natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Most of the observations submitted by the Terni companies on Società Terni’s functioning as ente pubblico economico, the nature of the operation leading to the transfer of the company’s assets, the compensatory nature of the tariff, the interpretation of the ECSC decision and ECJ ruling as well as the role played by Cassa Conguaglio are largely equivalent to those made by Italy, which are summarized in points (52) to (69).
De flesta synpunkterna från Terniföretagen rörande Società Ternis funktion som offentligt ekonomiskt organ (ente pubblico economico), karaktären hos den operation som ledde till överföring av företagets tillgångar, tariffens karaktär av kompensatoriskt stöd, tolkningen av EKSG-beslutet och domstolens utslag samt rörande Cassa Conguaglios roll sammanfaller i huvudsak med Italiens synpunkter, som anförs i skälen 52–69.
Therefore, only the main thrust of the Terni companies observations and any additional elements submitted will be reported here in points (43) to (51).
Därför återges här endast huvuddelarna av Terniföretagens synpunkter och eventuella tilläggselement, i skälen 43–51.
Nature of the compensation
Kompensationens karaktär
According to the Terni companies, the tariff is the legitimate compensation to which Società Terni was entitled following the expropriation of its assets and cannot therefore be qualified as State aid.
Terniföretagen anser att tariffen är en laglig kompensation som Società Terni hade rätt till efter exproprieringen av företagets tillgångar och att tariffen därför inte kan klassificeras som statligt stöd.
Adequacy of the compensation
Kompensationens skälighet
Concerning the adequacy of the compensation, the Terni companies retrace the history of the tariff, pointing out that all the extensions of the Terni tariff beyond 1991 were concomitant with the general renewal of the hydroelectric concessions for other generators, and thus in line with the principle that there should be no discrimination between Terni and other self-producers who had not been expropriated and who could therefore continue to produce and consume electricity at very low cost.
Vad gäller kompensationens skälighet påminner Terniföretagen om tariffens historia och påpekar att alla förlängningar som sträckte sig efter 1991 sammanföll med den allmänna förnyelsen av vattenkraftskoncessioner för andra producenter och att förlängningarna därför var förenliga med principen om att det inte skulle förekomma någon diskriminering mellan Terni och andra egenproducenter vars tillgångar inte hade exproprierats och som därför kunde fortsätta producera och använda el till ett mycket lågt pris.
The Terni companies also point out that the financial amounts received in the form of lower electricity tariffs never exceeded the difference between the cost of acquiring energy on the market and the cost of self-produced electricity.
Terniföretagen påpekar också att ekonomiskt bidrag som de erhållit i form av förmånliga eltariffer aldrig hade överskridit skillnaden mellan kostnaden för el som köps på marknaden och kostnaden för egenproducerad el.
Impact on trade
Inverkan på handeln
The Terni companies claim that the measure has no impact on trade between Member States for the reasons summarized below:
Terniföretagen hävdar att åtgärden inte har någon inverkan på handeln mellan medlemsstaterna. Nedanstående motiveringar anförs.
Cementir: In its Spoleto plant (the plant which benefits from the tariff) Cementir produces and markets mainly cement, which is used the construction industry.
Cementir – vid Spoletoanläggningen (som får el enligt tariffen) tillverkar och saluför Cementir i huvudsak cement för byggnadsbranschen.
Cement is difficult to substitute with other products.
Cement kan svårligen ersättas med andra produkter.
Since it is uneconomical to transport, the geographic market for cement is regional or multi-regional.
Det är inte lönsamt att transportera cement och därför är den geografiska marknaden regional eller multiregional. Importen av cement är negligerbar i Italien.
Imports of cements are negligible in Italy, since they account for 5 % of overall demand in Italy and Cementir markets all the production of its Spoleto plant in central Italy;
Cementirs produktion motsvarar 5 % av den totala nationella efterfrågan och Cementir saluför Spoleto-anläggningens hela produktion i centrala Italien.
Nuova Terni Industrie Chimiche: The plant which benefits from the tariff produces ammonia and nitric acid.
Nuova Terni Industrie Chimiche – den anläggning som får el enligt tariffen tillverkar ammoniak och salpetersyra.
Ammonia can be economically transported only by sea and provided ports are suitably equipped for its storage.
Ammoniak lönar sig endast att transportera till sjöss och förutsatt att hamnarna har lämplig lagringsutrustning.
There are no such storage plants in central Italy.
Det finns inga sådana lagringsanläggningar i centrala Italien.
The same applies to nitric acid.
Samma gäller för salpetersyra.
Therefore, the Terni companies claim that the geographic market is at best national.
Terniföretagen hävdar därför att den geografiska marknaden på sin höjd är nationell.
National demand is fully met by domestic production and there are no trade flows;
Hela den nationella efterfrågan tillgodoses av tillverkningen inom landet och det finns inga handelsflöden.
ThyssenKrupp: the Terni companies claim that the market for the distribution (not the production or sale) of steel products is national.
ThyssenKrupp – Terniföretagen hävdar att marknaden för distribution av stålprodukter (inte tillverkning eller försäljning) är nationell.
In particular, ThyssenKrupp’s Terni plant markets only 6 % of its production in the European Union.
Särskilt gäller att ThyssenKrupps Ternianläggning endast saluför 6 procent av sin produktion i EU.
Legitimate expectations
Berättigade förväntningar
The Terni companies claim legitimate expectations on two grounds:
Terniföretagen hävdar sin rätt till berättigade förväntningar med stöd av två motiveringar.
firstly, the Italian authorities had explicitly confirmed, in a letter to the AEEG, that the nature of the tariff was compensatory and that the extension of the existing tariff scheme was not subject to prior notification to the Commission under the State aid rules [13];
För det första hade de italienska myndigheterna i en skrivelse till AEEG uttryckligen bekräftat att tariffen hade en kompensatorisk karaktär och att förlängningen av den befintliga tariffordningen inte behövde förhandsanmälas till kommissionen enligt reglerna för statligt stöd [13].
secondly, the Commission had not called the measure into question, either when it was first prolonged by Law 9/1991 (approved in the context of case NN 52/1991), or when information on the second extension was submitted in the context of another State aid procedure (C 13/06).
För det andra hade kommissionen inte ifrågasatt stödordningen, varken när den första gången förlängdes genom lag nr 9/1991 (som godkändes i samband med ärende nr NN 52/1991) eller när information om den andra förlängningen lämnades i samband med ett annat förfarande avseende statligt stöd (C-13/06).
State aid clearance of the second extension
Godkännande av den andra förlängningen som statligt stöd
The Terni companies further submit, in this context, that when Article 11, paragraph 12 of Law 80/2005 (establishing a preferential tariff for certain energy-intensive companies in Sardinia, case C 13/06) was notified to the Commission, the Italian authorities had submitted information and clarifications also on the Terni tariff, so that the notification might be considered complete within the meaning of Article 4, paragraph 5 of Regulation EC 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty [14].
Terniföretagen framför vidare i detta sammanhang att när artikel 11.12 i lag nr 80/2005 (i vilken fastställs en förmånlig eltariff för vissa energiintensiva företag på Sardinien, ärende nr C 13/06) anmäldes till kommissionen lämnade de italienska myndigheterna även information och förtydliganden om Ternitariffen så att anmälan kunde anses vara fullständig i den mening som avses i artikel 4.5 i förordning (EG) nr 659/1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget [14].
The Commission had failed to take a decision within two months, and therefore, even if the tariff was to be considered State aid, quod non, it should be deemed to be authorized on the basis of Article 4, paragraph 5 of Regulation N 659/1999 [15].
Kommissionen underlät att fatta beslut inom två månader och därför ska tariffen, även om den skulle anses utgöra statligt stöd, vilket inte är fallet, anses vara godkänd med stöd av artikel 4.5i förordning (EG) nr 659/1999 [15].
The Terni companies underline that their good faith is substantiated by the fact that, in case of doubts on the compatibility of the tariff, ThyssenKrupp would certainly not have launched large-scale investments in the Terni area.
Terniföretagen understryker att som bevis på deras goda tro kan anföras det faktum att om ThyssenKrupp hade hyst tvivel om tariffens förenlighet skulle företaget självfallet inte ha inlett storskaliga investeringar i Terniområdet.
Amounts received
Mottagna belopp
The Terni companies point out that, in the absence of Law 80/2005, they would have benefited until 31 December 2007 from the preferential tariff on the basis of Article 20, paragraph 4 of Law 9/1991 (approved by the Commission).
Terniföretagen påpekar att om lag nr 80/2005 inte hade funnits, skulle de med stöd av artikel 20.4 i lag nr 9/1991 (godkänd av kommissionen) ha omfattats av den förmånliga tariffen fram till den 31 december 2007.
The AEEG authorized Cassa Conguaglio to pay out in 2006 (as advance payment) only the sums which would have become due in 2007 [16].
Cassa Conguaglio hade godkännande från AEEG att under 2006 endast betala ut (såsom förskottsbetalning) de belopp som skulle ha förfallit under 2007 [16].
Therefore, the amounts received until 31 December 2006 should be considered authorized.
De belopp som mottogs fram till den 31 december 2006 bör därför anses vara godkända.
According to the companies, the provisions of Decreto-legge No 80/2005 have de facto not been implemented in respect of these amounts.
Företagen hävdar att bestämmelserna i lagdekret nr 80/2005 i själva verket inte hade genomförts med avseende på dessa belopp.
Deggendorf case-law
Rättspraxis enligt Deggendorf-domen
Concerning the Deggendorf case-law, ThyssenKrupp states its willingness, in principle, to repay the aid, subject to agreement being found on the amount to be recovered.
I fråga om rättspraxis enligt Deggendorf-domen förklarar ThyssenKrupp sin villighet att i princip återbetala stödet förutsatt att överenskommelse kan nås om beloppet.
V. COMMENTS FROM ITALY
V. ITALIENS SYNPUNKTER
Expropriation of Terni’s assets and its entitlement to compensation
Expropriering av Ternis tillgångar och Ternis rätt till kompensation
Italy submits that Terni’s generating assets were nationalized as an exception to the general rule set out in the nationalization law, according to which self-producers would not be subject to expropriation.
Italien konstaterar att nationaliseringen av Ternis produktionstillgångar var ett undantag till nationaliseringslagens allmänna regel om att egenproducenter inte ska vara föremål för expropriering.
The nationalization law of 1962 was based on Article 43 of the Italian Constitution, according to which certain undertakings which carry out services of fundamental public interest or in the energy sector may be transferred to the State by way of expropriation, provided compensation is granted.
Nationaliseringslagen från 1962 baserade sig på artikel 43 i den italienska grundlagen, enligt vilken vissa företag som tillhandahåller tjänster av uppenbart allmännyttig karaktär eller inom energisektorn kan överföras till staten genom expropriering, förutsatt att de får en kompensation.
Concerning the Commission’s doubts as to the possibility to expropriate assets belonging to a State-owned company, Italy submits that neither Article 42, nor Article 43 of the Constitution limit the notion of expropriation to privately owned property.
Med avseende på kommissionens tvivel rörande möjligheten att expropriera tillgångar som tillhör ett statsägt företag konstaterar Italien att varken artikel 42 eller artikel 43 i grundlagen begränsar begreppet expropriering till privatägd egendom.
The expropriation of Società Terni’s electrical branch was legally required, according to Italy, because Terni was controlled by an ‘ente pubblico economico’, which, unlike an ‘ente pubblico’ was obliged to operate according to market principles.
Italien hävdar att exproprieringen av Società Ternis verksamhet inom elbranschen krävdes enligt lag, eftersom Terni kontrollerades av ett offentligt ekonomiskt organ (ente pubblico economico), som till åtskillnad från ett offentligt organ (ente pubblico) måste fungera enligt marknadsprinciper.
The nationalization law did not envisage any compensation for undertakings managed by public entities strictu sensu, but it did for Terni in view of its different status and mode of functioning.
I nationaliseringslagen föreskrivs inga kompensationer för företag som förvaltas av organ som är offentliga i strikt bemärkelse, men däremot nog för Terni med tanke på företagets annorlunda status och funktionssätt.
As regards Terni’s ownership structure, Italy underlines that Terni was a joint stock company (società per azioni) where the State had a majority stake, but equity was also owned by a large number of private investors.
I fråga om Ternis ägandestruktur understryker Italien att Terni var ett aktiebolag (società per azioni) med staten som huvudägare, samtidigt som ett stort antal privata investerare också hade innehav i företaget.
Italy has provided documentation showing that that Terni’s capital was also partly in private hands and that the company was quoted on the stock exchange.
Italien har inkommit med dokumentation som visar att Ternis kapital delvis även ägdes privat och att företaget var tecknat på börsen.
According to Italy, depriving Terni of the same right to adequate compensation to which a private company would be entitled would have constituted a breach of the principle of neutrality of ownership enshrined in Article 295 of the EC Treaty.
Italien ansåg att om Terni fråntas samma rätt till skälig kompensation som övriga privata företag har, utgör detta ett brott mot principen om att inte ingripa i medlemsstaternas egendomsordning, som fastställts i artikel 295 i EG-fördraget.
Italy quotes a number of rulings by the Corte di Cassazione and the Consiglio di Stato whereby these Courts confirmed that the logic of the tariff for Terni was to put the company on the same footing as self-producers of electricity from renewable sources of energy, and therefore the tariff could not be raised by means of supplements which would not apply to self-producers.
Italien citerar ett antal domar från Corte di Cassazione och Consiglio di Stato där dessa domstolar bekräftar att Ternitariffen grundar sig på principen om att jämställa företaget med andra företag som har egenproduktion av el från förnybara källor, och att tariffen därför inte kan höjas genom tillägg som inte är tillämpliga på egenproducenter.
As regards other electricity producers who were also expropriated, Italy submits that, with the exception of Terni, all expropriated producers were undertakings exclusively or primarily active in the production, import or supply of electricity.
I fråga om övriga elproducenter som också exproprierades konstaterar Italien att alla dessa, med undantag av Terni, var företag som enbart eller primärt verkade inom produktion, import eller leverans av el.
As a general rule, the compensation paid by the State reflected the market value of the assets, which was calculated in different ways according to the type of company.
Kompensationen från staten motsvarade i regel tillgångarnas marknadsvärde, som beräknades på olika sätt beroende på typen av företag.
The net accounting value of the assets was taken as reference value, but was corrected on the basis of other factors which Italy did not identify in detail.
Som referens användes tillgångarnas bokförda nettovärde som sedan korrigerades med ett antal faktorer som Italien inte redogjorde för närmare.
For hydropower producers, the Italian observations suggest that the residual duration of the concession played a role in the calculation of the compensation.
I fråga om vattenkraftproducenter tyder Italiens synpunkter på att den återstående koncessionsperioden hade en inverkan på hur kompensationen beräknades.
Non-aid nature of Terni’s tariff and its clearance under the State aid rules
Ternitariffens karaktär av icke-stöd och godkännande av tariffen enligt reglerna om statligt stöd
Italy submits that both the original tariff arrangement — which constituted Terni’s legitimate compensation for the expropriation of its assets — and its further extensions in time do not constitute State aid.
Italien hävdar att båda de ursprungliga tariffordningarna – som utgjorde Ternis lagenliga kompensation för exproprieringen av företagets tillgångar – och förlängningarna av dem inte utgör statligt stöd.
To substantiate this claim, Italy quotes a number of rulings of the European Court of Justice, which concern the non-aid nature of certain forms of compensation to undertakings [17], notably compensation for damages and services of general economic interest.
Som motivering för detta hänvisar Italien till ett antal domar enligt vilka vissa former av kompensationer till företag inte räknas som stöd [17], särskilt kompensation för skador och för allmännyttiga tjänster.
As regards the State aid clearance of Terni’s tariff, Italy underlines that Law 9/1991, laying down the first extension of the tariff, was duly notified to the Commission and approved by it.
Vad gäller ett eventuellt godkännande av Ternitariffen som statligt stöd understryker Italien att lag 9/1991, i vilken den första förlängningen av tariffen fastställs, i god ordning anmäldes till kommissionen som i sin tur godkände lagen.
The subsequent extensions in time of the tariff, which are concomitant with the extensions of hydroelectric concessions for hydropower producers, follow the same logic, which was never challenged by the Commission.
De efterföljande förlängningarna av tariffen, som sammanföll med förlängningar av koncessionerna för vattenkraftsproducenter, följer samma logik som kommissionen inte gjorde några invändningar mot.
Therefore, according to Italy, the Terni tariff should be considered an existing non-aid measure.
Italien anser därför att Ternitariffen bör ses som en befintlig åtgärd som inte utgör stöd.
Italy submits that it has thus always acted in good faith.
De italienska myndigheterna hävdar att Italien således alltid har handlat i god tro.
It did not notify under Article 88(3) the contested extension of the tariff arrangement for Terni since, in its view, it did not constitute State aid.
Italien anmälde inte den ifrågasatta förlängningen av tariffordningen för Terni enligt artikel 88.3 eftersom Italien ansåg att det inte gällde statligt stöd.
Italy underlines that the Commission was informed of the existence of this measure (Report of November 2005 and letter of February 2006).
Italien understryker att kommissionen underrättades om åtgärden (rapport i november 2005 och skrivelse i februari 2006).
As regards the policy reasons of the second extension, Italy submits that the tariff is necessary to establish a level-playing field between these energy-intensive companies active in Italy and their competitors in the EU [18], which also benefit from reduced energy prices (tariff or contract-based), pending the completion of ongoing infrastructure projects on electricity generation and transport.
I fråga om de politiska motiveringarna bakom den andra förlängningen konstaterar Italien att tariffen är nödvändig för att etablera ett jämlikt spelfält mellan dessa energiintensiva företag som är verksamma Italien och deras konkurrenter i EU [18], som också får köpa el till lägre priser (tariff- eller avtalsbaserade) i väntan på att pågående infrastrukturprojekt inom elproduktion och eltransport slutförs.
If the tariff was abolished, the companies in question would delocalize their operations outside the EU.
Om tariffen avskaffas skulle de berörda företagen omlokalisera sin verksamhet till länder utanför EU.
This would inevitably lead to an industrial crisis and sever job losses in the affected regions.
Detta skulle oundvikligen leda till en industriell kris och allvarliga förluster av arbetstillfällen i de berörda regionerna.
Therefore, according to Italy, the prolongation of the tariff should be seen as a transitional solution.
Italien anser därför att förlängningen av tariffen bör ses som en tillfällig lösning.
Italy quotes the conclusions of the High-level group on competitiveness, energy and environment [19] which suggest, as a long-term solution, the improvement of interconnection and infrastructure, and, as a medium-term solution, long-term supply contracts and partnership between customers and energy suppliers/generators.
Italien hänvisar till slutsatserna från högnivågruppen för konkurrenskraft, energi och miljö [19] enligt vilka en långsiktig lösning vore att förbättra förbindelser och infrastruktur och en lösning på medellång sikt vore långfristiga leveranskontrakt och partnerskap mellan kunder och energileverantörer/energiproducenter.
Absence of overcompensation
Avsaknad av överkompensation
As regards the absence of overcompensation, Italy makes the following observations.
Rörande avsaknaden av överkompensation lämnar Italien nedan anförda synpunkter.
If Terni had retained its generating assets, it would have been able to sell part of its energy to third parties, thus obtaining additional profits.
Om Terni hade fått behålla sina produktionstillgångar hade företaget kunnat sälja en del av sin produktion till tredje parter och öka sin vinst.
The damage suffered by Terni was compounded by the sharp increase, over the years, of electricity prices.
Den ekonomiska skadan för Terni berodde på kraftiga höjningar av elpriserna under årens lopp.
The still incomplete process of liberalization of the energy markets has not yet delivered results in terms of competitive electricity prices, and therefore the need to continue compensating Terni persists.
Avregleringen av elmarknaderna är fortfarande ofullständig och har ännu inte lett till resultat i form av konkurrenskraftiga elpriser och därför kvarstår behovet av kompensationer till Terni.
The Terni companies are currently paying a price (between 40 and 72 EUR/MWh) which is largely in line with electricity prices paid by companies with an equivalent consumption profile in the EU.
Terniföretagen betalar för närvarande ett pris (mellan 40 och 72 euro per MWh) som i stort sett motsvarar de elpriser som betalas av företag med en motsvarande förbrukningsprofil i EU.
In fact, if Terni had retained its assets, it would be paying between 5 and 7 euros per MWh of self-produced electricity.
Om Terni hade fått behålla sina tillgångar skulle företaget betala mellan 5 och 7 euro per MWh egenproducerad el.
Italy thus concludes that the tariff does not involve any overcompensation.
Italien anser därför att tariffen inte inbegriper någon överkompensation.
Italy has submitted a ‘study’ carried out by the private consultant Energy Advisor S.r.l. on behalf on the Terni companies.
Italien har lämnat in en ”undersökning” som har genomförts av det privata konsultföretaget Energy Advisor S.r.l. på uppdrag av Terniföretagen.
The study, which is perhaps better described as simple ‘calculation’, since it consists of one table with a few pages of methodological explanations, aims to assess the value of the electricity assets and compare this figure with the cumulative tariff advantage enjoyed by Terni.
Syftet med undersökningen, som kanske hellre bör beskrivas som en enkel kalkyl eftersom den består av en tabell och några sidor med metodförklaringar, är att bedöma produktionstillgångarnas värde och jämföra värdet med den kumulativa fördel som Terni har fått genom tariffen.