natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Even if a company is profitable, a market-economy investor might refrain from injecting (further) capital if he could not expect an appropriate return on his capital contribution (in the form of dividends and an increase in the value of the investment).
Till och med om ett företag går med vinst kan en privat investerare i en marknadsekonomi avstå från att tillföra (ytterligare) kapital om han inte kan räkna med en rimlig avkastning (i form av utdelningar eller värdetillväxt) på det investerade kapitalet.
Should the company not show the appropriate expected return at the time of the investment, a market-economy investor would call for measures to increase the return.
Om företaget vid tiden för investeringen inte ger den förväntade rimliga avkastningen skulle en privat investerare i en marknadsekonomi kräva åtgärder för att öka avkastningen.
Therefore, the market-economy investor principle is applicable in the same way to all public enterprises, whether profitable or loss-making.
Därför är den marknadsekonomiska investerarprincipen tillämpbar på samma sätt på alla offentliga företag och det oberoende av om de går med vinst eller förlust.
The adequacy of the likely return on capital depends in turn on what a market-economy investor can expect from similar investments with a similar exposure to risk.
Den sannolika kapitalavkastningens rimlighet beror i sin tur på vad en privat investerare i en marknadsekonomi kan förvänta sig av jämförbara investeringar med jämförbar risk.
It is evident that a constantly underperforming enterprise showing no signs of recovery is not viable in the long term.
Det är uppenbart att ett företag med kontinuerligt svaga resultat och utan tecken på en vändning inte är överlevnadsdugligt på lång sikt.
New investors would decline to meet the company's demand for further capital and existing investors would eventually disinvest, even accepting a loss, if necessary, in order to reallocate their capital to more profitable investments.
Nya investerare skulle avvisa en begäran av företaget om ytterligare kapital och befintliga investerare till slut skulle dra sig ur – och i nödfall även acceptera förluster – för att placera sitt kapital mer lönsamt.
Thus, in a communication to the Member States on the application of the state aid rules to public undertakings, the Commission stated that, when comparing the actions of the State with those of a market-economy investor, ‘in particular when a company is not making a loss’, it would evaluate the financial situation of the company at the time an additional capital injection is proposed.
Följaktligen har kommissionen i ett meddelande till medlemsstaterna om tillämpningen av reglerna om statligt stöd på offentligt ägda företag angett att den, då den jämför det statliga agerandet med en privat investerare i en marknadsekonomi, kommer att värdera ett företags ekonomiska läge vid den tidpunkt då tillskottet av kapital planeras, ”särskilt i sådana fall där företaget inte går med förlust”.
It should also be borne in mind that ‘sound and profitable firms’ cannot be equated with firms which do not make a loss.
Dessutom bör man komma ihåg att ”ekonomiskt sunda och lönsamma företag” inte är detsamma som företag som inte går med förlust.
A firm which generates only small profits or generates neither profits nor losses cannot in fact be regarded as sound and profitable.
Ett företag som uppvisar endast en liten vinst eller varken vinst eller förlust kan faktiskt inte anses vara ekonomiskt sunt och lönsamt.
It is certainly difficult to determine ‘average profitability’ as this is dependent on a number of factors, i.e. the level of risk in the industry in which the firm operates.
Det är visserligen svårt att fastställa den ”genomsnittliga lönsamheten”, eftersom den beror på en rad faktorer, t.ex. risken i den bransch där företaget verkar.
However, firms which, over a certain period, generated a profit lower than that generated by firms with a similar risk structure would, as mentioned, be eliminated from the market in the long run.
Företag som under en viss tidsperiod har en vinst som är lägre än i företag med jämförbar riskstruktur skulle dock, som redan nämnts, på lång sikt trängas ut från marknaden.
The position taken by Germany and WestLB would lead to a situation where the State could invest in firms operating with an annual profit of EUR 1, regardless of the state aid rules in the EC Treaty.
Den ståndpunkt som Tyskland och WestLB företräder skulle leda till en situation där staten utan hänsyn till reglerna i EG-fördraget om statligt stöd till företag kunde investera i företag som har en årlig vinst på 1 euro.
It is clearly not the Commission's task to initiate procedures systematically and immediately if a public enterprise shows below-average profitability.
Det är inte kommissionens uppgift att systematiskt inleda förfaranden så snart offentliga företag uppvisar en lönsamhet som ligger under genomsnittet.
Even private firms may, from time to time, have lower-than-average profitability. (The existence of an average logically implies deviations in both directions.)
Även privata företag har emellanåt en lönsamhet som är lägre än genomsnittet (det ligger i medelvärdets logik att det förekommer avvikelser i båda riktningar).
However, in such circumstances a normal firm operating on the market would try to increase its profitability and carry out restructuring and other measures in order to prevent this situation from becoming chronic.
Ett normalt företag på marknaden skulle dock i ett sådant fall eftersträva ökad lönsamhet och genomföra omstruktureringsåtgärder och andra åtgärder för att läget inte skulle bli permanent.
Market investors would expect appropriate measures to be taken in this respect.
Investerarna på marknaden förväntar sig att lämpliga åtgärder vidtas i detta avseende.
Furthermore, as already indicated above, a distinction must be drawn between existing and new investments because the starting points for the investment decision in question are different, but not the basic principles.
Dessutom bör man, som tidigare nämnts, skilja mellan befintliga och nya investeringar, eftersom utgångspunkterna – men inte grundprinciperna – för investeringsbesluten skiljer sig åt.
In the case of a new investment, the investor may be less willing to accept lower profitability from the very outset.
Om det är fråga om en nyinvestering kommer investeraren eventuellt att redan från början vara mindre villig att acceptera en lägre lönsamhet.
However, as already stated, the principles are the same in all decision-making situations: the return expected in the long run from the investment (taking into account the risk and other factors) must at least be equal to that from comparable investments.
Men som redan sagts är principerna desamma i alla beslutssituationer: Den förväntade avkastningen på investeringen på lång sikt (med beaktande av risker och andra faktorer) måste vara minst lika hög som avkastningen på jämförbara investeringar.
Otherwise, the company will not be able to find the necessary funds and will therefore not be viable in the long run.
Om så inte är fallet kommer företaget inte att kunna skaffa fram de medel det behöver och är därmed inte överlevnadsdugligt på lång sikt.
According to WestLB, the question of whether the bank generated average profits in the years before the transfer can, in principle, remain unanswered if a fixed and appropriate remuneration is agreed and if profitability is sufficient to maintain this remuneration in the long run.
Enligt WestLB:s uppfattning kan frågan om banken under åren före överföringen haft genomsnittliga vinster i princip lämnas obesvarad, om en rimlig ersättning avtalas och om lönsamheten tycks vara tillräcklig för att täcka ersättningen på lång sikt.
With respect to the probable behaviour of a market-economy investor, it is of no relevance that other banks also had to raise additional capital as a consequence of the stricter rules of the Solvency Ratio Directive.
Med avseende på en marknadsmässig investerares sannolika agerande är det oväsentligt att också andra banker varit tvungna att skaffa sig mera kapital på grund av de strängare bestämmelserna i kapitaltäckningsdirektivet.
The Directive does not impose any obligation on banks to raise additional capital.
Direktivet förpliktar inte bankerna att skaffa mer kapital.
It merely stipulates a minimum ratio of capital to risk-adjusted assets, i.e. it establishes a legal presumption of what is necessary for a bank's viability.
I det fastställs endast en minimikvot mellan kapital och riskjusterade tillgångar, dvs. ett rättsligt antagande om vad som krävs för att en bank skall vara livsduglig.
In other words, a market-economy investor might have urged his bank to restructure its risks in order to comply with the new solvency rules instead of increasing the bank's capital.
Det innebär att en privat investerare i en marknadsekonomi eventuellt skulle ha instruerat sin bank att ändra sin riskstruktur för att uppfylla de nya kapitaltäckningsbestämmelserna, i stället för att öka bankens kapital.
Such step would directly reduce the bank's volume of business and hence its market presence.
På så sätt skulle bankens affärsvolym omedelbart minskas och dess närvaro på marknaden därigenom gå tillbaka.
If a public shareholder decides that a capital injection is an appropriate way for the bank to meet the capital requirements, the question is whether the particular circumstances under which the capital is provided would be acceptable for a market-economy investor.
Om en offentlig ägare beslutar att det är rimligt att ge banken ett kapitaltillskott för att den skall kunna uppfylla kraven på eget kapital, ställer sig frågan om de särskilda omständigheter under vilka kapitalet tillhandahålls skulle vara godtagbara enligt den marknadsekonomiska investerarprincipen.
If a capital measure is needed to meet the solvency requirements, a market-economy investor might be willing to carry out this measure in order to preserve the value of investments already made.
Om det krävs ett kapitaltillskott för att uppfylla kapitaltäckningskraven kunde en privat investerare i en marknadsekonomi vara villig att göra så för att bevara värdet av redan gjorda investeringar.
But he would insist on receiving an appropriate return on the newly injected capital.
Han skulle dock yrka på en rimlig avkastning på det nya kapitaltillskottet.
It is likely that a market-economy investor would expect a higher return on a capital investment in a bank whose capital resources are depleted and which is in urgent need of new capital because this circumstance exposes him to higher risk.
Sannolikt skulle en privat investerare i en marknadsekonomi förvänta sig en högre avkastning på en kapitalinvestering i en bank som förbrukat sina kapitalreserver och är i trängande behov av nytt kapital, eftersom denna omständighet innebär en större risk för honom.
In the light of the market-economy investor principle, the key question is whether such an investor would have supplied WestLB with capital that had the specific characteristics of Wfa's assets and under the same conditions, especially in view of the probable return on the investment.
I ljuset av den marknadsekonomiska investerarprincipen är kärnfrågan om en sådan investerare skulle ha ställt ett kapital med samma särskilda egenskaper som Wfa-tillgångarna till förfogande för WestLB på samma villkor, särskilt med avseende på den sannolika avkastningen på investeringen.
This question will be examined below.
I det följande skall den frågan undersökas.
ARTICLE 295 OF THE EC TREATY
ARTIKEL 295 I EG-FÖRDRAGET
Germany also claims that Wfa's public remit constitutes a task of general economic interest and that Wfa is, therefore, not subject to supervision by the Commission under Article 295.
Denna ståndpunkt kan man instämma i. Tyskland förklarar vidare att Wfa:s uppgift är av allmänt ekonomiskt intresse och att Wfa därför enligt artikel 295 inte skall övervakas av kommissionen.
As long as public entities carry out only public tasks and do not compete with commercial enterprises, the competition rules do not apply to them.
Så länge offentliga institutioner uteslutande genomför offentliga uppgifter och inte konkurrerar med affärsmässiga företag kan konkurrensreglerna inte tillämpas på dem.
The situation changes when there are implications for competition.
Om konkurrensen påverkas förhåller sig saken dock annorlunda.
Article 86(2) of the EC Treaty deals with situations where it might be necessary to deviate from the competition rules in order to ensure the provision of services of general economic interest.
Artikel 86.2 i EG-fördraget syftar till att hantera situationer där det kan vara nödvändigt att avvika från konkurrensreglerna för att säkerställa att tjänster av allmänt ekonomiskt intresse tillhandahålls.
It is discussed at point V.6.
Artikel 86.2 i EG-fördraget behandlas i avsnitt V punkt 6.
On the other hand, Article 295 of the EC Treaty protects the national systems of property ownership but this cannot justify any infringement of the Treaty's competition rules.
Å andra sidan berör fördraget enligt artikel 295 inte de olika medlemsstaternas egendomsordning. Men det rättfärdigar inte att konkurrensreglerna i fördraget överträds.
The German authorities and WestLB claim that, because of the constraints imposed by the special purpose assigned to Wfa's assets, as laid down by the Housing Promotion Law, the only possible profitable use of these resources was to transfer them to a similar public-law entity.
De tyska myndigheterna och WestLB hävdar att Wfa-tillgångarna på grund av syftet med dem enligt lagen om stöd till bostadsbyggande inte kan användas lönsamt på något annat sätt än genom att de införlivas i en liknande offentligrättslig institution.
Thus, the transfer represented the most commercially sensible use of the assets in question.
Därför innebar överföringen den affärsmässigt mest rationella användningen av dessa tillgångar.
It is therefore argued that any remuneration for the transfer, i.e. any additional return on Wfa's capital, is sufficient to justify the transfer in view of the market-economy investor principle.
Därmed skulle vilken ersättning som helst för överföringen, dvs. all ytterligare avkastning på Wfa-kapitalet, vara tillräcklig för att motivera överföringen av tillgångarna enligt den marknadsekonomiska investerarprincipen.
This argument cannot be accepted.
Argumentationen är ohållbar.
It may be true that Wfa's transfer to WestLB, which subsequently allowed WestLB to use part of Wfa's capital for solvency purposes, was the most commercially sensible use.
Det kan stämma att införlivandet av Wfa i WestLB och den möjlighet det gav WestLB att använda en del av Wfa-kapitalet för att förstärka sin kapitaltäckningsgrad var den ekonomiskt mest rationella användningen av tillgångarna.
Member States are free to use public funds for public sovereign purposes, demanding no or low profits in return.
Medlemsstaterna är i sin fulla rätt att anslå offentliga medel till offentliga, suveräna ändamål och att för detta inte kräva någon alls eller endast en liten avkastning.
The Commission does not question the right of the Member States to create special-purpose funds in order to fulfil tasks of general economic interest.
Kommissionen ifrågasätter inte medlemsstaternas rätt att bilda särskilda fonder för att klara av uppgifter av allmänt ekonomiskt intresse.
However, as soon as such public funds and assets are used for commercial competitive activities, normal market-economy rules have to be applied.
Men så snart offentliga medel och andra tillgångar används för affärsmässiga, konkurrensutsatta verksamheter, skall de marknadsmässiga reglerna tillämpas.
This means that, as soon as the State decides to assign public-purpose assets (also) to a commercial use, it should seek a remuneration corresponding to market terms.
Det betyder att staten då den beslutar att (även) affärsmässigt utnyttja tillgångar som är avsedda för offentliga ändamål bör kräva en marknadsmässig ersättning för detta.
SPECIFIC NATURE OF THE MEASURE
ÅTGÄRDENS SÄRSKILDA KARAKTÄR
In carrying out the above transfer operation in response to WestLB's need to expand its original own funds, the Land authorities chose a method of increasing capital that had very special features.
Genom att välja den överföring som beskrivits för att möta behovet av ytterligare primärt kapital för WestLB, bestämde sig delstatsmyndigheterna för en metod med mycket speciella särdrag för att öka kapitalet.
The general idea was to merge a non-profit credit institution pursuing a particular task (Wfa) with a normal commercial bank operating under conditions of competition, with the aim of utilising surplus capital (from the point of view of the solvency rules) within the non-profit institution for the purposes of the entity exposed to competition.
Grundidén var att slå samman ett allmännyttigt kreditinstitut, som har en särskild uppgift (Wfa), med en normal affärsbank, som verkar i en konkurrensutsatt miljö, för att använda överskottskapitalet (enligt kapitaltäckningsbestämmelserna) i det allmännyttiga institutet för det konkurrensutsatta institutets syften.
At the same time, the assets transferred remained earmarked for their original purpose.
Samtidigt förblev de överförda tillgångarna bundna till sitt ursprungliga ändamål.
Consequently, the approach of an ‘entity within an entity’ was chosen, with Wfa's assets forming an independent and ‘closed’ circuit in which profits generated by Wfa accrue to and are retained by that institution only.
Följaktligen valde man lösningen med en ”institution inom en institution” där Wfa-tillgångarna bildar ett självständigt och ”slutet” kretslopp genom att de överskott som Wfa uppnår endast tillräknas Wfa och stannar kvar inom Wfa.
The Commission is not aware of any precedents for a capital increase involving such an ‘imperfect’ merger in so far as this might be relevant from a state aid viewpoint.
Kommissionen känner inte till några precedensfall där en kapitalökning genomförs genom en sådan ”ofullständig sammanslagning”, i den mån det kunde vara relevant ur stödrättslig synvinkel.
In its opinion, however, if a construction like the one at issue is chosen by a Member State, a thorough analysis of its financial and economic impact on the competitive part of the entity is imperative so as to ensure that non-transparent mechanisms are not used to circumvent the EC Treaty's state aid rules.
Enligt kommissionens uppfattning måste man dock, då en medlemsstat bestämmer sig för en konstruktion av det slag som här föreligger, göra en grundlig undersökning av hur den finansiellt och ekonomiskt påverkar den konkurrensutsatta delen av institutionen. Endast på så sätt kan man förhindra att ogenomskinliga konstruktioner tillgrips för att kringgå EG-fördragets regler om statligt stöd.
It is necessary to assess to what extent the integration carried out is economically advantageous to the competitive divisions of WestLB despite the creation of ‘closed circuits’.
Man måste bedöma i vilken utsträckning införlivandet, trots att skilda kretslopp upprättas, ger den konkurrensutsatta delen av företaget ekonomiska fördelar.
It should be pointed out here that the complexity of the case and the lack of directly comparable transactions on the free market make this judgement a rather difficult one.
Här bör det framhållas att det komplicerade fallet och frånvaron av direkt jämförbara transaktioner på den fria marknaden gör denna bedömning ganska svår.
Therefore, the Commission devoted a considerable amount of time to gathering information and analysing the case.
Därför har kommissionen ägnat avsevärd tid åt att samla uppgifter och analysera fallet.
Furthermore, it arranged for an outside expert to deliver an opinion on the transaction and on the remuneration that can be regarded as corresponding to market terms.
Dessutom har kommissionen gett en extern sakkunnig i uppdrag att ge ett utlåtande om transaktionen och om den ersättningsnivå som kan anses vara marknadsmässig.
Only on the basis of all the data available and after a careful examination has the Commission finally drawn its conclusions and come to the present decision.
På grundval av alla tillgängliga uppgifter och först efter noggrann granskning har kommissionen till slut dragit sina slutsatser och kommit fram till det föreliggande beslutet.
NO CHANGE IN OWNERSHIP STRUCTURE
INGEN ÄNDRING AV ÄGARSTRUKTUREN
When injecting equity capital into a bank, a market-economy investor demands an appropriate share in the bank's profits.
Om en privat investerare i en marknadsekonomi tillför en bank eget kapital kräver han en rimlig del av bankens vinst.
One way of ensuring such participation is via a corresponding change in the structure of ownership, giving him an appropriate share in the bank's dividends and in a possible increase in its disclosed and non-disclosed value as a result of its enhanced earning capacities.
Ett sätt att säkerställa detta är en motsvarande ändring av ägarförhållandena. På det sättet kan investeraren i rimlig utsträckning få del av bankens utdelningar och av en eventuell öppen eller dold värdeökning som följd av den bättre intjäningsförmågan.
Therefore, one way of ensuring an adequate return on the capital provided would have been to increase the Land's participation in WestLB accordingly, provided that the bank's overall profitability corresponds to the normal rate of return that a market-economy investor would expect from his investment.
Ett sätt att garantera en rimlig avkastning på det tillhandahållna kapitalet skulle därför ha varit att i motsvarande grad öka delstatens andel av WestLB, i den mån bankens totala lönsamhet motsvarar den normala avkastning som en privat investerare i en marknadsekonomi förväntar sig av sin investering.
According to the German authorities, a redistribution of shares in WestLB was not possible owing to the specific character of the transaction, especially the closed-circuit arrangement and the Land's prerogative (only valid internally) as regards the net assets of Wfa in the event of the liquidation of WestLB, which was agreed on by WestLB's shareholders.
Enligt de tyska myndigheterna var det omöjligt att omfördela aktierna i WestLB på grund av transaktionens särskilda karaktär, framför allt på grund av planen med det slutna kretsloppet och delstatens (endast internt giltiga) prioriterade rätt till Wfa-nettotillgångarna i fall WestLB skulle likvideras som bankens ägare avtalat om.
In this case, however, the Land should have demanded appropriate remuneration for the transfer in another form, in accordance with the market-economy investor principle.
I detta fall borde dock delstaten i enlighet med den marknadsekonomiska investerarprincipen ha krävt en rimlig ersättning för överföringen av kapitalet.
Otherwise, if the Land forgoes a remuneration which the market normally demands, it is not behaving like a market-economy investor and is thereby granting an advantage to WestLB which constitutes state aid.
Om däremot delstaten avstår från en marknadsmässig ersättning, agerar den inte som en privat investerare i en marknadsekonomi och beviljar WestLB en fördel som utgör statligt stöd.
Germany and WestLB submit that only the part of the accepted original own funds which can be used by WestLB to underpin its commercial business has an economic value for the bank, with the result that a remuneration can be demanded by the Land in respect of this part only.
Enligt Tysklands och WestLB:s uppfattning är det endast den del av det godkända primära kapitalet som WestLB kan använda för att täcka sin affärsmässiga verksamhet som har ekonomiskt värde för banken. Därför kan delstaten kräva ersättning endast för denna del.
BdB claims that the whole amount of DEM 5900 million (EUR 3020 million) is at risk and therefore a remuneration should be paid on that amount.
BdB hävdar att det totala beloppet på 5,9 miljarder mark (3,02 miljarder euro) är riskbärande och att ersättning därför bör betalas för detta belopp.