natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In accordance with Act No 97-1026 of 10 November 1997 and the letter from the Minister for Economic Affairs, the revaluation differences were transferred to the item ‘Own assets’ without incurring any tax since they corresponded to revaluation surpluses realised free of tax or under a tax neutrality arrangement pursuant to the 1959 and 1976 revaluation acts.
I enlighet med lag nr 97-1026 av den 10 november 1997 och ekonomiministerns skrivelse togs skillnaderna i omvärdering upp under rubriken ”Eget kapital” utan några skattemässiga konsekvenser eftersom de motsvarade skattefria mervärden från omvärderingen eller omfattades av ett system för skatteneutralitet till följd av de omvärderingslagar som gällde mellan 1959 och 1976.
In reorganising EDF's balance sheet, the French authorities followed National Accountancy Council Opinion No 97-06 of 18 June 1997 on changes to accounting methods, changes to estimates, changes to tax options and corrections to errors (hereinafter the National Accountancy Council Opinion), which States that corrections to accounting errors, which by their very nature relate to the posting of past transactions, ‘should be posted in the accounts for the financial year in which they are discovered’.
I samband med omorganisationen av EDF:s balansräkning har de franska myndigheterna följt den nationella revisionsmyndighetens yttrande nr 97-06 av den 18 juni 1997 om ändrade redovisningsmetoder, ändrade uppskattningsmetoder, ändrade skattealternativ och felkorrigeringar (nedan kallat ”den nationella revisionsmyndighetens yttrande”), där det slås fast att korrigeringar av bokföringsfel som per definition avser bokföringen av tidigare transaktioner ”skall redovisas i resultatet för det räkenskapsår under vilket felen konstaterades”.
In its injunction of 15 October 2002, the Commission requested the French authorities to let it have all the necessary documents, information and data for assessing the compatibility of that aid measure, and in particular full copies of the confidential reports issued by the French Court of Auditors on EDF.
I sitt föreläggande av den 15 oktober 2002 begärde kommissionen att de franska myndigheterna skulle inkomma med alla handlingar och upplysningar som behövdes för bedömningen av redovisningen av denna stödåtgärd, bland annat fullständiga kopior av den franska revisionsrättens konfidentiella rapporter om EDF.
The French authorities confined themselves to communicating extracts from those reports on the ground that only those extracts had to do with the Commission's investigation and that ‘the Court of Auditors’ special reports on EDF contain names of individuals and/or business secrets'.
De franska myndigheterna nöjde sig med att inkomma med utdrag ur dessa rapporter med motiveringen att dessa utdrag i sig räckte för kommissionens undersökning och att ”revisionsrättens särskilda rapporter om EDF innehöll namnuppgifter och affärshemligheter”.
The Commission notes that the documents forwarded were heavily censored.
Kommissionen konstaterar att de inkomna handlingarna censurerats i stor utsträckning.
It would stress that it is not for the Member State but for the Commission to assess the relevance of such documents in the context of its investigation.
Kommissionen påminner om att det är den och inte medlemsstaten som ansvarar för att bedöma relevansen hos dessa handlingar inom ramen för sin undersökning.
Neither does the existence of business secrets constitute a valid ground for refusing to transmit a document to the Commission, since the Commission is required to treat in confidence any information classed as a business secret.
Förekomsten av affärshemligheter utgör för övrigt inget giltigt motiv för att vägra att översända ett dokument till kommissionen, eftersom denna är bunden att behandla alla upplysningar som utgör affärshemligheter konfidentiellt.
In accordance with Article 13(1) of Regulation (EC) No 659/1999, the refusal by a Member State to provide a document requested by the Commission entitles the latter to take a decision exclusively on the basis of the information available to it.
Om en medlemsstat vägrar att inkomma med ett dokument som kommissionen begärt har kommissionen rätt att fatta beslut enbart på grundval av tillgängliga upplysningar i enlighet med artikel 13.1 i förordning (EG) nr 659/1999.
COMMENTS FROM AN INTERESTED PARTY
SYNPUNKTER FRÅN EN BERÖRD TREDJE PART
By letter dated 6 January 2003, the National Association of Independent Thermal Electricity Producers (SNPIET) submitted comments to the Commission in the context of the formal investigation procedure initiated in respect of the non-payment by EDF, in 1997, of corporation tax on some of the accounting provisions created free of tax for the renewal of the RAG.
Genom en skrivelse av den 6 januari 2003 inkom Syndicat National des Producteurs Indépendants d’Electricité Thermique (SNPIET) med synpunkter till kommissionen inom ramen för det formella granskningsförfarande som inletts mot bakgrund av det faktum att EDF 1997 inte betalade bolagsskatt på en del av de skattefria avsättningar som företaget gjort för förnyelsen av högspänningsnätet.
The SNPIET alleged that EDF had not complied in its operations with normal practice in industrial and commercial enterprises, contrary to the provisions of Act No 46-628 of 8 April 1946.
Enligt dessa synpunkter har EDF inom ramen för sin verksamhet inte följt de bestämmelser för industri- och affärsföretag som anges i lag nr 46-628 av den 8 april 1946.
COMMENTS FROM THE FRENCH AUTHORITIES IN THE CONTEXT OF THE FORMAL INVESTIGATION PROCEDURES
DE FRANSKA MYNDIGHETERNAS SYNPUNKTER INOM RAMEN FÖR DE FORMELLA GRANSKNINGSFÖRFARANDENA
The French authorities submitted comments to the Commission in the context of the two formal investigation procedures.
De franska myndigheterna har till kommissionen framfört sina synpunkter inom ramen för de formella granskningsförfarandena.
The French authorities submitted their comments to the Commission by letter dated 12 June 2003, in which they reiterated and supplemented the arguments set out in their letter of 11 December 2002.
De franska myndigheterna framförde sina synpunkter till kommissionen i en skrivelse av den 12 juni 2003, där de först upprepade och sedan kompletterade de argument som framfördes i deras skrivelse av den 11 december 2002.
In their letter of 11 December 2002, the French authorities disputed the classification of the State guarantee as aid, developing their case at length on the basis of the following arguments:
I skrivelsen av den 11 december 2002 avfärdade de franska myndigheterna tanken att åtgärden skulle utgöra statligt stöd med hänvisning till följande argument:
Under Act No 80-539 of 16 July 1980 on periodic penalty payments imposed in administrative proceedings and compliance with judgments by legal persons governed by public law, a public enterprise was responsible for settling its debts out of its own assets.
Enligt lag nr 80-539 av den 16 juli 1980 om administrativa viten och verkställande av domar av offentligrättsliga juridiska personer ansvarar ett EPIC för sina skulder med sina egna tillgångar.
If it had insufficient funds, it had to create the necessary resources either by reducing the funds allocated to other expenditures or by increasing its revenues.
Vid otillräckliga medel åligger det ett EPIC att få fram erforderliga resurser genom att antingen minska de medel som anslagits för andra utgifter eller öka sina resurser.
Where the public enterprise failed to act, the supervisory authority served formal notice for it to do so.
I en situation med bristande medel ger tillsynsmyndigheten ett EPIC ett förläggande att agera.
If the public enterprise did not comply, the supervisory authority itself issued a mandatory payment order for the expenditure in question, where necessary having first released the necessary resources.
Om detta föreläggande inte följs godkänner tillsynsmyndigheten en utbetalning för utgiften efter det att i förekommande fall ha frigjort erforderliga resurser.
According to the French authorities, the State did not therefore take the place of the public enterprise in order to pay its debts; it merely ordered the expenditure should the public enterprise fail to act.
Enligt de franska myndigheterna går sålunda staten inte in och täcker ett EPIC för återbetalningen av dess skulder, utan ställer bara medel till förfogande vid bristande tillgångar.
According to the Commission, it was not the public enterprise status that constituted aid, but the more favourable credit terms it enabled such enterprises to obtain.
Det är inte den rättsliga ställningen som EPIC i sig som utgör ett stöd, utan de förmånligare lånevillkor som denna ställning kan ge.
However, the Commission had not demonstrated in what way the special status enjoyed by public enterprises had actually enabled EDF to obtain real advantages linked to a particular loan or another financial obligation it had entered into.
Kommissionen har inte visat hur undantagssystemet för ställningen som EPIC i praktiken gjort det möjligt för EDF att få verkliga fördelar som hänger samman med ett visst lån eller någon annan finansiell förpliktelse som företaget påtagit sig.
The Commission should have carried out an overall assessment of the prerogatives and constraints of public enterprises rather than confining itself to highlighting certain privileges.
Kommissionen borde ha gjort en samlad bedömning av ett EPIC:s rättigheter och förpliktelser, och inte nöjt sig med att framhäva vissa förmåner.
Public enterprises were subject to certain statutory constraints, such as the principle of specialisation and the ban on arbitration clauses, which disadvantaged them in relation to commercial enterprises.
Ett EPIC omfattas i själva verket av vissa stadgemässiga begränsningar, såsom principen om specificering och förbudet mot kompromissklausuler, vilka ger det en nackdel gentemot affärsföretag.
Neither did the Commission take account of the public service obligations incumbent on EDF.
Dessutom tar kommissionen inte hänsyn till EDF:s skyldigheter i det allmännas intresse.
If it were found that there was an implicit State guarantee, it would in any event be necessary in order to ensure continuity of the public service.
Även om man skulle konstatera en underförstådd statlig garanti, är denna ändå nödvändig för att säkra kontinuitet i fråga om tjänsterna i det allmännas intresse.
The Commission decision deprived Article 295 of the Treaty of its effectiveness and ran counter to the principle of equal treatment in that it treated public enterprises and commercial enterprises in the same way although they did not operate in comparable conditions.
Kommissionens beslut gör artikel 295 i EG-fördraget verkningslös och strider mot principen om lika behandling genom att det likställer offentliga och privata företag trots att de inte verkar under jämförbara villkor.
In their letter dated 12 June 2003, the French authorities added further points as set out below.
I sin skrivelse av den 12 juni 2003 inkom de franska myndigheterna med ytterligare synpunkter, som redovisas nedan.
As regards the use of State resources, they considered that the Commission's interpretation of Act No 80-539 of 16 July 1980 was incorrect.
När det gäller frågan om statliga medel anser de franska myndigheterna att kommissionen gör en felaktig tolkning av lag nr 80-539 av den 16 juli 1980.
They stressed that no legal instrument or court decision provided for or sanctioned the existence of an automatic guarantee for the benefit either of EDF or of public enterprises in general.
De påminner om att det inte finns någon rättslig text eller något rättsligt beslut som föreskriver en automatisk garanti till förmån för EDF – eller för ett EPIC rent allmänt.
They reiterated that Act No 80-539 of 16 July 1980 had neither the object nor the effect of transferring the burden of a debt to the State and emphasised that, even when public entities in France had faced extremely serious financial difficulties, financial solutions had been found without State intervention.
De hävdar att lag nr 80-539 av den 16 juli 1980 inte har vare sig som syfte eller följd att staten tar på sig någon skuld. De påminner också om att i de fall där offentligrättsliga juridiska personer i Frankrike har haft allvarliga ekonomiska problem, så har man funnit finansiella lösningar utan statlig inblandning.
They furthermore took the view that the fact that a public supervisory authority was empowered to increase the resources of a public entity in financial difficulty did not suffice to demonstrate either the existence of a State guarantee of last resort or the use of State resources within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
Dessutom anser de franska myndigheterna att det faktum att en tillsynsmyndighet har möjlighet att skjuta till medel till en offentligrättslig juridisk person som har ekonomiska problem inte räcker för att påvisa att det föreligger en statlig garanti eller statliga medel i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget.
With regard to the grant of a selective advantage, the French authorities claimed that the selective nature of the aid measure under examination had not been proven.
När det gäller den selektiva fördelen uppger de franska myndigheterna att den aktuella stödåtgärden inte har något utpräglat inslag av selektivitet.
They argued that the arrangements established by Act No 80-539 of 16 July 1980 formed part of the general scheme of the system that derived from the general principle of the unseizability of the assets of public entities under French law.
De hävdar för det första att det system som inrättats genom lag nr 80-539 av den 16 juli 1980 faller inom de allmänna ekonomiska ramarna för det system som följer av den allmänna franska rättsliga principen att offentligrättsliga juridiska personers tillgångar inte kan utmätas.
They also took the view that the Commission had not demonstrated that they enjoyed any discretionary power to assess the appropriateness of issuing a mandatory payment order, for a sum of money that had become due for payment following a court decision, on behalf of a public entity.
För det andra anser de att kommissionen inte har påvisat att de franska myndigheterna skulle ha några som helst diskretionära befogenheter att bedöma lämpligheten i att godkänna utbetalning av ett visst belopp som efter domstolsbeslut skall betalas för en offentligrättslig juridisk persons räkning.
The French authorities thus again disputed the Commission's claim that, by virtue of its status as a public enterprise, EDF enjoyed an unlimited State guarantee constituting aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
De franska myndigheterna bestrider sålunda ånyo kommissionens påstående att EDF i sin egenskap av ett EPIC skulle åtnjuta en obegränsad statlig garanti som utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget.
Non-payment by EDF of corporation tax on some of the accounting provisions created free of tax for the renewal of the high-voltage transmission network
EDF:s befrielse från bolagsskatt på en del av de skattefria bokföringsmässiga avsättningar som gjordes för att förnya det franska högspänningsnätet
The French authorities submitted their comments to the Commission by letter dated 11 December 2002.
De franska myndigheterna inkom med sina synpunkter till kommissionen i en skrivelse av den 11 december 2002.
They disputed the classification as State aid of the non-payment in 1987 of corporation tax on some of the accounting provisions created free of tax for the renewal of the high-voltage transmission network (RAG).
De bestrider att det faktum att EDF 1997 inte betalade bolagsskatt på en del av de skattefria avsättningar som gjordes för att förnya det franska högspänningsnätet skulle utgöra statligt stöd.
The French authorities first disputed the amount of the provisions for renewal of the RAG advanced by the Commission.
För det första bestrider de franska myndigheterna det belopp på avsättningarna till förnyelsen av högspänningsnätet som kommissionen uppger.
They then argued that, even if EDF had not set aside provisions for the renewal of the RAG, it would still not have been liable for payment of corporation tax between 1987 and 1996 because of the carryover of large tax losses.
De franska myndigheterna hävdar vidare att EDF även utan avsättningarna till förnyelsen av högspänningsnätet inte skulle ha betalat bolagsskatt under perioden 1987–1996 beroende på uppskov med betalning av upplupna skatter till följd av kraftiga underskott.
Furthermore, since the State was both the owner of EDF and the grantor of the concession on the RAG, they considered that the grantor rights did not provide it with a genuinely enforceable claim.
Eftersom staten både ägde EDF och var koncessionsgivare för högspänningsnätet anser de dessutom att koncessionsgivarens rättigheter inte utgjorde någon verklig indrivningsbar skuld.
Consequently, when the balance sheet was restructured in 1997, they assigned those rights to EDF's capital and reserves in order to correct its undercapitalisation, but without subjecting them to corporation tax.
Vid omstruktureringen av balansräkningen 1997 överförde man följaktligen koncessionsgivarens rättigheter till EDF:s eget kapital för att avhjälpa företagets underkapitalisering, men utan att ta ut bolagsskatt på dessa rättigheter.
The French authorities took the view that the restructuring of EDF's accounts in 1997 could be interpreted as a capital injection of an amount equivalent to the partial tax exemption.
De franska myndigheterna anser att den redovisningsmässiga omstrukturering som gjordes 1997 kan tolkas som ett kapitaltillskott till ett belopp som motsvarar den delvisa skattebefrielsen.
They also denied that the remuneration of the State was unduly reduced between 1987 and 1996 as a result of the creation of the provisions in question.
De franska myndigheterna bestrider också att ersättningen till staten otillbörligen skulle ha minskats mellan 1987 och 1996 till följd av de aktuella avsättningarna.
They argued that, even if the net result had been higher, the remuneration of the State would not have been increased since, during that period, the level of that remuneration did not correspond to a predetermined percentage of EDF's net result: it was determined freely by the State in absolute terms and did not necessarily depend on EDF's financial situation; neither did the remuneration have to be deducted from the net profits for each year.
De hävdar att även om nettoresultatet hade varit högre, så skulle ersättningen till staten inte ha varit det eftersom ersättningsnivån under denna period inte grundade sig på någon förbestämd procentsats på företagets nettoresultat. Staten fastställde ersättningsnivån till ett visst belopp och inte som en funktion av företagets finansiella situation.
In view of the foregoing and given the losses carried over by EDF, the French authorities stressed that between 1987 and 1996 the State in fact took a dividend considerably in excess of the levels allowed by the ordinary law on commercial enterprises.
Dessutom togs denna ersättning inte obligatoriskt ut på nettovinsten för varje räkenskapsår. Mot denna bakgrund och med tanke på EDF:s underskott, understryker de franska myndigheterna att staten under perioden 1987–1996 i slutändan tog ut en utdelning vars nivå avsevärt översteg de civilrättsliga gränserna för affärsföretag.
The French authorities also considered that even if the creation of provisions for the renewal of the RAG had resulted in an advantage, such an advantage had to be regarded as cancelled out by the increase in corporation tax paid in 1997.
De franska myndigheterna anser dessutom att även om avsättningarna till förnyelsen av högspänningsnätet skulle utgöra en fördel, så bör denna anses motvägas av den förhöjda bolagsskatt som betalades 1997.
They claimed that, over the period 1987 to 1996, EDF paid more to the State overall than the corporation tax that would have been paid by a commercial enterprise which did not create provisions for the renewal of the RAG and which paid its shareholder a dividend equal to 37,5 % of its net result after tax.
De anser också att EDF under perioden 1987–1996 totalt betalade staten ett belopp som översteg den bolagsskatt som skulle ha betalas av ett affärsföretag, som inte skulle ha utgjort avsättningar till förnyelsen av högspänningsnätet och som skulle ha motsvarat en utdelning till aktieägaren på 37,5 procent av nettoresultatet efter skatt.
The French authorities also argued that if EDF were found to have benefited from an undue advantage, it would constitute existing aid and not new aid on account of the expiry of the ten-year limitation period laid down in Article 15 of Regulation (EC) No 659/1999, which began to run from the date the initial aid was granted.
För övrigt anser de franska myndigheterna att om en sådan otillbörlig fördel skulle konstateras, så handlar det om ett befintligt stöd och inte om ett nytt stöd till följd av den tioåriga preskriptionstid som anges i artikel 15 i förordning (EG) nr 659/1999 från det att det första stödet beviljats.
Since the Commission's first request for information was made on 10 July 2001, any aid granted before 1991 would be time-barred.
Med tanke på att kommissionens första begäran om upplysningar är daterad den 10 juli 2001, så skulle eventuella inslag av statligt stöd som beviljades före 1991 vara preskriberade.
The legislative measures adopted in 1997 did not suspend the limitation period since only action by the Commission could have that effect.
De franska myndigheterna anser att den åtgärd som lagstiftaren vidtog 1997 inte upphäver denna preskriptionstid eftersom det bara är kommissionens åtgärder som kan göra det.
The French authorities argued finally that the measure would constitute existing aid in any event since it was granted prior to the liberalisation of the electricity market.
De franska myndigheterna anser slutligen att det i vilket fall som helst handlar om ett befintligt stöd eftersom det har beviljats före avregleringen av elmarknaden.
In their letter dated 20 November 2003, the French authorities reiterated their arguments concerning the revaluation differences included in the amount of the grantor rights appearing in the accounts and concerning application of the limitation rule.
I sin skrivelse av den 20 november 2003 påminner de franska myndigheterna om sina argument beträffande de skillnader i omvärdering som ingår i beloppet för koncessionsgivarens rättigheter i koncernresultaträkningen samt beträffande tillämpningen av preskriptionsregeln.
They also claimed that the rate of corporation tax that should have been applied when EDF's balance sheet was restructured was the 1996 rate (36,67 %) not the 1997 rate (41,66 %), since the restructuring was carried out on the basis of a tax return lodged on 23 December 1997, after closure of the accounts for 1996 but before the 1997 accounts were finalised.
Dessutom hävdar de att den bolagsskattesats som skulle ha tillämpats på omstruktureringen av EDF:s balansräkning är 1996 års skattesats (på 36,67 procent) och inte 1997 års skattesats (på 41,66 procent) I detta avseende anser de att denna omstrukturering gjordes på en deklaration som lämnats in den 23 december 1997, det vill säga efter avslutandet av räkenskapsåret 1996 och före avslutandet av räkenskapsåret 1997.
The French authorities thus disputed the Commission's claim that EDF benefited from an advantage in 1997 on account of the non-payment of corporation tax on some of the provisions created free of tax for the renewal of the high-voltage transmission network.
De franska myndigheterna bestrider sålunda kommissionens påstående att EDF 1997 skulle ha åtnjutit en fördel på grund av att företaget inte betalade bolagsskatt på en del av de skattefria avsättningar som det gjort för förnyelsen av högspänningsnätet.
Observations by the French authorities on the comments from an interested party
De franska myndigheternas kommentarer till den berörda tredje partens synpunkter
The SNPIET's comments were forwarded to the French authorities by letter dated 21 January 2003.
Genom en skrivelse av den 21 januari 2003 översändes SNPIET:s synpunkter till de franska myndigheterna.