed temperature range if relative humidity is too high.
Samverkan mellan temperatur och relativ fuktighet måste beaktas, eftersom vissa arter drabbas av värmestress inom det angivna temperaturintervallet om den relativa fuktigheten är för hög.
For species where there are no published guidelines on temperature and humidity, the climate experienced in the wild throughout the year should be researched and replicated as closely as possible.
För arter där det inte finns några offentliggjorda riktlinjer om temperatur och luftfuktighet bör man undersöka och så väl som möjligt återskapa det klimat som fåglar i vilt tillstånd upplever under året.
Higher room temperatures than those indicated or a localised source of supplementary heat such as a brooder lamp may be required for sick or juvenile birds (see Table H.1.below).
För sjuka eller unga fåglar kan det krävas högre rumstemperaturer än de som anges eller en kompletterande lokal värmekälla, exempelvis en värmelampa (se tabell H.1).
Table H.1.
Tabell H.1
Guidelines for temperatures and relative humidities for domestic fowl and turkeys, G. gallus domesticus and Meleagris gallopavo
Riktlinjer för temperaturer och relativ luftfuktighet för tamhöns och tamkalkoner, G. gallus domesticus och Meleagris gallopavo
Age (days)
Ålder (dagar)
Under lamp (°C)
Under lampa (°C)
Ambient temperature in room (°C)
Rumstemperatur (°C)
Relative humidity ( %)
Relativ fuktighet ( %)
Over 1 to 7
> 1 till 7
Over 7 to 14
> 7 till 14
Over 14 to 21
> 14 till 21
Over 21 to 28
> 21 till 28
Over 28 to 35
> 28 till 35
Over 35
över 35
The chicks' behaviour should be used as a guide when setting brooder lamp temperature.
Kycklingarnas beteende bör vara vägledande när värmelampans temperatur ställs in.
If thermally comfortable, chicks of all species will be evenly spaced in the enclosure and making a moderate amount of noise; quiet chicks may be too hot and chicks making noisy distress calls may be too cold.
Om värmen är behaglig är kycklingar av alla arter jämnt fördelade i utrymmet och ljudnivån är måttlig. Tysta kycklingar kan ha det för varmt och kycklingar som avger högljudda orosläten kan ha det för kallt.
Relative humidity should be maintained within the range of 40 to 80 % for healthy, adult, domestic birds.
Den relativa fuktigheten bör hållas vid 40–80 % för friska, vuxna tamfåglar.
Light quality and quantity are critically important for some species at certain times of the year for normal physiological functioning.
Ljusets kvalitet och kvantitet är av yttersta vikt för att vissa arter skall kunna upprätthålla sina normala kroppsfunktioner under vissa tider på året.
Appropriate light and dark regimes for each species, life stage and time of year should be known before animals are acquired.
Innan djuren anskaffas bör man känna till den aktuella artens behov när det gäller fördelningen av ljus och mörker i olika utvecklingsstadier och under olika årstider.
Lights should not be abruptly switched off or on, but should be dimmed and raised in a gradual fashion.
Ljus bör inte plötsligt tändas eller släckas utan bör ökas och minskas gradvis.
This is especially important when housing birds capable of flight.
Detta är särskilt viktigt för fåglar som kan flyga.
Dim night-lights may facilitate movement at night for heavy-bodied poultry strains.
Svagt nattljus kan underlätta rörelser på natten för fågelraser med tung kroppsbyggnad.
Where provided, care should be taken to ensure that circadian rhythms are not disrupted.
Om fåglarna ges en normal dygnsrytm bör det säkerställas att denna inte störs.