natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By letter dated 5 July 2004, the French authorities submitted to the Commission new calculations (prepared by FT itself), which they by no means claimed to be more accurate or more precise than those submitted previously but which were intended simply to illustrate the impossibility of estimating with any degree of accuracy the advantage enjoyed by FT under the special business tax scheme from 1994 onwards.
Genom en skrivelse av den 5 juli 2004 lämnade de franska myndigheterna nya beräkningar (som FT själv utarbetat), som de påstår vara varken mer korrekta eller mer exakta än de som tidigare lämnats, utan bara avser att illustrera hur svårt det är att med exakthet värdera den fördel som FT gynnats av genom den särskilda ordningen för kommunal företagsskatt från 1994.
Article 87(1) of the EC Treaty provides that any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the common market.
Enligt artikel 87.1 i EG-fördraget är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den gemensamma marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna.
In the opening decision, the Commission noted that all the constituent elements of State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty were prima facie present.
I sitt beslut om att inleda förfarandet konstaterade kommissionen att alla väsentliga delar i ett statligt stöd i enlighet med artikel 87.1 i EG-fördraget fanns med.
Only the main findings of that analysis are reproduced in this Decision [13]:
Bara de väsentliga slutsatserna [13] i bedömningen upprepas i detta beslut:
FT received special treatment in relation to business tax (introduced by Articles 18-21 of Law No 90-568);
FT har gynnats av en särskild behandling vad gäller kommunal företagsskatt (som infördes genom artiklarna 18–21 i lag nr 90-568).
this special treatment conferred on it an advantage (according to the estimates of the French authorities themselves);
Denna särskilda behandling kan ha gett det en fördel (enligt de franska myndigheternas egna beräkningar).
the special provisions on business tax applicable to FT were introduced by Parliament by means of a law promulgated by the President of the French Republic, which leaves no doubt as to the imputability of this measure to the State;
De särskilda bestämmelser som tillämpats på FT avseende kommunal företagsskatt har införts av parlamentet, genom en lag som utfärdades av Frankrikes president, vilket inte lämnar några tvivel vad gäller statens ansvar för denna åtgärd.
in so far as FT paid fewer taxes than companies subject to the rules of ordinary law, there is a use of public resources;
I den omfattning FT anses ha betalat mindre skatt än de företag som omfattas av allmän skattelagstiftning förekommer en fördelning av offentliga medel.
since FT operates in a very competitive sector, that of telecommunications, the advantages from which FT benefits distort or threaten to distort competition;
Mot bakgrund av att FT är verksamt i en mycket konkurrensutsatt sektor, telekommunikationssektorn, snedvrider eller hotar de fördelar som FT gynnas av att snedvrida konkurrensen.
since FT operates in markets which were gradually opened to competition from the end of the 1980s, any advantage granted to FT by the State is likely to affect trade between Member States.
Mot bakgrund av att FT är verksamt på marknader som gradvis öppnats för konkurrens från och med slutet av 1980-talet kan alla fördelar som staten gett FT antas påverka handeln mellan medlemsstaterna.
The years 1991 to 1993
Åren 1991–1993
To analyse the business tax scheme for the period 1991 to 1993, it is necessary to examine the first argument advanced by the French authorities, according to which the levy for the benefit of the general budget paid by FT from 1991 to 1993 was in the nature of a tax and can be considered equivalent to payment of business tax according to specific procedures.
För att bedöma ordningen för kommunal företagsskatt under perioden 1991–1993 måste de franska myndigheternas första argument undersökas. Enligt detta argument var avgiften till den statliga budgeten, som FT betalade mellan 1991 till 1993, av skattemässig art och kan anses inbegripa betalning av kommunal företagsskatt enligt särskilda bestämmelser.
On this point, the Commission would observe that, according to case law, the existence of aid cannot be denied by reason of the fact that a company benefiting from an advantageous tax arrangement is subject under a different head to heavier taxation [14].
Vad gäller denna punkt noterar kommissionen att förekomsten av ett stöd, enligt gällande rättspraxis, inte kan förnekas genom det faktum att ett företag som gynnas av en fördelaktig skatteordning åläggs ett system med större skattebörda [14].
Each tax follows a different logic and is based on different presuppositions.
Alla skatter baseras i själva verket på olika skäl och antaganden.
As for the levy being in the nature of a tax, the Commission would first of all observe that the levy is not expressly linked by law to the business tax.
Beträffande avgiftens skattemässiga art understryker kommissionen först och främst att denna avgift inte uttryckligen är kopplad till kommunal företagsskatt genom lag.
There is nothing in law that says that the levy was payable in lieu of business tax.
I lagen anges inte att denna avgift togs ut istället för kommunal företagsskatt.
Nor was the amount of the levy defined according to the parameters which determine the amount of the business tax.
Avgiftens belopp fastställdes inte heller enligt de parametrar som bestämmer beloppet på kommunal företagsskatt.
Moreover, in the opening decision, the Commission pointed out that the amount of the lump sum paid by FT to the State by way of contribution to the general budget was equivalent to the profit which the PTT paid to the State in 1989 and 1990.
Vidare konstaterade kommissionen i beslutet om att inleda förfarandet att det schablonbelopp som FT betalade till staten genom ett bidrag till den allmänna budgeten var likvärdigt med den fördel som PTT (Post- och telestyrelsen) betalade till staten under 1989 och 1990.
It considered, therefore, that the payment of this sum was akin more to a levy on FT's operating results than to individual taxation by way of business tax.
Den ansåg därför att betalningen av detta belopp verkade mer anpassad som en skatteavgift på FT:s rörelseresultat än en särskild beskattning för att säkerställa kommunal företagsskatten.
Before 1990, when FT's business activities were still being conducted by a Directorate in the Ministry of Posts and Telecommunications, the budget of that Directorate was in surplus.
Före 1990 när FT:s verksamheter ännu utövades av det tidigare verket med ansvar för post och telekommunikationer bestod departementets bilagda budget av en överskottsbudget.
To make up the deficits in the general budget of the State, this annexed budget was subject to a levy for the benefit of the general budget under the heading of ‘operating surpluses’, to which were subsequently added other levies intended to finance specific activities.
För att täcka underskottet i den statliga sektorns finanser ålades den bilagda budgeten en avgift till förmån för den allmänna budgeten för att säkerställa ”rörelseöverskotten” samt andra avgifter avsedda att finansiera särskilda åtgärder.
In 1988, the Government committed itself to stabilising until 1992 the contribution from the budget annexed to the general budget at FRF 13,7 billion for 1989 and FRF 14 billion for 1990.
Under 1988 åtog sig regeringen att fram till 1992 stabilisera bidraget till den budget som bilagts den allmänna budgeten med 13,7 miljarder franska franc för 1989 och med 14 miljarder franska franc för 1990.
It is this amount that was taken as a basis by Law No 90-568 when it fixed the levy imposed on FT for the benefit of the general budget for the years 1991, 1992 and 1993 [15].
Det är detta belopp som angavs som referens i lag nr 90-568, när man fastställde den avgift som FT ålades att betala till den allmänna budgeten för åren 1991, 1992 och 1993 [15].
More generally, the characteristics of the levy (lump-sum payment, amount fixed in the light of the company's past operating surpluses) are not those of traditional taxation.
Mer allmänt är skatteavgiftens egenskaper (schablonbetalning, belopp som fastställts med tanke på de företagets tidigare rörelseöverskott) inte desamma som vid en klassisk beskattning.
In view of its origins and how it is defined, the levy therefore resembles more a participation in the operating results.
Med tanke på skatteavgiftens bakgrund och metoder för att bestämma hur den skall definieras närmar sig skatteavgiften ett bidrag till rörelseresultatet.
However, even if the levy is not expressly linked by law to the business tax, it is linked to the specific tax scheme applicable to FT.
Även om avgiften inte uttryckligen är kopplad till den kommunala företagsskatten genom lag är den kopplad till den särskilda skatteordning som tillämpats på FT.
Law No 90-568 provided, in the same chapter entitled ‘Taxation’ and in the same article, that FT did not have to pay any taxes (other than those paid by the State) and that it had to pay a levy for the benefit of the general budget, these two provisions being applicable during the same period (from 1 January 1991 to 1 January 1994).
I själva verket anges i lag nr 90-568 i samma kapitel kallat beskattning och i samma artikel, att FT inte behövde betala skatt (andra än de som bars av staten) och att det skulle betala denna avgift till förmån för den allmänna budgeten. Dessa två bestämmelser tillämpades under samma period (från den 1 januari 1991 till den 1 januari 1994).
Additionally, the levy possesses features which are typically those of a tax, namely a pecuniary payment collected definitively, without any counterpart and through authority by the State or another public entity.
Dessutom innehåller avgiften inslag som är typiska för en skatt, dvs. slutgiltig utbetalning utan motprestation genom myndigheter, stat eller annan offentlig institution.
Lastly, it procures resources for the State.
Slutligen sker ett tillskott av statliga medel.
It would seem, therefore, that the objective of Article 19 of the Law was to establish a three-year transitional period during which FT would continue to pay to the State the same amounts as in the past by way of participation in the operating results and at the same time would be exempted from payment of all taxes (other than those paid by the State).
Det förefaller därför som om målsättningen i artikel 19 i lagen vore att införa en övergångsperiod på tre år under vilken FT skulle ha fortsatt att till staten betala samma belopp som tidigare genom bidraget till rörelseresultatet och samtidigt undantas från betalning av all skatt (andra än de som betalas av staten).
The immediate subjection of FT to the ordinary rules of taxation would have involved, inter alia, the payment of local taxes (benefiting local authorities and not the general budget of the State, such as, for example, business tax) — which might have led to a reduction in FT's contribution to the national budget (in so far as a new form of participation in the operating results was not immediately introduced).
Att omgående beskatta FT enligt allmän skattelagiftning skulle bland annat ha lett till att det hade fått betala lokal skatt (till de lokala myndigheterna och inte till statens allmänna budget som till exempel med den kommunala företagsskatten), vilket skulle ha riskerat framkalla en minskning av FT:s bidrag till förmån för den nationella budgeten (under förutsättning att en ny form av bidrag till rörelseresultatet inte omgående infördes).
In conclusion, it would appear that the levy for the benefit of the general budget to which FT was subject from 1991 to 1993 inclusive was of a mixed nature, being partly in the nature of a tax and partly in the form of participation in the operating results, in so far as it was intended to ensure that, during a three-year transitional period, the company paid to the State an amount equivalent to that which it would have paid had it paid tax under the conditions of ordinary law, plus an additional amount corresponding to a levy on the operating results.
Sammanfattningsvis förefaller det som om avgiften till den allmänna budgeten som FT betalat mellan 1991 och 1993 var av blandad art, delvis skattemässig och delvis ett bidrag till rörelseresulatatet, i den utsträckning denna skatteavgift tenderade att säkerställa att företaget, under en övergångsperiod på tre år, betalade ett belopp till staten som var likvärdigt med det som FT skulle ha betalat om det hade betalat skatt enligt villkoren i allmän lag, plus ytterligare ett belopp motsvarande en avgift för rörelseresultatet.
In other words, the special levy which FT paid to the State between 1991 and 1993 inclusive performed a dual function: it was tantamount in part to the payment of various taxes and — for the remainder — to participation by the State as owner of the company in the latter's results.
Med andra ord uppfyllde den särskilda avgift som FT betalade till staten mellan 1991 och 1993 en dubbel funktion: den utgjorde en delvis betalning av olika skatter och – vad gäller överskottet – statens deltagande som ägare i företagets resultat.
In the light of the above (and in particular of the partly tax-like nature of the levy and of the link between the levy and the specific tax scheme applicable to the company), even in the absence of explicit textual indications to the effect that the levy has to be considered a specific method of payment of business tax, the Commission concludes that during the years 1991 to 1993 inclusive the levy in question was tantamount in part to the payment of taxes, including the payment of business tax, and – for the remainder — to participation by the State as owner of the company in the latter's operating results.
Mot bakgrund av ovanstående (och särskilt avgiftens egenskaper som delvis skattemässig och kopplingen mellan avgiften och företagets särskilda skatteordning), även i brist på uttryckliga skriftliga indikationer enligt vilka avgiften bör betraktas som en specifik metod för betalning av kommunal företagsskatt, drar kommissionen slutsatsen att avgiften i fråga för åren 1991 till 1993 delvis utgjorde en skattebetalning som bland annat inbegrep betalningen av kommunal företagsskatt och – vad gäller överskottet – statens deltagande som ägare i företagets rörelseresulatat.
In this connection it should be added that, according to the information submitted by the French authorities for the years 1991 to 1993 inclusive, the levy in question was larger than the taxes FT would have had to pay had it been subject to the ordinary business tax and corporation tax arrangements.
Det skall här tilläggas att enligt de uppgifter som de franska myndigheterna lämnat för åren 1991 till 1993 var skatteavgiften i fråga större än de skatter som FT skulle ha betalat om det hade omfattats av systemet med kommunal företagsskatt och bolagsskatt enligt allmän skattelagstiftning.
It follows from this that, during that period, FT gained no advantage from the business tax exemption.
Under denna period har FT därför inte gynnats av någon fördel i anslutning till undantaget från kommunal företagsskatt.
However, the Commission would point out that, during the years 1991 to 1993 inclusive, FT was subject only to the duties and taxes actually borne by the State (in particular it did not pay any property tax).
Kommissionen påminner dock om att FT under åren 1991 till 1993 bara belagts med skatter och avgifter som bars av staten (det betalade inte fastighetsskatt).
Consequently, to make sure that the exemption from business tax and its replacement by the levy in question had not conferred any tax advantage on FT, the Commission asked the French authorities whether the levy was higher than all the other taxes FT would have paid had it been taxed under conditions of ordinary law (and not just higher than the sum of business tax and corporation tax) [16].
För att försäkra sig om att undantaget från kommunal företagsskatt och att substitutionen genom skatteavgiften i fråga inte gett FT någon skattemässig fördel frågade kommissionen de franska myndigheterna om skatteavgiften översteg alla andra skatter som FT skulle ha betalat om det hade belagts med skatt enligt villkoren i allmän skattelagstiftning (och inte bara högre än beloppet för kommunala företagsskatten och bolagsskatten) [16].
At the meetings with the Commission on 16 and 23 June 2004, the French authorities confirmed that the levy was indeed higher than the sum of all the other taxes.
Under mötena med kommission den 16 och den 23 juni 2004 bekräftade de franska myndigheterna att denna skatteavgift faktiskt översteg beloppet för alla andra skatter.
Consequently, the Commission considers that FT did not benefit from any advantage during the period between 1991 and 1993 inclusive in so far as it was subject to a special levy of a mixed nature, being tantamount in part to the payment of various taxes and - for the remainder – to a levy on the operating results, which special levy was higher than the sum of the duties and taxes from which FT was exempted.
Därför anser inte kommissionen att FT gynnats av någon fördel under perioden mellan 1991 och 1993, eftersom företaget ålagts en särskild avgift av blandat slag som delvis motsvarar betalningen av vissa skatter och – för överskottet – en avgift på rörelseresultatet, en särskild avgift som översteg beloppet för de skatter och avgifter som FT befriats från.
The years 1994 to 2003
Åren 1994–2003
In order to analyse the business tax scheme for the period 1994 to 2003, it is necessary to examine the second and third arguments advanced by the French authorities.
För att bedöma ordningen för kommunal företagsskatt under perioden 1994–2003, bör kommissionen undersöka det andra och det tredje argumentet som de franska myndigheterna lagt fram.
The French authorities stress that Law No 90-568 established ‘once and for all’ a single tax scheme applicable to FT from 1991 to 2002 inclusive.
De franska myndigheterna insisterar på det faktum att lag nr 90-568 ”en gång för alla” infört en unik skatteordning som var tillämplig på FT mellan 1991 till 2002.
In their view, an overall calculation should be made of any advantage the scheme may have conferred on FT throughout the period 1991 to 2002.
Enligt dessa bör man göra en övergripande beräkning av den fördel som denna ordning skulle ha kunnat ge FT under hela perioden 1991–2002.
In their opinion, an overtaxation of FT one year might ‘offset’ an undertaxation of FT another year.
Enligt deras åsikt innebär det att en överbeskattning av FT under ett år kan kompensera en underbeskattning av FT under ett annat år.
More precisely, the French authorities maintain that the undertaxation of FT for the ‘definitive’ period (1 January 1994 to 1 January 2003) is offset by an overtaxation (due to the payment of the levy) during the ‘transitional’ period (1 January 1991 to 31 December 1993).
För att vara mer exakt vidhåller de franska myndigheterna att underbeskattningen av FT under den ”slutliga perioden” (1 januari 1994–1 januari 2003) kompenseras av en överbeskattning (på grund av betalningen av skatteavgiften) under ”övergångsperioden” (1 januari 1991–31 december 1993).
This is claimed to be because the amount paid by FT to the State by way of the levy for the years 1991, 1992 and 1993 was so much higher than under the ordinary rules of taxation that it exceeded any advantage derived by FT from the specific arrangements for fixing the business tax during the ‘definitive’ period.
Det belopp som FT betalat till staten som en skatteavgift för åren 1991, 1992 och 1993 är så mycket högre att det inom ramen för en skatt enligt allmän skattelagstiftning överstiger den förmån som FT skulle ha gynnats av genom de särskilda metoderna för fastställandet av ordningen för kommunal företagsskatt under den ”slutliga perioden”.
This argument cannot be accepted.
Detta argument kan inte godtas.
Law No 90-568 established two clearly distinct taxation schemes:
I lag nr 90-568 fastställs två klart skilda skattesystem:
a ‘transitional’ scheme lasting from 1991 to 1994, during which time FT was exempted from all taxes other than those paid by the State and had to pay to the State a lump sum by way of a ‘levy for the benefit of the general budget’;
En ”övergångsordning” från 1991 till 1994 under vilken FT befriades från all annan skatt än den som staten betalade och ålades att till staten betala ett schablonbelopp i form av en ”skatteavgift till förmån för den allmänna budgeten”.
as from 1994, a scheme intended to be definitive (the Law did not lay down any end date for this scheme and in 2003 a new law was needed to abolish it); under this scheme, FT was subject under ordinary-law conditions to all taxes except property taxes and business tax, for which special conditions were laid down.
Efter 1994 en ordning som betraktades som slutlig (i lagen anges ingen tidsgräns för tillämpningen av denna ordning och under 2003 infördes en ny lag för att denna ordning skulle kunna upphävas). Enligt denna ordning ålades FT att betala alla skatter enligt villkoren i allmän skattelagstiftning, med undantag för fastighetsskatt och kommunal företagsskatt för vilka särskilda villkor planerats.
According to case law, aid given to a company cannot be offset by a specific charge imposed on the same company on another score.
Enligt rättspraxis kan inte ett stöd till ett företag ”kompenseras” genom en särskild avgift som åläggs samma företag i en annan egenskap.
The Court of Justice has thus held that a reduction in social security contributions pertaining to family allowances which benefits certain companies cannot be ‘made good’ through an additional charge imposed on those same companies under the heading of unemployment insurance [17].
EG-domstolen har därför uteslutit att en nedsättning av sociala avgifter som hänför sig till de familjetillägg som gynnar vissa företag ”kompenserar” en kompletterande avgift som åläggs dessa företag för arbetslöshetsförsäkring [17].
In the light of this case law, the Commission cannot agree that the ‘undertaxation’ of FT under the heading of business tax from 1994 onwards could be offset by the special levy paid by the company between 1991 and 1994, a levy which was not specifically connected with business tax.
Genom tillämpning av denna rättspraxis kan inte kommissionen godta att underbeskattningen av FT vad gäller kommunal företagsskatt från 1994 kompenseras av den särskilda skatteavgift som FT betalade mellan 1991 och 1994, vilken inte var specifikt kopplad till den kommunala företagsskatten.
As the Commission has already observed, Law No 90-568 does not provide that the special levy was due instead of business tax.
Såsom kommissionen redan kunnat konstatera kan det inte i lag nr 90-568 fastställas att den särskilda skatteavgiften kan ersätta den kommunala företagsskatten.
Moreover, the amount of this levy was defined, not according to the parameters which determine the amount of business tax, but by reference to the profit which the PTT paid to the State in 1989 and 1990.
Beloppet för denna skatteavgift fastställdes inte heller enligt de parametrar som bestämmer beloppet för kommunala företagsskatten, utan genom hänvisning till den andel som PTT betalade till staten under 1989 och 1990.
In view of its origins and the way it is defined, the levy is akin more to a levy on operating results than to individual taxation under the heading of business tax.
Mot bakgrund av skatteavgiftens bakgrund och metoder för fastställande påminner den mer om en avgift på rörelseresultatet än en enskild avgift för kommunal företagsskatt.