natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It gave its observations on the comments from interested parties by letters of 23 December 2003 (registered as received on 8 January 2004 under No A/30090), 23 January 2004 (registered as received on 29 January under No A/30621), 25 February 2004 (registered as received on 27 February under No A/31451) and 23 April 2004 (registered as received on 30 April under No A/33118).
Nederländerna kommenterade de synpunkter som mottagits från berörda parter genom en skrivelse av den 23 december 2003 (registrerad den 8 januari 2004 under nummer A/30090), av den 23 januari 2004 (registrerad den 29 januari 2004 under nummer A/30621), av den 25 februari 2004 (registrerad den 27 februari 2004 under nummer A/31451) och av den 23 april 2004 (registrerad den 30 april 2004 under nummer A/33118).
By means of the last two letters, the Netherlands also informed the Commission of ongoing developments at AVR Nuts.
Med dessa båda sista skrivelser informerade Nederländerna även kommissionen om den löpande utvecklingen vid AVR Nuts.
Since the mounting deficits would require increasing amounts of aid, it was decided to close one of the two RDFs with effect from 1 July 2004.
Eftersom de tilltagande underskotten skulle påkalla ständigt högre stödbelopp beslöt man att lägga ned en av de båda roterugnarna från och med den 1 juli 2004.
Closure of the second RDF was still under consideration.
En eventuell nedläggning av den andra roterugnen diskuterades fortfarande.
It transpired that the original aid contract contained provisions to the effect that the Netherlands would grant some compensation for the costs of closure.
Det föreföll som om det ursprungliga stödavtalet innehöll bestämmelser enligt vilka Nederländerna skulle bevilja en viss ersättning för nedläggningskostnaderna.
In view of the new information, the Commission adopted on 14 July 2004 decision C(2004) 2640 fin extending the Article 88(2) procedure to the compensation for the costs of the (possible) closure of the RDFs.
Med beaktande av den nya informationen fattade kommissionen definitivt beslut C(2004) 2640 den 14 juli 2004 om att utvidga förfarandet enligt artikel 88.2 i fördraget till att omfatta ersättningen för kostnaderna för den (eventuella) nedläggningen av roterugnarna.
On 16 July this decision was sent to the Netherlands, which asked for an extension of the deadline for comments and for a meeting to be convened to discuss the ongoing developments (letter of 30 July 2003, registered as received on 4 August under A/35996).
Detta beslut tillställdes Nederländerna den 16 juli 2004, som begärde en förlängning av tidsfristen för att lämna in synpunkter på detta beslut, samt ett möte för att diskutera den löpande utvecklingen (genom en skrivelse av den 30 juli 2003, registrerad den 4 augusti 2004 under nummer A/35996).
A meeting between representatives of the Netherlands and of the Commission took place on 23 August 2004.
Den 23 augusti 2004 ägde ett möte rum mellan företrädare för Nederländerna och för kommissionen.
Another meeting between representatives of the Commission and of the two joint competitors took place on 26 August 2004.
Den 26 augusti 2004 ägde ett ytterligare möte rum mellan kommissionens tjänsteenheter och de två gemensamt agerande konkurrenterna.
For the rest, the law firm represented yet another competitor.
Advokatkontoret företrädde för övrigt ännu en konkurrent.
The Netherlands commented on the Commission’s decision by letter of 10 September 2004 (registered as received on 17 September under No A/36999).
Nederländerna inkom med sina synpunkter på kommissionens beslut i en skrivelse av den 10 september 2004 (registrerad den 17 september 2004 under nummer A/36999).
By letter of 30 September 2004 (D/56902), the Commission requested further information which the Netherlands provided by letter of 22 October 2004 (registered as received on 27 October under No A/38271).
Kommissionen begärde ytterligare information i en skrivelse av den 30 september 2004 (referensnr D/56902), som Nederländerna lämnade i en skrivelse av den 22 oktober 2004 (registrerad den 27 oktober 2004 under nummer A/38271).
In that letter, the Netherlands confirmed that further aid had been paid to the recipient for the remainder of 2003, the first three quarters of 2004 and the closure of one of the installations.
I denna skrivelse bekräftade Nederländerna att ytterligare stöd för återstoden av 2003, de tre första kvartalen av 2004 samt nedläggningen av en av anläggningarna utbetalats till stödmottagaren.
The decision to extend the procedure was published in the Official Journal of 9 October 2004 [4].
Beslutet att utvidga förfarandet offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning den 9 oktober 2004 [4].
The Commission received comments from the two joint competitors (letters of 16 and 19 November 2004, registered under Nos A/38860 and A/38978).
Kommissionen mottog synpunkter från de två gemensamt agerande konkurrenterna (skrivelser av den 16 och den 19 november 2004, registrerade under nummer A/38860 och A/38978).
It forwarded these comments to the Netherlands by letter of 22 November 2004 (D/58307).
Kommissionen vidarebefordrade dessa synpunkter till Nederländerna i en skrivelse av den 22 november 2004 (referensnr D/58307).
The Netherlands made observations on these comments and answered the Commission's questions by letters of 22 December 2004 (registered as received on 5 January 2005 under No A/30171) and 12 January 2005 (registered as received on 17 January under No A/30525).
Nederländerna kommenterade dessa synpunkter och besvarade kommissionens frågor i skrivelser av den 22 december 2004 (registrerad den 5 januari 2005 under nummer A/30171) och den 12 januari 2005 (registrerad den 17 januari 2005 under nummer A/30525).
In these letters, the Netherlands informed the Commission not only of the decision to close the remaining RDF but also of the corresponding compensation for the costs of closure.
I dessa skrivelser informerade Nederländerna kommissionen inte bara angående beslutet om att lägga ned den kvarvarande roterugnen, utan också om den därmed korresponderande ersättningen för nedläggningskostnader.
Lastly, the two joint competitors confirmed their opposition to the aid by letters of 25 April 2005 (registered as received the same day under No A/33476) and 2 May 2005 (registered as received on 12 May under No A/33884).
Slutligen bekräftade de två gemensamt agerande konkurrenterna sin opposition mot stödet genom skrivelser av den 25 april 2005 (registrerad samma dag under nummer A/33476) och den 2 maj 2005 (registrerad den 12 maj 2005 under nummer A/33884).
Following these letters, yet another meeting between representatives of the Commission and of the two joint competitors took place on 26 May.
Efter dessa skrivelser ägde ett möte rum den 26 maj 2005 mellan kommissionens enheter och de två gemensamt agerande konkurrenterna.
Again, the law firm also represented the same third competitor (hereinafter this competitor together with the other two are referred to as the ‘three joint competitors’).
Även denna gång företrädde advokatkontoret också den tredje konkurrenten (nedan kallas denna konkurrent och de två övriga konkurrenterna tillsammans för ”de tre gemensamt agerande konkurrenterna”).
At the meeting, a document was presented suggesting that further aid for 2004 had been paid to AVR Nuts.
Vid detta möte överlämnades ett dokument med uppgifter om att ytterligare stöd år 2004 utbetalats till AVR Nuts.
DETAILED DESCRIPTION OF THE MEASURE
2 DETAILJERAD BESKRIVNING AV DEN BERÖRDA STÖDÅTGÄRDEN
Background and objective
Bakgrund och syfte
Article 5(2) of the Directive stipulates that ‘the network must also enable waste to be disposed of in one of the nearest appropriate installations, by means of the most appropriate methods and technologies in order to ensure a high level of protection for the environment and public health.’
I artikel 5.2, i detta direktiv föreskrivs: ”Nätverket måste även utformas så att det blir möjligt att ta hand om avfallet vid någon av de närmast belägna lämpliga anläggningarna med användning av de bäst anpassade metoderna och den bästa tekniken, så att en hög nivå för miljö- och hälsoskyddet säkerställs”.
In the early 1990s, with a view to meeting these objectives, a special landfill site (‘C2 depot’) and several RDFs began operations in the Netherlands.
Med tanke på detta mål tog Nederländerna i början av 1990-talet i bruk ett speciellt upplag (nedan kallat ”C2-deponin”) samt roterugnar.
The C2 depot is used for the appropriate disposal of hazardous waste that cannot be incinerated (‘C2 waste’).
C2-deponin används för att på lämpligt sätt bortskaffa farligt avfall som inte kan förbrännas (nedan kallat ”C2-avfall”).
The RDFs are used for the appropriate disposal of hazardous waste that, despite a low calorific value, can still be incinerated [6] (‘RDF waste’).
Roterugnarna används som ett lämpligt sätt att bortskaffa farligt avfall som, trots sitt låga förbränningsvärde, ändå kan destrueras genom förbränning [6] (nedan kallat ”RDF-avfall” (rotating drum furnace).
This incineration requires co-fuelling and, in practice, the most cost-efficient fuel is hazardous waste with a high calorific value.
För denna förbränning krävs sameldning och i praktiken är det mest kostnadseffektiva bränslet farligt avfall med högt värmevärde.
In accordance with Article 8(3) of Directive 75/442/EC and Article 4(3) of Council Regulation (EEC) No 259/93 on the supervision and control of shipments of waste within, into and out of the European Community [7], Member States may prohibit export of ‘waste for disposal’.
Medlemsstaterna kan i enlighet med artikel 8.3 i direktiv 75/442/EG och artikel 4.3 i rådets förordning (EEG) nr 259/93 av den 1 februari 1993 om övervakning och kontroll av avfallstransporter inom, till och från Europeiska gemenskapen [7] förbjuda export av ”avfall för bortskaffande”.
It is only after various controls have been carried out that such waste may be traded.
Endast efter diverse kontroller får handel bedrivas med sådant avfall.
However, Member States are not generally allowed to prohibit the exportation to other Member States of ‘waste for recovery’ [8].
Medlemsstaterna får dock generellt inte förbjuda export av ”avfall för återvinning” till andra medlemsstater.
The concepts of ‘waste for disposal’ and ‘waste for recovery’ have been clarified in various judgments by the Court of Justice of the European Communities [9].
Begreppen ”avfall för bortskaffande” och ”avfall för återvinning” har förtydligats i ett antal domar från EG-domstolen.
As a result, compared with the interpretation given to date by the Netherlands, a smaller amount of hazardous waste qualifies as waste for disposal while a larger amount qualifies as waste for recovery.
Som en följd härav måste, i jämförelse med Nederländernas hittillsvarande tolkning, en mindre volym farligt avfall betraktas som ”avfall för bortskaffande” och mer avfall som ”avfall för återvinning”.
The distinction does not depend on the calorific value of the waste, but rather on the primary objective of the installation in which the waste is treated and on the nature of the waste.
Denna skillnad beror inte på avfallets värmevärde, utan snarare på det primära syftet med den anläggning där avfallet destrueras samt typen av avfall.
waste and RDF waste are supplied by companies in all sectors of the economy.
C2- och RDF-avfall kommer från företag inom alla ekonomiska sektorer.
Important sectors include metalworking, business and public services, the (petro-) chemical industry, transport and mining.
Viktiga sektorer är bland annat metallsektorn, kommersiella och offentliga tjänster, (petro-)kemiska sektorn, transport och mineralutvinning.
Most of the waste is handled by specialised intermediaries that typically offer a service covering the various types of waste produced by a company, i.e. C2 and RDF waste, other hazardous waste and non-hazardous waste.
Det mesta avfallet hämtas av specialiserade mellanhänder vars tjänster oftast täcker ett företags olika typer av avfall: C2- och RDF-avfall, övrigt farligt avfall samt ofarligt avfall.
Such services are, of course, largely tied to the place where the waste is produced, but the more specific types of waste are transported over longer distances.
Dessa tjänster är givetvis till största delen bundna till den plats där avfallet produceras, men de mer specifika typerna av avfall transporteras långa sträckor.
Several large industrial waste companies operate internationally, with establishments in various countries.
En del stora industriella avfallsföretag verkar internationellt, med filialer i flera länder.
In recent years, the options for putting hazardous waste to effective use have increased.
De senaste åren har möjligheterna till återvinning av farligt avfall ytterligare utvecklats.
More and more of it is being used in the cement industry (in particular in Belgium) or for filling abandoned mines (in particular in Germany).
Allt större volymer används i cementindustrin (framförallt i Belgien) eller för att fylla igen nedlagda gruvor (framförallt i Tyskland).
The Court’s strict interpretation of ‘waste for disposal’ has facilitated this development.
Domstolens strikta tolkning av begreppet ”avfall för bortskaffande” har främjat denna utveckling.
At the same time, producers have further reduced the amounts of waste they generate.
Samtidigt har producenterna ytterligare begränsat produktionen av avfall.
Within legal limits they can, at least to some extent, blend some of it with less hazardous waste, thereby reducing the costs of disposal or recovery.
Inom lagens gränser kan de, åtminstone i viss mån, blanda ut en del av det med mindre farligt avfall, vilket möjliggör billigare bortskaffning eller återvinning.
As a result, the supply of RDF waste fell from about 80000/100000 tonnes in 1995 to about 34000 tonnes in 2002, compared with an anticipated figure of some 38500 tonnes.
På så sätt har volymen RDF-avfall sjunkit från cirka 80000/100000 ton år 1995 till cirka 34000 ton år 2002. År 2002 förväntades årsproduktion på omkring 38500 ton.
In mid-2004 AVR estimated that only 16000 tonnes of RDF waste would be offered to it annually [10].
I mitten av 2004 uppskattade AVR Nuts att företaget endast skulle få ta emot 16000 ton RDF-avfall per år [10].
The supply of C2 waste decreased from about 6000 tonnes in 2000 to 4000 tonnes in 2002.
Volymen C2-avfall sjönk från cirka 6000 ton år 2000 till cirka 4000 ton år 2002.
Exports of hazardous waste produced in the Netherlands have increased to some 36000 tonnes, of which some 4000 tonnes is RDF waste, resulting in overcapacity as regards disposal facilities.
Exporten av farligt avfall producerat i Nederländerna har stigit till cirka 36000 ton, varav cirka 4000 ton är RDF-avfall, vilket medförde överkapacitet i bortskaffningsanläggningarna.
This has become a wider phenomenon affecting, for example, the United Kingdom, Germany and Belgium.
Detta fenomen har spritt sig och drabbar exempelvis även Förenade kungariket, Tyskland och Belgien.
Recipient
Stödmottagare
The C2 depot and the various RDFs were originally set up by AVR Chemie C.V. (‘AVR Chemie’), which is owned 30 % by the State and 70 % by Holding AVR Bedrijven N.V. (‘AVR-Holding’ or ‘AVR’ in short).
C2-deponin och de olika roterugnarna igångsattes inledningsvis av AVR Chemie CV (nedan kallat ”AVR Chemie”), där staten innehar en andel på 30 % och Holding AVR Bedrijven NV (nedan kallat ”AVR Holding” eller förkortat ”AVR”) en andel på 70 %.
AVR is a major player on the Dutch waste market.
AVR är en viktig aktör på den nederländska avfallsmarknaden.
It is currently 100 %-owned by Rotterdam municipality, which has though recently announced its intention to sell its shares in AVR.
För närvarande är AVS helägt av Rotterdams stad, som dock nyligen meddelat sin avsikt att försälja sina aktier i AVR.
As from the mid-1990s, AVR Chemie incurred losses (€10,9 million in 2000 and €7,2 million in 2001).
Från och med mitten på 1990-talet gick AVR Chemie med förlust (10,9 miljoner euro år 2000 och 7,2 miljoner euro år 2001).
For this reason, AVR wished to close down the three RDFs operating at that time.
Därför ville AVR lägga ned de tre roterugnar som var i drift vid den tidpunkten.
The Netherlands, however, reached an agreement on a restructuring.
Nederländerna åstadkom emellertid en överenskommelse om omstrukturering.
AVR Chemie was split up and AVR Nuts was created in order to continue with the disposal of C2 and RDF waste after the closure of one of the three RDFs.
AVR Chemie delades därvid upp. AVR Nuts bildades för att efter nedläggningen av en av de tre roterugnarna fortsätta destruktionen av C2- och RDF-avfall.
AVR-Industrial Waste Services Rotterdam B.V. (‘AVR IW’) was set up to take over the remaining activities on the (hazardous) waste markets, on which AVR wanted to remain active for its own commercial reasons.
AVR-Industrial Waste Services Rotterdam BV (nedan kallat ”AVR IW”) bildades för de resterande verksamheterna på marknaderna för (farligt) avfall där AVR av egna kommersiella skäl ville börja verka.
Both are wholly owned by AVR.
Båda företagen kontrolleras helt av AVR.
AVR Chemie’s only remaining activity is renting out the facilities to AVR Nuts.
Den enda kvarvarande verksamheten i AVR Chemie är uthyrningen av faciliteterna till AVR Nuts.
AVR Nuts and AVR IW cooperate closely.
AVR Nuts och AVR IW samarbetar nära.
A service contract stipulates that most of AVR Nuts’ management and commercial functions are carried out by AVR IW.
Ett tjänsteavtal fastställer att den största delen av AVR Nuts ledning och kommersiella uppgifter utförs av AVR IW.
The capacity of the two RDFs for which AVR has a permit is 100000 tonnes of hazardous waste per year.
Kapaciteten hos de båda roterugnarna som AVR har tillstånd för uppgår till 100000 ton farligt avfall per år.
The theoretically available capacity is 80-85 % of the permitted capacity.
Den teoretiskt tillgängliga kapaciteten är på 80–85 % av den tillåtna kapaciteten.
AVR treated 84880 tonnes of hazardous waste (both RDF and other) in 2001, 81274 tonnes in 2002 and 78297 tonnes in 2003.
AVR destruerade 84880 ton farligt avfall (RDF-avfall och annat) år 2001, 81274 ton år 2002 och 78297 ton år 2003.
Incineration of RDF waste requires more or less the same quantity of other hazardous waste as fuel.
För förbränning av RDF-avfall behövs mer eller mindre samma mängd av annat farligt avfall som bränsle.
The actual volume of RDF waste treated in the RDFs is estimated at 19000 tonnes for 2002 and 23000 tonnes for 2003.
Volymen RDF-avfall som faktiskt destruerats i roterugnarna uppgick uppskattningsvis till 19000 ton år 2002 och 23000 ton år 2003.
Certain types of RDF waste can also be disposed of in municipal waste incinerators, which operate at a lower temperature.
Bestämda typer av RDF-avfall kan för övrigt även destrueras i förbränningsanläggningar för hushållsavfall som fungerar på en lägre eldningstemperatur.
AVR Nuts is obliged to keep separate accounts in accordance with Commission Directive 80/723/EEC of 25 June 1980 on the transparency of financial relations between Member States and public undertakings [11].
AVR Nuts är skyldigt att föra en separat redovisning i enlighet med kommissionens direktiv 80/723/EEG av den 25 juni 1980 om insyn i de finansiella förbindelserna mellan medlemsstater och offentliga företag [11].
The operating deficits
Rörelseunderskotten
The aid and the activities for which it is granted are defined in a concession decision by the Minister for Housing, Spatial Planning and the Environment (VROM) dated 3 July 2002 and in a concession agreement between the Netherlands, AVR Holding, AVR Nuts, AVR IW and a number of other subsidiaries signed on 10 July 2002.
Stödet och de verksamheter för vilka det beviljas, finns beskrivna i ett koncessionsbeslut från ministern för bostäder, fysisk planering och miljö av den 3 juli 2002 och i ett koncessionsavtal mellan Nederländerna, AVR Holding, AVR Nuts, AVR IW och några andra dotterföretag som undertecknades den 10 juli 2002.
By virtue of the decision, the State ‘grants AVR Nuts the exclusive right for a period of 5 years to operate the C2 depot and deal with hazardous waste in the RDFs subject to the obligation to offer the services of these installations as services of general economic interest to the public on reasonable, transparent and non-discriminatory conditions and against socially acceptable tariffs, in compliance with the conditions and provisions laid down in greater detail in the concession agreement.’
Med koncessionsbeslutet ger staten ”AVR Nuts den exklusiva rätten att för en period av fem år att bedriva deponi för C2-avfall och destruktion av farligt avfall i roterugnar med skyldighet att erbjuda deponi för C2-avfall och destruktion av farligt avfall i roterugnar som en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse till allmänheten till rimliga, transparenta och icke-diskriminerande villkor och socialt godtagbara avgifter, under iakttagande av villkor och bestämmelser som närmare fastställs i koncessionsavtalet”.
The agreement determines in detail the conditions for AVR Nuts’ operations.
Avtalet fastställer i detalj villkoren för ledningen av AVR Nuts.
It was to run from 1 January 2002 to 31 December 2006.
Avtalet skall löpa från den 1 januari 2002 och till och med den 31 december 2006.
The aid amounts to 100 % of the predetermined operating deficit, which is calculated on the basis of a methodology laid down by an independent accountant.
Stödet uppgår till 100 % av det förhandsfastställda rörelseunderskottet, som beräknas på basis av en metod som tagits fram av en oberoende revisor.
In the event of a predetermined operating surplus, 70 % of it would be used to pay back the aid granted previously.
Om det på förhand fastställs att driftsöverskott kommer att uppstå, skall 70 % av detta användas för att återbetala stöd som beviljats de föregående åren.
The predetermined deficits for 2002 and 2003 amounted to €1,5 million and €2,8 million respectively.
Det förhandsfastställda rörelseunderskottet uppgick till 1,5 miljoner euro år 2002 och 2,8 miljoner euro år 2003.
Annex I to this decision provides a summary of the methodology and its application for 2002, 2003 and 2004.
I bilaga I till föreliggande beslut återfinns en sammanfattning av metoden och dess tillämpning för 2002, 2003 och 2004.
Most of the aid concerns the RDFs.
Det mesta stödet avser roterugnarna.
For the C2 depot, the predetermined deficit amounted to €0.37 million in 2003, for example.
För C2-deponin uppgick till exempel år 2003 det på förhand beräknade underskottet till 370000 euro.
In accordance with the service contract, AVR IW carries out most of AVR Nuts’ administrative and operational functions.
Enligt tjänsteavtalet sköter AVR IW den största delen av AVR Nuts administrativa och operationella uppgifter.
For this, it receives compensation the amount of which is included in the predetermined deficit on the basis of ‘activity-based costing’.
För detta får företaget en ersättning som inkluderas i det förhandsfastställda underskottet. Detta sker på basis av självkostnadspriset (”activity based costing”).
In practice, this meant that, for the years 2002-04, an average of 30 % of AVR’s overheads was allocated to AVR Nuts.
I praktiken betyder detta att i genomsnitt 30 % av AVR:s allmänna omkostnader för perioden 2002–2004 omfördelades till AVR Nuts.
One additional cost element which is included in the predetermined budget and for which AVR Nuts receives aid that it passes on to AVR IW concerns waste acquisition.
Ytterligare en kostnadspost som tas upp i den förhandsfastställda budgeten, och för vilken AVR Nuts får stöd som sedan vidarebefordras till AVR IW, avser förvärv av avfall.
Given the important weight of fixed costs, active acquisition of waste was considered necessary to maximise capacity utilisation and thus to minimise operating costs.
Med tanke på den stora andelen fasta kostnader är det nödvändigt att aktivt förvärva avfall för att utnyttja kapaciteten maximalt och sålunda hålla driftskostnaderna så låga som möjligt.
The predetermined and actual costs are presented in Table 1 below.
De förhandsfastställda och de faktiska kostnaderna återfinns i tabell 1.
Predetermined and actual acquisition costs
Förhandsfastställda och faktiska förvärvskostnader