natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Grant of a preferential State loan
Statligt förmånslån
The long-term borrowed capital in the amount of EUR 39,5 million (FIM 237 million) provided to Tieliikelaitos at the moment of its formation has been defined differently by the complainants and the Finnish authorities.
Det långtidslån av kapital till ett belopp på 39,5 miljoner euro (237 miljoner finska mark) som Vägaffärsverket erhöll när företaget upprättades har beskrivits på olika sätt av de klagande och de finska myndigheterna.
While the former considered it to be a loan, the latter considered it to be the transfer of assets with a repayment obligation.
De klagande anser att det är ett lån, och myndigheterna anser att det är en överföring av tillgångar med återbetalningsskyldighet.
In this respect the Commission considers that the definition of the measure is less important than its actual impact on the charges borne by the undertaking concerned, namely whether it relieves that undertaking of charges it would normally have to bear.
Kommissionen anser att definitionen av åtgärden är mindre viktig än dess faktiska inverkan på den börda som det berörda företaget bär, dvs. huruvida den befriar företaget från bördor det annars skulle behöva bära.
For the purposes of evaluating aid element of the measure, the situation should be viewed from the point of view of the private lender at the moment the loan was approved.
För bedömningen av åtgärdens inslag av stöd bör situationen betraktas ur den privata låntagarens perspektiv vid det tillfälle då lånet beviljades.
As the respective promissory note of the Finland’s State Treasury was signed on 28 December 2000 (State Enterprise loan No 6030-14), for the purposes of calculation of State aid element of the preferential loan, the Commission has to use the reference rate that was in force at that date for Finland.
Eftersom Statskontorets skuldbrev undertecknades den 28 december 2000 (lån till statligt affärsverk nr 6030–14) måste kommissionen för beräkning av inslaget av stöd i förmånslånet utgå från den referensränta som gällde i Finland vid den tidpunkten.
In line with the relevant Commission notice the applicable rate to be applied throughout the duration of the credit agreement thus is 5,7 % — the interest rate calculated as five-year interbank swap rate plus a premium of 75 basis points.
I enlighet med kommissionens relevanta meddelande är den referensränta som ska tillämpas för detta lånearrangemang 5,7 %, varvid räntan fastställs som en femårig interbankränta med tillägg av en riskpremie på 75 baspunkter.
Thus, in 2001 Tieliikelaitos benefited from 4,7 percentage point lower interest rate, in 2002, 2003 and 2004, respectively 4,2, 3,2 and 2,2, and in subsequent years — 0,7 percentage point lower interest rate.
Under 2001 åtnjöt Vägaffärsverket alltså 4,7 procentandelar lägre ränta, under 2002, 2003 och 2004 åtnjöt det 4,2, 3,2 respektive 2,2 procentandelar lägre ränta, och under påföljande år 0,7 procentandelar lägre ränta.
Multiplying the respective interest rate difference with the outstanding credit sum at the beginning of each year, the Commission has arrived at the total aid element of EUR 7,2 million.
Genom att multiplicera de olika ränteskillnaderna med den utestående lånesumman i början av varje år kommer kommissionen fram till ett totalt stödinslag på 7,2 miljoner euro.
To the extent the loan has been granted at an interest rate lower than the market rate, the State has foregone resources that could have accrued to it, had it provided the loan in question at market rent.
I den utsträckning som lånet beviljats till lägre ränta än marknadsräntan har staten avstått från intäkter den skulle ha kunnat ha om den beviljat lånet till marknadsränta.
As such, Tieliikelaitos receives an advantage granted through State resources.
Därigenom får Vägaffärsverket en fördel som finansieras med statliga medel.
Land and gravel sites
Marksubstans- och stenmaterialtillgångar
With respect to the land and gravel sites put at the disposal of Tieliikelaitos, first of all the question arises as to whether this implies a State aid.
Beträffande de marksubstans- och stenmaterialtillgångar som överförts till Vägaffärsverket måste man först och främst fråga sig om detta utgör statligt stöd.
In this respect, the Commission notes that the land and gravel sites in question had already been at the disposal of Tieliikelaitos prior to its incorporation.
Kommissionen noterar att Vägaffärsverket redan haft tillgång till de berörda marksubstans- och stenmaterialtillgångarna innan verket bildades.
Indeed, the predecessor of Tieliikelaitos, the Road Service within the Finnish administration, already had at its disposal the very same land and gravel sites.
Redan Vägaffärsverkets föregångare, det finska Vägverket, hade tillgång till samma marksubstans- och stenmaterialtillgångar.
The creation of Tieliikelaitos seems to have merely established the ‘road production’ section of the Road Service as a separate entity, without affecting the means at the disposal of this entity.
Upprättandet av Vägaffärsverket verkar endast ha inneburit att ”vägproduktionsdelen” inom Vägverket blev en självständig enhet, men påverkade inte de resurser som enheten förfogade över.
Secondly, the decision to initiate formal proceedings has raised the issue of the adequate valuation of the land and gravel sites.
Dessutom togs i beslutet att inleda ett formellt granskningsförfarande frågan upp om en adekvat värdering av marksubstans- och stenmaterialtillgångarna.
In the present case, the value of the land and gravel sites has been assessed by an independent asset valuer namely Catella Real Estate Consulting Ltd. The Finnish authorities decided to revise the value established by the independent asset valuer from EUR 21,5 million to EUR 19 million because, in the opinion of the Finnish authorities, Catella’s assessment did not take properly into account three factors explained in Chapter 5.2.
I det här fallet har värdet på marksubstans- och stenmaterialtillgångar bedömts av en oberoende värderare (Catella Real Estate Consulting Ltd). De finska myndigheterna beslöt att revidera det värde som den oberoende värderaren kommit fram till från 21,5 miljoner euro till 19 miljoner euro eftersom de ansåg att Catella inte tillräckligt hade beaktat tre faktorer som anges i avsnitt 5.2.
The complainants contest the valuations carried out.
De klagande ifrågasätter de värderingar som genomförts.
The Commission considers that it is not necessary to definitively decide whether a State aid has been granted in connection with the land and gravel sites, as any such aid would be compatible with the common market for the reasons set out in Section 7.2.
Kommissionen anser att det inte är nödvändigt att slutgiltigt avgöra huruvida statligt stöd har beviljats i samband med marksubstans- och stenmaterialtillgångarna, eftersom allt sådant stöd skulle vara förenligt med den gemensamma marknaden av de skäl som anges i avsnitt 7.2.
Attribution of negotiated contracts in road services
Tilldelning av förhandlingsentreprenader för väghållning
The method of calculating the price for negotiated contracts in the road sector necessarily leads to a price that is higher than the market price, since it takes as point of departure the price of a comparable tendered contract, which is itself comparable to the market price, and then increases such price in order to take into consideration structural disadvantages of Tieliikelaitos, that are not otherwise compensated.
Metoden för att beräkna priset för förhandlingsentreprenader inom väghållningen leder med nödvändighet till ett pris som är högre än marknadspriset, eftersom den utgår från priset för ett jämförbart upphandlingskontrakt (som i sig är jämförbart med marknadspriset) och sedan ökar priset för att ta hänsyn till Vägaffärsverket strukturella nackdelar som inte kompenseras på annat sätt.
This confers an economic advantage to Tieliikelaitos, which is financed through State resources: Tieliikelaitos obtains from the State more money than a normal market operator would obtain for an equivalent service.
Detta ger Vägaffärsverket en ekonomisk fördel, finansierad med statliga medel: Vägaffärsverket får mer pengar från staten än en vanlig marknadsaktör skulle få för motsvarande tjänster.
While the complainants believe that the total aid related to negotiated contracts amounted EUR 21,5 million, the Finnish authorities, based on the Expert Statement, consider that Tieliikelaitos has gained an advantage of at most EUR 8,5 million from negotiated contracts.
De klagande anser att det totala stödet i samband med förhandlingsentreprenader uppgår till 21,5 miljoner euro, medan de finska myndigheterna, på grundval av ett expertutlåtande, anser att Vägaffärsverket har fått en fördel på högst 8,5 miljoner euro genom förhandlingsentreprenader.
The Commission notes that there is a considerable heterogeneity with respect to the degree of risk involved and the kind of work requested in the different contracts concluded between the Road administration and the different operators, including Tieliikelaitos.
Kommissionen noterar att det finns stora skillnader i fråga om risker och uppgifter i olika entreprenadavtal som slutits mellan Vägförvaltningen och de olika aktörerna, inbegripet Vägaffärsverket.
The two main types of contracts were on the one hand maintenance and planning contracts, and on the other hand plan and implement contracts.
De två viktigaste typerna av entreprenader var dels underhålls- och och planeringsavtal, dels planerings- och byggnadsavtal.
In order to establish the advantage Tieliikelaitos has received through its negotiated contracts, the Commission considers that it is appropriate to compare the price paid by the Finnish government for these negotiated contracts to the price paid by the Finnish government for tendered contracts, which have a comparable degree of risk and involve a comparable kind of work.
I syfte att undersöka vilka fördelar Vägaffärsverket haft genom sina förhandlingsentreprenader anser kommissionen att man bör jämföra det pris den finska regeringen betalat för dessa entreprenadavtal med vad den betalat för upphandlingskontrakt med en jämförbar risknivå och jämförbara uppgifter.
The negotiated contracts have been exclusively maintenance and planning contracts.
Förhandlingsentreprenaderna har uteslutande handlat om underhåll och planering.
Accordingly, for establishing the advantage received by Tieliikelaitos, the Commission has to compare the margins of Tieliikelaitos in negotiated maintenance and planning contracts to the margins of Tieliikelaitos in tendered maintenance and planning contracts.
För att fastställa vilka fördelar Vägaffärsverket haft måste kommissionen därför jämföra Vägaffärsverkets marginaler i förhandlingsentreprenader för underhåll och planering med Vägaffärsverkets marginaler i upphandlingskontrakt för underhåll och planering.
IceCapital has carried out an analysis of the respective profit margins.
IceCapital har analyserat de olika vinstmarginalerna.
Its report shows that the difference in profit margins has procured Tieliikelaitos an advantage of EUR 8,5 million.
Deras rapport visar att skillnaden i vinstmarginal har givit Vägaffärsverket en fördel motsvarande 8,5 miljoner euro.
As stressed by the complainants and not contested by the Finnish authorities, during the transitional period the undertaking could thus benefit every year from the value of annual downwards ‘adjustment’ without paying the corresponding interest.
De klagande framhåller (och Finland har inte motsagt detta) att företaget under övergångsperioden varje år kunde få ut värdet för den årliga nerjusteringen utan att betala någon ränta för detta.
Therefore, in addition to EUR 8,5 million difference in margins, Tieliikelaitos benefited from short-term interest-free credits.
Utöver denna marginalskillnad på 8,5 miljoner euro erhöll Vägaffärsverket dessutom kortfristiga räntefria krediter.
Knowing that the amount of expenditure downwards adjustments during the transitional period amounted to EUR 16,8 million and that credit interest rates in this period did not exceed 5,7 %, the value of the benefit Tieliikelaitos kept from these short-term interest-free credits is not higher than EUR 1 million.
Med vetskap om att den årliga utgiftsjusteringen nedåt under övergångsperioden uppgick till 16,8 miljoner euro och att krediträntan under denna period inte översteg 5,7 % översteg värdet på den förmån som Vägaffärsverket fick från dessa kortfristiga räntefria krediter inte 1 miljon euro.
Thus, the total aid element related to the conditions of the road service contracts attributed to Tieliikelaitos under negotiated procedure during the transitional period approximately amounts to EUR 9,5 million.
Det totala stödbeloppet i samband med de väghållningskontrakt som tilldelades Vägaffärsverket genom förhandlingar under övergångsperioden uppgick således till ca 9,5 miljoner euro.
Attribution of contracts for ferry services under a negotiated procedure
Tilldelning av kontrakt för färjetrafik enligt ett förhandlingsförfarande
The Commission notes that the first attempt by the Finnish authorities to shift from negotiated to tendered contracts for ferry services did not bring the expected results.
Kommissionen noterar att de finska myndigheternas första försök att gå över från förhandlingsentreprenader till upphandlingskontrakt för färjetrafik inte gav önskat resultat.
The prices obtained in the call for tenders were much higher than the prices of the negotiated contracts in force between the Road Administration and Tieliikelaitos.
Priserna i anbudsförfarandet hamnade mycket högre än priserna för de förhandlingsentreprenadavtal som gällde mellan Vägverket och Vägaffärsverket.
Furthermore, acceptance of the tender’s results would not serve the goal of liberalizing the market as it would result in the strengthening of Tieliikelaitos position (Tieliikelaitos offer was still the cheapest).
För övrigt skulle ett godtagande av anbudsförfarandets resultat inte tjäna syftet med en liberalisering av marknaden, eftersom det skulle leda till att Vägaffärsverkets ställning stärktes (Vägaffärsverket gav det lägsta anbudet).
Therefore Finland is looking for a new procurement model that would put all potential bidders on a level playing field.
Finland försöker därför hitta en ny upphandlingsmodell som ger alla potentiella anbudsgivare lika villkor.
The continuation of the negotiated contracts does not give any advantage to Tieliikelaitos since the conditions of negotiated contracts do not reflect adequately the need for renewal of equipment.
Att låta förhandlingsentreprenaderna fortsätta att gälla skulle inte innebära några fördelar för Vägaffärsverket eftersom villkoren i dem inte i tillräckligt hög grad tar hänsyn till behovet av ny utrustning.
Rather, the continuation of the negotiated contracts creates hence a disadvantage for Tieliikelaitos.
Tvärtom leder fortsättningen av förhandlingsentreprenader till nackdelar för Vägaffärsverket.
Accordingly, the Commission takes the position that the price paid by the Road Administration to Tieliikelaitos for the negotiated ferry contracts is not above the market price.
Följaktligen anser kommissionen att det pris som Vägförvaltningen betalar Vägaffärsverket för förhandlingsentreprenaderna för färjetrafiken inte ligger över marknadspriset.
Hence, the Commission concludes that the remuneration does not involve State aid.
Kommissionen drar därför slutsatsen att ersättningen inte innebär något statligt stöd.
Tieliikelaitos was obliged, through the act governing its transformation from being a part of the administration to becoming a State Enterprise, to overtake the entire workforce of the Road production branch of the former Road Service, even though this staff was oversized compared to its needs.
Genom den lag som ligger till grund för Vägaffärsverkets omvandling från en del av förvaltningen till ett statligt affärsverk blev Vägaffärsverket tvunget att ta över all personal från det tidigare Vägverkets avdelning för vägbygge, trots att personalstyrkan översteg behoven.
In addition, the act prohibited Tieliikelaitos to lay off any staff in the transitional period.
Dessutom innebar lagen att Vägaffärsverket inte fick säga upp någon under övergångsperioden.
The Finnish authorities contest that any of the measures aimed at solving Tieliikelaitos’ overstaffing problem constituted State aid.
De finska myndigheterna anser att de åtgärder som syftade till att åtgärda problemen med en alltför stor personalstyrka vid Vägaffärsverket inte utgör statligt stöd.
Indeed, such measures would only serve to partially compensate a structural disadvantage suffered by Tieliikelaitos due to the overstaffing problem and costly employment conditions inherited from pre-liberalisation time as well as due to the ban imposed by the Finnish Parliament to lay off the employees during the transitional period.
Åtgärderna skulle endast till viss del kompensera för den strukturella nackdel som Vägaffärsverket drabbades av till följd av den alltför stora personalstyrkan och de kostsamma anställningsvillkor som följde med från tiden före liberaliseringen kombinerat med Finlands riksdags förbud mot uppsägning av Vägaffärsverkets personal under övergångsperioden.
In this regard, the Finnish authorities rely on the Combus judgment by the Court of First Instance as described above.
I detta avseende förlitar sig de finska myndigheterna på förstainstansrättens dom i Combus-målet (se ovan).
In the specific circumstances of the Combus case, the Court of First Instance has relied on the argument that, ‘instead of paying the DKK 100 million directly to the officials employed by Combus, the Danish Government could have obtained the same result by reassigning those officials within the public administration, without paying any particular bonus, which would have enabled Combus to employ immediately employees on a contract basis falling under private law’.
I de särskilda omständigheterna i Combus-målet använde förstainstansrätten argumentet att ”danska staten i stället för att utbetala beloppet på 100 miljoner DKK direkt till de statstjänstemän som var anställda av Combus [hade] kunnat uppnå samma resultat genom att omplacera sagda statstjänstemän inom den offentliga förvaltningen utan att utbetala en särskild ersättning, vilket skulle ha gjort det möjligt för Combus att omedelbart kontraktsanställa personer med privaträttslig status”.
The Commission recalls that the reasoning expressed in the Combus judgment and referred to by the Finnish authorities has not been explicitly confirmed by the Court of Justice or indeed referred to in any subsequent judgment by the Court of First Instance.
Kommissionen erinrar om att resonemanget i Combus-domen som de finska myndigheterna hänvisar till inte uttryckligen har bekräftats av EG-domstolen och inte heller använts i någon senare dom från förstainstansrätten.
In any event, certain elements of the case law of the Court of Justice militate against the assumption that the grant by the State of a compensation for a structural disadvantage could not qualify as aid and thus suggest that the Combus judgment should not be given an overbroad interpretation.
I vilket fall som helst går vissa inslag i EG-domstolens rättspraxis emot antagandet att statlig kompensation för en strukturell nackdel inte skulle kunna betraktas som stöd. Kommissionens åsikt är således att Combus-målet inte ska ges en alltför vid tolkning.
In its constant case law, the Court of Justice has held that whether a measure constitutes aid must be established on the basis of the effects of the measure, and not on the basis of the causes or aims of that measure.
I sin fasta rättspraxis har domstolen ansett att bedömningen av om en åtgärd utgör statligt stöd måste göras på grundval av åtgärdens verkningar och inte dess orsak eller syften.
The Court of Justice has also held that any measure which relieves an undertaking from the charges which are normally included in the budget of the undertaking constitutes State aid.
Domstolen har också funnit att åtgärder som innebär att ett företag slipper åtaganden som normalt belastar ett företags budget utgör statligt stöd.
The Court of Justice has clarified that this includes in particular costs related to the remuneration of employees.
Domstolen har klargjort att detta särskilt gäller kostnader hänförliga till löner till företagens anställda.
On this basis, the Court has not accepted that a measure does not confer an advantage on the undertaking in question merely because it compensates a ‘disadvantage’ suffered by the undertaking.
På grundval av detta har domstolen inte accepterat att en åtgärd inte innebär en fördel för företaget i fråga enbart för att det kompenserar för en nackdel som företaget har drabbats av.
Based on these considerations, the Commission will assess separately each of the specific measures concerned.
Med utgångspunkt i detta kommer kommissionen att granska de olika särskilda åtgärderna var och en för sig.
Transfer of staff to the Road Administration and other public administration departments
Överföring av personal till Vägförvaltningen och andra offentliga administrativa avdelningar
With respect to the transfer of 116 employees of Tieliikelaitos to vacant public administration positions, the Commission first needs to assess whether this transfer was financed through State resources.
Beträffande överföringen av 116 av Vägaffärsverkets anställda till lediga tjänster i den offentliga förvaltningen måste kommissionen först bedöma huruvida denna överföring finansierats med statliga medel.
This is only the case if filling vacancies in the Finnish administration with former employees of Tieliikelaitos was more costly for the Finnish State than filling these vacancies with other candidates.
Det skulle endast vara fallet om det varit dyrare för den finska staten att fylla vakanser i förvaltningen med Vägaffärsverkets före detta anställda än med andra kandidater.
In this context, it is important to note that the Finnish administration did not create any additional posts for former employees of Tieliikelaitos, but only filled posts that had become vacant due to a departure of a civil servant.
Det bör noteras att den finska förvaltningen inte skapat några extra tjänster för Vägaffärsverkets tidigare anställda, utan endast tillsatt tjänster som blivit vakanta till följd av att en tjänsteman lämnat den.
The complainants claim that the employees from Tieliikelaitos were transferred back to the administration without any change to their employment conditions, and hence were more costly for the administration than other potential applicants.
De klagande hävdar att personalen från Vägaffärsverket flyttades tillbaka till förvaltningen med oförändrade anställningsvillkor, och därmed innebar högre kostnader för förvaltningen än andra potentiella sökande.
The Finnish government has undertaken that transfers of personnel between Tieliikelaitos and the Finnish administration were only possible when a post in the administration became open and it was published.
Den finska regeringen har gjort gällande att personalöverföring mellan Vägaffärsverket och den offentliga förvaltningen endast var möjlig om tjänster inom förvaltningen blev lediga och annonserades ut.
Tieliikelaitos’ employees were only hired if the vacancy arose at the corresponding level of seniority, and if their level of qualification corresponded to the published vacancy.
Vägaffärsverkets anställda fick endast sådana tjänster om vakansen var i deras tjänstegrad och om deras kvalifikationer motsvarade den utannonserade tjänstens.
Prior to the transfer, Tieliikelaitos’ employees had to undergo an assessment of his/her suitability for the position.
Före överföring bedömdes Vägaffärsverkets anställda avseende deras lämplighet för tjänsten.
The Commission notes that the complainant has not submitted any proof for its allegation, according to which filling vacancies with former Tieliikelaitos employees rather than with other candidates was more costly for the Finnish government.
Kommissionen noterar att de klagande inte har styrkt sina påståenden om att det var dyrare för den finska regeringen att fylla vakanser med Vägaffärsverkets tidigare anställda än med andra kandidater.