natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Introduction, objectives and definitions
Inledning, syfte och definitioner
In order to ensure uniform procedures for the diagnosis of avian influenza (AI) in the Community, this diagnostic manual sets out:
För att diagnostiseringen av aviär influensa skall ske enligt enhetliga förfaranden i gemenskapen fastställs följande i denna diagnostikhandbok:
guidelines and minimum requirements for diagnostic procedures, sampling methods and criteria for the evaluation of the results of laboratory tests for a proper diagnosis of AI;
Riktlinjer och minimikrav för diagnos- och provtagningsmetoder samt kriterier för utvärdering av resultaten från laboratorietester som gör det möjligt att korrekt diagnostisera aviär influensa.
the laboratory tests to be used for the diagnosis of AI and the laboratory techniques to be used for the genetic typing of AI virus isolates;
De laboratorietester som skall användas för diagnostisering av aviär influensa och de laboratorietekniker som skall användas för den genetiska typningen av isolat av aviärt influensavirus.
minimum bio-safety requirements and quality standards to be observed by the diagnostic laboratories and for the transport of samples.
Minimikrav för biosäkerhet och kvalitetsstandarder för diagnoslaboratorierna och för transport av prover.
This diagnostic manual is addressed to the authorities responsible for the control of AI.
Handboken riktar sig till de myndigheter som ansvarar för bekämpningen av aviär influensa.
Therefore, it mainly concerns principles and applications of laboratory tests and the evaluation of their results, as well as laboratory techniques.
Den handlar därför främst om principerna för laboratorietesterna, tillämpningen av testerna, utvärderingen av resultaten samt om laboratorietekniker.
For the purpose of this diagnostic manual, in addition to the definitions in Article 2 of Directive 2005/94/EC, the following definition also applies:
Utöver definitionerna i artikel 2 i direktiv 2005/94/EG avses i denna diagnostikhandbok med
‘diagnostic specimen’ means any animal material including a whole carcase being transported for diagnostic or investigational purposes, but excluding live infected animals.
diagnostiskt prov: animaliskt material, även en hel djurkropp, som transporteras för diagnostik- eller forskningsändamål. Levande infekterade djur omfattas inte.
The confirmation of AI in poultry and other captive birds must be in accordance with the procedures, sampling methods and criteria for the evaluation of the results of laboratory tests set out in this diagnostic manual, and be based on one or more of the criteria in points (a), (b) and (c):
Bekräftandet av aviär influensa hos fjäderfä och andra fåglar i fångenskap skall ske i enlighet med de förfaranden, provtagningsmetoder och kriterier för utvärdering av resultaten från laboratorietester som anges i denna diagnostikhandbok och skall grunda sig på ett eller flera av de kriterier som anges i a, b och c:
the detection of infectious virus, antigen or specific genetic material in samples of poultry or other birds' tissues, organs, blood or excreta;
Påvisande av infektiöst virus, antigen eller specifikt genetiskt material i vävnads-, organ-, blod- eller avföringsprov från fjäderfä eller andra fåglar.
the detection of clinical signs and post-mortem lesions of disease in those birds;
Kliniska tecken på sjukdomen och postmortala organskador hos dessa fåglar.
the demonstration of a specific antibody response in blood samples of those birds.
Påvisande av specifik antikroppsreaktion i blodprover från dessa fåglar.
The confirmation of infection of mammals with an influenza A virus of avian origin which is either highly pathogenic or if low pathogenic of the H5 or H7 subtypes must be based on one or more of the criteria in points (a) or (b):
Bekräftandet av infektion hos däggdjur med ett influensa A-virus från fåglar som är högpatogent eller, om det är lågpatogent, av subtyp H5 eller H7 skall grundas på ett eller flera av de kriterier som anges i a eller b:
the detection of the AI infectious virus, antigen or specific genetic material in samples of tissues, organs, blood or excreta from mammals;
Påvisande av infektiöst aviärt influensavirus, antigen eller specifikt genetiskt material i vävnads-, organ-, blod- eller avföringsprover från däggdjur.
the demonstration of a specific antibody response to AI in blood samples from mammals.
Påvisande av specifik antikroppsreaktion mot aviär influensa i blodprov från däggdjur.
The procedures, sampling methods and criteria for the evaluation of the results of laboratory tests must be:
Förfarandena, provtagningsmetoderna och kriterierna för utvärdering av resultaten av laboratorietesterna skall vara
those set out in this diagnostic manual; or
de som anges i denna diagnostikhandbok, eller
those authorised by the competent authority provided that:
de som godkänts av de behöriga myndigheterna, förutsatt att
the sensitivity and specificity of the authorised laboratory tests have been demonstrated as being effective following a comparative test organised by the Community reference laboratory for avian influenza (Community reference laboratory); or
känsligheten och specificiteten hos de godkända laboratorietesterna har visat sig vara effektiva efter ett jämförande test som genomförts av gemenskapens referenslaboratorium för aviär influensa (nedan kallat ”gemenskapens referenslaboratorium”), eller
where no such evaluation has been organised by the Community reference laboratory for a specific type of laboratory test, the sensitivity and specificity of the authorised laboratory test have been validated by the national reference laboratory so that the laboratory test is fit for the purpose for which it is used; the results of such validation must be submitted to the Community reference laboratory for review.
om ingen sådan utvärdering har genomförts av gemenskapens referenslaboratorium för en viss typ av laboratorietest, känsligheten och specificiteten hos det godkända laboratorietestet har validerats av det nationella referenslaboratoriet så att laboratorietestet fyller sitt syfte; resultaten av en sådan validering skall skickas in till gemenskapens referenslaboratorium för granskning.
Description of AI with emphasis on differential diagnosis
Beskrivning av aviär influensa med tyngdpunkt på differentialdiagnos
Aetiology and virulence
Etiologi och virulens
AI is a highly contagious viral infection caused by viruses of the family Orthomyxoviridae, genus influenzavirus A. Influenza A viruses are the only orthomyxoviruses known to infect birds.
Aviär influensa är en mycket smittsam virusinfektion som orsakas av virus av familjen Orthomyxoviridae och släktet influensavirus A. Influensa A-virus är de enda ortomyxovirus som man konstaterat infekterar fåglar.
Many species of birds have been shown to be susceptible to infection with influenza A viruses; aquatic birds form a major reservoir of such viruses, but the overwhelming majority of isolates have been of low pathogenicity in chickens and turkeys, the main birds of economic importance to be affected by the disease.
Många fågelarter har visat sig vara mottagliga för infektion med influensa A-virus; sjöfågel utgör en stor reservoar för dessa virus, men den stora majoriteten isolat har varit lågpatogena hos kycklingar och kalkoner, som har störst ekonomisk betydelse av de fåglar som får sjukdomen.
Influenza A viruses have antigenically related nucleoproteins and antigenically related matrix proteins, but are classified into subtypes on the basis of the antigenic relatedness of the surface glycoproteins haemagglutinin (HA) and neuraminidase (NA).
Influensavirus typ A har antigent besläktade nukleoproteiner och matrixproteiner, men klassificeras i olika subtyper utifrån det antigena släktskapet med hjälp av antikroppar mot ytglykoproteinerna hemagglutinin (HA) och neuraminidas (NA).
At present, 16 HA subtypes (H1–H16) and 9 NA subtypes (N1–N9) are recognised.
För närvarande finns 16 HA-subtyper (H1–H16) och 9 NA-subtyper (N1–N9) identifierade.
Each influenza A virus has one HA and one NA antigen, apparently in any combination.
Varje influensa A-virus har en HA-antigen och en NA-antigen, som kan kombineras fritt med varandra.
Influenza A viruses are divided into two groups on the bases of their ability to cause disease in susceptible poultry:
Influensa A-virus indelas i följande två grupper utifrån deras förmåga att framkalla sjukdom hos mottagligt fjäderfä:
highly pathogenic avian influenza (HPAI) viruses, which cause an extremely serious disease characterised by generalised infection of the infected poultry, where they may induce very high flock mortality (up to 100 %); and
Högpatogena aviära influensavirus (HPAI), som orsakar en ytterst allvarlig sjukdom som kännetecknas av en generaliserad infektion hos det infekterade fjäderfäet och kan medföra en mycket hög dödlighet i flocken (upp till 100 %).
low pathogenic avian influenza (LPAI) viruses, which cause a mild, primarily respiratory, disease in poultry, unless there is exacerbation by other co-infections or factors.
Lågpatogena aviära influensavirus (LPAI), som orsakar en mild sjukdom hos fjäderfä, främst i luftvägarna, om den inte förvärras till följd av andra samtidiga infektioner eller faktorer.
Primary introductions of AI viruses to poultry farms most likely originate from direct or indirect contact with wild birds.
Primär introduktion av aviära influensavirus till fjäderfäanläggningar sker sannolikt till följd av direkt eller indirekt kontakt med vilda fåglar.
In domestic poultry, there is a possibility that such LPAI viruses introduced from a wild reservoir may circulate undetected, as clinical signs are often mild or absent.
Det är möjligt att LPAI-virus som kommer från en vild reservoar kan cirkulera hos tamfjäderfä utan att påvisas, eftersom de kliniska tecknen ofta är obetydliga eller saknas helt.
Once introduced into poultry, LPAI virus strains of H5 and H7 subtypes may then mutate into HPAI strains.
När LPAI-virusstammar av subtyp H5 och H7 har introducerats hos fjäderfä kan de sedan mutera till HPAI-stammar.
To date, only viruses of the H5 and H7 subtypes have been shown to cause HPAI.
Hittills är det bara konstaterat att virus av subtyp H5 och H7 kan orsaka HPAI.
Although it appears that several mechanisms may be responsible for mutation from the LPAI to the HPAI virus, the factors that bring about this mutation are not known.
Det förefaller visserligen som om en rad mekanismer kan vara ansvariga för att LPAI-virus muterar till HPAI-virus, men man vet inte vilka faktorer som förorsakar mutationen.
In some instances mutation seems to have taken place rapidly at the primary site after introduction from wild birds, in other instances the LPAI virus has circulated in poultry for months before mutating.
Ibland tycks mutationen ha skett snabbt på den ursprungliga platsen efter introduktion från vilda fåglar, medan LPAI-viruset vid andra tillfällen har cirkulerat bland fjäderfä i månader innan det har muterat.
Therefore, it is impossible to predict if and when such mutation will occur.
Det är därför omöjligt att förutsäga om och när en sådan mutation kommer att ske.
However, it may reasonably be assumed that the more widespread the circulation of LPAI in poultry, the higher the chances that mutation to HPAI will occur.
Det är dock rimligt att anta att ju mer LPAI cirkulerar bland fjäderfä, desto större är risken för att det sker en mutation till HPAI.
The incubation period is difficult to estimate and probably varies with the strain of virus and host, usually five to six days is quoted, but the range for individual birds is probably from a few hours to about seven days.
Det är svårt att ange inkubationstiden och den varierar troligen beroende på virusstam och värd. Man brukar säga fem till sex dagar, men för enskilda fåglar varierar den troligen från några få timmar till omkring sju dagar.
Clinical signs in birds infected with HPAI virus
Kliniska tecken hos fåglar som är infekterade med HPAI-virus
The clinical signs are very variable and are influenced by factors such as the virulence of the infecting virus, the species affected, age, sex, concurrent diseases and environment.
De kliniska tecknen varierar avsevärt och påverkas av faktorer såsom det infekterande virusets virulens, fågelart, fåglarnas ålder, kön, förekomst av andra sjukdomar och miljö.
Early signs can include inappetence, reduction in water intake and relatively low mortality.
Tidiga tecken kan vara aptitlöshet, minskat vattenintag och relativt låg dödlighet.
However, alternatively the disease may appear suddenly in a flock and many birds may die either without premonitory signs or with minimal signs of depression, inappetence, ruffled feathers and fever.
Sjukdomen kan emellertid också uppträda plötsligt i en flock och många fåglar kan dö, antingen utan förvarning eller med minimala tecken på depression, aptitlöshet, uppburrad fjäderdräkt och feber.
Generally the longer birds survive the more marked are the clinical signs.
Ju längre fåglarna överlever, desto tydligare är i allmänhet de kliniska tecknen.
The timeline for the development of signs depends on the virus, host and initial infecting dose together with husbandry system.
Tidsspannet för utvecklingen av tecken beror på virus, värd och ursprunglig infektionsdos samt uppfödningssystem.
The virus spreads more slowly in caged layers or outdoor birds compared to in broiler houses.
Viruset sprids långsammare bland värphöns i bur och bland fåglar som går ute än i kycklingstall.
Hens infected with the HPAI virus may at first lay soft-shelled eggs, but soon stop laying.
Höns som är infekterade med HPAI-virus lägger eventuellt först ägg med mjukt skal, men slutar snart att lägga ägg.
Sick birds often sit or stand in a semi-comatose state with their heads touching the ground.
Insjuknade fåglar sitter eller står ofta i ett semikomatöst tillstånd med huvudet mot marken.
Combs and wattles are cyanotic and oedematous, and may have petechial or ecchymotic haemorrhages at their tips.
Kammar och slör är cyanotiska och ödematösa, eventuellt med petekier och ekkymoser i spetsarna.
Profuse watery diarrhoea is frequently present and birds are excessively thirsty.
Riklig vattnig diarré förekommer ofta och fåglarna är extremt törstiga.
Respiration may be laboured and excessive lacrimation may be seen.
Andningen kan vara ansträngd och tårflöde kan förekomma.
Haemorrhages may be seen on unfeathered areas of skin.
Blödningar kan observeras på obefjädrade hudpartier.
The flock mortality rates vary from 50 to 100 %.
Dödligheten i flocken ligger på 50–100 %.
In broilers, the signs of HPAI are frequently less obvious than for other poultry and usually include severe depression, inappetence, and a very marked increase in mortality may be the first abnormality observed.
Hos slaktkycklingar är tecknen på HPAI ofta mindre tydliga än hos annat fjäderfä och omfattar vanligen allvarlig depression och aptitlöshet. En klart ökad dödlighet kan vara den första abnormitet som observeras.
Oedema of the face and neck and neurological signs such as torticollis and ataxia may also be seen.
Vidare kan ansikts- och halsödem förekomma samt neurologiska tecken som torticollis och ataxi.
HPAI in turkeys is similar to that seen in domestic fowl, but some HPAI viruses appear more virulent in turkeys while others appear less virulent.
För HPAI hos kalkoner gäller detsamma som för tamfjäderfä, men vissa HPAI-virus tycks vara mer virulenta hos kalkoner, medan andra tycks mindre virulenta.
In geese infected with the HPAI virus the signs of depression, inappetence and diarrhoea are similar to those in layers, though frequently with swollen sinuses.
Hos gäss som är infekterade med HPAI-viruset är tecknen när det gäller depression, aptitlöshet och diarré desamma som hos värphöns, men ofta med svullna bihålor.
Younger birds may exhibit neurological signs.
Neurologiska tecken kan eventuellt observeras på yngre fåglar.
Ducks may show no clinical signs when infected with HPAI viruses, but some strains have been reported to induce signs similar to those in geese with some mortality.
Ankor som är infekterade med HPAI-virus uppvisar inte nödvändigtvis några kliniska tecken, men det finns rapporter om vissa stammar som orsakar liknande tecken som hos gäss, med viss dödlighet.
Clinical signs may be absent in HPAI and LPAI infections of ostriches.
Vid HPAI- och LPAI-infektioner hos strutsar förekommer det inte nödvändigtvis några kliniska tecken.
In HPAI outbreaks, such as those in Italy in 1999 and 2000, guinea fowl and Japanese quail were reported to be susceptible to infections with signs and mortality resembling the disease in chickens or turkeys.
I samband med HPAI-utbrott, t.ex. i Italien 1999–2000, har pärlhöns och japansk vaktel rapporterats vara mottagliga för infektioner med tecken och dödlighet som liknar sjukdomen hos kycklingar eller kalkoner.
However, in some experimental studies quail have been reported to be resistant to some HPAI strains.
Vid vissa försöksstudier har dock vaktlar visat sig vara resistenta mot vissa HPAI-stammar.
For all birds, the presence of antibodies to the same H subtype whether by vaccination or natural infection may mean that infection with HPAI virus does not result in overt clinical signs.
För alla fåglar gäller att förekomsten av antikroppar mot samma H-subtyp, oavsett om den är till följd av vaccination eller naturlig infektion, kan medföra att en infektion med HPAI-virus inte ger upphov till klara kliniska tecken.
Post-mortem lesions in birds infected with HPAI virus
Postmortala organskador hos fåglar som är infekterade med HPAI-virus
Birds that die peracutely may show minimal gross lesions, consisting of dehydration and congestion of viscera and muscles.
Fåglar som dör perakut kan ha ospecifika makroskopiska förändringar såsom dehydrering och cirkulationssvikt i muskler och inre organ.
In birds that die after a prolonged clinical course, petechial and ecchymotic haemorrhages occur throughout the body, particularly in the larynx, trachea, proventriculus and epicardial fat, and on serosal surfaces adjacent to the sternum.
Hos fåglar som dör efter ett längre kliniskt förlopp kan petekier och ekkymosblödningar iakttas i hela kroppen, särskilt i struphuvud, luftstrupe, körtelmage och epikardiellt fett samt på serösa hinnor intill bröstbenet.
There is extensive subcutaneous oedema, particularly around the head and hocks.
Omfattande ödem subkutant förekommer, särskilt kring huvud och hasleder.
The carcase may be dehydrated.
Kroppen kan vara dehydrerad.
Yellow or grey necrotic foci may be present in the spleen, liver, kidneys and lungs.
Gula eller gråa nekrotiska härdar kan förekomma i mjälte, lever, njurar och lungor.
The air sac may contain an exudate.
Luftsäcken kan innehålla ett exsudat.
The spleen may be enlarged and haemorrhagic.
Mjälten kan vara förstorad och ibland ses mjältblödningar.
AI is characterised histologically by vascular disturbances leading to oedema, haemorrhages and perivascular cuffing, especially in the myocardium, spleen, lungs, brain, pancreas and wattles.
Aviär influensa kännetecknas histologiskt av vaskulära störningar som leder till ödem, inre blödningar och perivaskulär ansamling av inflammatoriska celler, särskilt i hjärtmuskeln, mjälte, lungor, hjärna, bukspottskörtel och slör.
Necrotic foci are present in the lungs, liver and kidneys.
Nekrotiska härdar ses i lungor, lever och njurar.
Gliosis, vascular proliferation and neuronal degeneration may be present in the brain.
Glios, kärlnybildning och neurondegeneration kan förekomma i hjärnan.
Differential diagnosis
Differentialdiagnos
In the differential diagnosis of HPAI, the following diseases, in particular, must be considered:
I differentialdiagnosen för HPAI måste i synnerhet följande sjukdomar beaktas:
other diseases causing sudden high mortality, such as:
Andra sjukdomar som leder till plötslig hög dödlighet, t.ex.
Newcastle disease;
Newcastlesjuka,
infectious laryngotracheitis;
infektiös laryngotrakeit,
duck plague;
ankpest,
acute poisonings;
akut förgiftning.
other diseases causing swelling of the combs and wattles, such as:
Andra sjukdomar som orsakar svullna kammar och slör, t.ex.
acute fowl cholera and other septicaemic diseases;
akut hönskolera och andra septikemiska sjukdomar,
bacterial cellulitis of the comb and wattles.
bakteriell cellulit i kam och slör
Clinical signs in birds infected with LPAI viruses
Kliniska tecken hos fåglar som är infekterade med LPAI-virus
The severity of the disease produced by LPAI viruses is greatly influenced by:
Hur allvarlig den sjukdom som förorsakas av LPAI-virus är bestäms till stor del av
the species and age of the host;
värdart och värdens ålder,
the immune status of the host against the virus and particularly the presence of other infectious agents, such as:
värdens immunstatus mot viruset och särskilt förekomsten av andra smittämnen, t.ex.
Pasteurella spp.;
Pasteurella spp.,
Newcastle disease viruses (including vaccine strains);
Newcastlesjukevirus (inklusive vaccinstammar),
avian pneumovirus, infectious bronchitis virus;
aviärt pneumovirus, infektiöst bronkitvirus,
coli;
coli,
Mycoplasma spp.;
Mycoplasma spp.,
immunodeficiency conditions;
tillstånd med nedsatt immunförsvar,
environmental factors (such as excess ammonia, dust, hot or cold temperatures).
miljöfaktorer (t.ex. för höga ammoniakhalter, damm, höga eller låga temperaturer).
LPAI may be confused with, or complicated by, many of the diseases with respiratory or enteric signs.
LPAI kan förväxlas med, och förvärras av, flera sjukdomar med symtom från andningsorgan eller mag-tarmkanal.
AI must be suspected in any disease outbreak in poultry that persists despite the application of preventive and therapeutic measures for other diseases.
Aviär influensa skall misstänkas vid alla sjukdomsutbrott hos fjäderfä som kvarstår trots att förebyggande och terapeutiska åtgärder vidtas för andra sjukdomar.
Clinical signs in captive birds
Kliniska tecken hos fåglar i fångenskap
The spectrum of clinical signs can be very broad and, as with poultry, can range from inapparent to severe signs of the disease resulting in high mortality.
En mängd kliniska tecken kan förekomma och de kan, liksom när det gäller fjäderfä, variera från otydliga till allvarliga sjukdomstecken som leder till hög dödlighet.
Generally, infection spreads more slowly in a collection of captive birds due to the variety of different species kept, with different susceptibilities, inconsistent levels of virus shedding and often relatively slow transmission due to a low contact rate and relatively low stocking densities.
I allmänhet sprids infektionen långsammare bland fåglar i fångenskap, eftersom man då håller olika arter med olika grad av mottaglighet och varierande virusutsöndring och ofta med relativt långsam överföring på grund av låg grad av kontakt och relativt låg djurtäthet.
Guidelines to be considered in the case of suspicion of AI on a holding
Riktlinjer vid misstanke om aviär influensa på en anläggning
The variability of clinical signs for both HPAI and LPAI means that clear-cut guidance for a suspected outbreak is not possible.
Eftersom de kliniska tecknen kan vara så olika när det gäller både HPAI och LPAI är det inte möjligt att ge några klara riktlinjer vid ett misstänkt sjukdomsutbrott.
A sudden, high mortality in poultry with or without any of the associated clinical signs described in Chapter II must be investigated by the submission of samples for laboratory investigation, but in the absence of high mortality, it is more difficult to suspect or exclude the presence of AI.
En plötslig, hög dödlighet bland fjäderfä med eller utan några av de kliniska tecken som beskrivs i kapitel II måste utredas och prover lämnas in för laboratorieundersökning. Om det inte förekommer någon hög dödlighet är det svårare att bekräfta eller utesluta misstanken om förekomst av aviär influensa.