natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The April 2002 risk shield covers all risks from the bank’s old business in the real estate services field transacted before the cut-off dates mentioned above.
Riskgarantin från 2002 täcker samtliga risker inom bankens gamla affärer på området för fastighetstjänster som ingicks före de relevanta frister som nämnts ovan.
This means that risks to the bank in the real estate services business area now arise only from new business transacted after those dates.
Detta medför att banken på affärsområdet fastighetstjänster endast har risker i samband med nya affärer, som gjorts efter dessa frister.
Since the market for real estate services is still to be regarded as problematic and is characterised by a high degree of forecasting uncertainty, the Commission, supported by Mazars, considers the continuing significant reduction in new business in the real estate services field to be an important contribution to the restoration of long-term viability and concentration on the core business of a regional bank.
Eftersom marknaden för fastighetstjänster fortfarande måste anses vara problemfylld och kännetecknas av stor osäkerhet med avseende på prognoserna, anser kommissionen — vilket bekräftats av dess rådgivare Mazars — att den fortlöpande betydande minskningen av nya fastighetstjänsteaffärer ger ett viktigt bidrag för att återställa en regional banks långsiktiga lönsamhet och koncentration på kärnverksamheten.
The transfer of old business protected by the risk shield to the Land of Berlin at the market price likewise enables the bank to free up resources previously tied up outside the core business, although the transfer of old business already covered should not as such have any significant impact on the bank’s risk situation.
Överlåtelsen av den gamla affärsverksamheten, som täcks av riskgarantin, till delstaten Berlin till marknadsmässiga priser gör det möjligt för banken att frigöra medel som tidigare varit bundna utanför kärnverksamheten, även om denna överlåtelse av den redan garanterade gamla affärsverksamheten som sådan inte torde få någon större effekt på bankens risksituation.
The Commission, in line with Mazars’ findings, considers the complete abandonment of the real estate services business area to be to be a clear, economically meaningful step which should contribute to the long-term stabilisation of the bank’s results.
Kommissionen anser liksom Mazars att det fullständiga uppgivandet av affärsområdet fastighetstjänster är en tydlig och ekonomiskt ändamålsenlig operation, som kommer att bidra till att stabilisera bankens resultat på lång sikt.
This measure should therefore be viewed favourably by the capital market and should ease the planned privatisation of the bank.
Denna åtgärd kommer därför sannolikt att uppfattas som positiv även på kapitalmarknaderna och underlätta den privatisering av banken som planeras.
These figures are largely as set out in the plan.
Dessa siffror överensstämmer i stort sett med planen.
Analysis of the financial measures
Analys av de finansiella åtgärderna
The financial measures are, in the opinion of the Commission, supported by its advisers Mazars, necessary and appropriate as a means of restoring BGB’s financial stability from the point of view of liquidity and capitalisation and of ensuring its refinancing on the capital markets as well as the financing of its restructuring.
De finansiella åtgärderna anser kommissionen liksom dess rådgivare Mazars vara nödvändiga och lämpliga för att återställa BGB: s finansiella stabilitet med avseende på likviditet och kapitalbas, säkra bankens refinansiering på kapitalmarknaden och finansiera dess omstrukturering.
They consist of measures relating both to own capital and to borrowed capital.
De finansiella åtgärderna gäller såväl eget som främmande kapital.
The details are as follows:
På de enskilda områdena genomförs följande:
The Commission takes the view that the sale of assets and participations will provide the bank with liquidity and reduce risk positions outside the core area.
Kommissionen anser att försäljningen av tillgångar och ägarandelar kommer att förse banken med likviditet och minska riskexponeringarna utanför kärnverksamheten.
It is not clear, however, that accounting profits of any significance overall can be achieved in this way.
Det är dock inte uppenbart att man på detta sätt kan totalt sett kan uppnå betydande bokföringsmässiga vinster.
The refinancing of the bank rests on three main pillars: savings deposits (approximately one third), bank deposits (approximately one third) and securitised liabilities (approximately one quarter).
Bankens refinansiering vilar på tre huvudpelare: sparinlåning (cirka en tredjedel), bankinlåning (cirka en tredjedel) och skuldebrev (cirka en fjärdedel).
Consolidated liabilities fell from EUR 185 billion at the end of 2001 by EUR 32 billion to EUR 153 billion in mid-2003.
De konsoliderade skulderna minskade med 32 miljarder euro från 185 miljarder i slutet av 2001 till 153 miljarder i mitten av 2003.
To prepare for the abolition of state guarantees, the bank aims to switch from its at present relatively large stock of short-term liabilities to medium‐ and long‐term liabilities and to re-enter the capital market in the area of unsecured liabilities.
För att förbereda bortfallet av de statliga garantierna strävar banken till att omvandla sitt hittills relativt stora bestånd av kortfristiga skulder till medel- och långfristiga skulder och att återinträda på kapitalmarknaden på området lån utan säkerhet.
To this end, it has drawn up objectives for the issuance of secured and unsecured liabilities and is seeking thereby to rebuild the trust of the capital market and to expand the investor base.
För detta ändamål har banken utarbetat mål för uppläggning av lån med eller utan säkerhet och försöker på så sätt återställa sitt förtroende på kapitalmarknaden och utvidga sin investerarbas.
It has held talks with ratings agencies about the realistically attainable rating in the event of successful implementation of the restructuring plan on the basis of the base-case scenario (A- or A3).
Banken har fört samtal med kreditvärderingsföretag om den rating som realistiskt kan förväntas om omstruktureringsplanen genomförs framgångsrikt enligt det neutrala scenariot (”A” eller ”A3”).
On the whole, an average increase in refinancing costs of [...]* basis points can be reckoned on as a result of the abolition of state guarantees in mid‐2005.
Inalles antas refinansieringskostnaderna därefter stiga med i genomsnitt [...]* räntepunkter, vilket beror på bortfallet av de statliga garantierna i mitten av 2005.
The Commission considers, in line with Mazars’ findings, that the bank’s refinancing strategy, and in particular the base scenario drawn up and the inference of correspondingly higher refinancing costs, is fundamentally plausible.
Kommissionen anser — vilket bekräftats av Mazars — att bankens refinansieringsstrategi, särskilt det neutrala scenario som utarbetats, och kalkylen av de i enlighet härmed ökade refinansieringskostnaderna i grunden är trovärdig.
However, a question mark hangs over the bank’s future refinancing because of potential reluctance on the part of market participants, which might materialise especially if the bank’s results fail to come up to expectations.
En osäker faktor för bankens framtida refinansiering är dock en eventuell återhållsamhet från marknadsaktörernas sida, som i synnerhet kunde aktualiseras om bankens resultat understiger förväntningarna.
In such an event, still higher refinancing costs would have to be reckoned with.
I ett sådant fall måste man räkna med ytterligare ökande refinansieringskostnader.
What is more, how far possible saturation effects might be observed in the market in mid-2005 if all public banks in Germany lose the state guarantees is not yet fully foreseeable.
Vidare är det i nuläget inte helt möjligt att avgöra i vilken mån mättnadseffekter uppstår på marknaden i mitten av 2005 då alla offentligt ägda banker i Tyskland förlorar sina statliga garantier.
The placing of certain securities issues might then be at least hampered.
Placeringen av vissa värdepapper kan då åtminstone försvåras.
For this reason, the Commission sees in the further reduction of risk positions an essential precondition for the successful implementation of the restructuring plan.
Därför anser kommissionen att en ytterligare minskning av riskexponeringarna är en väsentlig förutsättning för att omstruktureringsplanen skall kunna genomföras framgångsrikt.
If the problems described were to occur in future, the bank could effectively combat them by stepping up the reduction effort and thus favourably influence the confidence placed in it by the capital market.
Om de problem som beskrivits skulle börja uppträda i framtiden, kunde banken motverka dem genom ökade insatser för att minska riskexponeringarna och på så sätt påverka kapitalmarknadernas förtroende för banken i positiv riktning.
Another essential precondition for securing the confidence of the capital market is the attainment of a satisfactory core‐capital ratio that can act as a buffer against any losses incurred.
En annan väsentlig förutsättning för att säkra förtroendet på kapitalmarknaderna är att banken kan uppnå en tillräcklig andel kärnkapital, som kan fungera som buffert för eventuella förluster.
The core‐capital ratio depends firstly on the extent of the risk positions and secondly on that of the core capital itself.
Andelen kärnkapital beror på dels omfattningen av riskexponeringarna, dels storleken av kärnkapitalet självt.
The bank is aiming at a core‐capital ratio at the end of the restructuring period of more than 7 %.
Bankens mål är att kärnkapitalkvoten efter omstruktureringsperioden skall vara högre än 7 %.
A capital contribution by shareholders, in addition to the August 2001 capital increase, in order to further improve the bank’s capitalisation is, however, not likely before privatisation takes place at the end of 2007.
Före privatiseringen i slutet av 2007 kan man i alla fall inte räkna med något ytterligare kapitaltillskott utöver det i augusti 2001 från de andra delägarna för att förstärka bankens kapitalbas.
Accordingly, if it is to increase its core‐capital ratio, the bank must fall back in particular on a reduction in risk positions or the sale of assets.
För att höja kärnkapitalkvoten måste banken därför framför allt minska riskexponeringarna eller sälja ut tillgångar.
The Commission is aware that the statutory minimum core‐capital ratio of 4 % is insufficient to give a bank the necessary breathing space in day-to-day business.
Kommissionen är medveten om att den lagstadgade miniminivån för kärnkapitalkvoten på 4 % inte räcker till för att ge en bank det spelrum den behöver i den dagliga verksamheten.
In its rescue aid decision of 25 July 2001, the Commission therefore recognised a core‐capital ratio of 5 % as being necessary in order to enable a bank to continue to exist.
I sitt beslut om undsättningsstödet av den 25 juli 2001 accepterade därför kommissionen en nivå för kärnkapitalkvoten på 5 % som nödvändig för en banks fortlevnad.
This was based essentially on a letter from BAKred, as it then was.
Denna ståndpunkt grundade sig till stor del på en skrivelse från dåtida BAKred.
As confirmed by Mazars, the Commission is also aware that in the financial markets a core‐capital ratio of 6 % is generally mentioned as being the threshold below which questions arise as to the strength of the institution concerned and the confidence of the financial markets suffers.
Kommissionen är dessutom medveten om att man på de finansiella marknaderna — vilket bekräftas av Mazars — vanligtvis anger en kärnkapitalkvot på 6 % som tröskelvärde: om kvoten sjunker under detta värde ifrågasätts finansinstitutets soliditet och förtroendet på finansmarknaderna minskar.
According to Mazars, ratings agencies tend to view core‐capital ratios as a reflection of a bank’s financial strength, which is why credit institutions generally strive to exceed the required capital underpinning in order to ensure sound ratings, this being a precondition for access to the international capital markets on reasonable terms.
Enligt Mazars tenderar kreditvärderingsföretagen att se andelen kärnkapital som ett uttryck för en banks finansiella styrka. Därför ser kreditinstituten i allmänhet till att de har en starkare kapitalbas än vad som anges i lagen för att på så sätt skaffa sig en motsvarande rating, som är en förutsättning för att få tillgång till de internationella kapitalmarknaderna på rimliga villkor.
A capital ratio higher than 6 % may also be wise in the light of the reform of international agreements within the Basel II framework and the abolition of state guarantees in order to fulfil the market’s expectations of greater strength especially on the part of Land banks and thereby to achieve a better rating.
En högre kapitalkvot än 6 % kan också vara motiverad med tanke på reformen av de internationella överenskommelserna inom ramen för Basel II och bortfallet av de statliga garantierna, för att uppfylla marknadens förväntningar på en förbättrad soliditet hos delstatsbankerna och därför eftersträva en bättre rating.
The bank is aiming at an A rating and considers a core‐capital ratio of at least 7 % to be necessary for this.
Banken har som mål att uppnå rating A och anser att en kärnkapitalkvot på 7 % krävs för detta.
On the basis of comparable market data (with the average core‐capital ratio for the sector in Germany of 6 % being low by international comparisons and with 8 % or even higher being the average value for reputable credit institutions at European level), Mazars considers it indispensable for the bank to achieve in the medium term at least a core‐capital ratio of some 6 to 7 %.
Utgående från jämförbara marknadsdata (enligt vilka den genomsnittliga kärnkapitalkvoten i sektorn på 6 % i Tyskland är ganska låg i internationell jämförelse och medelvärdet på europeisk nivå för renommerade kreditinstitut ligger på 8 % och högre) anser kommissionens rådgivare Mazars att en kärnkapitalkvot på ungefär 6—7 % är nödvändig.
The Commission, in line with Mazars’ findings, likewise regards a medium‐term increase in the core‐capital ratio to over 6 % as being desirable.
I överensstämmelse med Mazars anser kommissionen att en höjning av kärnkapitalkvoten till över 6 % på medellång sikt är ändamålsenlig.
However, an increase to over 6 % is, in the Commission’s opinion, solely a commercial objective the responsibility for which must be assumed by the bank and thus cannot be financed by state aid.
En ytterligare höjning, över 6 %, ligger dock enligt kommissionens uppfattning helt inom ramen för bankens affärsintresse och ansvar och kan inte finansieras med statligt stöd.
The bank’s competitors are faced with the same market situation but have to increase their core‐capital ratios on their own without any state support.
Bankens konkurrenter står nämligen inför samma marknadssituation, men de är tvungna att öka sina respektive kärnkapitalkvoter av egen kraft utan statligt understöd.
Authorisation of an increase in the core‐capital ratio using state resources to over 6 % would therefore unjustifiably place the bank in a better position than its competitors, without this being absolutely essential to the bank’s viability at the time of the decision.
Att godkänna en ökning av kärnkapitalkvoten utöver 6 % med statliga medel skulle därför orättvist försätta banken i ett bättre läge än dess konkurrenter, utan att detta vid tiden för beslutet skulle vara absolut nödvändigt för överlevnad.
The aid would accordingly no longer be kept to the minimum required.
Stödet skulle då inte längre vara begränsat till det absolut nödvändiga.
For this reason, the Commission has insisted that, under the agreement between the Land of Berlin and the bank of 26 December 2002 on the treatment of any claims to repayment brought by the Land arising out of a Commission decision in aid case C 48/2002, the amount of any repayment claim will be left in the bank in the form of a deposit only as far as is necessary to attain a core‐capital ratio of 6 % (or a total capital ratio of 9,7 %, as already acknowledged in the decision on the rescue aid) on the basis of the 2002 annual accounts.
Av denna anledning har kommissionen beträffande avtalet mellan delstaten Berlin och banken av den 26 december 2002 om behandlingen av eventuella krav från delstatens sida på återbetalning på grund av kommissionens beslut i stödförfarandet C 48/2002 hållit fast vid att endast så mycket av det belopp som eventuellt skall återbetalas skall stå kvar i banken i form av en insättning som krävs för att uppnå en kärnkapitalkvot på 6,0 % (respektive en total kapitaltäckningsgrad på 9,7 %, som godtogs redan i beslutet om undsättningsstöd) enligt årsredovisningen för 2002.
However, this agreement can be approved by the Commission only in so far as the amount calculated under the agreement also does not lead to any overstepping of the core‐capital ratio of 6 % for the BGB group as at 1 January 2004 and hence on basis of the figures current at the time of the Commission decision (thus taking into account the hiving off of IBB promised by Germany and described in paragraph 279).
Detta avtal kan dock endast godkännas av kommissionen om det på så sätt fastställda beloppet också per den 1 januari 2004 och därmed på grundval av de siffror som gäller vid tiden för kommissionens beslut inte leder till att kärnkapitalkvoten på 6,0 % i BGB-koncernen (med beaktande av den avstyckning av IBB som Tyskland gått med på och som beskrivs i skäl 279) överskrids.
On the basis of the same considerations, the Commission has ensured that Germany commits itself to leaving the IBB reserve in the context of the divestment of government assistance business in 2005 in the bank only as far as is necessary to maintain the core‐capital ratio at a level of 6 % on the reference date of 1 January 2004.
Av samma skäl har kommissionen yrkat på att Tyskland åtar sig att i samband med avyttringen av investeringsverksamheten 2005 låta IBB-reserven stå kvar i banken endast till den del som krävs för att bevara en kärnkapitalkvot på 6 % per den 1 januari 2004.
This measure is to be viewed as part of the compensation to be provided by the bank in order to limit in the interests of competitors the distortions of competition caused by the aid.
Denna åtgärd bör ses som en del av de uppvägande åtgärder, som banken skall vidta i konkurrenternas intresse för att begränsa de snedvridande effekterna på konkurrensen av stödet.
The above refunding of the IBB reserve ensures that, in the context of the divestment of government assistance business, the bank does not have a core‐capital ratio in excess of the minimum essential to long-term viability which it might be able to use for expansive business strategies damaging to competitors.
Genom att återlämna den ovan nämnda delen av IBB-reserven garanteras att banken i samband med avyttringen av investeringsverksamheten inte uppnår en högre kärnkapitalkvot än vad som är absolut nödvändigt för bankens överlevnad på lång sikt och som den kunde utnyttja för att bedriva en expansiv affärsstrategi som skadar dess konkurrenter.
If the bank subsequently wishes to achieve a higher core‐capital ratio, then it must do so via suitable changes to the risk assets, by building up reserves through its own efforts or by borrowing further funds on the market at the time of or following privatisation.
Om banken längre fram siktar på att uppnå en högre kärnkapitalkvot, måste den göra det genom att göra motsvarande ändringar av risktillgångarna, genom att bygga upp reserver av egen kraft eller genom att vid eller efter privatiseringen skaffa mer egna medel på marknaden.
To sum up, the Commission, in line with Mazars’ findings, proceeds on the assumption that the bank will, in its own well-understood business interests, make every effort in the long term to reach a core‐capital ratio which results in a satisfactory rating from its point of view.
Sammanfattningsvis antar kommissionen i överensstämmelse med Mazars att banken av omsorg om sitt eget affärsintresse på lång sikt kommer att göra allt den kan för att bygga upp en kärnkapitalkvot som ger en tillfredsställande rating.
According to the bank, this is at least 7 %.
Enligt uppgifter från banken ligger denna nivå på minst 7 %.
The bank has almost three years before the end of the restructuring period in 2006 in which to raise the core‐capital ratio through its own efforts from [...]* % to 7 % or more.
Banken har således tre år på sig till utgången av omstruktureringsperioden 2006 för att av egen kraft höja kärnkapitalkvoten från [...]* % till 7 % eller mer.
The Commission considers the aim of successfully implementing the relevant measures so as to further increase the core‐capital ratio within this period to be realistic.
Kommissionen anser att det är realistiskt att förvänta sig att åtgärderna för att inom denna tidsperiod ytterligare höja kärnkapitalkvoten kan genomföras framgångsrikt.
Quantification and probabilities of the existing risks being realised and analysis of the risk provisioning
Kvantifiering och sannolikheter för att de befintliga riskerna förverkligas och analys av avsättningarna för kreditförluster
Since the Commission was unable in the spring of 2003 to allay, on the basis of its own analysis, the remaining doubts as to the bank’s viability raised by the failure of the privatisation process and the strongly negative aggregate result for 2002 and since a suitable, effective insulation of the credit risks existing above all in the real estate financing field was, according to Germany, impossible to achieve without further aid, the Commission made sure with the help of independent experts that, apart from a few points, the bank had made adequate provision for the existing risks and had built up suitable reserves.
Då kommissionen på våren 2003 genom sin egen analys fann att den inte kunde skingra de tvivel på bankens livsduglighet, som det misslyckade privatiseringsförfarandet och det kraftigt negativa totalresultatet för 2002 väckt, och då det enligt Tyskland inte verkade möjligt att effektivt isolera kreditriskerna inom framför allt fastighetsfinansieringen utan ytterligare stöd, förvissade sig kommissionen med hjälp av oberoende sakkunniga om att banken, förutom på en del punkter, hade gjort tillräckliga avsättningar för de befintliga kreditriskerna.
With respect to these points, the Commission’s advisers Mazars recommended measures to amend the restructuring plan as submitted to the Commission in the summer of 2003.
Kommissionens rådgivare, Mazars, har rekommenderat åtgärder för dessa punkter för att anpassa omstruktureringsplanen, sådan den förelåg för kommissionen sommaren 2003. På kommissionens initiativ infördes dessa åtgärder i omstruktureringsplanen.
At the Commission’s instigation, these were incorporated by the bank and the revised restructuring plan was communicated to the Commission on 29 January 2004.
Den 29 januari 2004 lämnades den omarbetade planen till kommissionen.
Risks arising out of lending transactions
Kreditrisker
This is especially relevant for project financing in the fields of air transport, energy and telecommunications.
Detta gäller särskilt finansieringar av projekt inom luftfart, energi och telekommunikationer.
The worst-case scenario makes an additional risk provision for this of EUR [...]*.
I det pessimistiska scenariot finns [...]* euro extra avsatt för en sådan eventualitet.
The Commission, in the light of Mazars’ findings, concludes that the bank would be able to take such a measure unaided.
Kommissionen utgår, mot bakgrund av Mazars analys, från att banken kan klara en sådan åtgärd med egna krafter.
Following the improvement of the restructuring plan through the incorporation of the measures proposed by the Commission’s advisers Mazars, the Commission regards the level of provisioning for the known risks as adequate.
Efter det att omstruktureringsplanen förbättrats genom att de åtgärder som kommissionens rådgivare Mazars föreslagit infogats i den anser kommissionen att avsättningarna för kreditförluster med anknytning till de kända riskerna är tillräckliga.