natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Germany shall, by means of the questionnaire annexed hereto, inform the Commission, within two months of notification of this Decision, of the measures taken to implement the Decision.
Tyskland skall inom två månader från dagen för delgivningen av detta beslut genom att fylla i frågeformuläret i bilagan underrätta kommissionen om de åtgärder som har vidtagits för att följa detta beslut.
Brussels, 20 October 2004.
Utfärdat i Bryssel den 20 oktober 2004.
OJ C 81, 4.4.2003, p. 2.
EUT C 81, 4.4.2003, s. 2.
OJ L 150, 23.6.2000, p. 1; actions challenging that decision have been brought by Germany (Case C-376/99), by North Rhine-Westphalia (Case T-233/99) and by WestLB (Case T-228/99).
EGT L 150, 23.6.2000, s. 1. Beslutet överklagades av Tyskland (mål C-376/99), Nordrhein-Westfalen (mål T-233/99) och WestLB (mål T-228/99).
Confidential information.
Konfidentiella uppgifter har utelämnats ur texten och ersatts av hakparenteser och asterisk.
OJ L 386, 30.12.1989, repealed and replaced by Directive 2000/12/EC (OJ L 126, 26.5.2000).
EGT L 386, 30.12.1989, upphävt och ersatt av riktlinje 2000/12/EG, EGT L 126, 26.5.2000.
OJ L 124, 5.5.1989, repealed and replaced by Directive 2000/12/EC (OJ L 126, 26.5.2000).
EGT L 124, 5.5.1989, upphävt och ersatt av direktiv 2000/12/EG, EGT L 126, 26.5.2000.
Under the Solvency Directive, credit institutions must have own funds equivalent to at least 8 % of their risk-adjusted assets, whereas the old German legislation required a ratio of 5,6 %; however, this ratio was based on a narrower definition of own funds than that which has applied since the entry into force of the Own Funds Directive.
Enligt kapitaltäckningsdirektivet skall kreditinstitutens kapitalbas uppgå till minst 8 % av deras riskjusterade tillgångsposter, medan det i den gamla tyska bestämmelsen krävdes en kvot på 5,6 %. Denna kvot byggde dock på en snävare definition av egna medel än den som gäller sedan kapitalbasdirektivet trädde i kraft.
Lower Saxony Official Gazette [Niedersächsisches Gesetz- und Verordnungsblatt], No 47/1991, p. 358.
Niedersächsisches Gesetz- und Verordnungsblatt Nr. 47/1991, S. 358.
Moreover, a risk or liability premium was paid primarily because of the risk of loss in the event of insolvency.
För övrigt betalades en risk- eller ansvarspremie i första hand på grund av förlustrisken i händelse av insolvens.
If this were to happen, the capital would be irretrievably lost.
I det fallet skulle kapitalet vara oåterkalleligen förlorat.
In the event of ongoing (partial) losses, i.e. outside insolvency, there was always a chance that the equity capital might be replenished through profits.
Vid en löpande (partiell) förlust, dvs. frånsett insolvens, finns det alltid en chans att det egna kapitalet kan öka på nytt genom vinster.
See, for example, Cases C-303/88 Italy v Commission [1991] ECR I-1433 and C-305/89 Italy v Commission [1991] ECR I-1603.
Se t.ex. domen i mål C-303/88, Italien mot kommissionen, Rec. 1991, s. I-1433, och i mål C-305/89, Italien mot kommissionen, Rec. 1991, s. I-1603.
Commission communication to the Member States on the application of Articles 92 and 93 of the EEC Treaty and of Article 5 of Commission Directive 80/723/EEC to public undertakings in the manufacturing sector (OJ C 307, 13.11.1993, p. 3, point 11).
Se punkt 11 i kommissionens meddelande till medlemsstaterna om tillämpningen av artiklarna 92 och 93 i EEG-fördraget och artikel 5 i kommissionens direktiv 80/723/EEG på offentliga företag inom tillverkningssektorn (EGT C 307, 13.11.1993, s. 3).
While this communication deals explicitly with the manufacturing sector, the principle can undoubtedly be applied in the same way to all other sectors.
Visserligen gäller detta meddelande uttryckligen tillverkningsindustrin, men principen gäller utan tvivel på samma sätt i alla andra branscher.
Judgment given by the Court of Justice on 12 December 2000 in Case T-296/97.
EG-domstolens dom av den 12 december 2000 i mål T-296/97.
OJ L 150, 23.6.2000, p. 1, paragraph 316.
EGT L 150, 23,6. 2000, s. 1, punkt b316.
Of course, in reality the situation is much more complex because of off-balance-sheet items, different risk weightings of assets or zero-risk items, etc. However, the principal reasoning holds.
I själva verket är situationen naturligtvis mycket mer komplicerad, exempelvis på grund av poster utanför balansräkningen, olika riskvikter för tillgångar och riskfria poster. Det berör dock inte resonemanget i princip.
The situation does not change if one takes into account the possibility of raising additional own funds up to the same amount of original own funds (a factor of 25 instead of 12,5 for original own funds).
Situationen är densamma om man betraktar möjligheten att skaffa supplementärt kapital till samma belopp som det primära kapitalet (faktor 25 i stället för 12,5 för primärt kapital).
According to documents provided by Germany, the corporation tax rate was 46 % in 1992, plus a solidarity surcharge of 3,75 %, i.e. 49,75 % in total.
Enligt handlingar som den tyska regeringen lagt fram uppgick bolagsskatten 1992 till 46 %, till vilket kom solidaritetspåslaget på 3,75 %, dvs. totalt 49,75 %.
The overall tax rate fell to 46 % in 1993 and stood at 49,5 % from 1994 to 2000.
Den totala skattesatsen sjönk 1993 till 46 % och uppgick mellan 1994 och 2000 till 49,5 %.
From 2001 the overall tax rate was 30 %.
Från och med 2001 uppgick den totala skattesatsen till 30 %.
This report was presented to the Ecofin Council on 23 November 1998 but has not been published.
Rapporten förelades rådet (ekonomi och finans) den 23 november 1998, men offentliggjordes inte.
It can be obtained from the Competition Directorate-General of the Commission and can also be found on the Commission's website.
Den kan erhållas från kommissionens generaldirektorat för konkurrens, avdelning IV och finns också på kommissionens webbplats.
INFORMATION REGARDING THE IMPLEMENTATION OF THE COMMISSION DECISION ON STATE AID MEASURE
UPPGIFTER OM GENOMFÖRANDET AV KOMMISSIONENS BESLUT
Please also explain what alternative measures are available in national legislation to bring about the recovery of the aid.
Ange också den nationella lagstiftningens eventuella alternativa åtgärder för att kräva tillbaka stödet.
(°) Date or dates on which the aid or individual instalments of aid were put at the disposal of the recipient; if the measure consists of several instalments and reimbursements, use separate rows.
(°) Datum när (delar av) stödet ställdes till stödmottagarens förfogande (använd flera rader om åtgärden innebär flera enskilda utbetalningar och återbetalningar)
(°) Date or dates on which the aid was repaid.
(°) Återbetalningsdatuùm
But for an investor to receive in 2003 the return expected in 1991, which was much higher than the returns actually achieved, flew in the face of all economic realities.
Det är dock ekonomiskt orimligt att anta att en investerare 2003 skulle utgå från den förväntade avkastningen 1991, som ligger långt över den faktiska avkastningen.
Permanently and systematically applying a rate of return placed the Landesbanks at an unjustifiable disadvantage compared with private competitors.
En schablonmässig fast räntesats skulle ge delstatsbankerna en omotiverad nackdel jämfört med privata företag.
It pointed out here that the remuneration paid (0,5 % after tax or 1,2 % before tax) corresponded to an indicative interest rate of around 9,5 % before tax (1,2 % + 8,3 %), taking into account the refinancing costs of around 8,3 % which the Land as investor had saved.
Man bör ta hänsyn till att ersättningen på 0,5 % efter skatt (1,2 % före skatt) motsvarade en ungefärlig ränta på (1,2 % + 8,3 % =) 9,5 % före skatt, eftersom delstaten i egenskap av investerare slapp en refinansiering på cirka 8,3 %.
Furthermore, in addition to the remuneration of 0,5 % after tax, the Land of Lower Saxony had also obtained continuous revenue flows from the promotion-related assets amounting to EUR 242,29 million (DEM 473,88 million).
Utöver ersättningen på 0,5 % efter skatt gjorde Niedersachsen löpande återinsättningar i fonderna, för sammanlagt 242,29 miljoner euro (473,88 miljoner mark).
The parties thus decided not to use a risk-free rate obtaining on the market at the time of the capital injection for a fixed investment period (e.g. 10-year return on government bonds) since such an approach would disregard the reinvestment risk, i.e. the risk that it would not be possible to invest again at the level of the risk-free interest rate once the investment period had expired.
Därför avstod parterna från att använda en riskfri avkastning per en viss dag på marknaden vid överföringen för en fast investeringsperiod (till exempel avkastningen på 10-åriga statsobligationer) eftersom en sådan beräkning inte tar hänsyn till refinansieringsrisken, dvs. risken att när investeringstiden löpt ut inte kunna återinvestera medlen mot samma riskfria ränta.
In the view of the parties, a total return index was the best way of taking the investment risk into account.
Parterna anser att investeringsrisken bäst beräknas om man utgår från Total Return Index.
They opted, therefore, for the REX10 Performance Index of Deutsche Börse AG, which tracks the performance of an investment in Federal loans over a period of ten years.
Därför använde parterna det REX10-index för den tyska börsen som visar utvecklingen för tyska statslån med tio års löptid.
The index series used in the present case contains the relevant end-of-year results of the REX10 Performance Index after 1970.
Det index som använts innehåller de dåvarande årsresultaten i REX10 Performance Index från 1970.
On the basis of the higher remuneration for preference shares compared with ordinary shares, the Commission considers a premium of at least 0,3 % p.a. (after corporation tax) to be appropriate.
Med utgångspunkt i den högre ersättningen för preferensaktier jämfört med stamaktier anser kommissionen att det är motiverat med ett påslag på minst 0,3 % årligen (efter bolagsskatt).
The Commission has also brought proceedings for infringement of the Treaty (Case C-209/00).
Kommissionen har inlett ett överträdelseförfarande (mål C-209/00).
BAKred too recognised the transfer as a reserve and not as a silent partnership contribution under Section 10 KWG. The fact that the German supervisory authority treated the transfer as a reserve suggests that the capital made available is more akin to share capital than to a silent partnership contribution.
Även BAKred godkände överlåtelsen som bunden reserv och inte som passivt delägande enligt 10 KWG Att den tyska tillsynsmyndigheten behandlade detta som en reserv talar för att det kapital som ställdes till förfogande är mer jämförbart med aktiekapital än med passivt delägande.
The investor can sell these shares to a third party. He cannot withdraw the assets he originally brought in since these now form part of the company’s liable equity capital and are no longer at his disposal.
Investeraren kan visserligen inte dra tillbaka sin ursprungliga investering eftersom den nu betraktas som bundet eget kapital i bolaget och därmed inte får disponeras av investeraren.
According to this definition, silent partnership contributions must be recognised for supervisory purposes as no more than lower tier I capital, which may account for no more than 15 % of the requisite core-capital ratio.
Sådant kapital får utgöra högst 15 % av det erforderliga primära kapitalet.
In other words, where the core-capital ratio is 4 %, 3,4 % must be made up of nominal capital and open reserves (e.g. the special-purpose reserves transferred to the Landesbanks).
Om det primära kapitalet är 4 %, måste med andra ord 3,4 % utgöras av grundkapital och öppna reserver (t.ex. de bundna tillgångar som överförts till delstatsbankerna).
This resulted overall in an appropriate remuneration of 6,76 % per annum after tax for that portion of the LTS proportion-related assets that could be used for the competitive activities of NordLB. This remuneration was payable as of the end of the month when the assets were recognised as core capital (30 November 1993).
Detta ger sammanlagt ett ersättningsvärde för treuhandbolagens fondtillgångar på 6,76 % netto efter skatt för den del av treuhandbolagens fondtillgångar som kunde användas i NordLB:s konkurrensutsatta verksamhet Denna ersättning skall erläggas i slutet av den månad då det primära kapitalet godkändes (den 30 november 1993).
on State Aid implemented by Germany for Bayerische Landesbank — Girozentrale
om ett stöd som Tyskland beviljat till förmån för Bayerische Landesbank – Girozentrale
(notified under document number C(2004) 3927)
[delgivet med nr K(2004) 3927]
Having called on the Member State and other interested parties to submit their comments pursuant to the provisions cited above and having regard to their comments,
efter att i enlighet med ovan nämnda artiklar ha givit berörda parter tillfälle att yttra sig och med beaktande av dessa synpunkter, och
The subject of these proceedings is the transfer of housing-promotion loans to Bayerische Landesbank — Girozentrale (‘BayernLB’) by the Land of Bavaria.
Föremål för förfarandet är delstaten Bayerns överföring av lån till stöd för bostadsbyggande till Bayerische Landesbank – Girozentrale (nedan kallad ”BayernLB”).
There are a further six cases in which proceedings have been initiated against Germany in connection with transfers of assets to Landesbanks, and in particular to Westdeutsche Landesbank Girozentrale (‘WestLB’).
Förfarandet har ett samband med sex andra förfaranden mot Tyskland på grund av överföringar av tillgångar till delstatsbanker, särskilt Westdeutsche Landesbank Girozentrale (nedan kallad ”WestLB”).
By letter of 12 January 1993, the Commission asked Germany for information on a DEM 4 billion capital increase for WestLB resulting from the incorporation of the housing organisation Wohnungsbauförderanstalt (‘Wfa’) and on similar increases in the own funds of the Landesbanks of other Länder.
Kommissionen skickade den 12 januari 1993 en begäran om upplysningar till Tyskland angående en kapitalökning på 4 miljarder tyska mark till förmån för WestLB i form av ett samgående med Wohnungsbauförderanstalt (nedan kallad ”Wfa”) samt liknande ökningar av delstatsbankernas kapitalbas i andra delstater.
It asked which Landesbanks had benefited from a transfer of promotion-related assets and for information on the reasons for those transactions.
Tyskland uppmanades ange vilka banker som gynnats av en överföring av tillgångar avsedda att främja bostadsbyggande och på vilka grunder transaktionerna kunde motiveras.
The German authorities replied by letters dated 16 March and 17 September 1993.
De tyska myndigheterna översände svarsskrivelser daterade den 16 mars 1993 och den 17 september 1993.
The Commission requested further information by letters of 10 November and 13 December 1993, to which Germany replied by letter of 8 March 1994.
Kommissionen begärde ytterligare upplysningar genom skrivelser av den 10 november 1993 och den 13 december 1993. Tyskland lämnade dessa ytterligare upplysningar genom en skrivelse av den 8 mars 1994.
By letters of 31 May and 21 December 1994, the Bundesverband deutscher Banken e.V.
Genom skrivelser av den 31 maj 1994 och den 21 december 1994 underrättade Bundesverband deutscher Banken e.V.
In its second letter, the BdB accordingly lodged a formal complaint and called on the Commission to initiate proceedings against Germany under Article 93(2) of the EC Treaty (now Article 88(2)).
I den andra nämnda skrivelsen anförde BdB därför formellt besvär och begärde att kommissionen skulle inleda ett förfarande mot Tyskland enligt artikel 93.2 i EG-fördraget (numera artikel 88.2).
The complaint also related to similar transfers of assets to Westdeutsche Landesbank, Norddeutsche Landesbank, Landesbank Schleswig-Holstein, Hamburger Landesbank and Landesbank Berlin.
Klagomålet gällde även liknande överföringar av tillgångar till Westdeutsche Landesbank, Norddeutsche Landesbank, Landesbank Schleswig-Holstein, Hamburger Landesbank och Landesbank Berlin.
In February and March 1995 and December 1996 several banks associated themselves individually with the complaint lodged by the BdB.
I februari och mars 1995 och december 1996 anslöt sig flera enskilda banker till klagomålet från deras förbund.
By letters of 6 August 1997 and 30 July 1998, the BdB informed the Commission of two further transfers of assets, to Landesbank Schleswig-Holstein in Schleswig-Holstein and Landesbank Hessen-Thüringen in Hessen.
Genom skrivelser av den 6 augusti 1007 och den 30 juli 1998 underrättade BdB kommissionen om ytterligare två överföringar av tillgångar i Schleswig-Holstein och Hessen till förmån för Landesbank Schleswig-Holstein och Landesbank Hessen-Thüringen.
The Commission first examined the transfer of assets to Westdeutsche Landesbank (‘WestLB’) but announced that it would review the transfers to the other banks in the light of the findings in that case .
Kommissionen undersökte därefter överföringen av tillgångar till Westdeutsche Landesbank (WestLB) och förklarade att överföringarna till övriga banker skulle prövas mot bakgrund av resultatet av WestLB-ärendet.
It finally adopted a decision on the WestLB case in 1999, concluding that there was a state aid component equal to the difference between the remuneration paid and the normal market remuneration, which was incompatible with the common market and should be recovered .
I det ärendet beslöt kommissionen slutligen 1999 att förklara stödåtgärden (skillnaden mellan den utbetalda ersättningen och den marknadsmässiga ersättningen) oförenlig med den gemensamma marknaden och att förordna om återkrav av stödet.
This decision was annulled by the Court of First Instance on 6 March 2003 as insufficient reasons had been given for two of the factors used to calculate the appropriate remuneration .
Detta beslut upphävdes av förstainstansrätten den6 mars 2003 på grund av att två faktorer för fastställande av ersättningens storlek var otillräckligt motiverade.
On 20 October 2004, having been informed of the understanding between the complainant, all the Landesbanks concerned (with the exception of Landesbank Hessen-Thüringen) and the respective Länder, the Commission adopted a new decision that took account of the Court's criticisms.
Den 20 oktober 2004 utfärdade kommissionen, med kännedom om en överenskommelse mellan den klagande parten och samtliga berörda delstatsbanker (med undantag för Helaba) samt respektive delstater, ett nytt beslut som tar hänsyn till förstainstansrättens kritikpunkter.
On 1 September 1999 the Commission sent Germany a request for information on the transfers of assets to the other Landesbanks.
Den 1 september 1999 skickade kommissionen en begäran om upplysningar till Tyskland avseende överföringarna till övriga delstatsbanker.
By letter of 8 December 1999, the German Government supplied information on the transfer of Land housing-promotion loans to BayernLB, supplementing that information in letters of 22 January and 3 July 2001 in response to requests by the Commission for further information.
Förbundsregeringen översände därefter genom en skrivelse av den 8 december 1999 upplysningar om överföringen av delstatens lån till stöd för bostadsbyggande till BayernLB. Förbundsregeringen kompletterade dessa upplysningar genom skrivelser av den 22 januari och den 3 juli 2001 efter det att kommissionen begärt ytterligare upplysningar.
By letter of 13 November 2002, the Commission informed Germany of its decision to initiate the formal investigation procedure laid down in Article 88(2) of the EC Treaty in respect of the transfer of the housing-promotion loans by the Land of Bavaria to BayernLB.
Genom en skrivelse av den 13 november 2002 underrättade kommissionen Tyskland om sitt beslut att inleda ett formellt förfarande enligt artikel 88.2 avseende överföringen av delstaten Bayerns lån till stöd för bostadsbyggande till BayernLB.
At the same time, it launched the investigation procedure in respect of similar transfers of assets to Norddeutsche Landesbank — Girozentrale, Landesbank Schleswig-Holstein — Girozentrale, Hamburgische Landesbank — Girozentrale and Landesbank Hessen-Thüringen.
Samtidigt har kommissionen också inlett ett förfarande med anledning av liknande överföringar av tillgångar till Norddeutsche Landesbank – Girozentrale, Landesbank Schleswig-Holstein – Girozentrale, Hamburgische Landesbank – Girozentrale och Landesbank Hessen-Thüringen.
It had already opened an investigation into a further similar transfer of housing-promotion assets by the Land of Berlin to Landesbank Berlin back in July 2002.
Dessförinnan hade kommissionen redan i juli 2002 inlett ett förfarande avseende ett liknande fall där delstaten Berlin överfört tillgångar avsedda att främja bostadsbyggande till Landesbank Berlin.
The decisions initiating the procedure were published in the Official Journal of the European Union .
Besluten om att inleda förfarandet offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning.
By letter of 15 April 2003, Germany submitted its comments on the initiation of the procedure in the BayernLB case.
Genom en skrivelse av den 15 april 2003 yttrade sig Tyskland om inledandet av förfarandet i BayernLB-ärendet.
By letter of 29 July 2003, the BdB submitted comments on all the decisions taken on 13 November 2002 to initiate the investigation procedure.
Genom en skrivelse av den 29 juli 2003 yttrade sig BdB om alla beslut av den 13 november 2002 om att inleda förfarandet.
The Commission asked for further information on 5 September 2003. Germany replied on 24 October, commenting also on BdB's comments on BayernLB.
Som svar på ytterligare en begäran om upplysningar från kommissionen av den 5 september 2003 översände Tyskland genom en skrivelse av den 24 oktober ytterligare upplysningar och gick in på BdB:s yttrande om BayernLB.
On 30 October 2003, Germany forwarded comments by the Government of North Rhine-Westphalia and by WestLB on the BdB's remarks concerning the proceedings in connection with the transfer of housing-promotion loans to BayernLB.
Genom en skrivelse av den 30 oktober 2003 översände Tyskland redogörelser som delstatsregeringen i Nordrhein-Westfalen och WestLB lämnat till BdB för yttrande. Dessa redogörelser avser även det förfarande som inletts med anledning av att lånet till stöd för bostadsbyggande överförts till BayernLB.
By letter of 15 March 2004, Germany informed the Commission of an amendment to BayernLB's articles of association on 5 March whereby, irrespective of their function as liable equity capital, the transferred assets could no longer be used to underpin BayernLB's competitive business.
Genom en skrivelse av den 15 mars 2004 underrättade Tyskland kommissionen om att BayernLB:s stadgar ändrats den 5 mars 2004. Ändringen innebär att de överförda bundna tillgångarna, utan att det påverkar deras funktion som garantikapital, inte längre står till förfogande för att täcka BayernLB:s konkurrensutsatta verksamhet.
The Commission sent further requests for information on 7 April, 27 April and 23 June, to which Germany replied on 1 June and 6 July.
Kommissionen skickade en begäran om ytterligare upplysningar den 7 april, den 27 april och den 23 juni 2004, och Tyskland svarade genom skrivelser av den 1 juni och den 6 juni 2004.
The Commission's last request, dated 27 July, was answered by Germany on 18 August.
Kommissionens sista begäran om upplysningar av den 27 juli 2004 besvarades av Tyskland genom en skrivelse av den 18 augusti 2004.
On 19 July 2004 the complainant BdB, the Land of North Rhine-Westphalia and WestLB notified a provisional understanding concerning the appropriate remuneration for the transferred assets.
Den 19 juli 2004 översände den klagande parten BdB, delstaten Nordrhein-Westfalen och WestLB AG en preliminär överenskommelse om en rimlig ersättning för de överförda tillgångarna.
In their view, this remuneration should form the basis of the Commission Decision.
De anser att denna ersättning bör ligga till grund för kommissionens beslut.
The definitive version of the understanding reached the Commission on 13 October 2004.
Överenskommelsens slutliga lydelse nådde kommissionen den 13 oktober 2004.