natgillin/translations-raw huggingface dataset:
After examining the documents submitted by Germany, the complainants and interested third parties, the Commission finds that the aim in the HsanG of 22 December 1999 was to reform the spirit monopoly as amended by the Law of 2 May 1976 so as generally to reduce the subsidies for the manufacture of grain brandy.
Efter att ha granskat de handlingar som ingetts av Tyskland, de klagande och berörda tredje parter fastställer kommissionen att syftet med budgetsaneringslagen av den 22 december 1999 var att förnya brännvinsmonopolet som infördes genom lagen av den 2 maj 1976 genom att generellt avskaffa stödet till framställning av sädesbrännvin.
The Commission also notes that Germany notified the measures arising out of the 1976 Law in April of that year on the basis of the provisions applying to agricultural products and that the notification prompted no further comments at the time.
Kommissionen konstaterar vidare att Tyskland, i enlighet med de bestämmelser som gäller för jordbruksprodukter, i april 1976 underrättade kommissionen om de åtgärder som framgår av 1976 års lag och att detta inte föranledde några vidare åtgärder.
Pursuant to Article 88(1) of the EC Treaty and Article 18 of Regulation (EC) No 659/1999, the Commission recommended by decision of 19 June 2002 that Germany take appropriate measures, after it had reached the conclusion that grain brandy should be regarded as an industrial product and that the measures concerned constitute aid which is no longer compatible with the common market; however, Germany objected to this.
Kommissionen rekommenderade Tyskland lämpliga åtgärder genom ett beslut av den 19 juni 2002 i enlighet med artikel 88.1 i EG-fördraget och artikel 18 i förordning (EG) nr 659/1999, efter att den kommit fram till att sädesbrännvin skall betraktas som en industriell produkt och att åtgärderna i fråga utgjorde befintligt stöd som inte är förenligt med den gemensamma marknaden. Tyskland har dock gjort invändningar mot detta.
Consequently, the aid is existing state aid within the meaning of Article 1(b)(iii) of Regulation (EC) No 659/1999.
Tyskland underrättade då kommissionen om att man avsåg att genomföra åtgärderna. det är således fråga om befintligt statligt stöd i den mening som avses i artikel 1 b iii) i förordning (EG) nr 659/1999.
Thus, in its decision of 19 June 2002 on appropriate measures, the Commission did not classify the measures resulting from the Law of 22 December 1999 as new aid.
I sitt beslut av den 19 juni 2002 om lämpliga åtgärder betraktade kommissionen såldes inte åtgärderna enligt lagen av den 22 december 1999 som nytt stöd.
The HsanG of 22 December 1999 is actually intended to reduce the number of recipients and the level of the subsidies granted.
Det egentliga syftet med budgetsaneringslagen av den 22 december 1999 är att minska antalet stödmottagare och att minska mängden beviljat stöd.
It changes nothing at the heart of the system introduced by the Law of 2 May 1976, under which the producers' costs are covered irrespective of the market price of grain brandy.
Detta ändrar inte själva kärnan i det system som infördes genom lagen av den 2 maj 1976, enligt vilket kostnaderna för tillverkarna täcktes oberoende av marknadspriset på sädesbrännvin.
The same applies to the compensatory amounts, which are granted in return for leaving the monopoly early and replace the subsidies for a certain period.
Detta gäller också för kompensationsbeloppen, som betalas ut till tillverkare som lämnar monopolet i förtid och som ersätter stödet under en viss period.
The HsanG 1999, therefore, did not need to be notified to the Commission before its entry into force.
Därför behövde 1999 års budgetsaneringslag inte anmälas till kommissionen innan den trädde i kraft.
This view accords with the decision of the Court of Justice in Case C-44/93 Namur-Les assurances du crédit SA [25].
Denna uppfattning motsvarar EG-domstolens rättspraxis i dess dom av den 9 augusti 1994 i mål C 44/03 (”Namur-Les assurances du crédit SA”) [25].
Here, a public undertaking had decided to expand its activity so that the public aid it had been granted under legislation predating entry into force of the Treaty would also benefit the expanded operations.
Det gällde ett fall där en offentlig inrättning hade beslutat utvidga sin verksamhet, varvid det offentliga stödet, som beviljats i kraft av lagstiftning som införts innan fördraget trädde i kraft, också kom det utvidgade verksamhetsområdet till godo. EG-domstolen slog fast att det i ett sådant fall inte kan anses vara fråga om införande eller ändring av ett stöd i den mening som avses i artikel 93.3 i EG-fördraget, eftersom beslutet gjordes utan någon ändring av den stödordning som införts genom lagen.
‘A factor of legal uncertainty would be introduced if Member States were to be required to notify to the Commission and submit for its preventive review not only new aid or alterations of aid properly so-called granted to an undertaking in receipt of existing aid but also all measures which affect the activity of the undertaking and which may have an impact on the functioning of the common market or on competition.’
”Medlemsstaterna kan inte utan att det skapar osäkerhet om rättsläget åläggas att underrätta kommissionen om och underkasta dess förhandsgranskning inte bara nya och ändrade stöd som beviljats ett företag som omfattas av en befintlig stödordning, utan också alla åtgärder som berör företagets verksamhet och som kan påverka den gemensamma marknadens funktion eller konkurrensen.”
The Commission shares this assessment.
Kommissionen instämmer i denna bedömning.
In the light of the above, the Commission initiated the procedure provided for in Regulation (EC) No 659/1999.
Mot denna bakgrund har kommissionen inlett det förfarande som föreskrivs i förordning (EG) nr 659/1999.
Preparatory measures pursuant to Regulation (EC) No 659/1999
Inledande åtgärder enligt förordning (EG) nr 659/1999
Article 17 of Regulation (EC) No 659/1999 reads, under the heading ‘Cooperation pursuant to Article 93(1) of the Treaty’:
I artikel 17 i förordning (EG) nr 659/1999, under rubriken ”Samarbete enligt artikel 93.1 i fördraget” föreskrivs följande.
The Commission shall obtain from the Member State concerned all necessary information for the review, in cooperation with the Member State, of existing aid schemes pursuant to Article 93(1) of the Treaty.
Kommissionen skall från den berörda medlemsstaten erhålla alla nödvändiga upplysningar för att i samarbete med medlemsstaten granska befintliga stödordningar enligt artikel 93.1 i fördraget.
Where the Commission considers that an existing aid scheme is not, or is no longer, compatible with the common market, it shall inform the Member State concerned of its preliminary view and give the Member State concerned the opportunity to submit its comments within a period of one month. …’.
Om kommissionen anser att en befintlig stödordning inte är eller inte längre är förenlig med den gemensamma marknaden, skall den underrätta den berörda medlemsstaten om sin preliminära uppfattning och ge den berörda medlemsstaten tillfälle att inkomma med sina synpunkter inom en månad...”.
By letter dated 22 February 2002 the Commission duly informed Germany that it had reached the conclusion, after examining its replies and the facts submitted by the complainants, that the Community competition rules apply to the aid measures in question and that the special provisions on agricultural products cannot be invoked, since grain brandy is an industrial product, which as such does not fall within Annex I to the EC Treaty.
Genom en skrivelse av den 22 februari 2002 meddelade kommissionen på vederbörligt sätt Tyskland om att den efter att ha granskat Tysklands svar och de uppgifter som ingetts av de klagande kommit till slutsatsen att EG:s konkurrensregler är tillämpliga på stödåtgärderna i fråga och att de specialbestämmelser som gäller för jordbruksprodukter inte kan åberopas, eftersom sädesbrännvin är en industriell produkt, som i sig inte omfattas av bilaga I till EG-fördraget.
After the Commission had established that Germany's measures in support of the grain distilleries constitute existing aid whose compatibility with the provisions of the EC Treaty is doubtful, it requested Germany under Article 17 of Regulation (EC) No 659/1999 to state its views on this within one month of receiving the letter of 22 February 2002.
Efter det att kommissionen konstaterat att Tysklands åtgärder till förmån för tillverkare av sädesbrännvin utgjorde befintligt stöd, vars förenlighet med bestämmelserna i EG-fördraget är tveksamt, uppmanade kommissionens enligt artikel 17 i förordning (EG) nr 659/1999 att inkomma med sina synpunkter inom en månad efter mottagandet av skrivelsen av den 22 februari 2002.
Germany was also requested to submit appropriate measures amending its monopoly legislation to make it compatible with Article 87 of the EC Treaty.
Dessutom uppmanades Tyskland att lägga fram lämpliga förslag till ändring av sin monopollagstiftning så att den blir förenlig med artikel 87 i EG-fördraget.
By letter dated 19 March 2002 Germany objected to the Commission's assessment and again submitted that grain brandy should be covered by the provisions applying to agricultural products.
Genom en skrivelse av den 19 mars 2002 gjorde Tyskland invändningar mot kommissionens bedömning och anförde återigen att sädesbrännvin bör omfattas av de bestämmelser som gäller för jordbruksprodukter.
Proposal of appropriate measures
Förslag till lämpliga åtgärder
Article 18 of Regulation (EC) No 659/1999 states with regard to appropriate measures:
I artikel 18 i förordning (EG) nr 659/1999 fastställs följande när det gäller lämpliga åtgärder:
‘Where the Commission, in the light of the information submitted by the Member State pursuant to Article 17, concludes that the existing aid scheme is not, or is no longer, compatible with the common market, it shall issue a recommendation proposing appropriate measures to the Member State concerned.
”Om kommissionen mot bakgrund av de upplysningar som medlemsstaten har givit in enligt artikel 17 finner att den befintliga stödordningen inte är eller inte längre är förenlig med den gemensamma marknaden, skall den utfärda en rekommendation för den berörda medlemsstaten med förslag till lämpliga åtgärder.
The recommendation may propose, in particular: (a) substantive amendment of the aid scheme, or (b) introduction of procedural requirements, or (c) abolition of the aid scheme.’
I rekommendationen kan särskilt föreslås a) att stödordningens innehåll ändras i substans, eller b) att krav som gäller förfaranden införs, eller c) att stödordningen avskaffas”.
Pursuant to Article 88(1) of the EC Treaty read in conjunction with Article 18 of Regulation (EC) No 659/1999, the Commission recommended in the decision of 19 June 2002 that Germany take appropriate measures to reform the relevant provisions of German grain brandy legislation (Law of 2 May 1976 and Law of 22 December 1999) as follows:
I enlighet med artikel 88.1 i EG-fördraget, jämförd med artikel 18 i förordning (EG) nr 659/1999, uppmanade kommissionen genom beslutet av den 19 juni 2002 Tyskland att vidta lämpliga åtgärder för att ändra de relevanta bestämmelserna i den tyska lagstiftningen om sädesbrännvin (lag av den 2 maj 1976 och lag av den 22 december 1999) på följande sätt:
agricultural and industrial distilleries may no longer receive any operating aid in the form of subsidies for maintaining statutorily guaranteed prices;
Jordbruksbaserade brännerier och industriella brännerier som tillverkar sädesbrännvin har inga vidare anspråk på driftsstöd i form av bidrag för att upprätthålla priser som garanteras i lag.
they may no longer claim other aid of whatever kind as compensation for any early departure from the system;
De kan inte heller ha några vidare anspråk på några som helst andra typer av stöd för att de lämnar systemet i förtid.
the legislative amendments must ensue as soon as possible after the start of the 2002/2003 operating year and enter into force at the latest on 1 January 2004;
Lagändringarna skall genomföras snarast möjligt från och med räkenskapsåret 2002/2003, och de skall träda i kraft senast den 1 januari 2004.
Germany must inform the Commission of the measures taken in a report to be submitted at the latest at the end of the first quarter of 2003.
Tyskland skall underrätta kommissionen om de lämpliga åtgärder som vidtagits genom en rapport som skall inges senast i slutet av första kvartalet 2003.
A second report on the actual implementation of the measures should be submitted to the Commission at the latest by the end of November 2003.
En andra rapport över det faktiska genomförandet av åtgärderna skall sändas till kommissionen senast i slutet av november 2003.
Assessment of the case law cited by Germany as justification for the aid measures
Bedömning av den rättspraxis som Tyskland åberopat för att motivera stödåtgärderna
The Court of Justice has ruled many times on the compatibility of the statutory provisions on the German spirits monopoly with certain provisions of the EC Treaty (in particular in Hansen and Sektkellerei C.A.
EG-domstolen har vid upprepade tillfällen yttrat sin ståndpunkt om huruvida bestämmelserna om det tyska brännvinsmonopolet är förenligt med vissa bestämmelser i EG-fördraget (jfr särskilt domarna i målen Hansen och Sektkellerei C.A.
Kupferberg, see paragraph 42).
Kupferberg, se skäl 42).
Germany invokes this case law in its replies to the Commission and infers from it that the provisions of the Spirits Monopoly Law of 2 May 1976 have already been examined and confirmed by the Court.
I sina svar till kommissionen åberopar Tyskland denna rättspraxis och drar utifrån denna slutsatsen att bestämmelserna i lagen av den 2 maj 1976 om brännvinsmonopol redan granskats och godkänts av EG-domstolen.
Consequently, the Spirits Monopoly Law (as amended by the Law of 22 December 1999) cannot be called into question by the Commission, since the Court did not object to it.
Enligt Tyskland kan kommissionen inte ifrågasätta lagen om brännvinsmonopol (i dess lydelse av den 22 december 1999), eftersom EG-domstolen inte ifrågasatt den.
It is therefore appropriate to go into the operative provisions of this case law in more detail.
Därför är det skäl att titta närmare på andemeningen i denna rättspraxis.
In the cases cited in this context the Court was asked for a preliminary ruling on the validity in the light of Articles 37 and 95 (now Articles 31 and 90) of the EC Treaty of the tax provisions introduced by the German spirits monopoly.
I de mål Tyskland hänvisar till i detta sammanhang ombads EG-domstolen om ett förhandsavgörande om huruvida de skattebestämmelser som infördes genom det tyska brännvinsmonopolet är förenliga med artiklarna 37 och 95 (numera artiklarna 31 och 90) i EG-fördraget.
The Court on this occasion gave its view on the compatibility of the tax measures resulting from the Spirits Monopoly Law with the EC Treaty.
EG-domstolen bekräftade vid detta tillfälle sin ståndpunkt när det gäller huruvida skatteåtgärderna var förenliga med bestämmelserna i EG-fördraget.
In its judgment it limited itself to pointing out that ‘the intervention of the Commission plays a large part in the implementation of Articles 92 and 93 whilst Article 37 is intended to be directly applicable’, i.e. it confirmed that the Commission is authorised by the EC Treaty to assess the measures in question from the standpoint of the aid rules.
I sin dom konstaterade den endast att ”kommissionen har ett större spelrum vid genomförandet av artiklarna 92 och 93, medan artikel 37 gäller direkt” [egen översättning], det vill säga den bekräftade att kommissionen med stöd av EG-fördraget har befogenheter att bedöma åtgärderna i fråga ur stödrättslig synpunkt.
The Court explains, moreover, that while Articles 92 and 93 and Article 37 have the common objective of preventing the Member States from distorting the conditions of competition within the common market and creating a discrimination against the products or trade of other Member States through ‘action by a state monopoly and the granting of aids’, ‘the application of those provisions presupposes distinct conditions peculiar to the two kinds of state measure which they are intended to govern’.
EG-domstolen anförde dessutom att det gemensamma syftet med artiklarna 92 och 93 å ena sidan och artikel 37 å andra sidan är att förhindra att medlemsstaterna genom ”den verksamhet som bedrivs av ett statligt monopol eller genom beviljandet av stöd” orsakar en snedvridning av konkurrensvillkoren på den gemensamma marknaden eller en situation där tillverkare i andra medlemsstater eller handeln i andra medlemsstater missgynnas, men att det är fråga om bestämmelser som ”omfattas av olika villkor för tillämpning, som är anpassade till de statliga åtgärder som dessa bestämmelser reglerar”.
Lastly, the Court explained that there was no need in the particular case to examine how far Articles 92 and 93 were applicable to the production of the agricultural products concerned and to trade in them.
EG-domstolen anförde slutligen att det i detta speciella fall inte var nödvändigt att undersöka i vilken utsträckning bestämmelserna i artiklarna 92 och 93 var tillämpliga på tillverkningen av de berörda jordbruksprodukterna och handeln med dessa.
It cannot be inferred from this justification that the Court considered that the aid provisions of the EC Treaty are not applicable to the subsidies granted in the context of the grain brandy monopoly.
Dessa domskäl möjliggör inte slutsatsen att EG-domstolen ansåg att EG-fördragets bestämmelser om statligt stöd inte kan tillämpas på stöd som beviljats inom ramen för sädesbrännvinsmonopolet.
While Germany acknowledges that the Court did not comment directly on the legality of the monopoly as regards Articles 92 and 93, it claims that there is no doubt that the Court classified the product in question as an agricultural product which may be subject to a common organisation of the market.
Tyskland erkänner visserligen att EG-domstolen inte direkt tagit ställning till huruvida monopolet är förenligt med artiklarna 92 och 93, men gör gällande att det inte råder några tvivel om att EG-domstolen klassificerat produkten i fråga som en jordbruksprodukt, som kan vara föremål för en gemensam marknadsorganisation.
The Commission observes that the Court did not comment on the state aid in question.
Kommissionen konstaterar att EG-domstolen inte bekräftat sin ståndpunkt när det gäller det statliga stödet i fråga.
It therefore considers that the Court's judgments which Germany invokes in this case do not anticipate either the classification of the product in question or the assessment of the aid to German grain distilleries.
Kommissionen anser därför inte att den dom som Tyskland åberopar i detta ärende föregriper hur produkten i fråga skall klassiciferas eller hur stödet till de tyska sädesbrännvinstillverkarna skall bedömas ur stödrättslig synpunkt.
The case law cited is therefore not relevant in the present case.
Den citerade rättspraxisen är därför inte relevant i detta fall.
Article 87(2) of the EC Treaty lists certain types of aid that are compatible with the EC Treaty.
I artikel 87.2 i EG-fördraget uppräknas vissa typer av stöd som är förenliga med EG-fördraget.
Given the type and composition of the aid, however, it is clear that the exemptions in Article 87(2)(a), (b) and (c) do not apply in the present case.
På grund av de ifrågavarande stödens art och egenskaper är det dock klart att undantagsbestämmelserna i artikel 87.2 a, b och c inte är tillämpliga i detta fall.
Article 87(3) lists the types of aid that may be regarded as compatible with the common market.
I artikel 87.3 uppräknas de stödtyper som kan anses vara förenliga med den gemensamma marknaden.
It is clear that the scheme in question does not serve to promote important projects of common European interest or to remedy a serious disturbance in the economy of a Member State or to promote culture and heritage conservation within the meaning of the exemptions in Articles 87(3)(b) and (d).
Det är uppenbart att stödordningen i fråga varken främjar genomförandet av viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse eller avhjälper en allvarlig störning i en medlemsstats ekonomi eller främjar kultur och bevarar kulturarvet enligt undantagsbestämmelserna i artikel 87.3 b och d.
As regards the exemptions in Article 87(3)(a) and (c), provided for in the interests of regional development, it should be noted that the aid in question applies to all regions of Germany without distinction.
Med hänsyn till undantagsbestämmelserna i artikel 87.3 a och c, som gäller främjande av regional utveckling, kan det konstateras att stöden i fråga gäller alla regioner i Tyskland utan åtskillnad.
There is also no doubt that the aid is not intended to promote measures within the meaning of the exemption on facilitating the development of certain economic activities (Article 87(3)(c)) in the fields of research and development, environmental protection, employment or training in accordance with the relevant Community frameworks or guidelines.
Dessutom råder det inget tvivel om att stöden inte heller är avsedda att främja åtgärder enligt undantagsbestämmelsen om utveckling av vissa näringsverksamheter (artikel 87.3 c) på området för forskning och utveckling, miljöskydd, sysselsättning eller utbildning i enlighet med gemenskapens relevanta rambestämmelser eller riktlinjer.
Since no other reason concerning the development of certain economic activities can be given, the aid in question should be regarded as incompatible with the common market.
Eftersom inte heller någon annan grund kan göras gällande i samband med utvecklingen av vissa näringsverksamheter, måste stöden i fråga anses oförenliga med den gemensamma marknaden.
The Commission considers, however, that there are quite specific reasons for allowing the system practised in Germany to be maintained for a certain transitional period.
Kommissionen anser dock att det finns vissa bestämda skäl som talar för att det system som tillämpas i Tyskland kan upprätthållas under en övergångsperiod.
After the initiation of the procedure, all circles concerned, with the exception of the spirit drinks industry, protested against the time limit proposed by the Commission.
Således har alla berörda parter, utom företrädarna för spritdrycksindustrin, protesterat mot den tidsfrist som kommissionen har föreslagit.
Germany explained to the Commission that a period of several years was essential, so that the aid in question could be dismantled under acceptable conditions without threatening the existence of the producers concerned, who had thus far benefited from the duly notified subsidy system, which the Commission had not complained of in several decades.
Tyskland har förklarat för kommissionen att en tidsfrist på flera år är absolut nödvändig för att stöden i fråga skall kunna avskaffas på godtagbara villkor, så att existensen inte hotas för de berörda producenterna, som hittills dragit nytta av det bidragssystem som anmäldes helt korrekt och som kommissionen inte anmärkte på under årtionden.
The Commission notes first of all that in grain brandy production the operating year starts on 1 October and ends on 30 September of the following year.
För det första har kommissionen tagit del av uppgiften att räkenskapsåret vid framställning av sädesbrännvin börjar den 1 oktober och slutar den 30 september följande år.
It will take account of this in setting the time limit by which Germany must have implemented the statutory reform.
Kommissionen tar hänsyn till detta när den fastställer inom vilken tidsfrist Tyskland måste omarbeta sin lagstiftning.
Germany has convincingly explained to the Commission that the industrial and agricultural distilleries, which have hitherto delivered the distillates manufactured under the monopoly to DKV and would like in future to market the grain brandy themselves under the new system, have to make considerable investments.
Tyskland har på ett övertygande sätt förklarat att betydande investeringar måste göras av de industriella brännerier och jordbruksbaserade brännerier som hittills till DKV levererat destillat framställda inom ramen för monopolet och som i fortsättningen själva vill saluföra sädesbrännvinet inom ramen för det nya systemet.