natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The study takes the book value of the electricity assets and actualizes it to 2006 in line with inflation.
Undersökningen baserar sig på produktionstillgångarnas bokförda värde som har inflationsjusterats till år 2006.
The study then calculates the net tariff advantage for Terni.
Därefter beräknas den nettofördel som Terni har fått genom tariffen.
For the period 1963-1999, the study considers the difference between the annual electricity costs of a comparable customer (Alternative 2) and the actual annual costs sustained by Terni on the ‘own production costs’ basis (Alternative 1).
För perioden 1963–1999 jämförs i undersökningen den årliga elkostnaden för en jämförbar kund (alternativ 2) och de faktiska årskostnader som Terni betalar som ”egenproduktionskostnader” (alternativ 1).
For the purpose of this calculation, a comparable customer is a self-producer of electricity (exempted, inter alia, from payment of the sovrapprezzo termico).
I beräkningarna antas att en jämförbar kund är en egenproducent av el (som inte behöver betala t.ex. värmepristillägg, sovrapprezzo termico).
For the period 2000-2006, the tariff advantage is calculated as the difference between the annual cost Terni would have sustained if the tariff was calculated on the basis of its own production costs (Alternative 1-no longer possible after the reform of the tariff) and the actual cost sustained by Terni on the basis of the ‘comparable customer’ method (Alternative 2).
För perioden 2000–2006 beräknas förmånen av tariffen såsom skillnaden mellan de årskostnader som hade belastat Terni om tariffen skulle ha beräknats på grundval av företagets egna produktionskostnader (alternativ 1, som inte längre är möjligt efter reformen av tariffen) och de faktiska kostnader som belastade Terni enligt metoden med jämförbar kund (alternativ 2).
The results of the study are outlined below:
Undersökningen ledde till följande resultat:
Actualised value (2006) of Terni’s assets: EUR 1687745045,19;
Aktualiserat värde (2006) på Ternis tillgångar: 1687745045,19 euro.
Tariff advantage (also actualized to 2006): EUR 1400895446,90.
Förmån av tariffen (värdet aktualiserat till 2006): 1400895446,90 euro.
The study therefore contends that there has been no overcompensation of Terni’s losses.
Undersökningen visar därför att det inte har förekommit någon överkompensation av Ternis förluster.
A prospective calculation of the tariff advantage accruing to Terni until 2010 would also show the absence of overcompensation.
En prospektiv beräkning av Ternis förmån av tariffen fram till 2010 tyder också på att det inte förekommer någon överkompensation.
Irrelevance of the ECSC Decision and the ECJ Ruling concerning Terni
EKGS-beslutets och domstolsutslagets otillämplighet på Terni
Concerning ECSC Decision 83/396 and ECJ ruling C-99/92, Italy makes the following factual clarifications.
I fråga om EKGS-beslut nr 83/396 och domstolens utslag i mål C-99/92 lägger Italien fram nedan angivna förtydliganden.
The ECSC Decision does not concern either Cementir or Nuova Terni, which were never active in the steel sector.
EKSG-beslutet gäller varken Cementir eller Nuova Terni, som aldrig har varit verksamma inom stålbranschen.
The ECSC Decision referred to the compatibility of of State aid granted in the form of reimbursement of a component of the tariff, the sovrapprezzo termico to the plant belonging to Terni’s steelmaking branch, but located in Lovere, in Lombardy, not in the Terni area.
EKSG-beslutet gällde förenligheten hos statligt stöd som hade beviljats i form av återbetalning av en komponent av tariffen, det så kallade värmepristillägget (sovrapprezzo termico), till anläggningen som tillhör Ternis ståltillverkning men som ligger i Lovere, i Lombardiet, inte i Terniområdet.
This aid could be granted only to private steelmakers.
Detta stöd kunde endast beviljas privata ståltillverkare.
The ECSC Decision ruled that, since Terni was State-owned, the Lovere plant could not benefit from the aid.
Enligt EKGS-beslutet kunde Lovereanläggningen inte få statligt stöd eftersom Terni ägdes av staten.
The preliminary ruling of the Court of Justice concerned the issue of possible discrimination between private and State-owned producers.
Domstolens förhandsavgörande gällde frågan om eventuell diskriminering mellan privatägda och statsägda tillverkare.
It confirmed the ECSC Decision in that it stated that it was not discriminatory to envisage different aid measures for private versus State-owned producers.
I förhandsavgörandet bekräftades EKGS-beslutet till den del att det inte var diskriminerande att ha olika stödåtgärder för privatägda och statsägda tillverkare.
Therefore, the Terni group submits that both the ECSC Decision and the Court ruling are irrelevant to the case at hand, in that they concern the sovrapprezzo termico paid by the Lovere plant, not the special global tariff granted to the three plants in the Terni area.
Terniföretagen hävdar därför att varken EKGS-beslutet eller domstolens utslag kan tillämpas på det berörda fallet eftersom de gäller värmepristillägg som hade ålagts Lovereanläggningen, inte den allmänna specialtariff som hade beviljats de tre anläggningarna i Terniområdet.
New investments planned by ThyssenKrupp in the Terni area
ThyssenKrupps planerade nya investeringar i Terni-området
Italy also underlines that the contested extension of the tariff laid down in Article 11, paragraph 11 of Law 80/2005 is linked to a wide-ranging program of investments which ThyssenKrupp is carrying out in the Terni-Narni industrial area.
Italien understryker också att den ifrågasatta förlängningen av tariffen enligt artikel 11.11 i lag nr 80/2005 hör samman med ett omfattande investeringsprogram som ThyssenKrupp genomför i industriområdet Terni-Narni.
Under this action plan, new generating capacity will be developed in the area.
Investeringsprogrammet är avsett att ge ny produktionskapacitet i området.
The tariff is therefore meant as temporary solution until such generating capacity is in place, and its abolition would jeopardise the investments currently underway.
Tariffen är därför avsedd som en tillfällig lösning tills den nya produktionskapaciteten är tillgänglig, och om den avskaffas så äventyras de investeringar som för närvarande genomförs.
Role of Cassa Conguaglio and involvement of State resources
Cassa Conguaglios roll och inblandning av statliga medel
On the nature and role of Cassa Conguaglio, Italy submits that it is a mere technical intermediary, whose role is confined to collecting and redirecting monetary flows.
I fråga om Cassa Conguaglios karaktär och roll konstaterar Italien att företaget är en rent teknisk mellanhand vars roll begränsar sig till att samla in och omdirigera penningflöden.
Cassa Conguaglio has no margin of manoeuvre in fixing the tariff and has no control over the funds.
Cassa Conguaglio kan inte påverka tariffens storlek och har ingen kontroll över medlen.
Therefore, according to Italy, (a) the resources handled by Cassa Conguaglio do not constitute State resources in the light of the case-law of the Court of Justice [20] and (b) the changes made to the administration of the special tariffs with the intervention of Cassa Conguaglio in 2004 have no impact on the compensatory nature of the tariff.
Italien anser därför att a) de medel som Cassa Conguaglio hanterar inte utgör statliga medel, med stöd av domstolens rättspraxis [20] och att b) de ändringar som har gjorts i förvaltningen av specialtarifferna med Cassa Conguaglios inblandning 2004 inte har någon inverkan på huruvida tariffen har en kompensatorisk karaktär eller inte.
On the Deggendorf case-law, Italy informs the Commission that it is carrying out the pending recovery order in respect of ThyssenKrupp, and that the company has set aside EUR 865538,00 on a blocked account in view of final recovery, subject to agreement being found on the amount.
I fråga om rättspraxis enligt Deggendorf-domen konstaterar Italien att det pågår en återvinning av medel från ThyssenKrupp som har avsatt 865538 euro på ett spärrat konto i väntan på den slutliga återbetalningen som i sin tur väntar på att överenskommelse nås rörande beloppet.
ASSESSMENT OF THE MEASURE
BEDÖMNING AV STÖDÅTGÄRDEN
Compensation granted by the State for an expropriation of assets does not normally qualify as State aid.
Statligt beviljade kompensationer för expropriering av tillgångar anses i regel inte utgöra statligt stöd.
In the assessment of this measure, it is therefore necessary to ascertain first of all whether the transfer of Società Terni’s hydropower assets to ENEL gave rise to an obligation to provide compensation, or whether it should be construed as a mere reorganisation of public assets.
Vid bedömning av denna stödåtgärd är det därför viktigt att först få klarhet i huruvida överföringen av Società Ternis elkraftstillgångar till ENEL gav upphov till en kompensationsskyldighet eller om överföringen ska ses som en ren omorganisering av allmänna medel.
If the answer is that compensation was justified, the Commission must then determine until what date and/or what amount the Terni preferential tariff can be considered a commensurate compensatory measure.
Om slutledningen blir att kompensationen var motiverad, måste kommissionen slå fast fram till vilket datum och/eller vilket belopp den förmånliga tariffen för Terni kan anses motsvara en kompenserande åtgärd.
Qualification as an expropriation and entitlement to compensation
Klassificering som expropriering och rätten till kompensation
In 1962, when its hydropower assets were transferred to ENEL, Società Terni was a State owned company, controlled by an ente pubblico economico.
När Società Ternis vattenkraftstillgångar år 1962 överfördes till ENEL var Società Terni ett statsägt företag som kontrollerades av ett offentligt ekonomiskt organ (ente pubblico economico).
According to the Italian authorities, such entities had to be managed according to market principles.
De italienska myndigheterna konstaterar att sådana företag måste förvaltas enligt marknadsprinciper.
The State was the majority shareholder in Società Terni, but part of the capital was also held by private investors and the company was quoted on the Stock exchange.
Staten var största aktieinnehavare i Società Terni men delar av kapitalet innehades också av privata investerare och företaget var tecknat på börsen.
The nationalization law did not foresee compensation for enti pubblici‘strictu sensu’, but did so for enti pubblici economici such as Società Terni.
I nationaliseringslagen föreskrivs inte kompensationer för strikt offentliga organ (enti pubblici), men däremot nog för offentliga ekonomiska organ (enti pubblici economici) såsom Società Terni.
This reflects the different principles which govern the functioning of these entities.
Detta ger en hänvisning om att företagen fungerar enligt skilda principer.
Moreover, other ‘pure’ electricity producers were expropriated during the same period and also received compensation (although on the basis of different criteria).
Dessutom gäller att andra företag som endast producerade el exproprierades under samma period och dessa företag erhöll kompensation (om än på grundval av andra kriterier).
The Commission notes that the removal of Società Terni’s assets without compensation would have damaged the interests of the company, and in particular those of its private shareholders.
Kommissionen noterar att överföringen av Società Ternis tillgångar utan motsvarande kompensation skulle ha skadat företagets intressen, särskilt med tanke på de privata aktieägarna.
In the light of the principle of equality of treatment between private and public undertakings, and also in view of the need to protect the constitutional rights of Società Terni’s private shareholders to receive compensation, the Commission considers that Italy’s decision to treat Terni in the same way as a privately-owned company in the same position, and to grant it compensation for the removal of its assets, can be considered justified.
Mot bakgrund av principen om jämlik behandling av privatägda och offentligt ägda företag och även med tanke på behovet att skydda Società Ternis privata aktieägares konstitutionella intressen, anser kommissionen att Italiens beslut att behandla Terni på samma sätt som ett privatägt företag i samma ställning och bevilja kompensation för överföringen av företagets tillgångar, kan anses vara motiverat.
Compensatory nature of the tariff
Tariffens kompensatoriska karaktär
The original compensatory arrangement
Den ursprungliga kompensationsordningen
In 1962, Italy decided not to compensate Società Terni up to a fixed amount based on the market value of the expropriated assets (contrary to what was done in the case of ‘pure’ electricity producers).
År 1962 beslöt Italien att inte kompensera Società Terni med ett fast belopp baserat på de exproprierade tillgångarnas marknadsvärde (i motsats till vad som gjordes i fråga om företag som endast producerade el).
Instead, the compensation took the form of the provision of a fixed amount of electricity at the price the company would have paid if it had retained its generating assets.
I stället fick företaget kompensation i form av en fastställd volym el till samma pris som företaget skulle ha betalat om det hade fått behålla sina produktionstillgångar.
It should be noted that this method made economic sense: the treatment of Società Terni as a ‘virtual self-producer’ of electricity had the advantage of neutralising the risk of additional damage that might have arisen to Terni, over the years, in case of an increase in energy prices, for example.
Det bör noteras att denna metod kan motiveras ekonomiskt – att hantera Società Terni som en ”virtuell egenproducent” gav den fördelen att risken för ytterligare skador som med tiden kunde ha åsamkats Terni kunde elimineras, t.ex. stigande elpriser.
The Commission can accept the principle of this method.
Kommissionen kan godta metodens princip.
However, compensation for an expropriation cannot consist in an open-ended arrangement, but must be clearly and predictably established at the time of the expropriation, subject to the possibility for the expropriated company to challenge the proposed amount.
Däremot kan kompensationen för en expropriering inte bestå av en stödordning utan ett definierat slut, utan kompensationen måste fastställas på ett klart och förutsägbart sätt när exproprieringen görs och det berörda företaget måste ges möjlighet att bestrida det föreslagna beloppet.
Once accepted, a compensatory package cannot be reopened at a later stage.
Efter att kompensationspaketet har godtagits kan det inte längre tas upp på nytt i ett senare skede.
In the case at hand, the overall amount of compensation depended on the duration of the tariff.
I det berörda fallet berodde kompensationens totalbelopp på tariffordningens tidslängd.
The original compensatory package offered by the Italian authorities foresaw that the tariff would last thirty years and thus end in 1992.
Enligt det ursprungliga kompensationspaketet som erbjöds av de italienska myndigheterna skulle tariffen tillämpas under minst trettio år och skulle således avslutas år 1992.
Società Terni could have challenged this mechanism under the nationalization law if it had considered it inadequate [21], but chose not to do so.
Società Terni kunde ha bestridit denna mekanism enligt nationaliseringslagen om företaget hade ansett att ordningen var otillräcklig [21], men företaget valde att inte göra detta.
The Commission has assessed whether, in view of its mechanism and duration, the original compensatory arrangement could be considered adequate.
Kommissionen har utvärderat om den ursprungliga kompensationsordningen kan anses vara lämplig med tanke på ordningens mekanism och tidslängd.
In Italy, the operation of a hydropower plant is subject to a concession, the duration of which is such as to allow the company to amortize the investment.
I Italien krävs en koncession för att få driva ett vattenkraftverk. Koncessionens tidslängd anpassas så att företaget kan återbetala investeringen.
When the concession expires, the company loses, in principle, the right to exploit its assets.
När koncessionen löper ut förlorar företaget i princip rätten att utnyttja tillgångarna.
Considering Terni’s compensatory method, it made economic sense that the provision of electricity at production cost should not overrun the residual duration of the company’s concession.
I fråga om kompensationsmetoden för Terni var det ekonomiskt sett motiverat att tillhandahållandet av el till produktionspris inte ska pågå längre än den återstående tiden av koncessionsperioden.
And, indeed, this appears to be the rationale of the original provision of Italian law limiting the duration of the preferential tariff to 1992.
Detta verkar också ha varit motiveringen bakom den ursprungliga bestämmelsen i den italienska lagstiftningen om att begränsa den förmånliga tariffen till 1992.
While Terni’s own concession would have expired already a few years earlier, it is conceivable that the Italian authorities intended to align the expiry of the Terni tariff with the general expiry of hydroelectric concessions in Italy in 1992.
Ternis koncession skulle ha löpt ut redan några år tidigare, men det är tänkbart att de italienska myndigheterna avsåg att låta Ternitariffen löpa ut samtidigt som koncessionerna för vattenkraft i Italien allmänt löpte ut år 1992.
Moreover, Società Terni had been granted a particularly long concession (60 years instead of 30), and therefore, at the time of expropriation, the company had already had thirty years to amortize its investment.
Dessutom hade Società Terni beviljats en särskilt lång koncession (60 år i stället för 30) och företaget hade därför vid tidpunkten för exproprieringen haft trettio år på sig att återbetala investeringen.
In conclusion, the Commission considers that the original compensatory package was commensurate and by no means penalized for the company.
Slutledningsvis konstaterar kommissionen att det ursprungliga kompensationspaketet var skäligt och på inget sätt olagligt.
The crucial issue here is whether the repeated extensions of this tariff arrangement can still be considered part and parcel of the compensation.
Den väsentliga frågan i detta sammanhang är huruvida de upprepade förlängningarna av tariffordningen kan anses utgöra en del av kompensationen.
The Commission takes the view that this cannot be the case.
Kommissionen anser att så inte är fallet.
When the State expropriates, it establishes ex-ante either an absolute amount of compensation or, as in the case at hand, a compensatory mechanism.
När staten exproprierar fastställer den på förhand ett absolut kompensationsbelopp eller, som i det aktuella fallet, en kompensationsmekanism.
Any ex-post revision of the amounts or the mechanism necessarily changes the nature of the measure, which can no longer be considered compensatory insofar as it departs from the original arrangement.
Alla senare justeringar av belopp eller mekanismer innebär oundvikligen en ändring av åtgärdens karaktär, dvs. åtgärden kan inte längre anses vara kompensatorisk till den del den avviker från den ursprungliga ordningen.
To admit the contrary would result in the exclusion of this type of measures from the scope of State aid control.
Att godkänna motsatsen skulle leda till att denna typ av åtgärder inte längre omfattas av kontrollen av statligt stöd.
A Member State may, however, notify the Commission of its intention to grant further advantages to an expropriated company.
En medlemsstat kan dock anmäla till kommissionen om sina avsikter att bevilja ytterligare förmåner till ett exproprierat företag.
Such notification will be examined by the Commission on its merits in the light of the State aid rules and taking into account the specific circumstances invoked.
Kommissionen granskar en sådan anmälan individuellt och mot bakgrund av reglerna om statligt stöd med beaktande av de särskilda omständigheter som gäller.
The ‘study’
Undersökningen
The study referred to in paragraph (63) purports to show that the compensation granted to Società Terni and its successor companies over the years did not fully cover the market value of the expropriated assets, and that therefore there was no overcompensation and the beneficiaries never de facto enjoyed an advantage.
I den undersökning som beskrivs i skäl 63 hävdas att den kompensation som under flera år beviljades Società Terni och dess efterträdare inte helt motsvarade de exproprierade tillgångarnas marknadsvärde, att det därför inte förekom någon överkompensation och att mottagarna i verkligheten inte har erhållit några fördelar.
As a preliminary remark, the Commission would like to underline that an analysis of the adequacy of the compensatory agreement can only be carried out ex ante, that is, at the time of expropriation.
Som en preliminär anmärkning vill kommissionen understryka att en analys av skäligheten hos en kompensatorisk mekanism endast kan genomföras på förhand, vilket skulle ha varit vid tidpunkten för exproprieringen.
In that context, it should be noted that the mechanism chosen by the Italian authorities aimed to put Società Terni in the same position as if its power plant had not been expropriated, by granting it access to electricity at cost price throughout the duration of its concession.
I det sammanhanget bör noteras att de italienska myndigheterna hade valt en mekanism vars syfte var att Società Terni skulle få samma ställning som företaget hade haft om kraftverket inte hade exproprierats, genom att ge företaget tillgång till el till självkostnadspris under koncessionens löptid.
Therefore, the argument that, under this arrangement, the Terni companies may have obtained less that what they were legitimately entitled to is difficult to follow.
Det är därför svårt att följa argumentet om att Terni genom detta arrangemang hade fått mindre än vad företaget legitimt hade rätt till.
Besides, the Commission contends that, even if the findings of the study were substantiated (which is not the case, as demonstrated in points (88) to (92), that circumstance would be irrelevant for the purpose of establishing whether the tariff gave the beneficiaries an advantage.
Kommissionen konstaterar också att även om undersökningens resultat skulle ha motiverats (vilket inte var fallet, som framgår av skälen 88–92, skulle denna omständighet sakna betydelse när det gäller att fastställa huruvida tariffen medförde en fördel för mottagarna.
It should be recalled that, at the time of the expropriation, Italy could have chosen to compensate Terni by paying a fixed financial amount based on the value of the expropriated assets.
Här bör påpekas att Italien vid tidpunkten för exproprieringen kunde ha valt att kompensera Terni med ett fast belopp på grundval av de exproprierade tillgångarnas värde.
However, Italy opted for a different method, which consisted in treating Società Terni as a virtual self-producer.
Italien valde dock en annorlunda metod, som gick ut på att Società Terni behandlades som en virtuell egenproducent.
This method made perfect economic sense, and it is within this reference framework that the presence of an advantage should be assessed.
Metoden uppfyllde alla ekonomiska kriterier och det är inom denna referensram som förekomsten av en fördel ska utvärderas.
Following this approach, one must conclude that, until the expiry of the original compensatory tariff arrangement (and only until that date) the beneficiaries did not receive an advantage.
Utifrån detta synsätt måste konstateras att fram till den ursprungliga tariffordningens utgångsdatum (och endast fram till detta datum) erhöll mottagarna inte någon fördel.
This conclusion cannot be called into question as a result of applying alternative benefit and loss calculations, especially where these are carried out retrospectively.
Denna slutsats kan inte ifrågasättas med stöd av beräkningar om alternativa fördelar och förluster, särskilt när beräkningarna genomförs i efterhand.
Using a different method retrospectively (ex-post) would lead to conflicting or even illogical results, as the following example will illustrate.
Med en annorlunda retrospektiv metod (ex-post) fås motstridiga eller t.o.m. ologiska resultat, vilket framgår av nedan anförda exempel.