natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In 2001 BGB found itself in serious difficulty, mainly as a result of high-risk real-estate transactions in the past; its own funds and core capital ratios were insufficient, which meant that supervisory measures might have to be taken by the Federal Banking Supervisory Authority (Bundesaufsichtsamt für das Kreditwesen — ‘BAKred’, now ‘BAFin’).
Främst på grund av tidigare riskabla fastighetsaffärer hamnade BGB 2001 i en akut kris. På grund av att det inte fanns tillräckligt med primärt och eget kapital hotades det av tillsynsrättsliga åtgärder från Bundesaufsichtsamt für Kreditwesen (BAKred, numera BAFin).
In August 2001 it received a capital injection of €2 billion, of which some €1,8 billion came from the Land of Berlin and was initially authorised by the Commission as short-term rescue aid.
Därefter erhöll BGB i augusti 2001 ett kapitaltillskott på 2 miljarder euro, därav ungefär 1,8 miljarder euro från delstaten Berlin, vilket först godkändes av kommissionen som ett kortfristigt undsättningsstöd.
After new risks were identified, BGB received further assistance from the Land of Berlin, which, together with the capital investment, was notified to the Commission as restructuring aid and examined in detail by it.
Sedan nya risker konstaterats fick BGB ytterligare stöd från delstaten Berlin, vilket tillsammans med kapitaltillskottet anmäldes till kommissionen som omstruktureringsåtgärder och noga undersöktes av densamma.
This agreement governs the undertaking given by the Land of Berlin that, in the event of a Commission decision requiring repayment in the present case, it would provide as a contribution to LBB's capital a reorganisation grant to the value necessary to prevent the threatened repayment requirement from forcing LBB or the BGB group, or both, to fall below the minimum capital ratios specified in the agreement.
Om kommissionen i det här fallet fattade beslut om återbetalning, skulle enligt överenskommelsen delstaten Berlin betala ett saneringstillskott till LBB av den storleksordning som behövdes för att undvika att LBB eller BGB-koncernen genom det eventuella kravet på återbetalning hamnade under den kapitaltäckningsgrad som nämns i överenskommelsen.
This measure was considered necessary in 2002 in view of the considerable risk represented by possible repayment to the restoration of the BGB group's profitability.
På grund av risken för ett eventuellt krav på återbetalning bedömdes denna åtgärd under 2002 som nödvändig för att lönsamheten inom BGB-koncernen skulle kunna återställas.
It was not possible in the BGB decision to determine the precise financial value of the measure as the present proceedings had not yet been completed.
Det var inte möjligt att fastställa åtgärdens exakta ekonomiska värde inom ramen för BGB-beslutet, eftersom den aktuella undersökningen inte var avslutad.
For the purpose of assessing the restructuring aid under the competition rules, and in particular the appropriateness of the compensatory measures proposed by Germany to reduce the group's market presence, the theoretical ceiling for this measure was set at €1,8 billion.
För att bedöma omstruktureringsstödet ur konkurrenssynpunkt, särskilt för att bedöma om de motprestationer som Tyskland erbjöd för att minska bankens närvaro på marknaden var rimliga, beräknades åtgärdens teoretiska övre gräns till 1,8 miljarder euro.
To sum up, the repayment agreement was taken into account as additional aid to the BGB group in setting Germany's compensatory measures, although its scope was restricted to a situation where the Commission ordered repayment and where this resulted in the bank's capital ratios falling below the levels set in the agreement.
Sammanfattningsvis kan påpekas att sett till omfattningen av Tysklands motprestationer betraktades överenskommelsen om återbetalning som ytterligare stöd till BGB-koncernen, även om överenskommelsen bara skulle tillämpas om kommissionen fattade beslut om återbetalning och detta skulle medföra att den kapitaltäckningsgrad som fastställs i överenskommelsen underskreds.
TRANSFER OF WBK TO LBB
ÖVERFÖRANDET AV WBK TILL LBB
The restructuring of the Land of Berlin's banking holdings, which culminated in the setting up of the BGB group in 1994, began in 1990 with the setting up of LBB; the savings banks, first of West Berlin and then of East Berlin, were then transferred to LBB.
Som en följd av omstruktureringen av Berlins innehav av bankaktier, vilket slutligen ledde till att BGB-koncernen grundades 1994, inrättades först LBB 1990, till vilken därefter sparbankerna – först i Västberlin och sedan i Östberlin – överfördes.
In 1992 IBB was set up by, among others, the Land as a public-law institution within LBB which was independent in organisational and economic terms but had no authority to act in its own right; it was to act as the central promotion institution of the Land.
Därefter beslöt bl.a. delstaten Berlin 1992 att inrätta IBB som en offentligrättslig, organisatoriskt och ekonomiskt självständig institution utan egen rättskapacitet och som en del av LBB, avsedd att fungera som delstatens centrala stödorgan.
WBK had until then been an independent public-law institution, with the Land of Berlin bearing institutional and guarantor liability for it.
WBK hade dittills varit en offentligrättslig institution med delstaten Berlin som ägare och garant.
It had been assigned a task in the public interest, namely the provision and maintenance of housing.
Det hade som allmännyttig uppgift att bygga och underhålla bostäder.
WBK was now to be transferred with its tasks to IBB, which was given broader promotion-related assignments, e.g. in the fields of infrastructure and environmental protection.
WBK skulle nu tillsammans med sina uppgifter överföras till IBB som fick utökade uppgifter som stödorgan, t.ex. inom infrastruktur och miljövård.
The transaction took place on 31 December 1992: WBK was transferred to LBB, with all its assets, by way of universal succession.
Transaktionen ägde rum den 31 december 1992, då WBK med samtliga tillgångar överfördes till LBB genom universalsuccession.
This increased LBB's nominal capital by the former nominal capital of the WBK worth DEM 187,5 million.
Vid överförandet ökades LBB:s grundkapital med WBK:s tidigare grundkapital på 187,5 miljoner tyska mark.
This amount was thereafter no longer attributed to IBB's assets.
Detta belopp räknas därefter inte längre till IBB:s tillgångar.
WBK's revenue reserves stood at DEM 1905800 million on 31 December 1992.
WBK:s vinstreserv uppgick per 31 december 1992 till 1,9058 miljarder tyska mark.
These revenue reserves were and are shown as a special-purpose reserve for IBB.
Den redovisades och redovisas fortfarande som IBB:s särskilda reserv.
BAKred set LBB's liable equity capital as at 31 December 1992 at DEM 3127714 million, which corresponded to an increase of DEM 1902714 million.
BAKred fastlade LBB:s garantikapital per 31 december 1992 till 3,127714 miljarder tyska mark, vilket motsvarade ökningen med 1,902714 miljarder tyska mark.
BAKred took account of the DEM 187,5 million increase in nominal capital and of WBK's revenue reserves without the net profit for 1992.
Därvid beaktade BAKred ökningen av grundkapitalet med 187,5 miljoner tyska mark och WBK:s vinstreserv, exkl. årsöverskottet 1992.
In the years that followed, IBB's liable equity capital in the form of the special-purpose reserve continued to grow.
Under de följande åren steg IBB:s eget kapital och redovisades som särskild reserv.
CAPITAL REQUIREMENTS UNDER THE OWN FUNDS AND SOLVENCY DIRECTIVES
KAPITALTÄCKNINGSKRAV ENLIGT KAPITALBAS- OCH KAPITALTÄCKNINGSDIREKTIVET
The German Banking Act (Kreditwesengesetz, or KWG) was amended for the fourth time in 1993 in line with Council Directive 89/647/EEC of 18 December 1989 on a solvency ratio for credit institutions (the ‘Solvency Directive’) and Council Directive 89/299/EEC of 17 April 1989 on the own funds of credit institutions (the ‘Own Funds Directive’), which require banks to have a level of own funds equal to 8 % of their risk-adjusted assets.
Enligt rådets direktiv 89/647/EEG av den 18 december om kapitaltäckningsgrad för kreditinstitut (nedan kallat ”kapitaltäckningsdirektivet”) och rådets direktiv 89/299/EEG av den 17 april 1989 om kapitalbasen i kreditinstitut (nedan kallat ”kapitalbasdirektivet”), enligt vilka lagen om kreditväsendet (KWG) ändrades för fjärde gången 1993, skall bankerna ha en kapitalbas på minst 8 % av sina riskjusterade tillgångsposter.
At least 4 percentage points of that amount must consist of what is termed core capital, or ‘tier 1’ capital, meaning capital items which are at the credit institution's disposal without restriction and immediately in order to cover risks or losses as soon as they arise.
Av detta skall minst 4 procentenheter bestå av s.k. primärt kapital, som omfattar de delar av kapitalet som ett kreditinstitut skall kunna använda omedelbart och utan begränsning som säkerhet för eventuella risker eller förluster.
The core capital is of decisive importance because additional capital, or ‘tier 2’ capital, is accepted as underpinning for risk-bearing transactions only up to the amount of the available core capital.
Eftersom det supplementära kapitalet bara får täcka bankens risktransaktioner med högst det belopp som motsvarar det primära kapitalet, är det primära kapitalet av avgörande betydelse.
Under the fourth KWG Amending Act, German banks had to adapt their own funds to the new requirements by 30 June 1993.
Som en följd av den fjärde ändringen av KWG skulle de tyska bankerna till den 30 juni 1993 anpassa sitt garantikapital till de nya kraven.
EFFECTS OF THE TRANSFER ON LBB'S CAPITAL BASE
ÖVERFÖRINGENS INVERKAN PÅ LBB:S KAPITALBAS
According to Germany, the new rules were not the reason for WBK's transfer to LBB as the latter clearly met the new capital requirements even without WBK's revenue reserves.
Enligt Tyskland var de nya bestämmelserna inte avgörande för överförandet av WBK till LBB, eftersom LBB klart uppfyllde de nya kapitaltäckningskraven också utan WBK:s vinstreserv.
However, in the early 1990s a surge in growth was expected as a result of unification especially in Berlin, which would open up the potential for business expansion in the financial sector too.
Framför allt i Berlin utgick man visserligen i början på 90-talet ifrån att återföreningen skulle sätta fart på tillväxten och att detta även skulle återverka på finanssektorn i form av ökad affärsverksamhet.
If banks wanted to increase their business volume significantly, a larger capital base was needed, especially in the light of the new solvency rules.
Om bankerna emellertid markant ville öka sin affärsvolym, skulle det med hänsyn till de nya kapitaltäckningsbestämmelserna framför allt behövas en större kapitalbas.
The transfer of WBK gave LBB a considerably stronger capital base for its commercial, competitive lending business, allowing it to extend its operations significantly.
Genom överförandet av WBK fick LBB en betydligt stärkt kapitalbas för sin kommersiella, konkurrensinriktade långivning, varigenom det markant kunde sin utvidga affärsverksamhet.
LBB paid or pays 0,25 % on average for calling on IBB's special-purpose reserve, but only on the amount actually used.
LBB betalade resp. betalar genomsnittligt 0,25 % för utnyttjandet av IBB:s särskilda reserv, dock bara för det belopp som utnyttjas.
Payment is made not to the Land of Berlin, but to IBB.
Betalningen görs inte till delstaten Berlin, utan till IBB.
Account should be taken of the fact that the part of IBB's special-purpose reserve which could be used as liable equity capital was far higher than the amount actually used.
Här måste man komma ihåg att den del av IBB:s särskilda reserv som skulle kunna användas som garantikapital var betydligt högre än de belopp som utnyttjades.
Recourse was had to it for the first time in 1995.
De utnyttjades först från och med 1995.
GROUNDS FOR INITIATING THE PROCEDURE
SKÄL TILL INLEDANDE AV FÖRFARANDET
The starting point for the investigation was the principle of the market-economy investor.
Utgångspunkt för undersökningen var principen om den private investeraren i en marknadsekonomi.
According to this principle, the fact that undertakings are publicly owned and receive funding from the public authorities does not in itself constitute state aid.
Enligt denna princip är den omständigheten att ett företag är statligt ägt och tillförs statliga medel i sig inte avgörande för om det handlar om statligt stöd.
The provision of public money confers an advantage only if own funds are made available to such an undertaking on terms which it would not have obtained under normal market conditions.
Bara då en offentlig investerare tillför detta företag eget kapital på villkor som det normalt sett inte skulle ha fått på marknaden, kan man tala om att företaget gynnas genom tillskottet av statliga medel.
The Commission took the view that the investigation in this case therefore had to examine whether the resources had been made available by the Land of Berlin on terms which a private investor — an ‘investor operating in a market economy’ — would also have found acceptable in providing funds to a private company.
Kommissionen menade att man i detta fall måste undersöka om de aktuella medlen hade ställts till förfogande av delstaten Berlin på villkor, som den private investeraren i en marknadsekonomi skulle ha godtagit för att låna ut kapital till ett privat företag.
Such a market investor would not be prepared to provide funds in particular if a normal return could not be expected within a reasonable time from the capital invested.
En sådan investerare hade nämligen inte gått med på att låna ut kapital om investeringen inte skulle förränta sig inom en rimlig tid.
In the Commission's view, a rate of 0,25 % on average payable on the sums actually used could hardly be regarded as appropriate remuneration for the Land, when even the long-term risk-free rate (for 10-year Federal bonds) was a good 7 % in 1992.
En genomsnittlig räntesats på 0,25 % på de utnyttjade beloppen kunde enligt kommissionen knappast betraktas som en rimlig ersättning för delstaten, då redan den långfristiga riskfria räntan (tyska statsobligationer med tio års löptid) 1992 låg på drygt 7 %.
The Commission also noted that the remuneration was not paid directly to the Land, but to IBB, which is a division of LBB even though, as a dependent public-law institution and central promotional institution for the Land, it operates as an organisationally and financially separate unit within LBB.
Vidare påpekade kommissionen att ersättningen inte betalades direkt till delstaten utan till IBB som ingår i LBB, även om det som delstatens centrala stödorgan drivs organisatoriskt och ekonomiskt självständigt som en icke-offentligrättslig institution utan egen rättskapacitet.
Moreover, the sums used, as far as the Commission knew, lay well below the amounts of the special-purpose reserve available to LBB for use as liable equity capital.
Dessutom låg de utnyttjade beloppen, såvitt man vet, betydligt under de belopp och de delar i den särskilda reserven som LBB kunde använda som garantikapital.
However, the increased equity base allowed LBB to expand its lending capacity and thus its business.
Genom den ökade egna kapitalbasen kunde emellertid LBB höja utlåningskapaciteten och därmed utöka sin verksamhet.
The Commission established in its preliminary assessment that the data regarding the amount of IBB's capital available for covering liabilities, the amount used and the remuneration paid were incomplete or even unavailable and took as an initial, provisional amount for the transferred and usable funds a figure of ‘approximately DEM 2 billion’.
Inom ramen för den preliminära undersökningen konstaterade kommissionen att uppgifterna var otillräckliga eller helt saknades då det gällde storleken på IBB:s garantikapital, utnyttjandet och ersättningen. Därför antog kommissionen till en början att det handlade om ”ungefär 2 miljarder tyska mark” i överförda och tillgängliga medel.
However, the Commission acknowledged that the special-purpose reserve did not provide LBB with any liquidity because, under the Act of 25 November 1992 setting up IBB, WBK's revenue reserve, which now became a special-purpose reserve earmarked for IBB, was to be used in the first place to finance IBB's promotional work, notwithstanding its function as own funds within the meaning of the Banking Act, and LBB could not use the funds transferred directly for its banking business.
Visserligen medgav kommissionen att LBB:s särskilda reserv inte gav några likvida medel, därför att WBK:s vinstreserv som redovisades som IBB:s särskilda reserv enligt lagen om grundandet av IBB av den 25 november 1992 främst fick användas till finansiering av IBB:s uppgifter som stödorgan, även om den fungerade som garantikapital enligt innebörden i KWG, och därför att LBB inte direkt kunde använda de överförda medlen för sin kreditgivning.
In order to be able actually to expand its business, LBB therefore had to refinance the additional volume of credit in full on the capital markets, meaning that the Land could not expect the same return as a provider of liquid capital could.
För att kunna utöka sin verksamhet måste LBB därför refinansiera hela den ytterligare kreditvolymen på kapitalmarknaden, så att delstaten inte kunde förvänta sig samma avkastning som en investerare som ställer likvida medel till förfogande.
As regards the calculation of a remuneration in conformity with the market-economy investor principle, the Commission stated that, at this stage, it intended to apply the methodology set out in Decision 2000/392/EC, while taking into account the specific circumstances of the case in question.
Då det gällde att beräkna en ersättning på grundval av principen om den private investeraren i en marknadsekonomi meddelade kommissionen att den i detta skede och med hänsyn till de särskilda omständigheterna i det här fallet hade för avsikt använda den metod som beskrivs i beslut 2000/392/EG.
According to this methodology, the appropriate remuneration for the capital usable to underpin the bank's commercial business is calculated starting from the market remuneration for liquid ordinary capital investment.
Enligt denna beräknas den rimliga ersättningen för det kapital som kan användas som säkerhet för den konkurrensutsatta verksamheten utifrån den marknadsmässiga ersättningen för vanliga likvida aktiekapitaltillskott.
A premium or a discount is then applied, in order to take account of the particularities of the measure concerned (before investor taxes).
Därefter görs tillägg eller avdrag för de särskilda förhållandena i det aktuella ärendet (före investeringsskatt).
So as to take into account the liquidity cost arising from the lack of liquidity of the capital investment in question, the net refinancing costs (total refinancing costs minus applicable taxes, in particular corporation tax) are deducted from this rate.
För att ta hänsyn till den likviditetsnackdel som följer av det icke-likvida aktiekapitaltillskottet dras nettokostnaderna för refinansiering (bruttokostnaderna för refinansiering minus tillämpliga skatter, främst bolagsskatter) ifrån.
Germany had stated that in the years both before and after the transfer LBB was a high-return institution, with a return on equity stated to be 5,37 % in 1991, 13,5 % in 1992 and 30,83 % in 1993.
Tyskland hade förklarat att LBB under åren före och efter överförandet var ett företag med hög avkastning och att avkastningen på eget kapital enligt uppgift var 5,37 % år 1991, 13,5 % år 1992 och 30,83 % år 1993.
The Commission commented that the basis for this calculation had not been clarified.
Kommissionen påpekade att det inte hade lämnats några uppgifter om beräkningsunderlaget.
Without further information, it was unable to assess this argument regarding the absence of any aid element in the measure.
Utan tillgång till ytterligare uppgifter var det omöjligt att bedöma argumenten för att denna åtgärd inte var något stöd, vilket Tyskland hävdade.
The German authorities had also argued that the Land of Berlin had secured proper remuneration for the function of IBB's capital as liable own funds for supervisory purposes on the basis of the Land’s sale to BGB of its silent partnership in 1994 and of its claim to profits in 1998, excluding IBB in both cases.
De tyska myndigheterna gjorde också gällande att delstaten Berlin hade fått en rimlig ersättning för IBB-kapitalets tillsynsrättsliga garantifunktion vid försäljningen av det passiva innehavet 1994 resp. överlåtelsen av vinstanspråken 1998 till BGB – i båda fallen exkl. IBB.
However, further details had not been given.
Även här saknades emellertid närmare uppgifter.
The Commission summed up by stating that it lacked important information for a proper and sufficiently detailed assessment of the capital injection and the remuneration paid.
Sammanfattningsvis slog kommissionen fast att man saknade viktiga uppgifter för att kunna göra en rimlig och tillräckligt detaljerad bedömning av kapitaltillskottet och ersättningen.
In its decision initiating the formal investigation procedure, it therefore asked Germany to provide this information, including a full statement of all the resources transferred, the amount recognised as liable equity capital for LBB, the take-up and remuneration, the basis on which the remuneration was determined, the basis for the calculation of LBB's return on equity, updated figures and all the factors which, in Germany's opinion, ensured a normal market return.
I sitt beslut om inledande av det formella förfarandet anmodade kommissionen Tyskland att lämna dessa uppgifter, bl.a. en fullständig översikt över alla överförda medel (inkl. det belopp som utgjorde LBB:s garantikapital), utnyttjande och ersättning, motivering till ersättningen, beräkningsunderlag för LBB:s avkastning på eget kapital liksom uppdaterade siffror och en uppgift om samtliga faktorer som enligt Tysklands uppfattning hade garanterat en marknadsmässig avkastning.
However, on the basis of the information available, the Commission expressed serious doubts about whether the Land of Berlin had received a normal market remuneration or rate of interest for the transfer of some DEM 2 billion, almost all of which appeared to be available to LBB as a liable capital base and which placed it at an advantage over its competitors.
Utifrån tillgängliga uppgifter tvivlade kommissionen dock starkt på att delstaten Berlin skulle ha fått marknadsmässig ersättning/förräntning på det kapital på ca 2 miljarder tyska mark som uppenbarligen nästan helt ställdes till LBB:s förfogande som garantikapital och som innebar att LBB fick en fördelaktig position gentemot sina konkurrenter.
The Commission drew the provisional conclusion that it was likely that competition was being, or might be, distorted and that, in view of the increasing integration in the financial services sector, trade between Member States was being affected.
Kommissionen drog den preliminära slutsatsen att det sannolikt förelåg en snedvridning eller en risk för snedvridning av konkurrensen och – på grund av den allt större integrationen av marknaderna för finansiella tjänster – påverkan på handeln mellan medlemsstaterna.
The measure therefore probably constituted state aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
Därigenom borde åtgärden sannolikt betraktas som stöd i enlighet med artikel 87.1 i EG-fördraget.
Since none of the exemption clauses contained in Article 87(2) and (3) of the EC Treaty were applicable to this case, the Commission supposed that, if aid were present, there was reason to doubt that it was compatible with the common market.
Eftersom ingen av undantagsbestämmelserna i artikel 87.2 och 87.3 var tillämpbar, utgick kommissionen ifrån att det var tveksamt om ett eventuellt stöd var förenligt med den gemensamma marknaden.