natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In this regard, the Greek authorities have relied on the Combus judgment delivered by the Court of First Instance.
I detta hänseende har de grekiska myndigheterna stött sig på förstainstansrättens dom i målet Combus.
In that case, the Court stated that a (State) measure which was ‘introduced to replace the privileged and costly status of the officials employed by Combus with the status of employees on a contract basis comparable to that of employees of other bus transport undertakings competing with Combus’ did not constitute aid, for ‘the intention [of the Danish government] was thus to free Combus from a structural disadvantage it had in relation to its private-sector competitors’ [36].
I det målet fastställde förstainstansrätten att en (statlig) åtgärd som var ”avsedd att ersätta den privilegierade och kostsamma status som de av Combus anställda statstjänstemännen hade med en status som kontraktsanställd, vilken kunde jämföras med den status som anställda i andra busstransportföretag som befann sig i en konkurrenssituation i förhållande till Combus hade” inte utgjorde stöd, eftersom ”det gällde att befria Combus från en strukturell nackdel i förhållande till dess konkurrenter i den privata sektorn” [36].
In this regard, it should be noted that the finding in Combus has not been confirmed by the Court of Justice.
Här bör påpekas att slutsatserna i målet Combus inte har bekräftats av domstolen.
Certain judgments of the Court of Justice tell against the assumption that the provision of compensation for a structural disadvantage means that a measure cannot be categorised as aid.
Vissa av domstolens domar talar emot antagandet om att ett bidrag som utgör ersättning för en strukturell nackdel inte kan klassificeras som stöd.
In its settled case-law, the Court of Justice has decided that the extent to which a measure constitutes aid must be determined according to the effects of the measure and not by reference to its causes or aims [37].
Enligt domstolens vedertagna rättspraxis måste den utsträckning i vilken en åtgärd utgör stöd avgöras med hänsyn till åtgärdens effekter och inte genom hänvisning till åtgärdens orsaker eller mål [37].
The Court has also decided that any measure exempting an undertaking from the charges which are normally included in its budget constitutes State aid [38].
Domstolen har också slagit fast att alla åtgärder där ett företag befrias från kostnader som normalt belastar ett företags budget utgör statligt stöd [38].
The Court has made clear that this includes, for example, the costs linked to employee pay [39].
Domstolen har gjort det klart att detta inbegriper t.ex. betalningar till anställda [39].
In the light of these considerations, the Court has rejected the notion that a measure does not give an advantage to the undertaking solely because it compensates some disadvantage which the undertaking has suffered in the past [40].
Mot bakgrund av dessa överväganden har domstolen förkastat principen om att en åtgärd inte skulle medföra fördel för företaget enbart för att den kompenserar nackdelar som företaget har haft tidigare [40].
It is true that the labour law applicable to OTE is different from that applied to any other private company in Greece, in that the permanent tenure of OTE employees and their higher salaries cannot be modified unless new legislation is passed giving effect to the consent required of OTE’s employees.
Det stämmer att den arbetsmarknadslagstiftning som är tillämplig på OTE avviker från den som tillämpas på övriga privata företag i Grekland, i det att OTE:s fasta anställningar och de anställdas högre löner är orubbliga om inte ny lagstiftning antas som ger rättslig verkan åt det medgivande som krävs från de OTE-anställda.
Overall, the labour rules applicable to OTE increase its labour and social security costs and deprive the company from the freedom enjoyed by other competing companies when it comes to restructuring their labour costs in line with the prevailing market conditions.
Generellt sett medför de arbetsmarknadsregler som tillämpas på OTE att företaget har högre arbets- och socialförsäkringskostnader och att företaget inte har den frihet som andra konkurrerande företag har när det gäller att omstrukturera arbetskostnaderna efter rådande marknadsförhållanden.
In this regard, the present case bears a number of similarities with Combus.
I detta hänseende har detta fall ett antal likheter med fallet Combus.
In Combus, the Danish State did not compensate the company concerned but the officials employed by it.
I fallet Combus kompenserade den danska staten inte företaget utan företagets anställda.
Likewise, the Greek State is not compensating OTE but the employees’ pension fund for the loss of revenue due to early retirement.
På samma sätt kompenserar den grekiska staten inte OTE utan de anställdas pensionsfond för förlorade intäkter på grund av förtidspensioner.
Like in Combus, the permanent status of OTE’s employees constitutes a ‘privileged and costly status’ vis-à-vis the status of private-sector employees.
Som hos Combus, utgör OTE-personalens fasta anställningar en ”privilegierad och kostsam status” jämfört motsvarande status för anställda i den privata sektorn.
Like in Combus the intention of the Greek Government is to free OTE ‘from a structural disadvantage it ha[s] in relation to its private-sector competitors’.
Liksom i fallet Combus är den grekiska regeringens avsikt att frigöra OTE från en ”strukturell nackdel i förhållande till dess konkurrenter i den privata sektorn”.
Furthermore, as was the case in Combus, the State’s intervention does not aim to make up for, or alleviate OTE from, its past pensions obligations resulting from the period of time when the company became subject to a sui generis labour law framework (past liabilities), but is strictly limited to putting OTE in line with the private sector for its future pension rights.
Dessutom, i likhet med fallet Combus, är syftet med statens ingripande inte att kompensera för eller lindra OTE:s pensionsskyldigheter som härrör från en tidigare period då företaget berördes av arbetsmarknadslagstiftning av sitt eget slag (tidigare skyldigheter), utan syftet är strikt begränsat till att få OTE jämställt med den privata sektorn i fråga om framtida pensionsrättigheter.
That being said, the Commission also notes that the factual and legal context of the case at hand exhibits a number of particularities compared with Combus.
Kommissionen noterar dock också att den faktiska och rättsliga situationen i det aktuella fallet har ett antal särdrag jämfört med fallet Combus.
First, in Combus the Danish authorities’ compensation aimed to facilitate the planned change of status of the company from public to private, hence the financial compensation (bonus) offered by the Danish Government to Combus employees whose status changed from public servants to private-law contract employees.
För det första var de danska myndigheternas bidrag i fallet Combus avsett att underlätta den planerade ändringen av företagets status från offentligt till privat. I detta syfte erbjöd den danska regeringen ett finansiellt bidrag (bonus) till de Combus-anställda vars status ändrades från statsanställd till privaträttsligt anställd.
OTE, however, became a public limited company in 1994, without the State taking any appropriate measures at the time to ensure that the company’s labour rules would be aligned on those of a normal public limited company.
OTE däremot blev ett börsnoterat aktiebolag 1994 utan att staten vid den tidpunkten vidtog några åtgärder för att säkerställa att arbetsmarknadsreglerna för OTE var samstämmiga med motsvarande regler för normala börsnoterade aktiebolag.
Nor did the State intervene in 2001, when OTE lost its exclusive right to provide fixed voice telecommunications services and the Greek electronic communications market was fully liberalised.
Staten ingrep inte heller år 2001 när OTE miste sina exklusiva rättigheter att tillhandahålla telekommunikationstjänster för fast taltelefoni och den grekiska marknaden för elektronisk kommunikation avreglerades helt.
In this respect, it is not impossible that the high number of employees enabled OTE, especially during the critical years before and immediately after full liberalisation, to secure and maintain its current dominant position and continue to be present in virtually all segments of the electronic communications market.
Det är i detta hänseende inte uteslutet att det höga antalet anställda gjorde det möjligt för OTE, särskilt under de kritiska åren före och strax efter den totala avregleringen, att säkerställa och upprätthålla sin aktuella dominerande ställning och fortsätta att agera inom praktiskt taget alla segment av marknaden för elektronisk kommunikation.
Moreover, as stated in recital 93, the concept of aid in Article 87(1) of the EC Treaty covers only measures which lighten the burdens normally assumed in an undertaking’s budget and which are to be regarded as an economic advantage which the recipient undertaking would not have obtained under normal market conditions [41].
Dessutom, som konstateras i skäl 93, omfattar begreppet stöd enligt artikel 87.1 i fördraget endast åtgärder för att lindra normala belastningar i ett företags budget och som kan anses utgöra en ekonomisk fördel som det mottagande företaget inte skulle ha fått under normala marknadsbetingelser [41].
In this respect, it should be recalled that according to the case-law, the costs for undertakings that arise from collective agreements concluded between employers and trade unions, which undertakings are bound to observe, either because they have acceded to those agreements or because those agreements have been extended by regulation, are costs that are included, by their nature, in the budgets of undertakings [42].
Här bör vi påminna oss om att sådana kostnader för företagen som följer av kollektivavtal mellan arbetsgivare och fackföreningar som företagen måste följa, antingen på grund av att de har tillträtt dessa avtal eller genom att avtalen har fastställts i lag, enligt rättspraxis är kostnader som på grund av deras art ska belasta företagen [42].
Although, as pointed out in recital 93, the labour rules imposed on OTE are indeed an exception to the ordinary labour law applied to date to any other private company in Greece, and the permanent status and the high salaries guaranteed to OTE employees were not in reality the result of a freely negotiated collective agreement, but rather imposed on the company by the State itself, the Commission notes that at no time since OTE became a listed company did the Greek authorities indicate that OTE’s labour law liabilities did not have to be assumed by the company’s normal budget or that the State would have to compensate OTE for the extra costs of permanency and high salaries imposed by law on it.
Trots att, som påpekas i skäl 93, de arbetsmarknadsregler som ålagts OTE förvisso utgör undantag till den arbetsmarknadslagstiftning som hittills har tillämpats på övriga privata företag i Grekland och att den fasta anställningsformen och de höga löner som OTE-anställda garanterades i verkligheten inte var resultatet av fritt förhandlade kollektivavtal, utan i stället ålägganden från själva statens sida, noterar kommissionen att de grekiska myndigheterna inte i något skede efter att OTE blev ett börsnoterat företag lät förstå att OTE:s skyldigheter enligt arbetsmarknadslagstiftningen inte skulle ingå i företagets normala budget eller att staten skulle kompensera OTE för de extra kostnader för fast anställningsform och höga löner som företaget var ålagt enligt lag.
Likewise, OTE’s stock valuation was also based on the assumption that the permanency and high salary costs of OTE are normally for OTE’s budget to bear.
Likaså baserade sig värderingen av OTE på börsen på antagandet att de fasta anställningarna och de höga lönekostnaderna var normala belastningar i OTE:s budget.
These considerations, examined in conjunction with the findings in the Combus case, indicate that the measure at issue can be regarded as aid.
Dessa överväganden, granskade i samband med slutsatserna i Combus-domen, ger indikationer på att åtgärden kan anses utgöra stöd.
However, the matter does not need to be pursued further since, for the reasons set out in detail below, it is in any event compatible with the common market under Article 87(3)(c) of the Treaty.
Ärendet behöver dock inte drivas vidare eftersom bidraget, av skäl som i detalj anförs nedan, under alla omständigheter är förenligt med den gemensamma marknaden enligt artikel 87.3 c i fördraget.
COMPATIBILITY OF THE AID WITH THE COMMON MARKET
STÖDETS FÖRENLIGHET MED DEN GEMENSAMMA MARKNADEN
The Commission notes that the planned contribution of the State to the costs of the VRS of OTE is part of wider plan of the Greek authorities to restructure the employment regime applicable to OTE so as to guarantee its long term viability and to improve the functioning of the electronic communications market.
Kommissionen noterar att statens planerade bidrag till OTE:s kostnader för det frivilliga systemet för förtidspension ingår i en mer omfattande plan från de grekiska myndigheternas sida att omstrukturera anställningssystemet hos OTE i syfte att garantera företagets lönsamhet på lång sikt och förbättra funktionen på marknaden för elektronisk kommunikation.
The VRS is thus a necessary step towards the further privatisation of OTE.
Det frivilliga systemet för förtidspension är således ett nödvändigt steg mot ytterligare privatisering av OTE.
The Commission therefore considers that the assessment of the compatibility of the measure with the common market needs to be based directly on Article 87(3)(c) of the EC Treaty which states that: ‘aid to facilitate the development of certain economic activities or of certain economic areas, where such aid does not adversely affect trading conditions to an extent contrary to the common interest’ may be considered to be compatible with the common market.
Kommissionen anser därför att bedömningen av åtgärdens förenlighet med den gemensamma marknaden måste basera sig direkt på artikel 87.3 c i fördraget, enligt vilken ”stöd för att underlätta utveckling av vissa näringsverksamheter eller vissa regioner, när det inte påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset” kan anses vara förenligt med den gemensamma marknaden.
For an aid measure to be considered compatible with the common market on the grounds that it facilitates the development of economic activities or certain economic areas, it must improve the way the economic activity is carried out.
För att en stödåtgärd ska anses vara förenlig med den gemensamma marknaden på de grunder att den underlättar utvecklingen av näringsverksamhet eller vissa regioner, måste åtgärden medföra en förbättring av näringsverksamhetens funktion.
Aid is compatible under Article 87(3)(c) only where it does not adversely affect trading conditions to an extent contrary to the common interest.
Enligt artikel 87.3 är stöd förenligt endast när det inte påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det allmänna intresset.
In carrying out its assessment, the Commission pays particular attention to the criteria of necessity and proportionality [43].
I sin bedömning fäster kommissionen särskild vikt vid kriteriet om nödvändighet och proportionalitet [43].
The measure is in line with the common interest
Åtgärden är förenlig med det gemensamma intresset
By relieving OTE from the extra costs it bears as a former public undertaking due to the permanent employment status and the high salaries of its staff, the notified measure will enable the company to operate freely in the fully liberalised electronic communications market and to make the necessary adjustments to respond to market and other technological developments that affect the company’s viability in the long term.
Genom åtgärden befrias OTE från extra kostnader på grund av företagets tidigare ställning som offentligt företag (personalens fasta anställningsform och högre löner) och kan därför agera fritt på den helt avreglerade marknaden för elektronisk kommunikation och göra de anpassningar till marknaden och övriga tekniska framsteg som behövs för företagets lönsamhet på lång sikt.
In particular, the reduction of around one third of OTE’s staff through the VRS, together with the consent of OTE employees to abolish permanency for future recruits in exchange for the early retirement package offered by OTE, are key components of the overall restructuring operations of OTE that should guarantee the company’s profitability, efficient operations and further privatisation.
Särskilt nedskärningen av cirka en tredjedel av OTE:s personal genom det frivilliga systemet för förtidspension och det faktum att OTE-personalen i utbyte mot pensionssystemet går med på att nyrekryteringar inte längre har fast anställningsform, är nyckelkomponenter i de generella omstruktureringar som ska garantera företagets lönsamhet, effektiva funktion och vidare privatisering.
To date, the permanent employment status of OTE employees, their excessive number and the fixed salary regime applied to them constitute major obstacles to the further privatisation of the company and to the exit of the Greek State from OTE.
Tills vidare utgör OTE-personalens fasta anställningsform, personalöverskottet och det stela lönesystemet tunga hinder för en vidare privatisering av företaget och den grekiska statens utträde ur OTE.
The ongoing transformation of OTE from an ex-monopolist to a company that is subject to the same legal framework as any other private operator in Greece, with the subsequently envisaged relinquishment by the Greek State of its control over the company, improves the operation of the Greek electronic communications market, lowers the barriers to entry and exit in the market [44] and is beneficial in the longer term to end-users.
Den pågående omvandlingen av OTE från ett f.d. monopolföretag till ett företag som är underställt samma lagar som alla andra privata aktörer i Grekland och det faktum att den grekiska staten avsäger sig sin kontroll över företaget förbättrar funktionen på den grekiska marknaden för elektronisk kommunikation, sänker hindren för inträde på och utträde från marknaden [44] och är på lång sikt till fördel för slutanvändarna.
Therefore the planned financial contribution of the Greek State to the costs of the VRS is in line with the common interest.
Det planerade finansiella bidraget från den grekiska staten för att lindra kostnaderna för det frivilliga systemet för förtidspension är därför förenligt med det gemensamma intresset.
The aid is the appropriate instrument
Stödet är ett lämpligt instrument
At the opening of the formal investigation, the Commission expressed reservations as regards the need for the present VRS by reference to other previous VRSs that were financed entirely by OTE.
I början av den formella undersökningen uttryckte kommissionen sina reservationer rörande nödvändigheten med det aktuella frivilliga systemet för förtidspension, med hänvisning till att tidigare förtidspensionssystem har finansierats helt och hållet av OTE.
In particular, the investigation showed that since 1996 and up to 2004, OTE allowed 8173 employees to retire early.
Det framkom särskilt att OTE sedan 1996 och fram till 2004 lät 8173 anställda avgå med förtidspension.
However, these smaller annual VRSs (900 employees on average each year) were offered only to employees who were already entitled to a pension but could still continue to work until the conditions for mandatory retirement were met [45].
Dessa mindre omfattande årliga pensionssystem (i genomsnitt 900 anställda per år) erbjöds dock endast till anställda som redan var berättigade till pension men som kunde fortsätta arbeta tills att villkoren för obligatorisk avgång uppfylldes [45].
Accordingly, these past VRSs did not involve the recognition of any notional years to the employees concerned, and therefore cannot be compared to the present VRS as far their structure and scope are concerned.
I de tidigare förtidspensionssystem godkändes inga fiktiva anställningsår och de kan därför inte jämföras med det aktuella förtidspensionssystemet när det gäller struktur och omfattning.
In that sense, the previous VRSs implemented by OTE were no different from equivalent VRSs implemented by any other private company or OTE’s current ‘regular’ VRS [46].
I den meningen liknade OTE:s tidigare förtidspensionssystem systemen hos andra privata företag eller OTE:s aktuella ”vanliga” system [46].
In the present case, a VRS which would have merely offered early retirement only to employees who were entitled to a pension but had not yet reached the mandatory retirement age would not have led to the highest possible take-up since a number of eligible employees would still have preferred to remain in employment in order to receive the maximum possible pension [47].
Inom OTE skulle ett frivilligt pensionssystem som endast omfattar anställda som fått rätt till pension men som ännu inte uppnått åldern för obligatorisk avgång inte ha väckt högsta möjliga intresse, dvs. ett antal sådana anställda skulle ha föredragit att bli kvar i tjänst för att få högsta möjliga pension [47].
In these circumstances, the decision of OTE to recognise up to seven notional years of service to all employees who would have been subject to mandatory retirement between 2005 and 2012, and thus offer them an early retirement option with a full pension, appears to have been the only means likely to lead to the timely release of a significant number of employees.
OTE:s beslut att godkänna upp till sju fiktiva anställningsår för anställda som uppfyller villkoren för obligatorisk pension mellan 2005 och 2012 så att de kan få förtidspension till fullt belopp, verkar under dessa omständigheter att vara den enda möjligheten att i tid bli av med ett betydande antal anställda.
An employee that enjoys a quasi-civil-servant status would decide to exit the company only if the employer offered the appropriate incentives to that effect.
Anställda vars anställningsform kan jämföras med statstjänstemannastatus lämnar företaget endast om arbetsgivaren erbjuder tillräckliga incitament för detta.
OTE needed therefore to offer at least adequate compensation for the economic benefits that an employee would have continued to enjoy had he stayed under the protection of permanency.
OTE måste därför erbjuda en ersättning som tillräckligt bra kompenserar de ekonomiska förmåner som en anställd skulle ha fått genom att bli kvar i företaget.
The subsequent successful take-up of the VRS (around 91 % of all eligible employees) confirms that the further incentives offered by OTE to its employees in the form of recognised notional years of service is an appropriate instrument.
Det stora intresset för det frivilliga systemet för förtidspension (cirka 91 % av alla berörda anställda) bekräftar att de tilläggsincitament som OTE erbjuder i form av fiktiva anställningsår är ett lämpligt instrument.
OTE could not have gone back to resorting to other less costly measures such as a redundancy plan, since OTE employees would have to consent to losing their life tenure employment status in exchange for a lower redundancy compensation.
OTE kunde inte genomföra friställningarna med gamla och mindre kostsamma åtgärder, eftersom det hade krävt att OTE:s personal skulle ha gått med på att mista sin fasta anställningsform i utbyte mot ett lägre avgångsvederlag.
Nor could it have abolished retroactively the permanent status of its employees in order to be able to carry out a mandatory redundancy scheme since, as the Greek authorities explained, such an option would have raised very serious legal and constitutional issues that would have defeated the whole restructuring of OTE.
OTE kunde inte heller genomföra friställningar genom att avskaffa personalens fasta anställningsform retroaktivt, eftersom detta enligt de grekiska myndigheterna skulle ha lett till synnerligen allvarliga rättsliga och konstitutionella problem som skulle ha omöjliggjort hela omstruktureringen av OTE.