natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Between 2000 and 2004 Marnavi accounted for about 43 % of Cantieri Navali Termoli's turnover whereas, during the earlier period from 1995 to 1999, its share was close to zero.
Från 2000 till 2004 stod Marnavis order för cirka 43 % av Cantieri Navali Termolis omsättning. Under den föregående perioden 1995 till 1999 var motsvarande andel av omsättningen försumbar.
The shipyard is a very small company employing 51 people.
Varvet är ett mycket litet företag med 51 anställda.
The Italian authorities state that the Commission's reference to the Clarkson report in footnote 11 of the decision to initiate the procedure is incorrect because it refers to a report of November 2003 instead of October 2003.
De italienska myndigheterna preciserar att kommissionens hänvisning till Clarkson-rapporten i fotnot 11 i beslutet om att inleda förfarandet inte är korrekt eftersom den hänvisar till november 2003 istället för oktober 2003.
The Clarkson Shipping Review & Outlook, autumn 2003, pp 7-44 and 127; Clarkson: ‘Review of Tanker/Chemical/Small LPG Markets and Newbuilding Investment over 2001 and onwards’, October 2003, pp.17-20.
Clarkson ”Shipping Review & Outlook” från hösten 2003, s. 7–44 och s. 127, och Clarkson ”Review of Tanker/Chemical/Small LPG Markets and Newbuilding Investment over 2001 and onwards”, från oktober 2003, s. 17-20.
The tankers in question are the C.173 and C.180, discussed below.
De berörda fartygen är C.173 och C.180 som är föremål för nedanstående granskning.
These concern mainly the ship's size and number of tanks, and its length and width.
Ändringar avsåg tankarnas storlek och antal samt fartygets längd och bredd.
The Italian authorities say that theses changes concerned both the original C.173 and C.180 (ex C.173) and had been agreed between the yard and the shipowner before suspension of the contract in 2001 following the letter from Novamar of February 2001, which indicated that both ships could be subject to changes.
De italienska myndigheterna klargjorde att dessa ändringar avsåg både det ursprungliga fartyget C.173 och C.180 (f.d. C.173) och att det var en överenskommelse mellan rederiet och varvet innan kontraktet hävdes till följd av Novamars brev i februari 2001, i vilket man angav att båda fartygen kunde omfattas av ändringar.
They further state that work on the modified C.180 (ex C.173) was already under way before being formalised in a contract addendum in December 2003.
De italienska myndigheterna klargjorde dessutom att arbetet med det ändrade fartyget C.180 (f.d. C.173) redan hade inletts när tillägget till kontraktet utformades i december 2003.
According to the Italian authorities’ interpretation of Commission Decisions 691/2003 of 9 July 2003 and 727/1993 of 21 December 1993, the type of ship and the changes in question would qualify for the ‘technical complexity’ exemption accepted by the Commission.
Enligt de italienska myndigheternas tolkning av kommissionens beslut 691/2003 av den 9 juli 2003 och 727/1993 av den 21 december 1993 skulle det berörda fartygets typ och ändringar berättiga till ett undantag på grund av ”fartygens komplicerade tekniska karaktär”, vilket accepterats av kommissionen.
Commission decision C(2004)3344 fin. cor. of 8 September 2004 concerning Case No 147/2004.
Kommissionens beslut C(2004) 3344 slutligt av den 8 september 2004 i ärende N 147/2004.
These subsystems of the hull, the carpentry and outfitting services for the vessel, the supply of stainless steel plate, the supply and installation of electrical fittings, and the supply of consultancy services for the modification of the vessel C.173 subsequently rebaptised C.180 to increase its capacity and power.
Det rör sig om delsystem till skrovet, snickeriarbeten och utrustning av fartyget, tillhandahållande och installation av el samt konsulttjänster för ändringar av fartyg C.173 (numera omdöpt till C.180) för att öka dess kapacitet och effekt.
As a result of these contract cancellations, the yard was obliged to invoke the ‘force majeure’ clause with respect to the shipowner; this eventually prompted the latter’s decision to abandon the construction of one of the two vessels it had ordered at the yard.
Efter det att dessa kontrakt hade upphävts blev varvet tvunget att åberopa klausulen om force majeure med avseende på rederiet, vilket fick det sistnämnda att besluta sig för att avstå från att bygga ett av de två fartygen som hade beställts från varvet.
See Case No 99/02 (OJ C 262, 29/10/2002), Odense shipyard — Prolongation of three-year delivery limits for two ships (Denmark).
Se ärende N 99/02 (EGT C 262, 29.10.2002), Odense varv – Förlängning av leveransfristen för två fartyg som byggs vid Odense varv (Danmark).
‘Review of Tanker/Chemical/Small LPG Markets & Newbuilding Investment over 2001 and onwards’, Clarkson Research, November 2003, pp. 19 and 20.
”Review of Tanker/Chemical/Small LPG Markets & Newbuilding Investment over 2001 and onwards”, Clarkson Research, november 2003, s. 19-20.
Article 3(2), second subparagraph, third sentence, of the Shipbuilding Regulation stipulates that: ‘the Commission may, however, grant an extension of the three-year delivery limit when this is found justified by the technical complexity of the individual shipbuilding project concerned or by delays resulting from unexpected disruptions of a substantial and defensible nature in the working programme of a yard due to exceptional circumstances, unforeseeable and external to the company.’
Artikel 3.2 andra stycket tredje meningen i förordningen om stöd till varvsindustrin har följande lydelse: ”Kommissionen kan dock bevilja en förlängning av den tre år långa leveransfristen när detta anses berättigat på grund av det berörda fartygsbyggnadsprojektets komplicerade tekniska karaktär eller på grund av förseningar till följd av oväntade och betydande, berättigade avbrott som inverkar på ett varvs arbetsprogram på grund av exceptionella yttre omständigheter som företaget inte kan förutse.”
The Commission notes that the extension is sought because Cantieri Navali Termoli could not finish the vessel referred to above on account of unexpected delays external to the company.
Kommissionen noterar att grunden för begäran om förlängning är att det var omöjligt för Cantieri Navali Termoli att färdigställa fartyget på grund av förseningar som stod utanför företagets kontroll och som företaget inte kunde förutse.
The Commission notes that, despite its explicit requests for information and the lengthy extensions of the reply deadlines, no detailed information has been supplied concerning the disruptions caused by these disasters on the shipyard’s overall work programme and the precise causal effect on the specific work programme for ship C.180 (ex C.173).
Kommissionen anser att trots de uttryckliga förfrågningarna om upplysningar och de långa tidsfrister som beviljats för svaret, har Italien inte översänt detaljerade uppgifter om vilka effekter naturkatastroferna har haft på varvets allmänna arbetsprogram och inte heller uppgifter om det exakta orsakssambandet avseende arbetsprogrammet för fartyg C.180 (f.d. C.173).
The Italian authorities have submitted copies of the letters by which suppliers of components and services to the yard revoked their contracts with the yard.
De italienska myndigheterna har översänt kopior av brev från olika företag som levererade material och tjänster, i vilka dessa sade upp sina kontrakt.
In particular, they support their case by arguing that the Commission’s appraisal was based on a report drawn up in the autumn of 2003 i.e. two years after the events, whereas these events had an impact on the commercial strategies of economic operators who had to take decisions at the time the events occurred, i.e. in September 2001 or the months immediately after.
De baserar sin analys på argumentet att kommissionens bedömning grundar sig på en rapport som utarbetades hösten 2003, dvs. två år efter händelserna, där det hävdas att dessa händelser påverkar handelsstrategierna för de ekonomiska aktörer som måste fatta beslut när dessa händelser inträffar – i september 2001 – eller under de följande månaderna.
According to the Italian authorities, it was generally known and further confirmed by the Clarkson reports that these events had an impact on the entire maritime goods transportation market, and not just on one type of vessel, i.e. cruise ships.
Enligt de italienska myndigheterna är det välkänt och senare också bekräftat i Clarkson-rapporterna att dessa händelser har haft återverkningar på marknadssegmentet för sjötransporter av varor och inte bara på ett slags fartyg, dvs. kryssningsfartyg.
In support of their case, they supplied new information supporting their opinion that the above events affected the building of the vessel in the form of copies of the contracts between the shipowner Marnavi and Novamar, a charter company based in Houston (US), for the chartering of two chemical tankers ordered by the shipowner from Cantieri Navali Termoli and the revoking of the contracts by Novamar in the wake of the events of 11 September 2001.
Till stöd för sitt påstående har de italienska myndigheterna inkommit med nya upplysningar för att bevisa de ovannämnda händelsernas inverkan på fartygsbyggnationen och överlämnat kopior av de kontrakt som upprättats mellan rederiet Marnavi och företaget Novamar, med säte i Houston (USA), om hyra av två petrokemiska fartyg som rederiet beställt av Cantieri Navali Termoli och Novamars uppsägning av dessa kontrakt till följd av händelserna den 11 september 2001.
By letters dated 28 January 2005, 1 April 2005, 1 June 2005 and 6 July 2006, registered as received on 2 February 2005, 6 April 2005, 6 June 2005 and 7 July 2005 respectively, Italy requested extensions of the deadline for submitting its comments on the Commission’s decision to initiate proceedings.
Genom skrivelser av den 28 januari 2005, 1 april 2005, 1 juni 2005 och 6 juli 2005, som registrerades den 2 februari 2005, 6 april 2005, 6 juni 2005 och 7 juli 2005, begärde Italien förlängningar av tidsfristen för att inkomma med kommentarer om kommissionens beslut om att inleda förfarandet.
The Commission replied by letters dated 4 February 2005, 8 April 2005, 29 June 2005 and 17 July 2005 respectively.
Kommissionen besvarade dessa skrivelser den 4 februari 2005, 8 april 2005, 29 juni 2005 och 17 juli 200.
According to Article 3(2), the aid ceiling applicable to the contract is that in force on the date on which the final contract is signed. However, this does not apply to ships delivered more than three years after the signing of the contract.
Enligt artikel 3.2 i samma förordning skall det stödtak som är tillämpligt på ett kontrakt vara det som gäller den dag då det slutliga kontraktet undertecknas.
concerning a measure taken by the Netherlands with regard to VAOP
om den åtgärd som Nederländerna har genomfört till förmån för VAOP
(notified under document number C(2006) 3224)
[delgivet med nr K(2006) 3224]
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provisions cited above and having regard to their comments,
efter att i enlighet med nämnda artiklar ha givit berörda parter tillfälle att yttra sig, och efter att ha beaktat de yttranden som inkommit, och med beaktande av dessa synpunkter, samt
By letter dated 12 June 2002, recorded as incoming mail on 17 June 2002, the Commission received a complaint against four allegedly irregular aid measures benefiting the Association of Suppliers of Waste Paper (Vereniging van Aanbieders van Oud Papier — ‘VAOP’), namely partial exemption from corporation tax and from value added tax, the provision of a loan by Bank Nederlandse Gemeenten (‘BNG’), and the provision of a subordinated loan by a number of municipalities (gemeenten).
Genom en skrivelse av den 12 juni 2002 som diariefördes den 17 juni 2002 inkom ett klagomål till kommissionen mot fyra förment olagliga stöd till förmån för Vereniging van Aanbieders van Oud Papier, nedan kallat ”VAOP”, nämligen ett partiellt undantag från bolagsskatten och mervärdesskatten, tillhandahållande av ett lån från Bank Nederlandse Gemeenten, nedan kallad ”BNG”, liksom tillhandahållande av ett lån från enskilda kommuner.
By letters dated 30 July 2002 and 6 December 2002, the Commission requested information from the Dutch authorities, which replied respectively by letters of 10 October 2002 and 10 February 2003.
Genom skrivelser av den 30 juli 2002 och den 6 december 2002 uppmanade kommissionen de nederländska myndigheterna att inkomma med kompletterande upplysningar, vilket också skedde genom skrivelser av den 10 oktober 2002 och den 10 februari 2003.
A meeting between the complainant and Commission staff took place on 29 April 2003.
Den 29 april 2003 ägde ett möte rum mellan den klagande och kommissionen.
By letter dated 5 May 2003, the complainant informed the Commission that it intended to collect more information on the case from the Dutch authorities and that, on that basis, it would then focus its complaint on certain measures.
Genom en skrivelse av den 5 maj 2003 informerade den klagande kommissionen om att vederbörande hade för avsikt att från de nederländska myndigheterna inhämta närmare upplysningar i frågan och att denne på grundval av dessa tänkte inrikta sitt klagomål på specifika åtgärder.
By letter dated 13 September 2004, the complainant submitted additional information and announced its intention to limit its complaint to the loan provided by BNG to VAOP.
Genom en skrivelse av den 13 september 2004 tillhandahöll den klagande närmare uppgifter och meddelade att han avsåg att vilja begränsa klagomålet till det lån som BNG givit VAOP.
On the basis of this new submission, the Commission requested additional information from the Dutch authorities, by letter of 21 October 2004; they replied by letter dated 17 December 2004.
På grundval av de nya uppgifterna begärde kommissionen närmare uppgifter från de nederländska myndigheterna genom en skrivelse av den 21 oktober 2004, uppgifter som tillhandahölls den 17 december 2004.
By letter dated 3 May 2005, the Commission informed the Netherlands that it had decided to initiate the procedure laid down in Article 88(2) of the EC Treaty in respect of the loan granted by BNG and the loan granted by the participating municipalities.
Den 3 maj 2005 meddelade kommissionen Nederländerna att den hade fattat ett beslut om att inleda ett förfarande enligt artikel 88.2 i EG-fördraget med avseende på det lån som beviljats av BNG och det lån som beviljats av de berörda kommunerna.
The Dutch authorities requested two extensions of the time allowed for a reply to the decision initiating the procedure, and ultimately replied by letter dated 29 August 2005.
Efter att två gånger ha ansökt om förlängning av tidsfristen för att reagera på beslutet om att inleda förfarandet meddelade de nederländska myndigheterna slutligen sina synpunkter genom en skrivelse av den 29 augusti 2005.
By letter dated 9 November 2005, the Commission requested additional information, which was submitted by letter of 8 December 2005.
Den 9 november begärde kommissionen kompletterande uppgifter, som också tillhandahölls genom en skrivelse av den 8 december 2005.
By email message of 4 May 2006, the Commission made an additional request for information, which was answered by letter of 2 June 2006 and by letter of 19 June 2006
Genom e-post av den 4 maj begärde kommissionen på nytt närmare uppgifter. Svaren inkom genom skrivelser av den 2 juni 2006 och den 19 juni 2006.
The Commission’s decision to initiate the formal investigation procedure was published in the Official Journal on 30 September 2005.
Kommissionens beslut om att inleda det formella undersökningsförfarandet offentliggjordes den 30 september 2005 i Europeiska unionens officiella tidning.
The complainant sent observations on this decision by letter dated 28 October 2005, and requested the Commission to attach the complainant’s letters of 12 June 2002 and 13 September 2004 and the record of the discussions of 29 April 2003 to that submission and to consider them an integral part of the submission.
Den 28 oktober 2005 inkom den klagande med synpunkter på beslutet och uppmanade kommissionen att foga ovannämnda skrivelser av den 12 juni 2002 och den 13 september 2004 samt resultatet av diskussionerna från mötet den 29 april 2003 till synpunkterna samt att betrakta skrivelserna som en integrerad del därav.
A non-confidential version of the two letters was sent to the Netherlands by letter of 24 November 2005, and the Netherlands replied by letter of 16 December 2005.
Den icke-konfidentiella versionen av de två skrivelserna översändes till Nederländerna den 24 november 2005. Nederländerna svarade genom en skrivelse av den 16 december 2005.
By letter of 28 October 2005, the Commission received comments on the decision initiating the procedure from the alleged recipient, VAOP, which also requested a meeting.
Genom en skrivelse av den 28 oktober 2005 mottog kommissionen synpunkter avseende beslutet om att inleda ett förfarande mot den förment stödmottagande föreningen VAOP som samtidigt begärde ett möte med kommissionen.
A meeting was held on 31 January 2006.
Detta möte hölls den 31 januari 2006.
By letter dated 27 March 2006, VAOP submitted further information to supplement the observations it had put forward at the meeting.
Genom en skrivelse av den 27 mars 2006 tillhandahöll VAOP ytterligare uppgifter som ett komplement till de synpunkter som lämnats under mötet.
VAOP was set up in the beginning of the 1990s by a number of Dutch municipalities.
VAOP grundades i början av nittiotalet av ett antal nederländska kommuner.
It is a not-for-profit cooperative association with limited liability, which seeks to offer certain services to its members on terms as favourable as possible.
Det är en kooperativ icke-vinstdrivande förening med begränsat ansvar som erbjuder sina medlemmar vissa tjänster på så gynnsamma villkor som möjligt.
More specifically, its object is to organise the optimal collection, initial treatment (sorting/pressing) and sale of waste paper from the municipalities which are its members.
Mer specifikt är syftet med VAOP att organisera optimal insamling, initial hantering (sortering och pressning) samt försäljning av returpapper som kommer från de kommuner som är medlemmar av föreningen.
Its activities have subsequently been expanded to include waste glass and other recyclable waste.
Denna verksamhet har sedan utökats med insamling av returglas och annat återvinningsmaterial.
VAOP is not a fully vertically integrated undertaking.
VAOP är inte något helt vertikalt integrerat företag.
It merely organises the tasks concerned for its members: most of the operational work, such as the transport of the waste, it subcontracts to other enterprises.
Föreningen organiserar verksamheten åt sina medlemmar och låter underleverantörer ta hand om sådana operativa uppgifter som transport av avfallet.
The Dutch tax authorities do not consider VAOP to be a branch of public administration.
De nederländska skattemyndigheterna betraktar inte VAOP som en myndighet.
The first entity that was set up was the cooperative association with limited liability Coöperative Vereniging VAOP BV.
Den första enhet som grundades var den kooperativa föreningen med begränsat ansvar Coöperative Vereniging VAOP B.V.
Over the course of the years, this parent body set up several subsidiaries to harbour the operational part of its activities.
Under årens lopp har detta moderbolag grundat flera dotterbolag för att ta hand om den operativa delen av verksamheten.
These subsidiaries are in the form of private limited companies.
Dotterbolagen är företag med begränsat ansvar.
The Commission will consider all these companies as a group constituting one single economic entity (‘VAOP’), because the parent holds majority stakes in all the subsidiaries.
Vid sin undersökning kommer kommissionen att betrakta dessa företag som en grupp vilken utgör en ekonomisk enhet (”VAOP”), eftersom moderbolaget är majoritetsägare i alla dotterbolag.
The subsidiaries are included in the consolidated accounts of the parent.
Dotterbolagens räkenskaper ingår i moderbolagets konsoliderade räkenskaper.
In addition, BNG, which is VAOP’s principal creditor, has concluded only a single loan contract with the group, and not one with each separate company, even though that contract lays down credit limits for some individual subsidiaries.
Därutöver har VAOP:s största långivare, BNG, slutit ett gemensamt låneavtal med gruppen och inte ett separat avtal med vart och ett av bolagen, även om detta avtal inbegriper kreditgränser avseende vissa dotterbolag.
Finally, the contract provides for cross-guarantees between the different companies of the group: each company is liable vis-à-vis BNG for the debts of any of the others.
Slutligen omfattar avtalet även ömsesidiga garantier mellan de olika bolagen inom gruppen: varje bolag är ansvarigt visavi BNG för de skulder som åvilar de andra bolagen i gruppen.
In the 1990s VAOP’s activities grew strongly.
VAOP:s verksamhet expanderade kraftigt under nittiotalet.
Its share of the Dutch market for waste paper collection reached between 25 and 30 % by the beginning of the present decade.
Bolagets marknadsandel uppgick under början av årtiondet till mellan 25 och 30 % av den nederländska marknaden för insamling av returpapper.
It is also an important player on the market for waste paper initial treatment (sorting/pressing).
VAOP är dessutom en viktig aktör på marknaden för hantering av returpapper (sortering och pressning).
It entered the Dutch market for waste glass collection, where it became one of the market leaders.
Parallellt därmed gick VAOP in på den nederländska marknaden för insamling av returglas, där bolaget blev marknadsledande.
Some of the companies active on these markets are subsidiaries of foreign companies.
Vissa företag som verkar på dessa marknader är dotterbolag till utländska företag.
Dutch law requires local authorities to collect waste paper separately and to offer it on the market for recycling, but the way in which these operations have to be performed is not defined.
Även om de lokala myndigheterna i Nederländerna har lagstadgad skyldighet att samla in sorterat returpapper och erbjuda det för återanvändning på marknaden, är det inte reglerat på vilket sätt denna verksamhet skall skötas.
Most Dutch municipalities put the work out to tender.
Därför organiserar de flesta nederländska kommuner upphandlingsförfaranden för att lägga ut dessa verksamheter på entreprenad.
VAOP has tendered for such work, thus competing directly with private-sector companies offering the same services.
I samband med dessa upphandlingsförfaranden gick VAOP in ett konkurrensförhållande med privata företag som också erbjöd dessa tjänster.
VAOP also tries to attract new members by approaching municipalities and suggesting that they should join.
VAOP försöker också locka till sig nya medlemmar genom att kontakta nya kommuner och erbjuda dem medlemskap i föreningen.
Here too VAOP can be considered to be in competition with private sector companies seeking to attract the same customers.
I dessa fall kan VAOP också anses konkurrera med de privata företagen som konkurrerar om samma kunder.
The two measures
De två åtgärderna
Firstly, in March 1998, BNG granted VAOP a credit facility of NLG 16,3 million (EUR 7,4 million, ‘the first measure’).
I mars 1998 erbjöd BNG för det första VAOP ett lån på 16,3 miljoner nederländska gulden (7,4 miljoner euro) (”den första åtgärden”).
On 31 December 1997, VAOP’s consolidated balance sheet indicated that its equity amounted to NLG 0,8 million (EUR 0,4 million) and its balance sheet total amounted to NLG 17,3 million (EUR 7,9 million).
Den 31 december 1997 framgick det av VAOP:s konsoliderade balansräkning att de egna tillgångarna uppgick till 0,8 miljoner gulden (0,4 miljoner euro) och att den totala balansräkningen uppgick till 17,3 miljoner gulden (7,9 miljoner euro).
One year later, after the provision of the loan, the equity was NLG 0,09 million (EUR 0,04 million) and the balance sheet total was NLG 29,1 million (EUR 13,2 million).
Ett år senare, efter tillhandahållandet av lånet, uppgick de egna tillgångarna och den totala balansräkningen till 0,09 miljoner gulden (0,04 miljoner euro) och 29,1 miljoner gulden (13,2 miljoner euro).