natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Compensation in the event of closure: The provisions in the concession agreement that concern – in the event of the agreement not being extended - the compensation for the remaining book value of the as yet undepreciated investments that AVR had made during the period covered by this agreement with the consent of the State must similarly be considered to be proportionate.
Ersättning för nedläggning: Bestämmelserna i koncessionsavtalet som rör ersättningen – om avtalet inte förlängs – för det resterande bokförda värdet av ännu inte avskrivna investeringar som med statens godkännande utförts av AVR under avtalets löptid, måste också anses vara proportionella.
Without such a guarantee, AVR’s agreement could not reasonably be expected.
Utan en sådan garanti hade man rimligtvis inte kunnat räkna med AVR:s godkännande.
The same applies to the guarantee by the State to cover a maximum of 30 % of the costs of removal and decontamination in the event of the installations being liquidated.
Detsamma gäller för statens garanti om att stå för upp till 30 % av rivnings- och rengöringskostnaderna om anläggningarna skulle gå i likvidation.
Appropriate removal and decontamination are obviously in the public interest.
En ordentlig rivning och rengöring ligger självklart i det allmännas intresse.
Given its 30 % share in AVR Chemie, it is acceptable that the State should assume responsibility for its part, leaving the remainder for the other shareholder, AVR Holding.
Med tanke på sitt 30-procentiga intresse i AVR Chemie, är det godtagbart att staten tar ansvar för sin andel, medan resterande ansvar kvarstår hos den andra aktieägaren, AVR Holding.
Maintaining two RDFs at the outset: The Commission examined whether the Netherlands should have granted aid for maintaining only one RDF.
Det inledande beslutet att behålla två roterugnar: kommissionen har undersökt om Nederländerna borde ha beviljat stöd för att bara behålla en roterugn.
The question is whether the contribution to the realisation of the objectives pursued by the Netherlands by maintaining the second RDF offsets the aid required and the unfavourable effects on competition resulting from this.
Frågan är om det bidrag, som skulle förverkliga Nederländernas målsättningar genom ett bibehållande av den andra roterugnen, uppväger det stöd som krävs och de ogynnsamma följderna för konkurrensen som uppstår.
The Commission here acknowledges that the Netherlands could legitimately aim to have sufficient domestic capacity for the treatment of RDF waste in order to avoid a capacity shortfall which would oblige the State to allow the exportation of such waste.
Kommissionen medger på denna punkt att det är ett befogat mål för Nederländerna att vilja förfoga över tillräcklig nationell kapacitet för destruktion av RDF-avfall så att ett kapacitetsunderskott kan förebyggas, vilket skulle tvinga staten att tillåta export av detta avfall.
Some flexibility in the assessment is unavoidable as the flows of C2 and RDF waste that would result could not be predicted with certainty and because of the risks attaching to the availability of the installations.
En viss flexibilitet kan inte undvikas vid bedömningen av detta med tanke på att flödena av C2- och RDF-avfall som skulle produceras inte säkert kunde förutses och på grund av riskerna i fråga om anläggningarnas tillgänglighet.
Such risks indeed materialised when, following a number of incidents, one of the RDFs was closed for some time in 2002.
Dessa risker tydliggjordes även då en av roterugnarna till följd av tillbud år 2002 stängdes för en viss tid.
The available capacity in 2002 and 2003 was only 73 % and 75 % respectively of the permitted capacity of 100000 tonnes and, for this reason, the Dutch authorities had to allow RDF waste to be exported, contrary to their policy aim.
Den tillgängliga kapaciteten uppgick år 2002 endast till 73 % och år 2003 endast till 75 % av den tillåtna kapaciteten på 100000 ton. Därför var de nederländska myndigheterna tvungna att, i strid med sin målsättning, tillåta export av RDF-avfall.
This estimate was based on past experience.
Denna uppskattning byggde på tidigare erfarenheter.
Treatment requires at least the same volume of high-calorific waste.
För bearbetning krävs minst samma volym av avfall med högt värmevärde.
One RDF would clearly not have been sufficient for the proper treatment of this volume of waste.
En roterugn skulle helt klart ha varit otillräcklig för att på behörigt sätt destruera denna mängd avfall.
This figure is, however, open to criticism in three respects.
Till denna siffra måste dock tre kritiska anmärkningar göras.
First, part of the expected supply of RDF waste to AVR Nuts may have been the consequence of the restrictive application of the definition of ‘waste for recovery’ by the Netherlands up to the beginning of 2003.
För det första var en del av det förväntade tillflödet av RDF-avfall till AVR Nuts möjligen en följd av Nederländernas restriktiva tillämpning av definitionen av ”avfall för bortskaffande” fram till början av 2003.
Second, interested parties have pointed to alternative domestic capacity for dealing with RDF waste.
För det andra har berörda parter pekat på alternativ nationell kapacitet för destruktionen av RDF-avfall.
Third, the estimate would not take into account the possibility for AVR to treat part of the waste in its grate incinerators for municipal waste [21].
För det tredje skulle man i samband med denna uppskattning inte ha beaktat möjligheten för AVR att destruera en del av avfallet i sina rosterugnar för hushållsavfall [21].
On the other hand, the estimate explicitly took account of ongoing developments at the time.
Å andra sidan tog man dock i uppskattningen uttryckligen hänsyn till de pågående förändringarna.
Moreover, in early 2002 there was still a substantial stock of RDF waste, with the result that supply at the beginning of the period was guaranteed.
Dessutom fanns det i början av 2002 ännu ett avsevärt lager av RDF-avfall, så att utbudet i början av perioden var tillräckligt garanterat.
Furthermore, had the Dutch authorities in 2002 based the estimated flow of RDF waste on the assumption that the definition of ‘waste for recovery’ would have been correctly applied, the estimate might have been lower, but it seems unlikely that, on the basis of the information available at the time, such an estimate would have been so low that they could have confidently decided that only one RDF would suffice.
Om de nederländska myndigheterna vidare år 2002 baserat det uppskattade flödet av RDF-avfall på hypotesen av en korrekt tillämpning av definitionen av avfall för återvinning, hade uppskattningen kunnat vara lägre, men det förefaller mindre sannolikt att, på basis av de då tillgängliga uppgifterna, en sådan uppskattning skulle ha varit så låg att de nederländska myndigheterna med tillförsikt hade kunnat besluta att endast en roterugn hade varit tillräcklig.
This is confirmed by the fact that in 2003, when the Court already had clarified the proper definition of ‘waste for recovery’, AVR's capacity problems still forced the Netherlands to allow actual exports of RDF waste.
Detta bekräftas av det faktum att Nederländerna år 2003, då EG-domstolen redan hade klargjort den exakta definitionen av ”avfall för bortskaffande”, på grund av kapacitetsproblemen i AVR ännu var nödsakad att ge tillstånd till faktisk export av RDF-avfall.
The actual decline in the flow of RDF waste to AVR is explained to a significant extent by factors other than the increase in exports.
Att flödet av RDF-avfall till AVR faktiskt avtagit, förklaras i stor utsträckning av andra faktorer än ökningen av exporten.
With respect to other capacity in the Netherlands, the Commission notes that a significant part of that capacity became available only in late 2003, after the required permits had been issued to the main competing pyrolysis installation.
Vad gäller den övriga kapaciteten i Nederländerna konstaterar kommissionen att en avsevärd del av denna fortfarande var tillgänglig i slutet av 2003 efter det att de nödvändiga tillstånden till den viktigaste konkurrerande pyrolysanläggningen hade lämnats.
The interested parties have failed to demonstrate that the Dutch authorities should have taken into account back in 2002 sufficient alternative domestic capacity for treating all types of RDF waste produced in the Netherlands and delivered for disposal.
De berörda parterna har inte kunnat visa att de nederländska myndigheterna redan år 2002 borde ha tagit med tillräcklig alternativ nationell destruktionskapacitet i beräkningen för alla typer av RDF-avfall som produceras i Nederländerna och som levereras för bortskaffning.
The decision to keep in operation two RDFs instead of one increased the level of aid, in particular because of the investments which appeared to be necessary and in respect of which compensation had subsequently to be paid because of the closure.
Beslutet att hålla två roterugnar i drift – i stället för en – ökade stödvolymen, framför allt p.g.a. de investeringar som föreföll nödvändiga och som därefter måste gottgöras vid nedläggningen.
Some of these investments had not, however, been foreseen at the time the concession agreement was signed.
En del av dessa investeringar var dock inte planerade vid tidpunkten för undertecknandet av koncessionsavtalet.
The effects on the predetermined operating deficits were relatively limited because of the relatively high proportion of fixed costs.
Effekterna på de förhandsfastställda rörelseunderskotten var relativt begränsade eftersom de fasta kostnaderna har ett tämligen tungt genomslag.
The Commission expects the effects on competitors to remain relatively limited as well: there is no indication that keeping two RDFs in operation has resulted in larger quantities of RDF and other hazardous waste being incinerated.
Kommissionen förväntar sig att effekterna också på konkurrenterna förblivit relativt begränsade: det finns inte något som tyder på att bibehållandet av två roterugnar lett till att större volymer av RDF-avfall och annat farligt avfall förbränts.
Using RDF capacity for other types of waste, for which no evidence has been provided, is relatively inefficient and cannot be reckoned to have had a strong negative effect on competitors.
Användningen av roterugnskapaciteten för andra typer av avfall – för vilket några bevis inte lämnats – är relativt ineffektivt och kan inte anses ha haft en starkt negativ effekt på konkurrenterna.
Accordingly, it appears to the Commission that the original decision to keep two RDFs in operation can be considered to be proportionate and that the decisions to close the RDFs were not unreasonably overdue.
I ljuset av det ovan anförda förefaller det kommissionen att det ursprungliga beslutet om att driva två roterugnar kan anses vara proportionerligt och att besluten om att lägga ned roterugnarna inte fattades omotiverat sent.
Involvement of AVR IW: AVR IW was responsible for much of AVR Nuts’ administration and, at the same time, was a competitor for other suppliers of hazardous waste.
AVR IW:s roll: AVR IW skötte en stor del av AVR Nuts administration och var samtidigt konkurrent till övriga leverantörer av farligt avfall.
In this way, it obtained information on intended and actual supplies of waste.
På så sätt fick AVR IW information om de planerade och faktiskt levererade avfallsvolymerna.
As no single supplier was under an obligation to supply to AVR Nuts the quantities originally indicated and as the actual fees and discounts were ultimately based solely on actual volumes of waste supplied, it is difficult to see how AVR IW could have obtained a financial or strategic advantage by virtue of its central position.
Eftersom inga leverantörer var skyldiga att till AVR Nuts leverera de mängder som de först uppgivit och eftersom de faktiska avgifterna och rabatterna ytterst endast byggde på de faktiskt levererade avfallsvolymerna är det svårt att se hur AVR IW hade kunnat uppnå en finansiell eller strategisk fördel genom sin centrala position.
The Netherlands explained that AVR IW was unable to abuse this position and the Commission, on the basis of the comments from interested parties among other things, cannot come to this conclusion either.
Nederländerna har förklarat att AVR IW inte hade någon möjlighet att missbruka denna position och kommissionen kan, på basis bl.a. av synpunkterna från de berörda parterna, heller inte komma till en någon sådan slutsats.
It may be true that AVR IW, on its own behalf, offered to treat waste at fees below those charged by AVR Nuts, but this cannot be attributed to the aid measures and could fall within the realm of competitive behaviour; any competitor was free to act in a similar manner.
Möjligen har AVR IW, å egna vägnar, erbjudit sig att destruera avfall mot avgifter som låg under AVR Nuts avgifter, men detta kan inte anses bero på stödåtgärderna och förefaller motsvara normalt konkurrensbeteende. Det stod eventuella konkurrenter fritt att agera på liknande sätt.
Similarly, even if AVR IW rerouted part of the RDF waste to its municipal waste incinerators, which has not been proved, this does not seem to have resulted in a disproportionate distortion since any supplier with knowledge of the waste could have earned similar margins by simply supplying such waste directly to other municipal waste incinerators operated by AVR or others.
Även om AVR IW skulle leda om en del av RDF-avfallet till sina förbränningsanläggningar för hushållsavfall (vilket inte bevisats) förefaller detta inte resultera i en oproportionerlig snedvridning, eftersom alla leverantörer med kunskap om avfallet skulle ha kunnat få jämförbara marginaler genom att helt enkelt leverera sitt avfall direkt till andra – av AVR:s eller övriga företags – förbränningsanläggningar för hushållsavfall.
Moreover, as the aid was determined on the basis of a predetermined budget, the Commission expects AVR to have opted for efficient solutions, and not to have rerouted waste if this would have led to underutilisation of the installations and hence higher actual losses.
Eftersom stödet vidare fastställdes på basis av en på förhand bestämd budget, förväntar sig kommissionen att AVR valde effektiva lösningar och inte ledde om avfallet när detta p.g.a. underutnyttjandet av anläggningarna skulle ha lett till högre faktiska förluster.
In fact, such rerouting may well be regarded as efficient waste management in line with the Community principles.
Måhända måste man snarare betrakta en dylik omledning av avfall som en ändamålsenlig avfallshantering som överensstämmer med gemenskapsprincipen.
Technological development: The Commission does not expect the measures to have a pronounced adverse effect on the development of alternative disposal and recovery technologies.
Teknisk utveckling: Kommissionen förväntar sig inte att åtgärderna kommer att få en stark negativ effekt på utvecklingen av alternativa tekniker för bortskaffande och återvinning.
As explained by the Netherlands, other instruments exist for encouraging such developments.
Såsom Nederländerna förklarat, finns det andra instrument för att uppmuntra denna typ av utveckling.
In 2003, for example, a permit was granted for an innovative pyrolysis installation.
Så gavs exempelvis år 2003 tillstånd till en innovativ pyrolysanläggning.
The fees charged by AVR were significantly higher than the fees charged by the operator of that installation and so the distortive effect of the aid must be considered to be limited in this respect.
De avgifter som uttogs av AVR låg avsevärt högre än de avgifter som operatörerna av denna anläggning tog ut, och därför måste den snedvridande effekten av stödet vad denna punkt anbelangar anses vara begränsad.
Aid for the acquisition of waste: In contrast to the above aspects, the measures cannot be regarded as proportionate as regards the acquisition of waste as carried out by AVR IW and for which AVR Nuts pays compensation out of the aid it receives from the State.
Stöd till förvärv av avfall: I motsats till ovan angivna aspekter kan åtgärderna inte anses vara proportionerliga när det gäller förvärv av avfall som görs av AVR IW och för vilket AVR Nuts betalar en ersättning med hjälp av stödet från staten.
The Commission accepts that minimising the costs of the system requires maximising the volume of waste to be treated, especially the volume of RDF waste, for which the gate fees are highest.
Kommissionen accepterar att en minimering av kostnaderna för systemet kräver en maximering av avfallsvolymen, framför allt volymen RDF-avfall för vilka mottagningsavgifterna ligger som högst.
As indicated in point 99, the system of non-discriminatory staggered rebates can be accepted for this reason.
Liksom angavs i punkt 99 kan systemet med icke-diskriminerande volymrabatter av dessa skäl godtas.
In contrast, the compensation granted to AVR IW in respect of the acquisition of waste distorts competition in a disproportionate way as AVR IW is the sole recipient.
Däremot utgör ersättningen till AVR för förvärv av avfall en oproportionerlig snedvridning av konkurrensen, eftersom AVR IW är det enda företag som gynnas.
Its competitors do not receive similar compensation for acquisition costs incurred by them.
Konkurrenterna får inte någon jämförbar ersättning för förvärvskostnader som de måste dra på sig.
As regards high-calorific hazardous waste, had there been persistent shortages, the solution could have consisted in lowering the gate fees in a non-discriminatory fashion.
Vad gäller farligt avfall med högt värmevärde hade lösningen i en ihållande bristsituation kunnat bestå i att mottagningsavgifterna sänktes på ett icke-diskriminerande sätt.
As regards RDF waste, the compensation for acquisition costs must be considered as disproportionate too.
Även för RDF-avfall bör ersättningen för förvärvskostnader betraktas som oproportionerlig.
But, even in the case of RDF waste from Dutch sources, acquisition may encourage disposal in the Netherlands at the expense of recovery in the Netherlands or elsewhere.
Men också i fråga om RDF-avfall från nederländska källor kan förvärven stimulera till att de bortskaffas i Nederländerna, i stället för att de återvinns i Nederländerna eller annorstädes.
Under specific circumstances, this may be contrary to the principle of treatment near the source.
Under specifika omständigheter kan detta även strida mot principen om att avfallet skall destrueras nära sin källa.
Consequently, the amount of €2,4 million intended for acquisition, included in the aid to AVR Nuts, which was based on the predetermined budget, and transferred to AVR IW cannot be justified on the basis of Article 86(2) of the Treaty.
Det belopp på 2,4 miljoner euro för förvärv som ingick i stödet till AVR Nuts och som byggde på den förhandsfastställda budgeten och därefter överfördes till AVR IW kan följaktligen inte motiveras på grundval av artikel 86.2 i fördraget.
The compatibility of this part of the measure with Article 87(2) and (3) is assessed in Section 6.3 below.
I punkt 6.3 prövas denna del av åtgärden är förenlig med artikel 87.2 och 87.3 i fördraget.
Assessment on the basis of Article 87 of the compensation for acquisition costs
Bedömning av ersättningen för förvärv på grundval av artikel 87 i fördraget
The Commission has examined whether the exemptions in Article 87(2) and (3) of the Treaty apply to the compensation for acquisition costs granted to AVR IW.
Kommissionen undersökte om undantagen i artikel 87.2 och 87.3 i fördraget kan tillämpas på ersättningen till AVR IW för förvärvskostnader.
The exemptions in Article 87(2) could serve as a basis for considering aid to be compatible with the common market.
Undantaget i artikel 87.2 i fördraget skulle kunna tjäna som grund för att betrakta stödet som förenligt med den gemensamma marknaden.
However, the aid (a) does not have a social character and is not granted to individual consumers, (b) does not make good the damage caused by natural disasters or exceptional occurrences and (c) is not required in order to compensate for the economic disadvantages caused by the division of Germany.
Emellertid är stödet: a) inte är av social karaktär och det ges inte till enskilda konsumenter, b) det ges inte för att avhjälpa skador som orsakats av naturkatastrofer eller andra exceptionella händelser, och c) det är inte nödvändigt för att kompensera de ekonomiska nackdelar som uppkommit genom Tysklands delning.
Similarly, the exemptions in Article 87(3)(a), (b) and (d), which refer to aid to promote the economic development of areas where the standard of living is abnormally low or where there is serious underemployment, aid to promote projects of common European interest or to remedy a serious disturbance of the economy of a Member State, and aid to promote culture and heritage conservation, do not apply in the present case.
Inte heller är undantagen enligt artikel 87.3 a, b och d i fördraget tillämpliga. De avser stöd som främjar den ekonomiska utvecklingen i regioner där levnadsstandarden är onormalt låg eller där det råder allvarlig brist på sysselsättning, stöd för att främja genomförandet av viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse eller för att avhjälpa en allvarlig störning i en medlemsstats ekonomi samt stöd för att främja kultur och bevara kulturarvet.
The Netherlands has not attempted to justify the aid on any of these grounds.
Nederländerna har inte försökt motivera stödet på en av dessa grunder.
As regards the first part of the exemption in Article 87(3)(c), namely aid to facilitate the development of certain economic activities, the Commission notes that the aid does not involve research and development, investment by small and medium-sized enterprises or the rescue or restructuring of AVR IW.
Vad avser den första delen av undantaget i artikel 87.3 c i fördraget, framför allt stödåtgärder för att underlätta utveckling av vissa näringsverksamheter eller vissa regioner, noterar kommissionen att stödet inte riktas till forskning och utveckling, investeringar i små och medelstora företag eller en undsättning eller omstrukturering av AVR IW.
Nor does the aid serve regional development purposes, and AVR IW is not located in an area where start-up investments are eligible for regional aid.
Inte heller avser stödet regional utveckling, och AVR IW är inte beläget i en region där initiala investeringar för regionala stöd kan komma i fråga.
Therefore, the aid cannot be declared compatible with the common market on the ground that it would facilitate the development of certain regions.
Därför kan stödet inte förklaras vara förenligt med den gemensamma marknaden på grundval av att det skulle underlätta utvecklingen i vissa regioner.
The Commission has examined whether the aid measure qualifies for exemption under Article 87(3)(c) on any other grounds and, in particular, whether the environmental aid guidelines apply to this case.
Kommissionen har undersökt om stödåtgärden på någon annan grund kan omfattas av ett undantag enligt artikel 87.3 c i fördraget, och särskilt om miljöriktlinjerna är tillämpliga i detta ärende.
Since the aid constitutes operating aid, the Commission has assessed it in the light of Section E.3.1 of those guidelines.
Eftersom stödet utgör driftstöd har kommissionen prövat stödet mot punkt E.3.1 i miljöriktlinjerna.
The aid is, however, not shown to be absolutely necessary, nor is it strictly limited to compensating for extra production costs by comparison with market prices of the relevant products or services.
Stödet förefaller dock inte vara nödvändigt och är heller inte strikt begränsat till merkostnaderna för produktionen i förhållande till marknadspriset för de aktuella produkterna eller tjänsterna.