natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Infants and children aged from one month to less than 12 years of age: The recommended dose is 10 to 15 mg/kg body weight every 6 hours (see section 4.4).
Spädbarn och barn i åldrarna från en månad till mindre än 12 år Den rekommenderade dosen är 10-15 mg per kg kroppsvikt var 6:e timme (se avsnitt 4.4).
These patients may be at risk for the development of adverse reactions, especially if there is a concomitant renal impairment.
Dessa patienter kan vara i riskzonen för att utveckla biverkningar, särskilt om de samtidigt har nedsatt njurfunktion.
The maximum daily dose should not exceed 2 g. If you suffered other episodes (infection of the mucosa) before you may need different dose and different duration of the therapy.
Maximal daglig dos bör inte överstiga 2 g. Om du har haft infektion i slemhinnan tidigare kan du behöva en annan dos och en annan behandlingstid.
Blood and the lymphatic system disorders: Rare
Blodet och lymfsystemet: Sällsynta
Similarly, concomitant use with other medicines such as aminoglycoside antibiotics, nonsteroidal anti-inflammatory agents (NSAIDs, e.g., ibuprofen) or amphotericin B (medicine for fungal infection) can increase the risk of kidney damage and therefore more frequent blood and renal test may be necessary.
På liknande sätt kan samtidig användning av andra läkemedel såsom aminoglykosidantibiotika, icke-steroida antiinflammatoriska medel (NSAID, t.ex. ibuprofen) eller amfotericin B (läkemedel mot svampinfektion) öka risken för njurskada och därför kan mer frekventa blod- och njurtester vara nödvändiga.
If vancomycin is administered during a peritoneal dialysis intraperitoneally, approximately 30-65% reach the systemic cycle during the first 6 hours.
Vid intraperitoneal administrering av vankomycin under peritonealdialys absorberas ca 30-65 % av given dos systemiskt under de första 6 timmarna.
In some cases, your doctor may decide to give an initial dose of up to 30 mg for each kg of body weight.
I vissa fall kan läkaren besluta att ge en första dos på upp till 30 mg per kg kroppsvikt.
Nephrotoxicity has been described in children, usually in association with other nephrotoxic agents such as aminoglycosides.
Njurtoxicitet har beskrivits hos barn, vanligen i association med andra nefrotoxiska läkemedel, såsom aminoglykosider.
In case of severe persistent diarrhoea the possibility of pseudomembranous enterocolitis that might be life-threatening has to be taken into account (see section 4.8).
Vid svår ihållande diarré måste pseudomembranös enterokolit, som kan vara livshotande, övervägas (se avsnitt 4.8).
The recommended vancomycin dose is 10 mg/kg orally every 6 hours for 10 days.
Den rekommenderade vankomycindosen är 10 mg/kg oralt var 6:e timme i 10 dagar.
- You have kidney disorder (you will need to have your blood and kidneys tested during treatment).
• Du har en njursjukdom (du kommer behöva lämna blod- och njurprover under behandlingen).
- Sudden onset of severe allergic skin reaction with skin flaking blistering or peeling skin.
• Plötsligt uppkommande allvarlig allergisk hudreaktion med flagnande hud, blåsor eller hudavlossning.
Vancomycin should be infused slowly in a dilute solution (2.5 to 5.0 mg/ml) at a rate no greater than 10 mg/min and over a period not less than 60 minutes to avoid rapid infusion-related reactions.
Vankomycin ska infunderas långsamt som utspädd lösning (2,5 till 5,0 mg/ml) vid en hastighet av högst 10 mg/min och under minst 60 minuter för att undvika reaktioner relaterade till snabb infusion.
What you need to know before you take [product name] Do not take Vancomycin
Vad du behöver veta innan du använder [produktnamn] Använd inte [produktnamn]
Preterm and term newborn infants (from 0 to 27 days) The dosage will be calculated according to post-menstrual age (time elapsed between the first day of the last menstrual period and birth (gestational age) plus the time elapsed after birth (post-natal age).
För tidigt födda och fullgångna spädbarn (från 0 till 27 dagar) Dosen kommer att beräknas utifrån postmenstruell ålder (tiden mellan den första dagen i den sista menstruationen och förlossning (gestationsålder) plus den tid som förflutit efter födseln (postnatal ålder)).
Vancomycin should also be avoided in patients with previous hearing loss.
Behandling med vankomycin bör även undvikas hos patienter med tidigare hörselnedsättning.
Gram positive aerobic species Erysipelothrix rhusiopathiae, Heterofermentative Lactobacillus, Leuconostoc spp
Grampositiva aeroba arter Erysipelothrix rhusiopathiae, Heterofermentative Lactobacillus, Leuconostoc spp
Vancomycin is also indicated in all age groups for the perioperative antibacterial prophylaxis in patients that are at high risk of developing bacterial endocarditis when undergoing major surgical procedures.
Vankomycin är också indicerat för perioperativ antibakteriell profylax hos patienter i alla åldersgrupper som riskerar att utveckla bakteriell endokardit vid större kirurgiska ingrepp.
Minimum inhibitory concentration (MIC) breakpoints established by the European Committee on Antimicrobial Susceptibility Testing (EUCAST) are as follows:
MIC-brytpunkter som fastställts av Europeiska kommittén för resistensbestämning (EUCAST) är som följer:
To achieve this target when MICs are ≥ 1.0 mg/l, dosing in the upper range and high trough serum concentrations (15-20 mg/l) are required (see section 4.2).
För att uppnå detta mål när MIC-värdena är ≥ 1,0 mg/l krävs dosering i det övre intervallet och höga dalkoncentrationer i serum (15-20 mg/l) (se avsnitt 4.2).
Necrosis may occur after intramuscular injection.
Nekros kan förekomma efter intramuskulär injektion.
For the intraperitoneal treatment of peritoneal dialysis-associated peritonitis (PDP) in children with residual renal function, intermittent therapy should only be indicated provided that vancomycin serum levels can be monitored in a timely manner.
För intraperitoneal behandling av peritonit associerad med peritonealdialys (PDP) hos barn med återstående njurfunktion bör intermittent behandling endast vara indicerat förutsatt att vankomycinserumnivåer kan övervakas på ett lämpligt sätt.
Anti-motility agents should be avoided and proton pump inhibitor use should be reconsidered.
Motilitetshämmande läkemedel bör undvikas och användning av protonpumpshämmare bör omprövas.
How to use [product name]
Hur [produktnamn] används
Also, methicillinresistant staphylococcus strains (MRSA) with reduced susceptibility for vancomycin were reported.
Dessutom har meticillinresistenta staphylococcus-stammar (MRSA) med minskad känslighet för vankomycin rapporterats.
Vancomycin should not be administered intramuscularly due to the risk of necrosis at the site of administration.
Vankomycin ska inte ges intramuskulärt på grund av risken för nekros på administreringsstället.
Intermittent therapy: initial dose of 30 mg/kg in the long-dwell, followed by 15 mg/kg every 3-5 days during the long-dwell (the second dose should be time-based on a blood level obtained 2-4 days after the initial dose, see section 4.4).
Intermittent terapi: initialdos på 30 mg/kg vid lång utbytestid följt av 15 mg/kg var 3-5 dag under lång utbytestid (den andra dosen ska vara tidsbaserad på en blodkoncentration som erhållits 2-4 dagar efter initialdosen, se avsnitt 4.4).
Exfoliative dermatitis, Stevens-Johnson syndrome, Lyell's syndrome, Linear IgA bullous dermatosis
Exfoliativ dermatit, Stevens-Johnsons syndrom, Lyells syndrom, Linjär IgA bullös dermatos
The reduced susceptibility or resistance to vancomycin in Staphylococcus is not well understood.
Den minskade känsligheten eller resistensen mot vankomycin i Staphylococcus är inte klarlagd.
Vancomycin PK has shown wide inter-individual variability in preterm and term neonates.
Vankomycins farmakokinetiska egenskaper har visat stor interindividuell variabilitet hos förtidigt födda och fullgågna nyfödda.
What Vancomycin is and what it is used for
Vad [produktnamn] är och vad det används för
After parenteral administration it is excreted almost completely as microbiologically active substance (approx. 75-90% within 24 hours) through glomerular filtration via the kidneys.
Efter parenteral tillförsel utsöndras det via glomerulär filtration genom njurarna nästan fullständigt som mikrobiologiskt aktiv substans (ca 75-90 % inom 24 timmar).
Anaerobic species Clostridium innocuum
Anaeroba arter Clostridium innocuum
Interstitial nephritis, acute renal failure.
Interstitiell nefrit, akut njursvikt.
Rapid bolus administration (i.e. over several minutes) may be associated with exaggerated hypotension (including shock and, rarely, cardiac arrest), histamine like responses and maculopapular or erythematous rash (“red man's syndrome” or “red neck syndrome”).
Snabb bolusadministrering (dvs. under flera minuter) kan associeras med kraftig hypotension (inklusive chock och, i sällsynta fall, hjärtstillestånd), histaminliknande respons och makulopapulära eller erytematösa utslag (”red man syndrome” eller ”red neck syndrome”).
- You are receiving vancomycin by infusion for the treatment of the diarrhoea associated to Clostridium difficile infection instead of orally.
• Du får vankomycin som infusion för behandling av diarré i samband med Clostridium difficile-infektion i stället för via munnen.
- You develop any skin reaction during the treatment.
• Du får en hudreaktion under behandlingen.
Pseudomembranous enterocolitis
Pseudomembranös enterokolit
• If you are allergic to vancomycin or any of the other ingredients of this medicine (listed in section
• Om du är allergisk mot vankomycin eller något annat innehållsämne i detta läkemedel (anges i avsnitt 6).
Continuous infusion: loading dose of 30 mg/kg followed by a maintenance dose of 1.5 mg/kg/bag in all exchanges.
Kontinuerlig infusion: laddningsdos på 30 mg/kg följt av en underhållsdos på 1,5 mg/kg/påse i alla utbyten.
Reversible neutropenia, agranulocytosis, eosinophilia, thrombocytopenia, pancytopenia.
Reversibel neutropeni, agranulocytos, eosinofili, trombocytopeni, pancytopeni
Vancomycin should be used with care in patients with renal insufficiency, including anuria, as the possibility of developing toxic effects is much higher in the presence of prolonged high blood concentrations.
Vankomycin bör användas med försiktighet hos patienter med njursvikt, inklusive anuri, eftersom risken för att utveckla toxiska effekter är mycket högre vid långvariga, höga blodkoncentrationer.
In neonates, after intravenous administration, vancomycin volume of distribution varies between 0.38 and 0.97 L/kg, similar to adult values, while clearance varies between 0.63 and 1.4 ml/kg/min.
Hos nyfödda varierar distributionsvolymen för vankomycin efter intravenös administrering mellan 0,38 och 0,97 l/kg, liknande värden för vuxna, medan clearance varierar mellan 0,63 och 1,4 ml/kg/min.
Ototoxicity has primarily been reported in patients given high doses, or in those on concomitant treatment with other ototoxic medicinal product like aminoglycoside, or in those who had a preexisting reduction in kidney function or hearing.
Ototoxicitet har främst rapporterats hos patienter som fått höga doser, eller hos dem som fått samtidig behandling med andra ototoxiska läkemedel som aminoglykosid, eller hos dem som hade nedsatt njurfunktion eller hörsel sedan tidigare.
[For parenteral formulations authorised for oral use:] If given for treatment of gastric disorders (so called Pseudomembranous colitis), the medicinal product must be administrated as a solution for oral use (you will take the medicine by mouth).
[För parenterala formuleringar som är godkända för oral användning:] Om vankomycin ges för behandling av magsjukdomar (så kallad pseudomembranös kolit), måste läkemedlet ges som en lösning för oral användning (du kommer att ta medicinen genom munnen).
- Infection of the inside lining of the heart (endocarditis) and to prevent endocarditis in patients at risk when undergoing major surgical procedures - Infection in central nervous system.
• Infektion på insidan av hjärtat (endokardit) och för att förhindra endokardit hos patienter som riskerar att få endokardit när de genomgår större operationer.
Vancomycin should be used with caution in patients with allergic reactions to teicoplanin, since cross hypersensitivity, including fatal anaphylactic shock, may occur.
Vankomycin ska användas med försiktighet till patienter med allergiska reaktioner mot teikoplanin, eftersom korsöverkänslighet, inklusive dödlig anafylaktisk chock, kan förekomma.
The recommended vancomycin dose is 125 mg every 6 hours for 10 days for the first episode of nonsevere CDI.
Den rekommenderade doseringen av vankomycin är 125 mg var 6:e timme i 10 dagar för den första episoden av icke-allvarlig CDI.
Men: [Weight (kg) x 140 - age (years)]/ 72 x serum creatinine (mg/dl) Women: 0.85 x value calculated by the above formula.
Män: [Vikt (kg) x 140 - ålder (år)] / 72 x serumkreatinin (mg/dl).
Similarly, concomitant use with nephrotoxic agents such as aminoglycoside antibiotics, NSAIDs (e.g., ibuprofen for closure of patent ductus arteriosus) or amphotericin B is associated with an increased risk of nephrotoxicity (see section 4.5) and therefore more frequent monitoring of vancomycin serum levels and renal function is indicated.
På liknande sätt är samtidig användning med nefrotoxiska medel, såsom aminoglykosidantibiotika, NSAID (t.ex. ibuprofen för stängning av öppetstående ductus arteriosus) eller amfotericin B, associerad med en ökad risk för nefrotoxicitet (se avsnitt 4.5) och därmed är mer frekvent övervakning av vankomycinserumkoncentrationer och njurfunktion indicerat.
In adult and paediatric patients with renal impairment, consideration should be given to an initial starting dose followed by serum vancomycin trough levels rather than to a scheduled dosing regimen, particularly in patients with severe renal impairment or those who undergo renal replacement therapy (RRT) due to the many varying factors that may affect vancomycin levels in them.
Hos vuxna och barn med nedsatt njurfunktion bör en initial startdos följd av mätning av dalkoncentrationen av vankomycin i serum övervägas, snarare än dosering enligt doseringsschema, särskilt hos patienter med svårt nedsatt njurfunktion eller de som genomgår njurersättningsterapi (RRT) på grund av de många varierande faktorer som kan påverka vankomycinkoncentrationerna hos dessa patienter.
In the case of patients with normal renal function, intravenous infusion of multiple doses of 1g vancomycin (15 mg/kg) for 60 minutes produces approximate average plasma concentrations of 50-60 mg/L, 20-25 mg/L and 5-10 mg/L, immediately, 2 hours and 11 hours after completing the infusion, respectively.
Hos patienter med normal njurfunktion ger intravenös infusion av multipla doser av 1 g vankomycin (15 mg/kg) under 60 minuter ungefärliga genomsnittliga plasmakoncentrationer av 50-60 mg/l, 20-25 mg/l och 5-10 mg/l, omedelbart, 2 timmar respektive 11 timmar efter avslutad infusion.
Van genes have rarely been found in Staphylococcus aureus, where changes in cell wall structure result in “intermediate” susceptibility, which is most commonly heterogeneous.
Van-gener har i sällsynta fall hittats i Staphylococcus aureus, där förändringar i cellväggstrukturen resulterar i ”intermediär” känslighet, vilken vanligtvis är heterogen.
In addition, it impairs the permeability of the bacterial cell membrane and RNA synthesis.
Dessutom försämrar det permeabiliteten hos bakteriecellsmembranet och hämmar RNA-syntesen.
Intermittent haemodialysis Peritoneal dialysis
Intermittent hemodialys Peritonealdialys
Gram positive anaerobes
Grampositiva anaerober
In patients with severe renal impairment (creatinine clearance below 20 ml/min) or those on renal replacement therapy, the appropriate timing and amount of subsequent doses largely depend on the modality of RRT and should be based on serum vancomycin trough levels and on residual renal function (see section 4.4).
Hos patienter med svårt nedsatt njurfunktion (kreatininclearance under 20 ml/min) eller de som står på njurersättingsterapi beror lämplig tid och antal efterföljande doser i stor utsträckning på RRT-modaliteten och bör baseras på dalkoncentrationer av vankomycin i serum och återstående njurfunktion (se avsnitt 4.4).
Inherently resistant All Gram negative bacteria
Naturligt resistenta arter Alla gramnegativa bakterier
Hypersensitivity to the active substance or to any of the excipients (see section 4.4).
Överkänslighet mot den aktiva substansen eller mot något hjälpämne (se avsnitt 4.4).
Cross-resistance with other glycopeptide antibiotics, such as teicoplanin, does occur.
Korsresistens med andra glykopeptidantibiotika, såsom teikoplanin, förekommer.
In patients with multiple recurrences, consideration may be given to treat the current episode of CDI with vancomycin, 125 mg four times daily for 10 days followed by either tapering the dose, i.e., gradually decreasing it until 125 mg per day or a pulse regimen, i.e., 125-500 mg/day every 2-3 days for at least 3 weeks.
Hos patienter med flera återfall kan man överväga att behandla den aktuella episoden av CDI med vankomycin, 125 mg fyra gånger dagligen i 10 dagar följt av antingen uttrappning av dosen, dvs. gradvis dossänkning till 125 mg per dag, eller en pulsbehandling, dvs. 125-500 mg per dag varannan till var tredje dag i minst 3 veckor.
Ototoxicity, which may be transitory or permanent (see section 4.8) has been reported in patients with prior deafness, who have received excessive intravenous doses, or who receive concomitant treatment with another ototoxic active substance such as an aminoglycoside.
Ototoxicitet, som kan vara övergående eller permanent (se avsnitt 4.8), har rapporterats hos patienter med tidigare dövhet som har getts överdoser intravenöst, eller som samtidigt behandlats med andra ototoxiska läkemedel som aminoglykosider.
Vancomycin pharmacokinetics is not altered in patients with hepatic impairment.
Vankomycins farmakokinetik förändras inte hos patienter med nedsatt leverfunktion.
Very rare side effects (may affect up to 1 in 10,000 people):
Mycket sällsynta biverkningar (kan förekomma hos upp till 1 av 10 000 personer):
Development of Drug-Resistant Bacteria
Utveckling av läkemedelsresistenta bakterier
Resistant > 2 mg/L 1 The breakpoints are based on epidemiological cut-off values (ECOFFs), which distinguish wild-type isolates from those with reduced susceptibility.
1 Brytpunkterna är baserade på epidemiologiska cut-off-värden (ECOFFs), som särskiljer vildtyp isolat från dem med nedsatt känslighet.
The duration of the therapy may be different depending on the individual response to treatment for every patient.
Behandlingens längd kan variera beroende på det individuella behandlingssvaret för varje patient.
Neonates, infants and children less than 12 years old
Spädbarn, nyfödda och barn yngre än 12 år
Drug interactions with anti-motility agents and proton pump inhibitors Anti-motility agents should be avoided and proton pump inhibitor use should be reconsidered.
Läkemedelsinteraktioner med motilitetshämmande läkemedel och protonpumpshämmare Motilitetshämmande läkemedel bör undvikas och användning av protonpumpshämmare bör omprövas.
Community-acquired pneumonia
Samhällsförvärvad lunginflammation
No dose adjustment is needed in patients with hepatic insufficiency.
Ingen dosjustering behövs hos patienter med nedsatt leverfunktion.
[For vancomycin powder for concentrate for solution for infusion for parenteral administration, the indications should be as follows:]
[För vankomycin pulver till koncentrat till infusionsvätska, lösning för parenteral administrering, ska indikationerna vara följande:]
The most common adverse reactions are phlebitis, pseudo-allergic reactions and flushing of the upper body (“red-neck syndrome”) in connection with too rapid intravenous infusion of vancomycin.
De vanligaste biverkningarna är flebit, pseudo-allergiska reaktioner och rodnad på överkroppen (”red neck syndrome”) i samband med alltför snabb intravenös infusion av vankomycin.
Prolonged use of vancomycin may result in the overgrowth of non-susceptible organisms.
Långvarig användning av vankomycin kan resultera i överväxt av resistenta organismer.
Not known (frequency cannot be estimated from the available data):
Har rapporterats (förekommer hos ett okänt antal personer):
Coagulase-negative staphylococci1 ≤ 4 mg/L
Koagulasnegativa stafylokocker1 ≤ 4 mg/l
The combination of vancomycin with an aminoglycoside antibiotic has a synergistic effect against many strains of Staphylococcus aureus, non-enterococcal group D-streptococci, enterococci and streptococci of the Viridans group.
Kombinationen av vankomycin med ett aminoglykosidantibiotikum har en synergistisk effekt mot många stammar av Staphylococcus aureus, grupp D-streptokocker (icke-enterokocker), enterokocker och streptokocker av viridans-gruppen.
Flushing of the upper body (“red man syndrome”), exanthema and mucosal inflammation, pruritus, urticaria
Rodnad på överkroppen (”red man syndrome”), exantem och slemhinneinflammation, klåda, urtikaria
Intermittent therapy: the recommended dose is 15-30 mg/kg in the long-dwell, every 5-7 days.
Intermittent terapi: den rekommenderade dosen är 15-30 mg/kg under lång utbytestid, var femte till sjunde dag.
Vancomycin is active against gram-positive bacteria, such as staphylococci, streptococci, enterococci, pneumococci, and clostridia.
Vankomycin är aktivt mot grampositiva bakterier, såsom stafylokocker, streptokocker, enterokocker, pneumokocker, och clostridier.
Dose adjustments in paediatric patients aged 1 year and older could be based on glomerular filtration rate estimated (eGFR) by the revised Schwartz formula: eGFR (mL/min/1.73m2 ) = (height cm x 0.413)/ serum creatinine (mg/dl) eGFR (mL/min/1.73m2)= (height cm x 36.2/serum creatinine (µmol/L) For neonates and infants below 1 year of age, expert advice should be sought as the revised Schwartz formula is not applicable to them.
Dosjusteringar hos barn i åldern 1 år och äldre kan baseras på uppskattad glomerulär filtrationshastighet (eGFR) enligt den reviderade Schwartz-formeln: eGFR (ml/min/1,73 m2) = (längd cm x 0,413) / serumkreatinin (mg/dl).
Children Vancomycin will be used with particular care in premature infants and young infants, because their kidneys are not fully developed and they may accumulare vancomycin in the blood.
Vankomycin ska användas med särskild försiktighet hos för tidigt födda spädbarn och nyfödda, eftersom deras njurar inte är fullt utvecklade och de kan ansamla vankomycin i blodet.
Vancomycin is used in adults and adolescents from 12 years of age for the treatment of infections of the mucosa of the small and the large intestines with damage to the mucosae (pseudomembranous colitis), caused by the Clostridium difficile bacterium.
Vankomycin används hos vuxna och ungdomar från 12 års ålder för behandling av infektioner i slemhinnan i tunn- och tjocktarmen med skador på slemhinnan (pseudomembranös kolit), som orsakas av bakterien Clostridium difficile.
Regular monitoring of the blood levels of vancomycin is indicated in high dose therapy and longer-term use, particularly in patients with renal dysfunction or impaired faculty of hearing as well as in concurrent administration of nephrotoxic or ototoxic substances, respectively (see section 4.2).
Regelbundna kontroller av blodkoncentrationen av vankomycin är indicerade vid högdosbehandling och långvarig behandling, särskilt hos patienter med nedsatt njurfunktion eller nedsatt hörsel, samt vid samtidig behandling med nefrotoxiska respektive ototoxiska läkemedel (se avsnitt 4.2).
Concomitant administration of vancomycin and anaesthetic agents has been associated with skin redness (erythema) and allergic reactions in children.
Samtidig använding av vankomycin och anestetika (bedövingsmedel) har förknippats med hudrodnad (erytem) och allergiska reaktioner hos barn.
Eosinophilia and systemic symptoms (DRESS syndrome), AGEP (Acute Generalized Exanthematous Pustulosis) Renal and urinary disorders: Common
Eosinofili och systemiska symtom (DRESS-syndrom), AGEP (akut generaliserad exantemös pustulos) Njurar och urinvägar: