natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The self-assessment method should not be used due to a largely subjective influence on the estimate which leads to substantial uncertainties in the results.
Självbedömningsmetoden bör inte användas, på grund av det stora subjektiva inflytandet på skattningen som leder till en stor osäkerhet i resultaten.
Administrative assessment methods, especially when related to taxation, may produce biased results.
Metoder med förvaltningsbedömningar, särskilt när de har att göra med beskattning, kan ge resultat som är behäftade med systematiska fel.
However, sometimes results from objective assessment methods may be available for some strata.
Ibland är dock resultat från objektiva bedömningsmetoder tillgängliga för vissa strata.
It is acceptable to use the results when the objectivity of the method and the comparability of the results can be demonstrated.
Resultaten kan användas när det kan påvisas att metoden är objektiv och resultaten jämförbara.
The stratification method uses information about actual rentals from rented dwellings to obtain an estimate of the rental value of the stock of dwellings.
Stratifieringsmetoden utgår från uppgifter om faktiska hyror för hyrda bostäder som leder till en skattning av bostadsbeståndets hyresvärde.
This may be interpreted as a grossing-up procedure based on a price times quantity approach.
Detta kan ses som en uppräkning i form av pris gånger mängd.
A stratification of the housing stock is required to obtain a reliable estimate and to include relative price differences properly.
En stratifiering av bostadsbeståndet krävs för att få en tillförlitlig skattning och för att ta med relativa prisskillnader i beräkningen på ett rättvisande sätt.
Subsequently, the average actual rental per stratum is applied to all dwellings in that particular stratum.
Därefter tillämpas den faktiska medelhyran per stratum på alla bostäder i det stratumet.
If the available information is derived from sample surveys, this grossing-up relates to both a part of the rented and all owner-occupied dwellings.
Om de tillgängliga uppgifterna härrör från urvalsundersökningar avser denna summering både en del av de uthyrda bostäderna och alla ägarbebodda bostäder.
The detailed procedure to determine a rental per stratum is usually carried out for a base year and is then extrapolated to the current years.
Det detaljerade förfarandet för att fastställa en hyra per stratum genomförs vanligtvis för ett basår och extrapoleras därefter till innevarande år.
The rental to be applied to owner-occupied dwellings in the stratification method is defined as the private market rental due for the right to use an unfurnished dwelling.
Den hyra som skall tillämpas på ägarbebodda bostäder i stratifieringsmetoden definieras som hyran på den privata marknaden för rätten att använda en omöblerad bostad.
The rentals for unfurnished dwellings from all private market contracts should be used to determine imputed rentals.
Hyrorna för omöblerade lägenheter från alla avtal på den privata marknaden bör användas för att fastställa imputerade hyror.
Private market rentals that are at a low level due to government regulation should be included.
Privata hyror som ligger på en låg nivå till följd av reglering bör också inkluderas.
If the information source is the tenant, it may be necessary to correct the observed rental by adding any specific rental allowance, which is paid directly to the landlord.
Om hyresgästen är uppgiftslämnare kan det vara nödvändigt att korrigera den observerade hyran genom att addera eventuella individuella hyresbidrag som betalas direkt till hyresvärden.
If the sample size for the observed rentals as defined above is not large enough, also observed rentals for furnished dwellings may be used for imputation purposes, provided they are adjusted for the furniture element.
Om urvalet för de observerade hyrorna enligt ovanstående definition inte är tillräckligt stort får även observerade hyror för möblerade bostäder användas för imputeringen, förutsatt att de korrigeras för möbleringen.
Exceptionally, also increased rentals for public-owned dwellings may be used.
I undantagsfall får även ökade hyror för kommunalt ägda bostäder användas.
Low rentals for dwellings let to relatives or to employees should not be used (see sections 1.2.3 and 1.4.1 for details).
Låga hyror för bostäder som hyrs ut till släktingar eller anställda bör inte användas (mer om detta i avsnitten 1.2.3 och 1.4.1).
The stratification method may be used also for grossing up to all rented dwellings.
Stratifieringsmetoden får även användas för uppräkning av alla hyresbostäder.
The average rental for imputation as described above may not be suitable for some segments of the rental market.
Medelhyran för imputering enligt ovan kan vara olämplig för vissa segment av bostadsmarknaden.
For example, scaled-down rentals for furnished dwellings or increased public rentals may not be appropriate for the respective actually rented dwellings.
Till exempel kan nedräknade hyror för möblerade bostäder eller uppräknade hyror för kommunalt ägda bostäder vara olämpliga för de faktiskt uthyrda bostäderna i respektive kategori.
Separate strata for actually rented furnished or social dwellings combined with appropriate average rentals can overcome this problem.
Separata strata för faktiskt uthyrda möblerade eller subventionerade bostäder i kombination med lämpliga medelhyror kan lösa detta problem. I princip bör hyran inte omfatta avgifter för värme, vatten, el osv.
In principle, the rental should exclude charges for heating, water, electricity etc. Where the data sources do not allow this, coherence between the rentals and intermediate consumption must be ensured (see section 2 for details).
I de fall där uppgiftskällorna inte medger detta måste uppgifterna för hyra och insatsförbrukning vara samanvändbara (mer om detta i avsnitt 2).
Where for certain strata of owner-occupied dwellings a representative actual rental is missing, this can be overcome in most cases by applying extrapolation or regression techniques.
Om det i vissa strata av ägarbebodda bostäder saknas en representativ faktisk hyra kan detta i de flesta fall lösas med hjälp av extrapolerings- eller regressionsmetoder.
An alternative to the standard stratification method which relies on extrapolating average rentals per stratum is the use of hedonic regression methods.
Ett alternativ till den ordinarie stratifieringsmetoden som bygger på extrapolering av medelhyror i varje stratum är att använda metoder för hedonisk regression.
Briefly, such methods use the sample data for rented dwellings to determine a price of each dwelling characteristic (size, location, presence of a balcony, etc.).
Kortfattat innebär sådana metoder att man använder uppgifter från urvalet för hyresbostäder för att fastställa priset på varje egenskap hos bostaden (storlek, läge, balkong osv.).
Output is obtained by multiplying each characteristic of (a representative sample of) the dwelling stock with the hedonic price of this characteristic.
Produktionen fås genom multiplikation av varje egenskap hos (ett representativt urval av) bostadsbeståndet med egenskapens hedoniska pris.
Regression methods permit an enlarged number of variables to be taken into account and can be particularly effective when for some strata observed rentals are missing.
Regressionsmetoder gör det möjligt att beakta ett större antal variabler, och de kan vara särskilt effektiva när observerade hyror saknas i vissa strata.
Obviously this does not solve the problem in the extreme case of all dwellings being owner-occupied or in the absence of a developed rental market.
Naturligtvis löser inte detta problemet i extremfallet när alla bostäder bebos av ägaren eller när en utvecklad hyresmarknad saknas.
As an objective assessment for such cases the user-cost method should be applied.
För objektiv bedömning i sådana fall bör bruksvärdesprincipen användas.
The user-cost method should only be applied to owner-occupied dwellings.
Denna metod bör enbart tillämpas på ägarbebodda bostäder.
Details of the user-cost method
Bruksvärdesprincipen
The user-cost method should only be applied when the stratification method based on actual rentals cannot be used because the rental market is unrepresentative.
Bruksvärdesprincipen bör tillämpas endast när stratifieringsmetoden baserad på faktiska hyror inte kan användas på grund av att hyresmarknaden inte är representativ.
By convention, this is considered to be the case when the two following conditions are met simultaneously: (1) the number of privately rented dwellings represents less than 10 % of the total number of dwellings and (2) the disparity between private and other paid rentals exceeds a factor of three.
Av hävd anses så vara fallet när följande två villkor samtidigt är uppfyllda: 1) privatuthyrda bostäder utgör högst 10 % av bostadsbeståndet, 2) det föreligger mer än en faktor tre i skillnad mellan de hyror som betalas i den privata sektorn och andra hyror.
Even when both conditions apply, a country may still choose to use the stratification method provided that the results are of sufficient quality.
Även om bägge villkoren föreligger får ett land ändå välja att använda stratifieringsmetoden, förutsatt att resultaten håller tillräckligt hög kvalitet.
When one or both of the conditions are not met, the stratification method should be used unless it can be demonstrated that the user-cost method produces more comparable results.
Om något av villkoren eller bägge inte är uppfyllda bör stratifieringsmetoden användas, om det inte kan visas att bruksvärdesprincipen ger mer jämförbara resultat.
Under the user-cost method, the output of dwelling services is the sum of intermediate consumption, consumption of fixed capital (CFC), other taxes less subsidies on production and net operating surplus (NOS).
Enligt bruksvärdesprincipen är produktionen av boendetjänster lika med summan av insatsförbrukning, kapitalförslitning, övriga skatter minus produktionssubventioner samt nettodriftsöverskott.
For owner-occupied dwellings, no labour input is recorded for work done by the owners [2].
För ägarbebodda bostäder registreras ingen arbetsinsats för arbete som utförs av ägarna [2].
Experience suggests that CFC and NOS are the two largest items, each representing 30 to 40 % of output.
Erfarenheten visar att kapitalförslitningen och nettodriftsöverskottet är de två största posterna som var och en står för 30–40 % av produktionen.
CFC should be calculated based on a perpetual inventory model (PIM) or other approved methods.
Kapitalförslitningen bör beräknas med hjälp av Perpetual Inventory-metoden (PI-metoden) eller med andra godkända metoder.
A separate estimate for the owner-occupied residential buildings should be available.
En separat skattning för ägarbebodda bostäder bör tillhandahållas.
The net operating surplus should be measured by applying a constant real annual rate of return of 2,5 % to the net value of the stock of owner-occupied dwellings at current prices (replacement costs).
Nettodriftsöverskottet bör mätas genom att en konstant real årlig avkastning på 2,5 % tillämpas på nettovärdet på stocken av ägarbebodda bostäder i löpande priser (återanskaffningskostnader).
The real rate of return of 2,5 % is applied to the value of the stock at current prices since the increase in current value of dwellings is already taken account of in the PIM.
Den reala avkastningen på 2,5 % tillämpas på stockens värde i löpande priser eftersom ökningen av bostädernas löpande värde redan har beaktats i PI-metoden.
The same rate of return should be applied to the value of the land at current prices on which the owner-occupied dwellings are located.
Samma avkastning bör tillämpas på värdet i löpande priser på den mark där de ägarbebodda bostäderna är belägna.
The value of land at current prices may be difficult to observe annually.
Markvärde i löpande priser kan vara svårt att observera på årsbasis.
Ratios of land value to the value of buildings in different strata may be derived from an analysis of the composition of the costs of new houses and associated land.
Förhållandet mellan markvärde och byggnadsvärde får härledas från en analys av sammansättningen på kostnaden för nya hus och tillhörande mark.
The GNI Committee should review the above detail on the user-cost method based on the experience in Member States within three years of the date of adoption of this Commission Regulation.
BNI-kommittén bör se över de ovannämnda påpekandena om bruksvärdesprincipen med ledning av medlemsstaternas erfarenheter inom tre år efter det att denna förordning har antagits.
Principle 1:
Princip 1:
To compile the output of dwelling services Member States shall apply the stratification method based on actual rentals, either by direct extrapolation or by means of econometric regression.
För att sammanställa produktionen av boendetjänster skall medlemsstaterna tillämpa stratifieringsmetoden baserad på faktiska hyror, antingen genom direkt extrapolering eller genom ekonometrisk regression.
In respect of owner-occupied dwellings, this implies the use of actual rentals for similar rented dwellings.
När det gäller ägarbebodda bostäder innebär detta att faktiska hyror för liknande hyresbostäder bör användas.
In the justified and exceptional case where actual rentals are missing or statistically unreliable, other objective methods, like the user-cost method, may be employed.
I det motiverade undantagsfallet att faktiska hyror saknas eller inte är statistiskt tillförlitliga får andra objektiva metoder, såsom bruksvärdesprincipen, användas.
No additional justification is required for compiling the output of owner-occupied dwellings with the user-cost method provided that two conditions are met simultaneously: privately rented dwellings represent less than 10 % of the dwelling stock and the disparity between private and other paid rentals exceeds a factor of three.
Det krävs ingen ytterligare motivering för att sammanställa produktionen i ägarbebodda bostäder med hjälp av bruksvärdesprincipen, förutsatt att följande villkor bägge är uppfyllda: privatuthyrda bostäder utgör högst 10 % av bostadsbeståndet och det föreligger mer än en faktor tre i skillnad mellan de hyror som betalas i den privata sektorn och andra hyror.
Stratification of the housing stock
Stratifiering av bostadsbeståndet
Factors affecting the rental level
Faktorer som påverkar hyresläget
A first set of variables determining the level of rentals concern the characteristics of the dwelling and the building.
En grupp variabler som bestämmer hyresnivån är bostadens och byggnadens egenskaper.
To start with, the size of a dwelling will be important, both in terms to the area and the number of rooms.
Till att börja med är bostadens storlek viktig, både i fråga om yta och om antal rum.
The bigger the dwelling, the higher will be the rental.
Ju större bostad, desto högre är hyran.
At the same time, the rental per square metre tends to fall with the size of a dwelling.
Samtidigt tenderar hyran per kvadratmeter att minska ju större bostaden är.
These may cover variables like the existence of a bathroom, a balcony/terrace, special flooring or wall covering, an open fire, central heating, air-conditioning, special glazing and other noise or thermal insulation measures; the layout of the dwelling is also relevant.
Det kan gälla förekomsten av badrum, balkong/terrass, särskild golvbeläggning eller väggbeklädnad, öppen eldstad, centralvärme, luftkonditionering, särskilt fönsterglas och andra inrättningar för ljud- eller värmeisolering. Bostadens planering är också relevant.
With regard to the building, certain facilities may have an influence like a garage, a lift, a swimming-pool, a (roof-) garden or the position of a dwelling within the building.
Vad gäller byggnaden kan vissa förmåner vara av betydelse som t.ex. förekomsten av garage, hiss, simbassäng, trädgård, takträdgård eller bostadens läge i byggnaden.
The type of the building (detached, semi-detached house, flat), the architecture, the age, or the number of dwellings in a building may also affect the rental.
Vidare kan byggnadstypen (fristående, parhus, lägenhet), arkitekturen, åldern och antalet lägenheter i byggnaden också inverka på hyran.
A second set of variables relate to environmental characteristics.
En andra grupp variabler gäller boendemiljön.
A well-known factor is the rental difference between a comparable dwelling in a city and a remote location.
Välkänt är att hyran skiljer sig åt mellan en bostad i centrum av en stad och en liknande mer avlägsen bostad.
The distance to an economic centre or the form of the landscape (flat land, mountainous) may not be negligible factors.
Avståndet till ett affärscentrum och topografin kan vara av betydelse.
In addition, neighbourhood factors like the view, surrounding green areas, transport facilities and access, shops and schools or the reputation and security of a district tend to have an influence on the actual rental.
Miljöfaktorer som utsikt, omgivande grönområden, närheten till kommunikationer, affärer och skolor eller områdets rykte och säkerhet brukar ha inflytande på den faktiska hyresnivån.
Another set of variables may be summarized as socio-economic factors.
En tredje grupp variabler kan sammanfattande kallas socioekonomiska faktorer.
For instance, in most countries rentals are influenced by general government regulations like rental restrictions or subsidies.
I de flesta länder är t.ex. hyran påverkad av statliga regleringar, som t.ex. hyresregleringar eller subventioner.
Further, the age of the tenancy agreement, the type of contract (temporary, permanent), the number of inhabitants per dwelling (flat-sharing community), the type of owner (government, housing association, private, employer) or the rental policy of the landlord may also affect the rental.
Hyresavtalets ålder, typen av kontrakt (tillfälligt, permanent), antalet boende per bostad (kollektiv), typ av ägare (stat eller kommun, bostadsförening, privat, arbetsgivare) och hyresvärdens hyrespolitik påverkar också hyran.
Obviously, several additional variables may have an influence on rentals.
Det finns uppenbarligen ett flertal ytterligare variabler som avgör hyresnivån.
But to collect all the abovementioned factors could lead to overburdened questionnaires.
Men att samla in uppgifter om alla ovannämnda faktorer skulle kunna leda till överbelastade frågeformulär.
The capital value can thus be considered as an implicit stratification factor.
Kapitalvärdet anses följaktligen vara en implicit stratifieringsfaktor.
Using the ratio of the capital value to actual rental may be regarded as a feasible approach, especially in those countries where the rented dwellings represent a minor part of the housing stock.
En möjlig lösning är att använda förhållandet mellan kapitalvärde och faktisk hyra, särskilt i de länder där antalet hyresbostäder utgör en liten andel av bostadsbeståndet.
Provided the ratio is stable, such a method would enable the rental value to be determined for those dwellings which only feature in the owner-occupied sector.
Under förutsättning att förhållandet är stabilt skulle denna metod göra det möjligt att fastställa hyresvärdet för ägarbebodda bostäder.
In addition, capital values do not exclude the use of ‘physical’ stratification criteria; they may be combined.
Vidare utesluter inte kapitalvärdesmetoden att man använder ”fysiska” stratifieringskriterier, utan metoderna kan kombineras.
In this situation, capital values are assumed to reflect the missing ‘physical’ stratification criteria.
I detta fall antas kapitalvärdet avspegla de fysiska stratifieringskriterier som saknas.
In any case, capital values to be used in the rentals calculation have to be based on an objective assessment established for an up-to-date reference year.
I varje fall måste de kapitalvärden som skall användas för hyresberäkningar baseras på en objektiv värdering för ett aktuellt referensår.
In practice the stratification differs from one Member State to another in respect of both the number of strata and the precise criteria used to define them.
I praktiken varierar stratifieringen från en medlemsstat till en annan vad gäller både antalet strata och kriterierna för att definiera dessa.
Although at first sight this may cause some concern, it should be stressed that certain basic criteria, like the size and the (geographical) location of a dwelling are used almost everywhere.
Vid en första anblick kan det verka bekymmersamt, men vissa grundläggande kriterier, t.ex. storlek och (geografiskt) läge, används i så gott som alla länder.
Moreover, the aptness of other features will vary between countries and Member States themselves are in the best position to determine significant criteria.
Vilka andra egenskaper som är lämpliga varierar också från land till land, och medlemsstaterna själva är därför bäst rustade att bedöma vilka kriterier som är signifikanta.
Principle 2:
Princip 2:
For stratification purposes, Member States shall use important features of the dwellings.
När stratifieringen görs skall medlemsstaterna beakta bostädernas främsta egenskaper.
These may relate to the characteristics of the dwelling and the building, to environmental characteristics of the dwelling or to socio-economic factors.
Det kan röra sig om bostadens eller byggnadens särskilda utrustning, miljöfaktorer och socioekonomiska faktorer.
In addition, the use of up-to-date capital values is acceptable for stratification purposes, if these are based on an objective assessment.
Aktuella kapitalvärden kan användas för stratifieringsändamål om de baseras på en objektiv värdering.
Selection of stratification criteria
Val av stratifieringskriterier
Given the various characteristics affecting the rental of a dwelling, the first task is to investigate those variables having a significant impact.
Med tanke på de olika egenskaper som påverkar bostadens hyra måste man först undersöka de variabler som har en signifikant inverkan.
One way of detecting significant variables is to produce a tabular analysis of the statistical information available.
En metod för att upptäcka signifikanta variabler är att genomföra en tabellanalys av de statistiska uppgifter som finns att tillgå.
To obtain an objective measure of assessment, the variance of the actual rentals within a stratum would seem to be useful.
För att erhålla ett objektivt värderingsmått skulle variansen hos de faktiska hyrorna inom ett stratum kunna användas.
This would create an incentive for possible improvements to the stratification by choosing strata in order to minimise the within-stratum variance.
Detta ger incitament att förbättra stratifieringen genom att definiera strata så att variansen inom ett stratum minimeras.
It is therefore recommended that the variance per stratum is calculated at least in those cases where the stratification affects the level of both actual and imputed rentals.
Det rekommenderas därför att man beräknar variansen per stratum åtminstone i de fall där stratifieringen påverkar både den faktiska hyran och den imputerade hyran.
A more sophisticated approach is offered by advanced statistical techniques like (multiple) regression analysis.
Ett mer förfinat tillvägagångssätt är avancerade statistiska metoder såsom (multipel) regressionsanalys.
Such a technique allows the influence of individual variables to be assessed, so that the variation in rentals can be assigned to certain characteristics.
Med hjälp av en sådan metod kan individuella variablers inverkan värderas, så att variationen i hyror kan hänföras till vissa egenskaper.
Briefly, the explanatory power of a variable can be quantified via the correlation coefficient.
I korthet kan en variabels förklaringsvärde kvantifieras med hjälp av korrelationskoefficienten.
Combining the most important variables, using multiple regression techniques, shows their overall explanatory power.
Genom att kombinera de viktigaste variablerna med hjälp av multipel regressionsanalys får man fram variablernas allmänna förklaringsvärde.
The use of advanced statistical techniques to select important variables is considered to be an efficient way of stratifying the housing stock.
Att använda avancerade statistiska metoder för urval av viktiga variabler anses som ett effektivt sätt att stratifiera bostadsbeståndet.