natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On the basis of the higher remuneration for preference shares compared with ordinary shares, the Commission considers a premium of at least 0,3 % per annum (after corporation tax) to be appropriate.
På grundval av den ökade ersättningen för preferensaktier jämfört med stamaktier anser kommissionen att ett påslag på minst 0,3 % per år (efter bolagsskatt) är lämpligt.
The parties to the understanding also regard a premium of 0,3 % as appropriate to take account of the failure to issue new voting rights.
Avtalsparterna anser också att ett påslag på 0,3 % per år är lämpligt, eftersom ingen ny rösträtt utdelades.
OJ L 150, 23.6.2000, p. 1; actions challenging that decision have been brought by Germany (before the Court of Justice, Case C-376/99), by North Rhine-Westphalia (before the Court of First Instance, Case T-233/99) and by WestLB (before the Court of First Instance, Case T-228/99).
EGT L 150, 23.6.2000, s. 1. Detta beslut har överklagats av Tyskland (EG-domstolen, C 376/99), av Nordrhein-Westfalen (förstainstansrätten, T 233/99) och av WestLB (förstansinstansrätten, T 228/99).
The Commission has also brought proceedings for infringement of the Treaty (before the Court of Justice, Case C-209/00).
Kommissionen har inlett ett överträdelseförfarande (EG-domstolen, C 209/00).
In addition to the reasons already mentioned that could lead to fluctuations in the cash value, it argued that the Land could have switched its promotion policy from lending to outright grants for example, thereby reducing the cash value further.
Utöver de ovannämnda orsaker som skulle ha kunnat leda till fluktuationer i kontantvärdet skulle det också ha kunnat leda till ett lägre kontantvärde, om delstaten hade lagt om sin stödpolitik från lånestöd till exempelvis stödprogram.
In that case the bank could not have taken up the full amount for its competitive business, for safety's sake.
Då hade banken av säkerhetsskäl aldrig kunnat använda hela beloppet till konkurrensutsatt verksamhet.
According to this definition, silent partnership contributions must be recognised for supervisory purposes as no more than lower tier I capital, which may account for no more than 15 % of the requisite core-capital ratio.
Detta kapital får utgöra högst 15 % av den erforderliga andelen primärt kapital.
In other words, where the core-capital ratio is 4 %, 3,4 % must be made up of nominal capital and open reserves (e.g. the special-purpose reserve transferred to the Landesbanks).
Om andelen primärt kapital är 4 %, måste med andra ord 3,4 % utgöras av grundkapital och öppna reserver (t.ex. de bundna tillgångar som överförts till delstatsbankerna).
Remuneration of 0,15 % after taxes for 2. (DEM)
Ersättning på 0,15 % efter skatt för punkt 2 (DEM)
Remuneration of 6,42 % after taxes for 4. (DEM)
Ersättning på 6,42 % efter skatt för punkt 4 (DEM)
Remuneration of 0,15 % after taxes for 6. (DEM)
Ersättning på 0,15 % efter skatt för punkt 6 (DEM)
Remuneration of 5,25 % after taxes for 8. (DEM)
Ersättning på 5,25 % efter skatt för punkt 8 (DEM)
For example, there was no agreement to the effect that the savings banks must always maintain the total volume of their investment at a constant level . Nor is it otherwise apparent that the Land took the savings banks' contribution into account in determining the remuneration for its capital injection.
Det framgår inte heller av något annat att delstaten skulle ha tagit bidraget från sparkassorna med i beräkningen då den fastställde ersättningen för sitt kapitaltillskott.
Moreover, applying the WestLB method, a premium of at least 0,15 % per annum before tax is justified, if only because the capital is at BayernLB's disposal for guarantee purposes for an unlimited period . However, account must also be taken of the fact that corporate tax rates in 2004 are much lower than in the 1990s .
Dessutom är det åtminstone på grundval av den omständigheten att kapitalet varaktigt och på obegränsad tid står till BayernLB:s förfogande rimligt med ett tillägg på minst 0,15 % per år före skatt i överensstämmelse med den metod som tillämpades i WestLB-beslutet.Det skall dock beaktas att bolagsskattesatsen år 2004 är betydligt lägre än på 1990-talet.
implemented by Germany for Hamburgische Landesbank — Girozentrale, now HSH Nordbank AG
om ett stöd som Tyskland beviljat till förmån för Hamburgischen Landesbank – Girozentrale, numera HSH Nordbank AG
(notified under document number C(2004) 3928)
[delgivet med nr K(2004) 3928]
The procedure concerns the transfer of shares in Hamburgische Wohnungsbaukreditanstalt (‘WK’) to Hamburgische Landesbank — Girozentrale (‘HLB’) by the Land of Hamburg (‘FHH’).
Förfarandet avser en överföring av andelar i Hamburgische Wohnungsbaukreditanstalt (”WK”) till Hamburgische Landesbank – Girozentrale (”HLB”) via Freie und Hansestadt Hamburg (”FHH”).
There are a further six cases in which proceedings have been initiated against Germany in connection with transfers of assets to Landesbanks, and in particular to Westdeutsche Landesbank — Girozentrale (‘WestLB’).
Förfarandet har ett samband med sex andra förfaranden mot Tyskland på grund av överföringar av tillgångar till delstatsbanker, särskilt Westdeutsche Landesbank Girozentrale (nedan kallad ”WestLB”).
By letter of 12 January 1993, the Commission asked Germany for information concerning the circumstances of, and reasons for, a capital increase in WestLB resulting from the incorporation of Wohnungsbauförderanstalt (‘WfA’) and similar increases in the own funds of the Landesbanks of other Länder.
Den 12 januari 1993 sände kommissionen Tyskland en begäran om upplysningar om omständigheterna kring och orsakerna till en kapitalökning vid WestLB genom samgående med Wohnungsbauförderanstalt (”WfA”) och eventuella liknande ökningar av eget kapital vid delstatsbanker i andra delstater.
Germany replied in March and September 1993 and, in response to further Commission requests dated 10 November and 13 December 1993, provided additional information in March 1994.
Tyskland inkom med svarsskrivelser i mars och september 1993 – och då kommissionen begärde ytterligare upplysningar även den 10 november och den 13 december 1993 – med kompletterande uppgifter i mars 1994.
In addition to information concerning WfA's transfer to WestLB, the German replies referred to similar transfers in Lower Saxony, Berlin and Schleswig-Holstein.
I Tysklands svarsskrivelse nämndes förutom överföringen av Wfa till WestLB liknande överföringar i Niedersachsen, Berlin och Schleswig-Holstein.
(‘BdB’), an association representing private banks established in Germany, informed the Commission among other things that, with effect from 1 January 1986 and 1 January 1993, FHH had transferred shares in WK to HLB directly or indirectly.
(nedan kallad BdB), som företräder privatbanker med säte i Tyskland, bland annat kommissionen om att FHH direkt eller indirekt överfört andelar i WK till HLB med verkan fram till den 1 januari 1986 och den 1 januari 1993.
This increased the own funds at HLB's disposal and, in the BdB's view, distorted competition in its favour since the parties had not agreed remuneration consistent with the market-economy investor principle.
BdB ansåg att den därmed förbundna ökningen av HLB:s kapitalbas utgjorde en snedvridning av konkurrensen till detta företags fördel, då ersättningen inte stod i samklang med principen om en privat investerare i en marknadsekonomi.
In its second letter, the BdB accordingly lodged a formal complaint and requested the Commission to initiate proceedings under Article 93(2) of the EC Treaty (now Article 88(2)) against Germany.
I den andra nämnda skrivelsen anförde BdB därför formellt besvär och begärde att kommissionen skulle inleda ett förfarande mot Tyskland enligt artikel 93.2 i EG-fördraget (numera artikel 88.2).
The complaint also related to similar transfers of assets to Westdeutsche Landesbank in North Rhine-Westphalia, Norddeutsche Landesbank in Lower Saxony, Landesbank Schleswig-Holstein (‘LSH’) in Schleswig-Holstein, Landesbank Berlin in Berlin and Bayerische Landesbank in Bavaria.
Klagomålet gällde även liknande överföringar av tillgångar i Nordrhein-Westfalen, Niedersachsen, Schleswig-Holstein, Berlin och Bayern till Westdeutsche Landesbank, Norddeutsche Landesbank, Landesbank Schleswig-Holstein (”LSH”), Landesbank Berlin och Bayerische Landesbank.
In February and March 1995 and December 1996 several banks associated themselves individually with the complaint lodged by their association.
I februari och mars 1995 och december 1996 anslöt sig flera enskilda banker till klagomålet från deras förbund.
The Commission investigated first the transfer of shares to WestLB.
Kommissionen utredde först överlåtelsen av tillgångar till WestLB.
By Decision 2000/392/EC, it finally found that the difference between the remuneration paid and the normal market return constituted state aid incompatible with the common market and ordered recovery of the aid.
Genom beslut 2000/392/EG som togs i ärendet 1999 bedömdes skillnaden mellan den erlagda ersättningen och en marknadsmässig ersättning vara ett med den gemensamma marknaden oförenligt stöd, varför det måste upphöra.
Alongside the present Decision, the Commission is adopting a new decision on WestLB which takes account of the Court's criticisms.
Samtidigt med detta beslut meddelade kommissionen WestLB ett nytt beslut som tog hänsyn till kritiken i domstolens dom.
On 1 September 1999 the Commission sent Germany a request for information on the transfers of assets to the other Landesbanks, including HLB.
Den 1 september 1999 skickade kommissionen en begäran om upplysningar till Tyskland som konkret avsåg överföringarna till övriga delstatsbanker, däribland även HLB.
By letter of 8 December 1999, Germany submitted information on the transfer of WK to HLB which it supplemented by letter of 22 January 2001.
I en skrivelse av den 8 december 1999 lämnade Tyskland upplysningar om överlåtelsen av WK till HLB, som kompletterades med en skrivelse av den 22 januari 2001.
By letter of 13 November 2002, the Commission informed Germany of its decision to initiate on account of the aid the procedure laid down in Article 88(2) of the EC Treaty.
I en skrivelse av den 13 november 2002 meddelade kommissionen Tyskland att den beslutat att inleda ett förfarande enligt artikel 88.2 i EG-fördraget avseende stödet.
After requesting, and being granted, extensions of the deadline, Germany submitted its comments and provided additional information by letters of 14 April and 15 May 2003.
Tyskland begärde och beviljades förlängning av tidsfristen och överlämnade därefter några synpunkter och ytterligare upplysningar med skrivelser av den 14 april 2003 och den 15 maj 2003.
Further questions were discussed at meetings with representatives of the German authorities on 26 June 2003.
Ytterligare frågor diskuterades vid möten med företrädare för de tyska myndigheterna den 26 juni 2003.
Following a renewed Commission request, Germany provided additional information on 29 August 2003.
Efter ytterligare en begäran om upplysningar från kommissionen lämnade Tyskland ytterligare upplysningar den 29 augusti 2003.
The Commission decision to initiate the procedure was published on 4 April 2003 in the Official Journal of the European Union .The Commission called on interested parties to submit comments.
Kommissionens beslut att inleda ett förfarande offentliggjordes i Europeiska gemenskapernas officiella tidning för att ge berörda parter möjlighet att inkomma med synpunkter.
It received comments from the BdB, which it forwarded to Germany for its opinion.
Kommissionen mottog därefter synpunkter från BdB som den vidarebefordrade till Tyskland för kommentarer.
Germany replied by letter of 30 October 2003.
Den 30 oktober 2003 överlämnade Tyskland sitt ställningstagande till redogörelserna från BdB.
By letter of 7 April 2004, the Commission requested further information from Germany on all the Landesbank transfers, receiving replies on 1, 2 and 28 June 2004.
Kommissionen bad Tyskland inkomma med ytterligare upplysningar om alla förfaranden som rör delstatsbanker i en skrivelse av den 7 april 2004, och fick svar från Tyskland i skrivelser av den 1 och 2 juni 2004 samt av den 28 juni 2004.
On 1 October 2004 Germany provided updated figures and additional information.
Den 1 oktober 2004 överlämnade Tyskland nya uppgifter och ytterligare upplysningar.
Following the merger between HLB and Landesbank Schleswig-Holstein-Girozentrale (‘LSH’) creating HSH Nordbank AG (‘HSH’) on 2 June 2003, the WK shares received by HLB were transferred back to FHH.
Till följd av fusionen den 2 juni 2003 mellan HLB och LSH som skapade HSH Nordbank överfördes WK-andelen som innehades av HLB tillbaka till FHH.
On 19 July 2004 the complainant BdB, the Land of North Rhine-Westphalia and WestLB notified a provisional understanding concerning the appropriate remuneration for the transferred assets.
Den 19 juli 2004 lämnade de klagande BdB, Nordrhein-Westfalen och WestLB AG in ett utkast till överenskommelse om lämplig ersättning för de överförda tillgångarna.
On 29 September 2004 BdB, FHH and HSH Nordbank, which resulted from the merger of HLB and Landesbank Schleswig-Holstein in 2003, also reached a provisional understanding on the appropriate remuneration for the special-purpose assets transferred.
Likaså översände BdB, FHH och HSH Nordbank (som var resultatet av fusionen mellan HLB och Landesbank Schleswig-Holstein 2003) den 29 september 2004 en preliminär överenskommelse om en rimlig ersättning för de överförda bundna tillgångarna.
The definitive version of the understanding on the transfer of the special-purpose assets to HLB reached the Commission on 14 October 2004.
Överenskommelsen om en överföring av de bundna tillgångarna till HLB, i dess slutliga lydelse, inkom till kommissionen den 14 oktober 2004.
HAMBURGISCHE LANDESBANK — GIROZENTRALE (‘HLB’)
HAMBURGISCHE LANDESBANK – GIROZENTRALE (”HLB”)
At the time of the transfer, HLB was a public-law institution that had been set up by decree in 1938.
Vid tidpunkten för överföringen var HLB en offentligrättslig institution som inrättades genom förordning år 1938.
This decree was replaced in 1993 by the Hamburgische Landesbank — Girozentrale Act, which was amended in 1997 in connection with the partial sale to ‘LSH’.
Förordningen ersattes 1993 av lagen Gesetz über die Hamburgische Landesbank – Girozentrale, som ändrades 1997 i samband med den partiella avyttringen till Landesbank Schleswig-Holstein Girozentrale (”LSH”).
Up to that point, FHH had been the sole shareholder in HLB as well as its sponsor and guarantor.
Fram till dess var FHH HLB:s enda aktieägare, offentliga ägare och garant.
In 1997 LSH, alongside FHH, became a shareholder in HLB.
1997 blev LSH vid sidan om FHH aktieägare i HLB.
Each had a 49,5 % shareholding in HLB.
Båda hade en andel i HLB på 49,5 %.
In addition, HLB-Beteiligungsgesellschaft mbH (‘HLB-BG’), which is controlled by FHH and the holding company Hamburger Gesellschaft für Beteiligungsverwaltung mbH (‘HGV’), owns a de facto share of 1 % via an atypical silent partnership.
Därutöver innehar HLB-Beteiligungsgesellschaft mbH (HLB-BG), som kontrolleras av FHH och dess holdingbolag, Hamburger Gesellschaft für Beteiligungsverwaltung mbH (HGV), genom ett atypiskt passivt bolag en faktisk andel på 1 %.
On 2 June 2003 (for tax and balance-sheet purposes, 1 January 2003) HLB and LSH merged to form HSH.
Den 2 juni 2003 (skattemässigt och i balansräkningen fram till den 1 januari 2003) bildades HSH Nordbank AG genom sammanslagningen av HLB och LSH.
The owners are FHH with over 35 %, the Land of Schleswig-Holstein with just under 20 %, WestLB with just under 27 % and the Sparkassen- und Giroverband Schleswig-Holstein with over 18 %.
Ägare är FHH med drygt 35 %, Land Schleswig-Holstein med närmare 20 %, WestLB med knappt 27 % och Sparkassen- und Giroverband Schleswig-Holstein med drygt 18 %.
With a balance-sheet total of some EUR 180 billion and some 4500 employees in all, HSH is today one of the larger credit institutions in Germany.
Med en balansomslutning på cirka 180 miljarder euro och totalt ca 4500 anställda hör den fusionerade banken idag till en av de största kreditinstituten i Tyskland.
When the two transfers took place, HLB had a balance-sheet total of DEM 36,5 billion (1986) and just under DEM 60 billion (1992).
När de båda delarna överfördes hade HLB en balansomslutning på 36,5 miljarder tyska mark (1986) respektive knappt 60 miljarder tyska mark (1992).
In 2002, the year preceding the merger creating HSH, HLB had a group balance-sheet total of just under EUR 93 billion and an own-funds ratio of 11 %.
2002, sista året före fusionen som gav upphov till HSH Nordbank, uppgick HLB:s koncernbalansomslutning till närmare 93 miljarder euro (koncern) och täckningsgraden för eget kapital låg på 11 %.
That same year it had 2700 employees at group level.
Samma år hade HLB 2700 anställda på koncernnivå.
As a state-owned bank, HLB took charge of FHH's banking business and that of its public and private legal persons.
I sin egenskap av statligt ägd bank hade HLB hand om FHH:s bankaffärer och dess offentligrättsliga eller privaträttsliga juridiska personer.
As a commercial bank, HLB was active especially in the areas of shipping and real estate finance, corporate and private customer business and international capital market business.
I sin egenskap av affärsbank var HLB verksam framför allt med fartygs- och fastighetsfinansiering, affärer med företagskunder och privatkunder samt på de internationella kapitalmarknaderna.
In the field of shipping finance, HSH describes itself as the world leader.
Inom fartygsfinansiering är HSB Nordbank enligt egen utsago idag världsledande.
TRANSFER OF WK SHARES TO HLB
ÖVERFÖRING AV ANDELAR I WK TILL HLB
Under Article 1 of the Act amending the sponsorship of the Hamburgische Wohnungsbaukreditanstalt of 1 July 1986, FHH transferred 24 % of WK's equity and special capital to HLB with effect from 1 January 1986.
Genom artikel 1 i lagen ”Gesetz zur Änderung der Trägerschaft der Hamburgischen Wohnungsbaukreditanstalt” av den 1 juli 1986 överlät FHH 24 % av grundkapitalet och det fria kapitalet i WK till HLB med verkan från den 1 januari 1986.
According to the relevant contract of 10 July 1986 concluded between FHH and HLB, this was done as a means of increasing the latter's capital.
Enligt överlåtelseavtalet mellan FHH och HLB av den 10 juli 1986 gjordes överföringen genom en kapitalökning.
In accordance with the Act increasing the capital of Hamburgische Landesbank — Girozentrale of 22 December 1992, FHH transferred with effect from 1 January 1993 a further 38 % of its shares in WK to HGV and the remaining shares (a further 38 %) directly to HLB.
Med lagen Gesetz zur Verstärkung des Kapitals der Hamburgischen Landesbank – Girozentrale av den 22 december 1992 överlät FHH med verkan från den 1 januari 1993 ytterligare 38 % av andelarna i WK till HGV samt de återstående andelarna på 38 % direkt till HLB.
The FHH holding HGV in turn acquired an interest in HLB in the form of a typical silent partnership contribution with 19,86 % of the shares transferred to it.
FHH-Holding HGV deltog ånyo som ett typiskt passivt delägande med 19,86 % av de andelar i HLB som överlåtits åt dem.
Consequently, according to the information supplied by Germany, FHH transferred 81,86% of its shares in WK to HLB, some directly, some indirectly.
Därigenom hade FHH enligt de uppgifter som Tyskland lämnade överfört sammanlagt 81,86 % av sina andelar i WK dels direkt, dels indirekt till HLB.
The transfer contract of 22 December 1992 also provided for a call option whereby FHH could at any time demand that the Landesbank transfer the WK shares transferred directly to it either to FHH itself or to a third-party designated by it.
Vidare innehöll överlåtelseavtalet av den 22 december 1992 en köpoption. FHH kunde därför kräva att Landesbank när som helst överför de direkt tillförda WK-andelarna på FHH eller på en av FHH utsedd tredje part.
This option also included the right to receive back the shares transferred in 1986 (cf. a so-called ‘side letter’ of 22 December 1992).
Detta omfattade även rätten till återbetalning av de andelar som tillfördes 1986, vilket reglerades i ett s.k. ”tilläggsprotokoll” av den 22 december 1992.
In the event of such a reassignment, payment would be based on the value of the WK shares as determined by an expert valuation for the financial year prior to the reassignment.
Vid återbetalning beräknas motvärdet på WK-andelarna enligt en expertvärdering på grundval av det bokföringsår som föregick återbetalningen.
In an addendum adopted on 21 April 1997 to the contract of 22 December 1992, it was laid down that, in the event of a reassignment, any increase in undisclosed reserves brought about by a readjustment of the WK aid scheme would accrue not to HLB but to FHH.
I ett tillägg av den 21 april 1997 till ett avtal av den 22 december 1992 fastställdes det att vid en eventuell återbetalning skulle en ökning av passivt delägande till följd av ändringar i WK-stödsystemet tilldelas FHH, inte HLB.
The German Banking Act (Kreditwesengesetz — KWG) has been amended in line with Council Directive 89/647/EEC on a solvency ratio for credit institutions (the ‘Solvency Directive’) and Council Directive 89/299/EEC on the own funds of credit institutions (the ‘Own Funds Directive’), which require banks to have own funds equivalent to 8 % of their risk-adjusted assets.
Enligt rådets direktiv nr 89/647/EEG av den 18 december 1989 om kapitaltäckningsgrad för kreditinstitut (nedan kallat ”kapitaltäckningsdirektivet”) och rådets direktiv 89/299/EEG om kapitalbasen i kreditinstitut (nedan kallat ”kapitalbasdirektivet”), enligt vilka lagen om kreditväsendet ändrades, skall bankernas kapitalbas utgöra minst 8 % av de riskjusterade tillgångsposterna.
At least 4 percentage points of this amount must consist of what is termed core capital, or ‘tier I’ capital, meaning items of capital which are at the credit institution's disposal without restriction and immediately to cover risks or losses as soon as they arise.
Av detta skall minst 4 procentenheter bestå av s.k. primärt kapital (Tier 1-kapital), som omfattar de delar av kapitalet som står till ett kreditinstituts förfogande för obegränsad och omedelbar användning till täckning av risker eller förluster när sådana uppkommer.
In determining the total own funds available to a bank for supervisory purposes, the core capital is of decisive importance because additional capital, or ‘tier II’ capital, is accepted as underpinning for risk-bearing transactions only up to the amount of the available core capital.
Det primära kapitalet är ur tillsynsperspektiv avgörande för bankens tillgång till eget kapital, eftersom det supplementära kapitalet (Tier 2-kapital) bara får täcka bankens risktransaktioner med högst det belopp bankens primära kapital uppgår till.
German banks had to adapt their own funds to the new requirements of the Solvency Directive and the Own Funds Directive by 30 June 1993.
Till den 30 juni 1993 skulle de tyska bankerna anpassa sina bestånd av garantikapital till de nya kraven enligt kapitaltäcknings- och kapitalbasdirektivet.
However, because the budgetary situation was tight, public shareholders were unable to provide any fresh capital, but neither were they prepared to privatise and to raise additional capital on the capital markets.
På grund av det ansträngda finansiella läget kunde de offentliga ägarna emellertid inte tillföra något nytt kapital, men ville å andra sidan inte heller privatisera och finansiera tillskottskapital via kapitalmarknaderna.
The public banks thus decided to undertake asset and capital transfers: in the case of WestLB, the assets of the WfA and, in the case of HLB, the aforementioned WK shares, which were transferred to HLB's capital reserves and silent partnership reserve.
Därför beslutade de offentligt ägda bankerna att överföra tillgångar och kapital, t.ex. tillgångarna i Nordrhein-Westfalens byggnadsfond (WfA) till WestLB och de tidigare nämnda WK-andelarna, som tagits upp i HLB:s kapitalreserv eller passiva innehav, till HLB.
EFFECTS OF THE TRANSFER ON LBB'S CAPITAL BASE
ÖVERFÖRINGENS INVERKAN PÅ HLB:S KAPITALBAS