natgillin/translations-raw huggingface dataset:
At that time, NordLB and the Land of Lower Saxony compared the remuneration for the promotion-related assets with remuneration for profit participation certificates.
NordLB och Niedersachsen har tidigare jämfört ersättningen för fondmedlen med ersättning för vinstandelsbevis.
Profit participation capital is additional capital which may, in principle, be taken into account only up to the extent of the core capital.
Vinstandelsbevis ger tillskottskapital som egentligen enbart kan utnyttjas upp till det primära kapitalets belopp.
At 31 December 1991, NordLB is said to have had core capital of DEM 2043 million and additional capital of DEM 543 million.
NordLB hade den 31 december 1991 ett primärt kapital på 2,043 miljarder mark och 543 miljoner mark i supplementärt kapital.
The need for equity capital could therefore have been covered by issuing profit participation certificates amounting to DEM 1500 million, instead of the promotion-related assets recognised as core capital.
Därför kunde behovet av eget kapital ha täckts genom att utge vinstandelsbevis för 1,5 miljarder mark istället för att använda de fondtillgångar som godkänts som primärt kapital.
In their comments, the Land of North Rhine-Westphalia and WestLB also dispute the assertion that the various transfers of assets to the Landesbanks, i.e. also in the case of NordLB, could be compared to share capital.
Nordrhein-Westfalen och WestLB bestred i sina inlagor att de olika överföringarna av delstatsbankernas tillgångar, i synnerhet till NordLB, är jämförbara med aktiekapital.
They argue instead that the transfers are comparable to silent partnership contributions or so-called ‘perpetuals’.
Överföringarna bör snarare jämföras med passivt delägande eller så kallade ”perpetually preferred shares”.
Silent partnership contributions and ‘perpetuals’ had been recognised as core capital in Germany since 1991.
De hävdade att passivt delägande och s.k. perpetuals klassats som primärt kapital i Tyskland sedan 1991.
Moreover, remuneration for an investment depended not on how it was classified by the banking supervisory authorities, but on its risk profile.
De tillade att ersättningen inte bör grundas på banktillsynsmyndigheternas klassificering av investeringen utan på dess riskprofil.
Since the LTS assets were junior-ranking, the risk pattern had more in common with silent partnership contributions or ‘perpetuals’ than with share-capital investments.
Eftersom tillgångarna var andraklasskapital var risken mer jämförbar med passivt delägande eller s.k. perpetuals än med aktiekapitaltillskott.
The Commission shares the BdB’s view that the transfer of the LTS assets, which were recognised by BAKred as core capital, is most comparable to a share-capital investment.
Kommissionen anser liksom BdB att den överföring av fondtillgångar från treuhandbolag som BAKred behandlade som primärt kapital främst är att jämföra med ett aktiekapitaltillskott.
In this connection, it should first be stressed that the relatively wide range of innovative equity instruments now available to credit institutions in several countries did not exist in Germany back in 1991, when a decision was taken on transferring the LTS to NordLB or, in 1993, when NordLB had to comply with new, stricter capital requirements.
I detta sammanhang bör det framför allt betonas att det relativt breda utbudet av nyskapande instrument för eget primärkapital och supplementärt kapital, som kreditinstituten numera har tillgång till i flera länder, ännu inte existerade i Tyskland varken 1991 då överföringen av treuhandbolagen till NordLB beslutades eller 1993 då NordLB blev tvunget att uppfylla de strängare kapitaltäckningskrav som då trädde i kraft.
Some of these instruments were developed in the meantime, while others already existed but were not accepted in Germany.
En del av dessa instrument har utvecklats först senare, andra fanns redan men var inte godkända i Tyskland.
In practice, the main instruments which were available and used at that time were profit participation certificates and subordinated loans (both of which are merely additional own funds, the latter being accepted only since 1993).
De instrument som i praktiken huvudsakligen fanns att tillgå och användes var vinstandelsbevis och efterställda lån (vilka båda förstås är supplementärt kapital, det senare godkänt först från och med 1993).
It is therefore inappropriate to compare the LTS capital to such innovative instruments, most of which have developed in the meantime and some of which are available only in other countries.
Följaktligen är det inte övertygande att jämföra treuhandbolagens kapital med nyskapande instrument, som till största delen utvecklades först senare och delvis endast fanns utomlands.
Germany itself (indirectly) rejects such a comparison, claiming that the Commission must examine the case on the basis of the facts available at the time of the decision at the end of 1991.
Även den tyska regeringen själv förkastar (indirekt) en sådan jämförelse då den menar att kommissionen måste bedöma fallet enligt de förhållanden som rådde vid tiden för beslutet i slutet av 1991.
As regards perpetual preferred shares and profit participation certificates, a number of specific points should be stressed.
När det gäller ”perpetual preferred shares” och vinstandelsbevis bör vissa särskilda frågor framhållas.
Perpetual preferred shares count as core capital in some countries but are still not accepted in Germany.
”Perpetual preferred shares” räknas i en del länder som primärt kapital, men godkänns fortfarande inte i Tyskland.
Profit participation certificates constitute only additional own funds, whereas the LTS capital qualifies as core capital.
Vinstandelsbevis räknas endast som supplementärt kapital, medan kapitalet från treuhandbolagen var primärt kapital.
The latter is therefore of much greater use to NordLB because it can be used to raise additional own funds (such as profit participation certificates) up to the same amount in order to increase the bank's own-funds base.
Därför var treuhandbolagens kapital till mycket större nytta för NordLB, eftersom banken därmed kunde anskaffa supplementärt kapital (t.ex. vinstandelsbevis) till samma belopp och på så sätt utvidga sin kapitalbas.
Moreover, if profitable years followed loss-making ones, profit participation certificates would be replenished before the LTS capital.
När förlusten vändes till vinst skulle dessutom först vinstandelsbevisen och därefter kapitalet från treuhandbolagen återställas till nominellt värde.
In addition, the LTS capital is available to NordLB without any time limitation, while profit participation certificates are usually issued for a period of ten years.
Kapitalet från treuhandbolagen stod vidare till NordLB:s förfogande utan någon tidsbegränsning, medan vinstandelsbevis brukar emitteras på tio år.
Furthermore, the enormous size of the capital injection would be atypical for profit participation certificates, and the ranking in the event of losses must be seen in this context.
Kapitaltillskottets storlek är också atypisk och prioriteringsordningen vid eventuella förluster måste sättas i samband med det.
Since the share of the LTS capital is rather large, it will be used relatively quickly when major losses occur.
Eftersom treuhandbolagens tillgångar utgjorde en relativt stor andel, skulle de tas i bruk relativt snabbt om förlusterna blev stora.
The Commission considers that a comparison with silent partnership contributions is not suitable either for determining the appropriate remuneration for the special-purpose reserve recognised as core capital.
Kommissionen anser att jämförelsen med passivt delägande är olämplig för att beräkna en rimlig ersättning för den reserv som godkändes som primärt kapital.
In its view, an important factor here is that the LTS assets were transferred precisely not in the form of a silent partnership contribution but as a special-purpose reserve.
Kommissionen anser att det viktigaste är att överföringen av fonderna från treuhandbolagen inte gjordes som passivt delägande, utan som en bunden reserv.
In addition, there is no less risk that at least part of the transferred capital might be lost in the event of insolvency or liquidation than would be the case for a share-capital investment, as the LTS assets make up a considerable proportion of NordLB’s equity capital and NordLB has used a substantial amount of those assets to cover risk-bearing assets over many years.
Risken att förlora en del av det överförda kapitalet vid insolvens eller likvidation var inte heller lägre än vid aktiekapitaltillskott, eftersom treuhandbolagens fonder utgjorde en väsentlig del av NordLB:s eget kapital och banken under flera år belastat dem med risk.
For all these reasons, the Commission believes that, because of the peculiarities of the LTS capital, a comparison with perpetuals, profit participation certificates and silent partnership contributions is not a suitable way to determine the appropriate remuneration to be paid for the LTS capital.
Av alla dessa skäl anser kommissionen att den jämförelse med ”perpetual preferred shares”, vinstandelsbevis och passivt delägande som den tyska regeringen gör på grund av kapitalets särskilda egenskaper inte är lämplig för att beräkna en rimlig ersättning för kapitalet från treuhandbolagen.
Instead, the transfer of the LTS assets has most in common with a share-capital investment.
Överföringen liknar mest ett aktiekapitaltillskott.
Right to compensation and low liability risk
Regressrätt och liten risk
The liability in respect of the promotion-related assets is limited internally to the share of the Land of Lower Saxony in NordLB’s capital, and the Land is entitled to seek compensation from all of NordLB’s other guarantors.
Det inomobligatoriska ansvaret avser enbart Niedersachsens överlåtna andel i NordLB:s aktiekapital och delstaten har regressrätt gentemot NordLB:s alla andra garanter.
Germany argues that an investor would have given this due consideration in his investment decision and his demand for remuneration.
Tyskland anser att man troligen tagit hänsyn till detta inför investeringsbeslutet och när ersättningen fastställdes.
However, the internal restriction on liability cannot justify any reduction in remuneration since, from NordLB's point of view, it remains the case that the advantage obtained by means of the capital transfer must be adequately remunerated in order to avoid distortions of competition.
Den inomobligatoriska ansvarsbegränsningen föranleder dock ingen nedsättning av ersättningen, eftersom NordLB ändå måste erlägga en rimlig ersättning för kapitalöverföringen för att inte påverka den konkurrensutsatta verksamheten.
The Land’s right to compensation from the other guarantors constitutes an agreement between guarantors and not a concession by NordLB that might justify a lower remuneration.
Delstatens regressrätt gentemot övriga garanter utgör en överenskommelse mellan garanterna och inte något medgivande från NordLB som skulle kunna motivera en lägre ersättning.
If, for example, the other guarantors had agreed to assume full liability for the promotion-related assets internally, this could not have led to a situation where NordLB had to pay no remuneration at all.
Inte ens om övriga garanter helt övertagit det inomobligatoriska ansvaret för fondmedlen skulle NordLB kunnat undgå att behöva betala någon ersättning.
Moreover, from the Commission’s point of view, it is irrelevant whether the LTS assets were used continuously and fully in order to meet solvency requirements.
Kommissionen anser dessutom att det är ovidkommande om fondmedlen efter BAKred:s godkännande utnyttjades för att uppfylla kapitaltäckningskraven.
Even if this were not the case, a market-economy investor would have insisted on remuneration in full since the bank was free to employ all the capital in its competitive business according to its economic discretion.
En affärsmässigt agerande investerare hade ändå inte avstått från full ersättning, eftersom banken ju efter egen affärsmässig bedömning kunde utnyttja hela kapitalet i den konkurrensutsatta delen av verksamheten.
Appropriate remuneration for the amount of DEM 1400 million
Rimlig ersättning för beloppet på 100 miljarder mark
There are no doubt different ways of calculating the appropriate remuneration for the amount of DEM 1400 million which was available to NordLB each year for its competitive business.
Den rimliga ersättningen för de ca 1,4 miljarder mark som årligen stod till förfogande för NordLB:s konkurrensutsatta verksamhet kan förstås fastställas på olika sätt.
However, as will be shown, all the methods for calculating the remuneration for capital made available follow the same basic principles.
Nedanstående beräkning av ersättningen för aktiekapitaltillskott följer dock alltid samma grundläggande principer.
Taking these basic principles, the Commission here does the calculation in two steps: first, it determines the minimum remuneration that an investor would expect for a (hypothetical) investment in the share capital of NordLB.
Enligt principerna gör kommissionen en beräkning i två etapper: först fastställs den minimiersättning som en investerare skulle förvänta sig av ett (hypotetiskt) aktiekapitaltillskott till NordLB.
It then examines whether, in view of the particularities of the transaction at issue, the market would have agreed on a premium or a discount and, if so, whether it can produce a methodically robust quantification of that amount.
Därefter prövas om de särskilda omständigheterna kring transaktionen i ärendet enligt marknadsvillkoren motiverar något påslag eller avdrag samt huruvida kommissionen kan göra någon metodiskt tillfredsställande kvantifiering.
Determination of a likely minimum remuneration for an investment in the share capital of NordLB
Fastställande av en förväntad minimiersättning för aktiekapitaltillskottet till NordLB
The expected return on an investment and the investment risk are key determinants in the decision of a market-economy investor to invest.
Förväntad avkastning på en investering och investeringsrisken är avgörande för marknadsmässiga investeringsbeslut.
In order to determine their level, the investor incorporates all available firm-related and market-related information into his calculation.
För att bedöma dessa aspekter tar investeraren hänsyn till alla tillgängliga uppgifter om bolag och marknad.
He bases himself on historical average rates, which, generally speaking, are also a point of reference for a firm's future efficiency, and inter alia on an analysis of the company's business model for the investment period in question, the strategy and quality of management or the relative prospects for the sector in question.
Man kan utgå från tidigare genomsnittliga avkastningar som i allmänhet fungerar som referens även för bolagets framtida lönsamhet samt analysera företagets affärsverksamhet under investeringsperioden, bolagsledningens strategi och kvalitet samt prognoserna för branschen.
A market-economy investor will undertake an investment only if it produces a higher return or a lower risk than the next-best alternative use of his capital.
En marknadsmässigt handlande investerare investerar bara om det ger högre avkastning eller lägre risk jämfört med andra alternativa för kapitalanvändningar.
Similarly, he will not invest in a company whose expected return is lower than the average return expected for other companies with a similar risk profile.
Därför görs inga investeringar i företag med lägre förväntad avkastning än den genomsnittliga avkastningen i andra företag med jämförbar riskprofil.
It can be assumed in the present case that there are sufficient alternatives to the assumed investment project that promise a higher expected return with the same risk.
I så fall finns troligen tillräckligt bra alternativ med högre förväntad avkastning och lägre risk.
Various methods exist for determining the minimum appropriate remuneration.
Det finns olika sätt att räkna ut en rimlig minimiersättning på.
They range from differing variants of the financing approach to the CAPM method.
Det kan vara allt från olika varianter på finansieringsberäkningar till CAPM-metoden.
In describing the various approaches, it makes sense to distinguish between two components, viz. a risk-free return and a project-specific risk premium:
I beräkningarna är det bra att skilja den riskfria avkastningen från den riskpremie som är kopplad till projektet.
Minimum appropriate return on a risky investment
Rimlig minimiavkastning på riskkapital
risk-free base rate + risk premium for the risky investment.
Riskfri grundräntesats + riskpremie för investeringen
Consequently, the minimum appropriate remuneration for a risky investment can be described as the sum of the risk-free rate of return and the additional risk premium for assuming the investment-specific risk.
Lämplig minimiersättning för riskkapital kan alltså beskrivas som summan av den riskfria avkastningen plus riskpremien för den individuella investeringen.
The basis for any determination of return is thus the existence of a default-risk-free form of investment with an assumed risk-free return.
Alla beräkningar av avkastningen utgår från att det finns en riskfri investeringsform med en likaledes riskfri avkastning.
The expected return on fixed-interest government securities is normally used in determining the risk-free basic rate (or, as the case may be, an index based on such securities), but these represent forms of investment with a comparably low risk.
Den riskfria grundräntesatsen brukar fastställas utifrån den förväntade avkastningen på statliga värdepapper till fast ränta (till exempel i ett index för sådana värdepapper) i den mån de utgör investeringsformer med lika låg risk.
The various methods differ, however, when it comes to determining the risk premium:
Det finns dock olika metoder för att fastställa riskpremien.
Financing approach: An investor’s expected return on capital represents, from the point of view of the bank using the capital, future financing costs.
Finansieringssätt: Investerarens förväntade avkastning på eget kapital tar hänsyn till den finansierade bankens kommande finansieringskostnader.
Under this approach, the historical capital costs incurred by comparable banks are first of all determined.
Denna beräkning bygger på att man först fastställer de tidigare kostnaderna för eget kapital för banker som är jämförbara med den aktuella banken.
The arithmetic average of the historical capital costs is then compared with the future expected equity capital costs and hence with the investor's expected-return requirement.
Det matematiska genomsnittsvärdet på de historiska kapitalkostnaderna jämförs sedan med de i framtiden förväntade kostnaderna för eget kapital och därmed även med investerarens förväntade avkastning.
Financing approach with compound annual growth rate: At the heart of this approach stands the use of the geometric rather than the arithmetic mean (compound annual growth rate).
Finansieringssätt med Compound Annual Growth Rate: Denna beräkning bygger på ett geometriskt och inte ett matematiskt genomsnittsvärde (Compound Annual Growth Rate).
Capital Asset Pricing Model (CAPM): The CAPM is the best-known and most frequently tested model of modern finance, by which the return expected by an investor can be determined using the following equation:
Capital Asset Pricing Model (CAPM): Det här är den mest kända och vanligaste metoden i dagens finanssektor enligt vilken investerarens förväntade avkastning beräknas med följande formel:
Minimum return
Minimiavkastning
risk-free base rate + (market-risk premium × beta)
riskfri grundsats + (marknadsmässig riskpremie × beta)
The risk premium for the equity investment is obtained by multiplying the risk premium on the market by the beta factor (market-risk premium × beta).
Riskpremien för kapitalinvesteringen räknas ut genom att man multiplicerar den marknadsmässiga riskpremien med en betafaktor (marknadsmässig riskpremie × beta).
The beta factor is used to quantify the risk of a company relative to the overall risk of all companies.
Genom betafaktorn fastställs ett företags risk jämfört med alla företags sammanlagda risk.
The CAPM is the predominant method of calculating investment returns in the case of large listed companies.
CAPM är den dominerande metoden för att beräkna avkastning på investeringar i stora börsnoterade företag.
However, since NordLB is not a listed company, it is not possible directly to infer its beta value.
Eftersom NordLB inte är något börsnoterat företag kan man inte heller dra några direkta slutsatser om betavärdet.
The CAPM can be used only on the basis of an estimate of the beta factor.
CAPM-metoden kan därför bara användas om betafaktorn uppskattas.
In its comments of 29 July 2003, the BdB, using the CAPM, concluded that the minimum remuneration to be expected for an investment in the share capital of NordLB at 31 December 1991, when the LTS assets were transferred, was 13,34 % per annum.
I sina synpunkter av den 29 juli 2003 krävde BdB att CAPM skulle användas för att beräkna förväntad minimiersättning på ett aktiekapitaltillskott till NordLB när treuhandbolagens tillgångar överfördes den 31 december 1991 till ett värde på 13,34 %. Tyskland hade grundläggande invändningar mot CAPM-metoden.
Germany raised objections in principle to the use of the CAPM.
BdB utgick från en alltför hög betafaktor och hade även felaktigt fastställt den riskfria grundräntan.
It also argued that the BdB started from a high beta value and was incorrect in its calculation of the risk-free base rate, and that the market-risk premium of 4,6 % was too high.
Också den marknadsmässiga riskpremien på 4,6 % hade satts för högt.
Had the BdB applied the CAPM correctly, it would have arrived at a much lower minimum remuneration for a hypothetical investment in the share capital of NordLB.
BdB kom med hjälp av CAPM-metoden fram till en mycket lägre minimiersättning för ett hypotetiskt aktiekapitaltillskott till NordLB.
In their understanding on the normal market remuneration, the Land of Lower Saxony, NordLB and the BdB concluded that a minimum remuneration of 10,03 % was appropriate.
I sin överenskommelse om en marknadsmässig ersättning kom Niedersachsen, NordLB och BdB fram till att en minimiersättning på 10,03 % vore rimlig.
In their calculations, the parties based themselves on the CAPM and applied a risk-free basic interest rate of 7,15 % for NordLB.
Parterna använde CAPM-metoden för sina beräkningar och satte den riskfria grundräntan för NordLB till 7,15 % per den 31 december 1991.
Determination of this interest rate was based on the assumption that the LTS special-purpose assets were to be made available on a permanent basis.
När räntesatsen fastställdes utgick man från att treuhandbolagens tillgångar skulle stå till NordLB:s förfogande under längre tid.
The parties then determined the rate per annum, which reflects the trend tracked by the REXIO Performance Index in the period 1970-91 and, in this way, arrived at the risk-free basic interest rate of 7,15 % referred to above.
Parterna beräknade sedan den årliga avkastningen enligt REX10 Performance Index mellan 1970 och 1991 och kom på så sätt fram till den tidigare nämnda riskfria grundräntesatsen på 7,15 % (31 december 1991).
Since NordLB's capital injection was made available on a permanent basis, the method of determining the risk-free basic interest rate appears appropriate in this specific case.
Eftersom NordLB:s insättning faktiskt stod till förfogande under längre tid verkar denna metod lämplig i det föreliggande ärendet.
Moreover, the REX10 Performance Index is a generally recognised source of data.
Också REX10 Performance Index är en allmänt använd källa.
The risk-free basic interest rate calculated thus appears appropriate here.
Den framräknade riskfria grundräntesatsen verkar därför rimlig.
The beta factor of 0,72 was estimated on the basis of a KPMG report on adjusted beta factors for all listed credit institutions in Germany that is available to the Commission.
Uppskattningen av betafaktorn till 0,72 byggde på ett utlåtande från KPMG om så kallade Adjusted Betafaktorer för alla börsnoterade kreditinstitut i Tyskland, som kommissionen fått en kopia av.