natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the corporate business sector, the market share for loans would contract slightly between 2001 and 2006, while the share of the deposit market would remain almost constant.
På affärsområdet företagskunder sker en lätt tillbakagång i utlåningen mellan 2001 och 2006, medan andelen av inlåningen förblir i det närmaste oförändrad.
In the real estate financing sector, the national market share indicated initially had to be revised, on the basis of updated statistics, from around 5 % to around 3 %, falling further to around 2 % by 2006.
Inom fastighetsfinansieringen skall den ursprungligen uppgivna nationella marknadsandelen på grundval av aktualiserade uppgifter korrigeras från omkring 5 % till cirka 3 %. Denna andel minskar till 2006 till cirka 2 %.
There would probably be no change in the capital market sector by 2006.
På området kapitalmarknad sker sannolikt inga förändringar till 2006.
In the course of the proceedings, Germany stated that BGB had examined very closely the possibility of further compensatory measures.
Tyskland förklarade under förfarandets lopp att BGB ingående undersökt möjligheterna till ytterligare uppvägande åtgärder.
However, apart from the sale of the real estate services business — promised at an earlier stage, but not part of the original plan — no further compensation was possible [...]*.
Dock är inga ytterligare uppvägande åtgärder [...]* möjliga förutom den redan på ett tidigare stadium utlovade avyttringen utöver den ursprungliga planen av området fastighetstjänster.
Overall, according to Germany, the compensatory measures were also appropriate.
De uppvägande åtgärderna är totalt sett även lämpliga.
In its decision to initiate proceedings, the Commission had used as an indication of market distortion the scope for extending business on the basis of the solvency ratios required under banking supervisory legislation.
Då den inledde förfarandet utgick kommissionen i sin bedömning av de snedvridande effekterna på marknaden från den möjlighet att utvidga affärsverksamheten som kapitaltäckningskraven erbjöd.
However, Germany argued that the assumption that a core capital injection of EUR 1 billion could boost the risk‐adjusted assets by up to EUR 25 billion could not be inferred directly from the basic rules of banking supervisory legislation.
Antagandet att de riskjusterade tillgångarna vid en ökning av kärnkapitalet på 1 miljard euro skulle kunna ökas med 25 miljarder euro, kan dock enligt Tysklands uppfattning inte utan vidare härledas ur banktillsynsbestämmelserna.
Only if core and supplementary capital were injected simultaneously could a bank boost its risk‐adjusted assets by 25 times the amount of the core capital injection.
Endast då kärnkapitalet och det supplementära kapitalet ökas samtidigt kan en bank öka sina riskjusterade tillgångar 25-faldigt.
Unless a bank had previously ineligible supplementary capital corresponding to the amount of the core capital injection, it was impossible a priori to apply a factor of 25.
Om banken saknar supplementärt kapital som kan beaktas ur tillsynsvinkel till en storlek som motsvarar tillskottet av kärnkapital kan faktorn på 25 inte tillämpas utan vidare.
It was wrong to regard an extension of business that was possible only as a result of supplementary capital that was available to the bank in any case as a market distortion caused by an injection of core capital classified as aid.
Det kan inte vara korrekt att bedöma en utvidgning av affärsverksamheten, som blir möjlig först då banken har tillgång till supplementärt kapital, som en snedvridning av marknaden som orsakas av ett tillskott av kärnkapital som skall klassificeras som stöd.
It was therefore considered that, from the very outset, the maximum possible market distortion should be set at no more than 12,5 times the amount of aid granted in the form of a capital injection.
Därför bör utgångspunkten vara att ett stöd i form av ett kapitaltillskott får en maximalt snedvridande effekt på marknaden på högst 12,5 gånger beloppet av detta stöd.
The Land of Berlin injected only core capital totalling (EUR 1,755 billion) into BGB, and not supplementary capital.
Delstaten Berlin gav BGB ett tillskott på kärnkapital på 1,755 miljarder euro, och inget tillskott av supplementärt kapital.
The core capital injection meant that the previously ineligible supplementary capital of EUR 877,5 million could be taken into account. But, as explained above, this could not be regarded as market distortion caused by the core capital injection.
Tillskottet av kärnkapital innebar att supplementärt kapital till ett belopp av 877,5 miljoner euro kunde betraktas som supplementärt kapital ur kapitaltäckningssynvinkel, vilket dock enligt förklaringen ovan inte kan bedömas som en snedvridning av marknaden på grund av tillskottet av kärnkapital.
Moreover, the (theoretical) core‐capital ratio of 4 % and the own‐funds ratio of 8 % constituted the minimum capital base required by law.
Dessutom gäller den (teoretiska) kärnkapitalkvoten på 4 % och den totala kapitaltäckningsgraden på 8 % de i lag angivna minimikraven på kapitaltäckning.
Institutions needed a much larger capital base if they were to run an orderly business and to have the room for manoeuvre necessary to operate in the financial markets.
För den regelbundna affärsverksamheten och för det rörelseutrymme som krävs för deltagande på de finansiella marknaderna behöver finansinstituten en betydligt starkare kapitalbas.
BAFin estimated that, from a market standpoint, BGB required at the time a core‐capital ratio of [...]* % and an own‐funds ratio of [...]* % in order to guarantee its liquidity and safeguard the restructuring process (cf. letter from BAKred dated 29 June 2001).
Enligt BAFins uppskattning är det för BGB på dagens marknad absolut nödvändigt att ha en kärnkapitalkvot på [...]* % och en total kapitaltäckningsgrad på [...]* % för att säkra bankens likviditet och inte äventyra den fortsatta omstruktureringen (se BAKreds skrivelse av den 29 juni 2001).
On the basis of these considerations and the relevant capital ratios, the capital injection would cause market distortion equivalent to around EUR 18 billion (core capital injection of around EUR 1,8 billion multiplied by a factor of about 10).
Utgående från detta och de nu gällande kapitaltäckningsgraderna leder kapitaltillskottet till en snedvridning av marknaden med ungefär 18 miljarder euro (tillskott till kärnkapitalet på omkring 1,8 miljarder euro multiplicerad med en faktor på cirka 10).
In response to the Commission's decision to initiate proceedings, Germany had already proposed as a further compensatory measure that the real estate services businesses (IBAG, IBG, LPFV) be separated from BGB.
Tyskland har redan som svar på kommissionens inledande av förfarandet som ytterligare uppvägande åtgärd erbjudit att avskilja fastighetstjänsteområdet (IBAG, IBG, LPFV) från BGB.
The effect of the risk shield was focused on the real estate services sector, which in itself was not subject to the solvency ratio requirements and could just as easily be carried out by another company not authorised to engage in banking.
Effekterna av riskgarantin berör fastighetstjänsteområdet, som i sig inte omfattas av kapitaltäckningskraven och som likaväl kan skötas av vilket företag som helst även utan banktillstånd.
The risk shield related to old business, mainly investments already placed, and not to new business.
Riskgarantin gäller den tidigare verksamheten, till största delen redan placerade fonder, och inte den nya.
It could though be argued that new business was possible only because of the risk shield.
Eventuellt kan det dock hävdas att riskgarantin är en nödvändig förutsättning för den nya verksamheten.
But in that case the size of the market distortion could be no more than the total volume of new business.
Men snedvridningen av marknaden kan då högst uppgå till den sammanlagda omfattningen av den nya affärsverksamheten.
In determining the market distortion caused by the risk shield, the Commission should therefore take as a basis the value established for IBAG’s new business up to the end of the restructuring period, i.e. EUR [...]*.
Det synes därför rimligt att kommissionen till grund för bedömningen av de snedvridande effekterna på marknaden av riskgarantin lägger det beräknade värdet av IBAG: s nya verksamhet till och med utgången av omstruktureringen på [...]* euro.
Otherwise, the market distortion caused by the risk shield could be estimated at best on the basis of the aid value of the risk shield in the worst‐case scenario (EUR 6,07 billion).
På sin höjd kunde man i stället fastställa de snedvridande effekterna på marknaden på grundval av stödvärdet av riskgarantin, vilket motsvarar det pessimistiska scenariot (6,07 miljarder euro).
Accordingly, the market distortion to be taken as a starting point for assessing the compensatory measures consisted of:
Resultatet blir följande snedvridande effekter på marknaden som utgångspunkt för beräkningen av de uppvägande åtgärderna:
a new amount for BGB in the form of the capital injection: EUR 18,3 billion,
Till förmån för BGB genom kapitaltillskottet: 18,3 miljarder euro.
a new amount for the real estate services sector — to be divested — in the form of the risk shield: EUR [...]* to EUR 6,1 billion.
Till förmån för området för fastighetstjänster som skall avstyckas: [...]* euro - 6,1 miljarder euro.
In its decision to initiate proceedings, the Commission had assumed that BGB enjoyed an extremely strong market position and had drawn appropriate consequences for the determination of compensatory measures. However, this assumption, based on the information then available, was not borne out by the low market shares actually held by BGB.
I motsats till vad kommissionen antog på basen av de uppgifter som fanns tillgängliga vid beslutet om att inleda förfarandet, skulle de reellt lägre marknadsandelarna för BGB inte motivera att man utgick från att BGB hade en extremt dominerande ställning på marknaden och av detta drog slutsatser om de uppvägande åtgärdernas storlek.
Overall, the proposed measures to offset the market distortion appeared to be appropriate, even allowing for any possible state aid implications that WBK's assets might have for LBB.
Sammantaget tycks de åtgärder för att uppväga de snedvridande effekterna på marknaden som föreslagits vara rimliga, och detta även om man beaktar den eventuella stödrättsliga problematiken i samband med överföringen av WBK: s tillgångar till LBB.
Germany also argued that on competition grounds it was inadvisable to sell Berliner Bank before selling the Land of Berlin’s shares in BGB.
Tyskland förklarade vidare att man av konkurrensskäl inte tillkännagivit avyttringen av Berliner Bank före avyttringen av delstaten Berlins andelar i BGB.
The remedies in the retail sector were sufficient: divestment of Weberbank, Allbank and the foreign subsidiaries BGB Polska and Zivnostenska Banka, the relinquishing of the six German private customer centres and the closure of around 90 branches, predominantly in Berlin.
De uppvägande åtgärderna inom retailbanking är genom avstyckningen av Weberbank, Allbank och de utländska dotterföretagen BGB Polska och Živnostenská Banka samt nedläggningen av de sex inomtyska privatkundscentren och 90 filialer i främst Berlin tillräckliga.
Moreover, the compensatory measures as a whole were in line with or went even further than the demands placed by the Commission on banks in previous restructuring decisions.
Dessutom ligger de sammanlagda uppvägande åtgärderna inom ramen eller går till och med utöver dem som kommissionen i tidigare beslut om omstrukturering av banker begärt.
After further objections from the Commission, especially in view of the fact that the closures and sales already undertaken or still to be implemented left BGB’s position in the Berlin retail banking market virtually intact, Germany and the Land of Berlin finally agreed to sell the Berliner Bank after all.
Efter ytterligare invändningar från kommissionen — framför allt på grund av att BGB: s ställning på marknaden för retailbanking i Berlin genom de nedläggnings- och avyttringsåtgärder som hittills företagits eller som ännu återstår förblir närapå oförändrad — har Tyskland och delstaten Berlin slutligen beslutat att gå med på att avyttra Berliner Bank.
In so doing, Germany promised to ensure that the Bankgesellschaft group sold the ‘Berliner Bank’ division as an economic unit, including its trade mark, all customer relations, branch offices and accompanying staff, by way of an open, transparent and non‐discriminatory procedure, with the sale to be legally effective by 1 October 2006.
Enligt detta åtagande skall Tyskland se till att bankkoncernen senast per den 1 oktober 2006 genom ett öppet, transparent och icke-diskriminerande förfarande avyttrat avdelningen ”Berliner Bank” som ekonomisk enhet, inbegripet varumärket, samtliga kundförbindelser, filialer och tillhörig personal.
The balance‐sheet total will be reduced from EUR 189 billion to EUR [...]* billion.
Balansomslutningen minskar under omstruktureringsperioden från 189 miljarder euro till [...]* euro.
Aid limited to the minimum necessary
Stöd begränsat till det absolut nödvändiga
Germany argued that the risks had not been overstated in the course of the restructuring, although they were based on the information on LPFV available in January 2002.
Riskerna har under omstruktureringen inte övervärderats. Uppskattningarna grundade sig dock på vad som var känt om LPFV i januari 2002.
Assessment of the risks could change during the period covered by the guarantees as a result of macroeconomic factors and intensive real estate management.
På grund av makroekonomiska faktorer och intensiv fastighetsförvaltning kunde de förändras under garantiernas löptid.
However, LPFV’s indemnification agreements with IBG and the detailed arrangements of the Land of Berlin’s risk shield for LPFV served to ensure that only the actual claims on guarantees by the Land of Berlin were refundable.
Men såväl genom avtalen om IBG: s övertagande av LPFV: s skyldigheter som genom formerna för delstaten Berlins garantier gentemot LPFV säkerställs att delstaten endast behöver stå för faktiska ianspråktaganden av garantierna.
The Land of Berlin had the right to intervene and issue instructions in respect of LPFV in order to guarantee high‐quality management.
För att se till att en kvalitativt god förvaltning upprätthölls hade delstaten Berlin rätt att ingripa i ledningen av LPFV (Eingriffs- und Weisungsrechte).
Furthermore, appropriate control measures had been introduced to rule out multiple risk coverage in practice.
Man hade även infört lämpliga kontrollåtgärder för att med säkerhet undvika flerfaldig risktäckning.
The risks arising from renewal and the right of offer were not cumulative but interchangeable.
Riskerna på grund av sanering och offerträtter var nämligen inte kumulativa, utan ersatte varandra.
This factor was taken into account in the description of LPFV’s risks.
Detta beaktas i LPFV: s riskredovisning.
However, there was actually multiple risk coverage in the case of rent guarantees and credit guarantees for the BGB group.
Däremot föreligger en faktisk flerfaldig risktäckning med avseende på BGB-koncernens hyres- och kreditgaranti.
LPFV verified claims on rent guarantees to ensure they were legally and factually in order and calculated correctly.
LPFV skall granska att kraven på grund av hyresgarantier är rättsligt och sakligt välgrundade och korrekt beräknade.
Since January 2003 the BCIA Berliner Gesellschaft zum Controlling der Immobilien‐Altrisiken mbH, wholly owned by the Land of Berlin and acting on its behalf, had carried out checks to rule out simultaneous calls on the loan guarantee.
En kontroll för att undvika samtidigt ianspråktagande av kreditgarantin görs för delstaten Berlins räkning sedan januari 2003 av dess helägda dotterföretag ”BCIA Berliner Gesellschaft zum Controlling der Immobilien-Altrisiken mbH”.
All services performed by LPFV for which the Land had assumed obligations were checked by BCIA in detail from a legal, factual and accounting standpoint, with further checks on the legality of each claim on the credit guarantee and on balance‐sheet guarantees.
Samtliga betalningar från LPFV, som grundar sig på delstatens övertagande av betalningsskyldigheten, prövas noggrant av BCIA för att fastställa att de är rättsligt och sakligt välgrundade och korrekt beräknade, liksom varje krav på grundval av kreditgarantin och balansräkningsgarantierna. Genom BCIA hade delstaten tillgång till ett slagkraftigt och effektivt verktyg för att minimera förlusterna.
BCIA provided the Land with a powerful and effective means of minimising damage, as the Garantiegesetz (Guarantee Law) of 16 April 2002 explicitly stated that no payments may be made to third parties in connection with risk‐shielding, except where there is a legal obligation to do so.
I garantilagen av den 16 april 2002 anges nämligen uttryckligen att inga betalningar till tredje part får göras i samband med de garanterade riskerna om ingen rättslig skyldighet består.
More specifically, under the detailed agreement, the Land or BCIA, on whose activities the Land Parliament must receive a report every quarter, enjoyed the following rights with regard to approval, inspection, the issuing of instructions, etc. vis‐à‐vis companies protected by the risk shield, the exercise of which was more closely regulated by a regulation on responsibilities and procedures:
Delstaten Berlin respektive BCIA, om vars verksamhet rapport skall lämnas kvartalsvis till parlamentet, har enligt det detaljerade avtalet följande rättigheter till medbestämmande, kontroll, föreskrifter och liknande gentemot de av riskgarantin gynnade företagen, vars uppfyllande regleras utförligare i en förordning om behörighet och förfaranden:
right to reserve approval of payments on loan commitments, where certain value limits were exceeded,
Krav på godkännande av utbetalningar av kreditåtaganden, som överstiger ett visst belopp.
right to have a say in drawing up the positive list and the annual accounts for balance‐sheet guarantees,
Medverkan vid fastställande av positivlistan och den årliga avräkningen för balansräkningsgarantierna.
right to reserve approval of sales of assets underlying the book value guarantee, where certain value limits were exceeded,
Medbestämmanderätt vid avyttring av tillgångar, som ligger till grund för garantin för bokföringsmässigt värde, om vissa beloppsgränser överskrids.
right to reserve approval of investments which lead to additional acquisition and production costs, where certain value limits were exceeded,
Medbestämmanderätt vid investeringar, som leder till anskaffnings- och tillverkningskostnader i ett senare skede, om vissa beloppsgränser överskrids.
right to reserve approval of certain payments by LPFV,
Medbestämmanderätt för vissa av LPFV: s betalningar.
right to issue instructions to IBG and LPFV on protection against claims,
Orderbefogenhet gentemot IBG och LPFV beträffande försvar mot aktivering.
right to reserve approval of assignments and other measures concerning claims arising from the detailed agreement,
Medbestämmanderätt för överlåtelser och andra dispositioner med avseende på krav baserade på det detaljerade avtalet.
comprehensive rights to information and inspection,
Omfattande rätt till upplysningar och insyn.
right to reserve agreement on the appointment of auditors by IBG, IBAG and LPFV,
Samförståndsförbehåll beträffande utseende av revisorer för IBG, IBAG och LPFV.
right of audit by the Berlin Audit Court (Rechnungshof),
Revisionsrätt för Berlins revisionsverk.
right to reserve approval of restructuring operations.
Medbestämmanderätt vid omstruktureringar.
The bank made its own significant contribution by selling assets or subsidiaries which were not essential for its long‐term viability.
Banken bidrar med ett betydande belopp av egna medel genom försäljningen av tillgångar eller dotterföretag, som inte är oundgängliga för dess långsiktiga livsduglighet.
The holdings in question were both substantial and profitable and were sold by open and transparent procedures.
Det rör sig om väsentliga, även lönsamma ägarandelar, som avyttras genom öppna och transparenta förfaranden.
It was also planned to sell the real estate services business.
Till detta kommer den planerade avyttringen av området fastighetstjänster.
BGB could make no further contribution of its own, having already done its utmost in 2001 to counter the extensive loss of own resources and to prop up its own‐funds ratio by reducing its risk‐bearing assets.
Några ytterligare egna bidrag kan inte komma ifråga, eftersom BGB redan 2001 genom att minska sina risktillgångar gjort allt som är möjligt för att motverka en omfattande förlust av egna medel och upprätthålla sin kapitaltäckning.
The core capital and own‐funds ratios targeted from 2003 under the restructuring plan and provisionally approved as rescue aid were also necessary.
De som undsättningsstöd preliminärt godkända och enligt omstruktureringsplanen från och med 2003 eftersträvade kvoterna för kärnkapital och totalt kapital är också tillräckliga.
If the undertaking was to survive and obtain a solid rating from rating agencies, it was vital that it achieved the provisionally approved core‐capital ratio of 5 % and the own‐funds ratio of 9,7 % and, from 2006, the target core‐capital ratio of around 7,5 % and the own‐funds ratio of around 12 %.
Att uppnå den preliminärt godkända kärnkapitalkvoten på 5 % och en total kapitaltäckningsgrad på 9,7 % och de motsvarande värden på omkring 7,5 % respektive 12 % som eftersträvas från och med 2006 är absolut nödvändigt för företagets överlevnad, inbegripet en solid rating hos kreditvärderingsföretagen.
Given [...]* and BGB’s [...]* liquidity situation, an above‐average capital base was essential if [...]*.
Särskilt med tanke på BGB: s såväl [...]* som [...]* är det oundgängligt med en större kapitalbas än genomsnittet för att [...]*.
Between 1995 and 2000 the average core capital and own‐funds ratios of Land banks/saving banks ranged from 5,7 % to 6,8 % and from 8,9 % to 10,2 % respectively.
De genomsnittliga kvoterna för kärnkapital och totalt kapital i delstatsbanker/sparbanker rörde sig under åren 1995 — 2000 inom marginalerna 5,7 %—6,8 % respektive 8,9 %—10,2 %.
BGB’s provisionally approved core‐capital ratio of 5 % was therefore below the long‐term average of comparable banks, while the provisionally approved own‐funds ratio was a mere 0,1 % above the mean value for the years 1995 to 2000.
Den för BGB preliminärt godkända kärnkapitalkvoten på 5 % ligger därmed under det långsiktiga genomsnittet för jämförliga banker, medan den preliminärt godkända totala kapitaltäckningsgraden endast ligger marginellt, dvs. 0,1 procentenheter, över medelvärdet under åren 1995 — 2000.
These ratios appeared to be very conservative and failed to take account of BGB’s specific problems.
Dessa kvoter framstår som mycket försiktigt tilltagna och beaktar inte BGB: s särskilda problem.
In the market as a whole, i.e. private and public banks in Germany, solvency ratios ranged between 6,3 % and 7,3 % (core‐capital ratio) and between 10,4 % and 11,3 % (own‐funds ratio), partly because of the absence of guarantor liability in private banking.
Kapitaltäckningsgraderna för hela marknaden, dvs. privata och offentliga banker i Tyskland, rörde sig — bland annat på grund av det i den privata banksektorn inte finns något garantiansvar — i spannet 6,3 %—7,3 % (kärnkapitalkvot) respektive 10,4 %—11,3 % (total kapitaltäckningsgrad).
Even before the guarantor liability for public banks was discontinued, it was likely that the solvency ratios of Land banks/saving banks would gradually be aligned on the higher ratios of private banks.
Redan innan garantiansvaret för offentliga banker bortfaller skulle sannolikt kapitaltäckningsgraderna för delstatsbanker/sparbanker långsamt närma sig den högre nivå som gäller för privata banker.
As a result, the average own‐funds ratios of Land banks/saving banks would ceteris paribus increase from 9,6 % to around 10,9 % in 2006.
Genom denna effekt skulle medelvärdet av andelen egna medel i delstatsbanker/sparbanker under i övrigt oförändrade förhållanden öka från 9,6 % till cirka 10,9 % år 2006.