natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pursuant to Article 6(1) of Directive 98/37/EC, France lodged a formal objection in respect of standard EN ISO 14122-4:2004 adopted by the European Committee for Standardisation (CEN) on 18 March 2003, the reference of which has not yet been published in the Official Journal of the European Union.
Med tillämpning av artikel 6.1 i direktiv 98/37/EG har Frankrike invänt formellt mot standarden EN ISO 14122-4:2004, som den europeiska standardiseringsorganisationen (CEN) antog den 18 mars 2003 och till vilken det ännu inte har offentliggjorts någon hänvisning i Europeiska unionens officiella tidning.
Having examined standard EN ISO 14122-4:2004, the Commission has established that the specifications set out in its clauses 4.3.2 (choice of the type of fall protection device) in conjunction with clauses 6.2 (instructions for use) and 6.3 (marking) fail to meet essential requirements 1.1.2(b) (principles of safety integration), 1.5.15 (risk of slipping, tripping or falling) and 1.6.2 (access to operating positions and servicing points) of Annex I to Directive 98/37/EC.
Efter att ha granskat standarden EN ISO 14122-4:2004 har kommissionen konstaterat att specifikationerna i punkt 4.3.2 (val av typ av fallskydd) tillsammans med punkterna 6.2 (bruksanvisning) och 6.3 (märkning) inte uppfyller de grundläggande kraven enligt punkterna 1.1.2 b (principer för integration av säkerheten), 1.5.15 (risk för att halka, snubbla eller falla) och 1.6.2 (tillträde till manöverplats och serviceställen) i bilaga I till direktiv 98/37/EG.
Specifically, the technical solution described in standard EN ISO 14122-4:2004 — a fall arrester — does not prevent a fall from a fixed ladder.
I synnerhet förhindrar den tekniska lösning som beskrivs i standarden EN ISO 14122-4:2004 – fallstopp – inte ett fall från en fast stege.
It only limits the consequences of a fall and requires deliberate action on the part of the operator to use personal protective equipment (PPE).
Den begränsar bara följderna av ett fall och kräver att operatören aktivt använder personlig skyddsutrustning.
Fall arresters have several major disadvantages.
Det finns flera stora nackdelar med fallstopp.
First, they put constraint on the operator.
För det första begränsar de operatörens rörelsefrihet.
This may result in operators, and in particular those performing frequent maintenance operations, failing to equip themselves with the PPE before using a fixed ladder.
Detta kan leda till att operatörerna, särskilt de som ofta utför underhållsarbeten, inte använder den personliga skyddsutrustningen när de använder en fast stege.
Second, they create secondary hazards in the event of an operator falling and hitting the fixed parts of the machine or installation, if there is not minimum clearance below the operator.
För det andra ger de upphov till andra faror om en operatör skulle falla och slå i fasta delar av maskinen eller installationen, om det inte finns något fritt utrymme under operatören.
Moreover, this unobstructed area must necessarily be larger than the enclosed area required by a cage.
Detta fria utrymme måste dessutom vara större än det slutna utrymme som krävs med ett ryggskydd.
Third, they constitute an organisational constraint for companies (management of PPE, need for compatibility between the PPE and the anchorage system).
För det tredje utgör de en organisatorisk begränsning för företagen (hanteringen av personlig skyddsutrustning, behovet av kompatibilitet mellan den personliga skyddsutrustningen och fastsättningsanordningen).
This constraint can lead to malfunctions, which in turn can lead to accidents.
Denna begränsning kan leda till funktionsfel, som i sin tur kan leda till olyckor.
In contradiction with essential requirement 1.1.2.(b) of Annex I to Directive 98/37/EC, clauses 4.3.2, 6.2 and 6.3 of standard EN ISO 14122-4:2004 put requirements for integrated protective measures (the cage) on the same level as those suitable only for residual risks (PPE).
I motsättning till de grundläggande kraven enligt punkt 1.1.2 b i bilaga I till direktiv 98/37/EG likställer punkterna 4.3.2, 6.2 och 6.3 i standarden EN ISO 14122-4:2004 kraven för integrerade skyddsåtgärder (ryggskyddet) med de krav som bara rör kvarstående risker (personlig skyddsutrustning).
The purpose of a standard such as EN ISO 14122-4:2004 is to deal with an aspect of safety relating to a wide range of machinery, and not with specific cases.
Syftet med en standard som EN ISO 14122-4:2004 är att hantera en säkerhetsaspekt som rör en rad olika maskiner och inte bara specifika fall.
If, for a specific type of machinery, essential requirements 1.1.2, 1.5.15 and 1.6.2 of Annex I to Directive 98/37/EC cannot be fully satisfied, a standard for that type of machinery may specify the alternative measures to be taken.
Om de grundläggande kraven i punkterna 1.1.2, 1.5.15 och 1.6.2 i bilaga I till direktiv 98/37/EG inte kan uppfyllas fullt ut för en viss typ av maskiner, kan det i en standard specificeras vilka alternativa åtgärder som skall vidtas för den typen av maskiner.
The reference of standard EN ISO 14122-4:2004 should therefore not be published in the Official Journal of the European Union,
Hänvisningen till standarden EN ISO 14122:-4:2004 bör därför inte offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.
The reference of standard EN ISO 14122-4:2004 ‘Safety of machinery — Permanent means of access to machinery — Part 4: Fixed ladders’ shall not be published in the Official Journal of the European Union.
Hänvisningen till standarden EN ISO 14122-4:2004 ”Maskinsäkerhet – Fasta konstruktioner för tillträde till maskiner – Del 4: Fasta stegar” skall inte offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.
concerning the conclusion of the Agreement between the European Community and the Republic of Chile on certain aspects of air services
om ingående av avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Republiken Chile om vissa luftfartsaspekter
Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Article 80, paragraph 2, in conjunction with Article 300(2), first sentence of the first subparagraph thereof and Article 300(3), first subparagraph,
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 80.2 jämförd med artikel 300.2 första stycket första meningen och 300.3 första stycket,
The Council has authorised the Commission on 5 June 2003 to open negotiations with third countries on the replacement of certain provisions in existing bilateral agreements with a Community agreement.
Den 5 juni 2003 bemyndigade rådet kommissionen att inleda förhandlingar med tredjeländer om att ersätta vissa bestämmelser i befintliga bilaterala avtal med ett gemenskapsavtal.
The Commission has negotiated on behalf of the Community an Agreement with the Republic of Chile on certain aspects of air services in accordance with the mechanisms and directives in the Annex to the abovementioned decision.
Kommissionen har på gemenskapens vägnar förhandlat fram ett avtal med Republiken Chile om vissa luftfartsaspekter i enlighet med mekanismerna och förhandlingsdirektiven i bilagan till det beslutet.
This Agreement has been signed on behalf of the Community subject to its possible conclusion at a later date.
Avtalet har undertecknats på gemenskapens vägnar, med förbehåll för att det ingås.
This Agreement should be approved,
Avtalet bör godkännas.
The Agreement between the European Community and the Republic of Chile on certain aspects of air services is hereby approved on behalf of the Community.
Avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Republiken Chile om vissa luftfartsaspekter godkänns härmed på gemenskapens vägnar.
The text of the Agreement is attached to this Decision [1].
Texten till avtalet åtföljer detta beslut [1].
The President of the Council is hereby authorised to designate the person empowered to make the notification provided in Article 8(1) of the Agreement.
Rådets ordförande bemyndigas härmed att utse den person som är bemyndigad att överlämna det meddelande som avses i artikel 8.1 i avtalet.
Done at Luxembourg, 27 June 2005. For the Council
Utfärdat i Luxemburg den 27 juni 2005.
on State Aid implemented by Germany for Landesbank Berlin — Girozentrale
om det statliga stöd som Tyskland beviljat Landesbank Berlin – Girocentrale
(notified under document number C(2004) 3924)
[delgivet med nr K(2004) 3924]
Having called on the Member State and other interested parties to submit their comments pursuant to the provisions cited above and having regard to their comments,
efter att i enlighet med nämnda bestämmelser ha givit medlemsstaten och andra berörda parter tillfälle att yttra sig och med beaktande av deras synpunkter, och
The subject of these proceedings is the transfer, by the Land of Berlin, of Wohnungsbau-Kreditanstalt Berlin, with its assets, to Landesbank Berlin — Girozentrale.
Förfarandet gäller delstaten Berlins överförande av Wohnungsbau-Kreditanstalt Berlin, inkl. dess tillgångar till Landesbank Berlin – Girozentrale.
There are a further six cases in which proceedings have been initiated against Germany in connection with transfers of assets to Landesbanks, and in particular to Westdeutsche Landesbank — Girozentrale (‘WestLB’).
Ytterligare sex förfaranden har inletts mot Tyskland på grund av överförande av tillgångar till delstatsbanker, främst Westdeutsche Landesbank Girozentrale (”WestLB”).
By letter of 12 January 1993, the Commission asked Germany for information on the circumstances and reasons which had given rise to a capital increase in WestLB through the incorporation of the housing organisation Wohnungsbauförderanstalt (‘WfA’) and on similar increases in the own funds of the Landesbanks of other Länder.
Den 12 januari 1993 sände kommissionen till Tyskland en begäran om uppgifter gällande omständigheterna kring och skälen till WestLB:s kapitalökning som en följd av integreringen av Wohnungsbauförderanstalt (”WfA”) liksom liknande tillskott till kapitalbasen hos delstatsbankerna i andra delstater.
Germany replied in March and September 1993, providing a description of the transfer of Wohnungsbau-Kreditanstalt Berlin to Landesbank Berlin — Girozentrale.
I sina svar från mars och september 1993 redogjorde Tyskland för överförandet av Wohnungsbau-Kreditanstalt Berlin till Landesbank Berlin – Girozentrale.
The Commission requested further information in November and December 1993, which Germany provided in March 1994.
I november och december 1993 begärde kommissionen ytterligare uppgifter som Tyskland lämnade i mars 1994.
Berlin was explicitly mentioned in the first of the two requests.
I kommissionens första begäran om uppgifter nämndes Berlin uttryckligen.
By letters of 31 May and 21 December 1994, the Bundesverband deutscher Banken e.V.
I skrivelser av den 31 maj 1994 och den 21 december 1994 meddelade Bundesverband deutscher Banken e.V.
(‘BdB’), an association representing private banks established in Germany, informed the Commission that, as at the close of 31 December 1992, Wohnungsbau Kreditanstalt Berlin (‘WBK’) had been transferred, with its assets, to Landesbank Berlin — Girozentrale (‘LBB’), while the tasks previously assigned to WBK had been transferred to the recently set-up Investitionsbank Berlin (‘IBB’), which was operating as a division of LBB.
(”BdB”), som företräder privatbanker med säte i Tyskland, kommissionen bl.a. att Wohnungsbau-Kreditanstalt Berlin (”WBK”), inkl. dess tillgångar, med utgången av den 31 december 1992 hade överförts till Landesbank Berlin – Girozentrale. Samtidigt övergick WBK:s uppgifter till den tidigare grundade Investitionsbank Berlin (”IBB”), som drevs som en särskild avdelning inom Landesbank Berlin.
This increased the own funds at LBB's disposal, and, in the BdB's view, distorted competition in LBB's favour since the parties had not agreed any remuneration which might be in line with the principle of the market-economy investor.
BdB ansåg att det tillskott till Landesbank Berlins kapitalbas som detta gav upphov till innebar en snedvridning av konkurrensen som gynnade detta företag, då det inte fanns någon överenskommelse om ersättning enligt principen om den private investeraren i en marknadsekonomi.
In its second letter, the BdB accordingly lodged a formal complaint and called on the Commission to initiate proceedings against Germany under Article 93(2) of the EC Treaty (now Article 88(2)).
I den andra nämnda skrivelsen anförde BdB därför besvär och uppmanade kommissionen att inleda ett förfarande mot Tyskland enligt artikel 93.2 i EG-fördraget (numera artikel 88.2).
The complaint also related to similar transfers of assets to Westdeutsche Landesbank, Norddeutsche Landesbank, Landesbank Schleswig-Holstein, Hamburger Landesbank and Bayerische Landesbank.
Besvärsskrivelsen avsåg vidare liknande överföringar av tillgångar till Westdeutsche Landesbank, Norddeutsche Landesbank, Landesbank Schleswig-Holstein, Hamburger Landesbank och Bayerische Landesbank.
In February and March 1995 and December 1996 several banks associated themselves individually with the complaint lodged by the BdB.
I februari och mars 1995 och december 1996 anslöt sig flera enskilda banker till besvärsskrivelsen från deras centralorganisation.
The Commission first examined the transfer of assets to WestLB.
Kommissionen undersökte först överförandet av tillgångar till WestLB.
In Decision 2000/392/EC finally adopted in 1999, it found that the difference between the remuneration paid and the normal market remuneration constituted state aid which was incompatible with the common market, and ordered its recovery.
Genom beslut 2000/392/EG förklarade kommissionen 1999 att skillnaden mellan den betalade ersättningen och den marknadsmässiga avkastningen var en stödåtgärd som var oförenlig med den gemensamma marknaden och krävde att stödet skulle återbetalas.
This decision was annulled by the Court of First Instance of the European Communities in a judgment handed down on 6 March 2003 for not giving sufficient reasons as regards two of the factors used to calculate the appropriate remuneration, but it was confirmed in all other respects.
Detta beslut upphävdes genom förstainstansrättens dom av den 6 mars 2003 på grund av otillräcklig motivering till två element vid beräkningen av ersättningens storlek, men bekräftades på alla övriga punkter.
At the same time as the decision in the present proceedings, and having been informed of an understanding between the complainant and all seven Landesbanks concerned, the Commission is adopting a new decision taking account of the Court's criticisms.
Mot bakgrund av en överenskommelse mellan den klagande och alla de sju delstatsbanker som omfattades av motsvarande förfaranden utfärdade kommissionen samtidigt ett nytt beslut, i vilket förstainstansrättens kritik beaktades.
On 1 September 1999 the Commission sent Germany a request for information on the transfers of assets to the other Landesbanks, including LBB.
Den 1 september 1999 begärde kommissionen uppgifter av Tyskland gällande överföringarna till de andra delstatsbankerna, bl.a. Landesbank Berlin (”LBB”).
By letter of 8 December 1999, Germany submitted information on the transfer of WBK to Landesbank Berlin, which it supplemented by letter of 22 January 2001.
I en skrivelse av den 8 december 1999 beskrev Tyskland överförandet av WBK till Landesbank Berlin. Uppgifterna kompletterades genom en skrivelse av den 22 januari 2001.
Representatives of Germany and the Commission also discussed the question of the transfer and possible recovery of any aid in connection with the examination of restructuring aid to Bankgesellschaft Berlin (‘BGB’), to which Landesbank Berlin has belonged since 1994.
I mars 2002 diskuterade företrädare för Tyskland och kommissionen överföringarna och kraven om återbetalning av eventuellt stöd i samband med bedömningen av omstruktureringsstöden till Bankgesellschaft Berlin AG (BGB), dit LBB hör sedan 1994.
By letter of 2 July 2002, the Commission informed Germany of its decision to initiate the procedure laid down in Article 88(2) of the EC Treaty in respect of the aid.
I en skrivelse av den 2 juli 2002 meddelade kommissionen sitt beslut att med anledning av stödet inleda förfarandet enligt artikel 88.2 i EG-fördraget.
After having requested, and been granted, an extension of the deadline, Germany submitted its comments and provided additional information by letter of 9 September 2002.
Efter att ha begärt och fått en förlängning av tidsfristen redovisade Tyskland i en skrivelse av den 9 september 2002 sina synpunkter och lämnade kompletterande upplysningar.
Further questions were discussed at meetings with representatives of Germany on 27 September 2002.
Ytterligare frågor diskuterades vid sammankomsterna med Tysklands företrädare den 27 september 2002.
The Commission decision to initiate the procedure was published on 4 October 2002 in the Official Journal of the European Communities.
Kommissionens beslut att inleda förfarandet offentliggjordes i Europeiska gemenskapernas officiella tidning den 4 oktober 2002.
The Commission called on interested parties to submit comments.
Kommissionen anmodade övriga berörda parter att inkomma med synpunkter, vilket utnyttjades av en konkurrent och av BdB.
It received comments from a competitor and from the BdB, which it forwarded to Germany for its opinion in November 2002.
I november 2002 sändes synpunkterna vidare till Tyskland för utlåtande.
Germany replied by letter of 16 December 2002.
Tysklands svar kom i en skrivelse av den 16 december 2002.
At the Commission's request, Germany sent further details about the potential aid by letters of 22 and 27 January, 28 February and 19 August 2003.
På begäran lämnade Tyskland ytterligare uppgifter om det eventuella stödet i skrivelser av den 22 och 27 januari 2003, den 28 februari 2003 och den 19 augusti 2003.
By decision of 18 February 2004, the Commission approved the restructuring aid for Bankgesellschaft Berlin AG, to which LBB belongs.
Genom beslut av den 18 februari 2004 godkände kommissionen omstruktureringsstödet till Bankgesellschaft Berlin AG, dit LBB hör.
The decision also covered an agreement concluded on 23 December 2002 by the Land of Berlin and the BGB on the treatment of any claims to repayment brought by the Land of Berlin and arising out of the state aid case at issue here; this agreement was regarded as restructuring aid.
Detta beslut gällde också en överenskommelse av den 23 december 2002 som slöts mellan delstaten Berlin och BGB angående hanteringen av delstaten Berlins eventuella krav på återbetalning av stöd som en följd av detta stödförfarande. Överenskommelsen bedömdes som omstruktureringsstöd.
By letter of 7 April 2004 the Commission asked Germany for further information on all the Landesbank cases, which Germany sent on 1, 2 and 28 June respectively.
I en skrivelse av den 7 april 2004 begärde kommissionen ytterligare uppgifter om de förfaranden som avsåg delstatsbankerna. Tysklands svar kom genom skrivelserna av den 1, 2 och 28 juni 2004.
On 31 August 2004 Investitionsbank Berlin (formerly WBK) was hived off from LBB's assets.
Med utgången av den 31 augusti 2004 avskildes Investitionsbank Berlin (f.d. WBK) från LBB:s tillgångar.
Germany sent the Commission detailed documentation on the related legal and other provisions on 25 August 2004.
Den 25 augusti 2004 sände Tyskland detaljerad dokumentation om juridiska och andra bestämmelser i ärendet till kommissionen.
On 27 September 2004 Germany submitted the draft of an understanding between the complainant (the BdB), the Land of Berlin and Landesbank Berlin, the signed version of which reached the Commission on 8 October 2004.
Den 27 september 2004 sände Tyskland utkastet till en överenskommelse mellan klaganden (BdB), delstaten Berlin och Landesbank Berlin, som efter undertecknande inkom till kommissionen den 8 oktober 2004.
This understanding covers the appropriate remuneration for the assets transferred to LBB on 1 January 1993.
Överenskommelsen gäller den rimliga ersättningen för de aktier som per 1 januari 1993 överläts till LBB.
Similar understandings reached in five other cases involving transfers of assets to Landesbanks were also submitted to the Commission.
På grund av att tillgångar har överförts till delstatsbanker i ytterligare fem fall, har motsvarande överenskommelser slutits och avtalen sänts till kommissionen.
DETAILED DESCRIPTION OF THE MEASURES
DETALJERAD REDOGÖRELSE FÖR ÅTGÄRDERNA
LANDESBANK BERLIN — GIROZENTRALE (‘LBB’)
LANDESBANK BERLIN – GIROCENTRALE (”LBB”)
LBB was set up in 1990 and, at the same time, the West Berlin Savings Bank (Sparkasse der Stadt Berlin West) was transferred to it by way of universal succession.
LBB grundades 1990 och samtidigt överfördes den dåvarande Sparkasse der Stadt Berlin West till LBB genom universalsuccession.
Shortly afterwards, the East Berlin Savings Bank (Sparkasse der Stadt Berlin) was also transferred to LBB.
Kort därefter överfördes likaså Sparkasse der Stadt Berlin i Östberlin till LBB.
Since then, the savings bank business in the city of Berlin has been conducted by a separate, legally dependent division of LBB called ‘Berliner Sparkasse’.
Sedan dess drivs sparbanksverksamheten i hela Berlin som en separat, juridiskt osjälvständig avdelning inom LBB med namnet Berliner Sparkasse.
LBB is a public-law institution (Anstalt des öffentlichen Rechts) for which the Land of Berlin bears institutional and guarantor liability.
LBB är en offentligrättslig institution med delstaten Berlin som ägare och garant.
At the time of the transfer of WBK at the end of 1992, LBB was solely owned by the Land of Berlin and had a balance-sheet total of some DEM 85 billion and just under 7000 employees.
Då WBK överfördes med utgången av år 1992, ägdes LBB till 100 % av delstaten Berlin och hade en balansomslutning på ca 85 miljarder tyska mark. Antalet medarbetare var nästan 7000.
LBB is an all-purpose bank with business in personal and corporate banking (retail banking), real-estate financing and lending to the public sector.
LBB är en universalbank som vänder sig till såväl privatpersoner och företag (retail banking) som offentliga kunder. Den bedriver också fastighetsfinansiering.
It also conducts business abroad.
Den har också kontor i utlandet.
In 1992 its main line of business was the Berliner Sparkasse's retail business.
År 1992 utgjorde Berliner Sparkasses retailverksamhet tyngdpunkten i LBB:s verksamhet.
Since 1994 LBB has belonged to the BGB group, a group of institutions set up in that year by merging a number of credit institutions previously owned by the Land of Berlin.
Sedan 1994 ingår LBB i BGB-koncernen, som bildades samma år genom en sammanslagning av flera kreditinstitut, som tidigare kontrollerades av delstaten Berlin.
BGB is the holding company, with an atypical silent partnership which since 1994 has given it about 75 % of the assets and the profits of LBB, with the exception of the central Land promotion institution, IBB.
Som holdingbolag har BGB med ett atypiskt passivt innehav på ca 75 % sedan 1974 haft del i LBB:s tillgångar och resultat – med undantag av delstatens centrala stödorgan IBB.
In 1998 the Land, as LBB's guarantor, made over its claim to a share of LBB's profits to BGB; this made BGB the 100 % beneficial owner.
Delstaten, som är garant för Landesbank, avstod 1998 sina vinstanspråk till BGB, vilket ekonomiskt gjorde BGB till 100-procentig ägare.
The Land of Berlin currently holds about 81 % of the shares in BGB.
Delstaten Berlin äger för närvarande ca 81 % av aktierna i BGB.
Other shareholders are Norddeutsche Landesbank with around 11 % and Gothaer Finanzholding AG (Parion insurance group) with around 2 %.
Andra aktieägare är Norddeutsche Landesbank med ca 11 % och Gothaer Finanzholding AG (försäkringsgruppen Parion) med ca 2 %.
Some 6 % of the shares are dispersed among small shareholders.
Ungefär 6 % av aktierna är spridda på olika ägare.