natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In patients treated with both aliskiren and oral furosemide or torasemide, it is therefore recommended that the effects of furosemide or torasemide be monitored when initiating and adjusting furosemide, torasemide or aliskiren therapy to avoid changes in extracellular fluid volume and possible situations of volume overload (see section 4.4).
Övervakning av furosemids eller torasemids effekter vid behandlingsstart och vid justering av furosemid-, torasemid- eller aliskirenterapin rekommenderas därför hos patienter som behandlas med både aliskiren och oralt furosemid eller torasemid för att undvika förändringar i extracellulär vätskevolym och eventuellt situationer med övermängd av vätska (se avsnitt 4.4).
- Co-administration of aliskiren with either metformin (↓28%), amlodipine (↑29%) or cimetidine (↑19%) resulted in between 20% and 30% change in Cmax or AUC of aliskiren.
- Samtidig administrering av aliskiren och antingen metformin (↓28 %), amlodipin (↑29 %) eller cimetidin (↑19 %) ledde till förändrade Cmax- eller AUC-värden för aliskiren om 20-30 %.
• skin rash (this may also be a sign of allergic reactions or angioedema - see “Rare” side effects below)
• hudutslag (detta kan också vara ett tecken på allergiska reaktioner eller angioödem - se
Rasitrio was studied in a double-blind, randomised, active-controlled study in 1,181 patients of which 773 were classified as moderately hypertensive (msSBP 160-180 mmHg) and 408 as severely hypertensive (msSBP >180 mmHg) at baseline.
Rasitrio studerades i en dubbelblind, randomiserad och aktivt kontrollerad studie med 1 181 patienter varav 778 klassificerades som måttligt hypertensiva (genomsnittligt SBP i sittande 160-180 mmHg) och 408 som svårt hypertensiva (genomsnittligt SBP i sittande >180 mmHg) i utgångsläget.
With aliskiren, the most likely manifestation of overdose would be hypotension, related to the antihypertensive effect of aliskiren.
När det gäller aliskiren, torde det vanligaste tecknet på överdosering vara hypotoni, beroende på aliskirens antihypertensiva effekt.
The blood-pressure-lowering effect in patients with moderate to severe hypertension was independent of age, gender, race, body mass index and overweight-associated disorders (metabolic syndrome and diabetes).
Den blodtryckssänkande effekten hos patienter med måttlig till svår hypertoni var oberoende av ålder, kön, etnisk tillhörighet, BMI eller överviktsrelaterade sjukdomar (metabola syndromet och diabetes).
In an 8-week study in 754 hypertensive geriatric patients aged 65 years or older and geriatric patients aged 75 years or older (30%) aliskiren at doses of 75 mg, 150 mg and 300 mg provided statistically significant superior reduction in blood pressure (both systolic and diastolic) when compared to placebo.
I en 8-veckors studie på 754 hypertensiva geriatriska patienter i åldern 65 år eller äldre och geriatriska patienter i åldern 75 år eller äldre (30 %) gav aliskiren vid doser på 75 mg, 150 mg och 300 mg statistiskt signifikant större sänkning av blodtrycket (både systoliskt och diastoliskt) jämfört med placebo.
Among secondary endpoints, the incidence of heart failure (component of a composite combined cardiovascular endpoint) was significantly higher in the amlodipine group as compared to the chlorthalidone group (10.2% vs. 7.7%, RR 1.38, 95% CI [1.25-1.52] p<0.001).
Bland de sekundära effektmåtten var incidensen för hjärtsvikt (en del i ett komponerat effektmått för kardiovaskulär sjukdom) signifikant högre i amlodipingruppen än i klortalidongruppen (10,2 % respektive 7,7 %, RR 1,38, 95 % KI (1,25-1,52) p<0,001).
- Furosemide and torasemide
- Furosemid och torasemid
• liver disorders which can occur together with yellow skin and eyes
• leversjukdomar som kan förekomma tillsammans med gulfärgning av hud och ögon
• severely decreased urine output (possible signs of renal disorder or renal failure), weakness
• kraftig urinminskning (möjliga tecken på njursjukdom eller njursvikt), svaghet (asteni)
Caution required with concomitant use - CYP3A4 inhibitors
Nödvändiga försiktighetsåtgärder vid samtidig användning - CYP3A4-hämmare
- Antidiabetic agents (e.g. insulin and oral antidiabetic agents) Thiazides may alter glucose tolerance.
- Diabetesmedel (t ex insulin och perorala antidiabetika) Tiazider kan förändra glukostoleransen.
• swelling of hands, ankles or feet (peripheral oedema)
• svullnad av händer, vrister eller fötter (perifera ödem)
Aliskiren was evaluated for cardiovascular and/or renal benefit in a double blind placebo controlled randomised trial in 8,606 patients with type 2 diabetes and chronic kidney disease (evidenced by proteinuria and/or GFR <60 ml/min/1.73 m2) with or without cardiovascular disease.
Aliskiren utvärderades med avseende på nytta för det kardiovaskulära och/eller renala systemet i en dubbelblind, placebo-kontrollerad, randomiserad studie hos 8 606 patienter med typ 2-diabetes och kronisk njursjukdom (baserat på proteinuri och/eller GFR <60 ml/min/1,73 m2) med eller utan kardiovaskulärt sjukdomstillstånd.
BLISTERS (PVC/PCTFE OR PA/Alu/PVC)
BLISTER (PVC/PCTFE ELLER PA/Alu/PVC)
• Nausea, loss of appetite, dark coloured urine or yellowing of skin and eyes (signs of liver disorder).
• Illamående, minskad aptit, mörkfärgad urin eller gulfärgad hud och ögon (tecken på leverpåverkan).
A number of these patients had a history of angioedema or symptoms suggestive of angioedema which in some cases was associated with the administration of other medicinal products known to cause angioedema, including RAAS blockers (ACEIs or ARBs).
Ett antal av dessa patienter hade tidigare haft angioödem eller symtom på angioödem, som i vissa fall haft samband med intag av andra läkemedel som orsakar angioödem, inklusive RAAS-blockerare (ACE-hämmare eller ARB).
Hyperuricaemia, hypomagnesaemia, hyponatraemia
Hyperurikemi, hypomagnesemi, hyponatremi
PVC/polychlorotrifluoroethylene (PCTFE) - Alu calendar blisters: Single pack containing 14, 28, 56, 98 tablets
Kalenderblister i PVC/polyklortrifluoreten (PCTFE) - Aluminium: Styckeförpackning om 14, 28, 56 eller 98 tabletter
Severe renal impairment (GFR <30 ml/min/1.73 m Hyponatraemia, hypercalcaemia, symptomatic hyperuricaemia and refractory hypokalaemia.
Gravt nedsatt njurfunktion (GFR <30 ml/min/1,73 m Hyponatremi, hyperkalcemi och systematisk hyperurikemi, refraktär hypokalemi.
No data is available in hypertensive patients with severe renal impairment (serum creatinine ≥150 μmol/l or 1.70 mg/dl in women and ≥177 μmol/l or 2.00 mg/dl in men and/or estimated glomerular filtration rate (GFR) <30 ml/min/1.73 m2), history of dialysis, nephrotic syndrome or renovascular hypertension.
Det finns inga data om hypertensiva patienter med gravt nedsatt njurfunktion (serumkreatinin ≥150 μmol/l eller 1,70 mg/dl hos kvinnor och ≥177 μmol/l eller 2,00 mg/dl hos män och/eller beräknad glomerulär filtrationshastighet (GFR) <30 ml/min/1,73 m2), tidigare dialys, nefrotiskt syndrom eller renovaskulär hypertoni.
Extreme caution, including more frequent monitoring of blood pressure, is recommended (see sections 4.4, 4.8, 5.1 and 5.2).
Extrem försiktighet, inklusive mer frekvent övervakning av blodtryck, rekommenderas (se avsnitt 4.4, 4.8, 5.1 och 5.2).
The incidence of adverse events did not show any association with gender, age (with the exception of symptomatic hypotension), body mass index, race or ethnicity.
Biverkningsincidensen hade inget samband med kön, ålder (med undantag av symtomatisk hypotoni), BMI, ras eller etnisk tillhörighet.
If photosensitivity reaction occurs during treatment with Rasitrio, it is recommended to stop the treatment.
Om fotosensitivetsreaktioner inträffar rekommenderas att avbryta behandlingen med Rasitrio.
Aortic and mitral valve stenosis, obstructive hypertrophic cardiomyopathy As with all other vasodilators, special caution is indicated when using amlodipine in patients suffering from aortic or mitral stenosis, or obstructive hypertrophic cardiomyopathy.
Aorta- och mitralisklaffstenos, obstruktiv hypertrofisk kardiomyopati Som för andra kärlvidgande medel ska särskild försiktighet iakttas vid användning av amlodipin till patienter som lider av aorta- eller mitralisklaffstenos eller obstruktiv hypertrofisk kardiomyopati.
In the event that any signs of renal failure occur, aliskiren should be promptly discontinued.
Om tecken på njursvikt förekommer bör behandling med aliskiren omedelbart avbrytas.
Serum potassium: Increases in serum potassium have been observed with aliskiren and these may be exacerbated by concomitant use of other agents acting on the RAAS or by NSAIDs.
Serumkalium: Seriumkaliumökningar har observerats med aliskiren och dessa kan förvärras vid samtidig användning av andra substanser som verkar på RAAS eller av NSAID.
No dose adjustment is necessary in patients with mild to moderate renal impairment.
Ingen justering av dosen är nödvändig hos patienter med mild till måttligt nedsatt njurfunktion.
- Beta blockers and diazoxide
- Betablockerare och diazoxid
Thiazides reduce urinary calcium excretion and may cause an intermittent and slight elevation of serum calcium in the absence of known disorders of calcium metabolism.
Tiazider minskar kalciumutsöndringen i urinen och kan orsaka en intermittent och lätt förhöjning av serumkalcium om det inte finns några kända störningar i kalciummetabolismen.
Extreme caution, including more frequent monitoring of blood pressure, is recommended (see sections 4.2, 4.8, 5.1 and 5.2).
Extrem försiktighet, inklusive mer frekvent övervakning av blodtryck, rekommenderas (se avsnitt 4.2, 4.8, 5.1 och 5.2).
Relative AUC and Cmax of aliskiren in subjects with renal impairment ranged between 0.8 to 2 times the levels in healthy subjects following single dose administration and at steady state.
De relativa AUC- och Cmax-värdena för aliskiren hos studiepatienter med nedsatt njurfunktion låg på mellan 0,8 gånger och dubbelt så höga nivåer som hos friska studiepatienter efter en engångsbehandling och vid steady state.
- Ion exchange resins
- Jonbytarresiner
Myocardial infarction, arrhythmia (including bradycardia, ventricular tachycardia and atrial fibrillation)
Mycket sällsynta Hjärtinfarkt, arytmi (inklusive bradykardi, ventrikulär takykardi och förmaksflimmer)
Co-administration of ketoconazole (200 mg) or verapamil (240 mg) with aliskiren (300 mg) resulted in a 76% or 97% increase in aliskiren AUC, respectively.
Samtidig administrering med ketokonazol (200 mg) eller verapamil (240 mg) och aliskiren (300 mg) resulterade i en 76 % respektive 97 % ökning av AUC för aliskiren.
Decreased appetite, mild nausea and vomiting
Minskad aptit, lätt illamående och kräkningar
Particular caution should be exercised when administering Rasitrio in patients aged 65 years or older.
Särskild försiktighet bör iakttas vid administrering Rasitrio hos patienter i åldern 65 år eller äldre.
Consequently, no adjustment of the initial dose of aliskiren is required in patients with mild to moderate hepatic impairment.
Följaktligen krävs ingen justering av den initiala dosen av aliskiren hos patienter med lätt till måttligt nedsatt leverfunktion.
The incidence of any adverse reactions potentially related to hypotension in a short-term controlled study was 4.9% with Rasitrio versus up to 3.7% with dual combinations.
Incidensen av alla biverkningar som skulle kunna ha samband med hypotoni visades i en kontrollerad korttidsstudie vara 4,9 % med Rasitrio jämfört med upp till 3,7 % med dubbelkombinationerna.
Insomnia, mood changes (including anxiety), depression
Mindre vanliga Insomnia, humörsvängningar (inklusive ångest), depression Sällsynta
In clinical studies in hypertensive patients, aliskiren had no clinically important effects on total cholesterol, high density lipoprotein cholesterol (HDL-C), fasting triglycerides, fasting glucose or uric acid.
I kliniska studier på hypertoniker hade aliskiren inga kliniskt viktiga effekter på totalkolesterol, HDL-C, fastetriglycerider, fasteglukos eller urinsyra.
When administered alone, the AUC of aliskiren in geriatric subjects (>65 years) is 50% higher than in young subjects.
AUC för aliskiren är 50 % högre hos geriatriska personer (>65 år) än hos yngre när aliskiren ges ensamt.
Blood and lymphatic system disorders Rare
Blodet och lymfsystemet Sällsynta
Over the 12-week period, aliskiren monotherapy lowered systolic/diastolic blood pressure by 14.0/5.1 mmHg, compared to 11.6/3.6 mmHg for ramipril, consistent with aliskiren being non-inferior to ramipril at the dosages chosen and the differences in systolic and diastolic blood pressure were statistically significant.
Under 12 veckor sänkte aliskiren i monoterapi, systoliskt/diastoliskt blodtryck med 14,0/5,1 mmHg, jämfört med 11,6/3,6 mmHg för ramipril, vilket är förenligt med att aliskiren inte är sämre än ramipril vid vald dosering och skillnaderna i systoliskt och diastoliskt blodtryck var statistiskt signifikanta.
What Rasitrio is used for
Vad Rasitrio används för
Store Rasitrio tablets in the original package in order to protect from moisture and light.
Förvara Rasitrio-tabletterna i originalförpackningen för att skydda dem från fukt och ljus.
Store Rasitrio tablets in the original package in order to protect from moisture.
Förvara Rasitrio-tabletterna i originalförpackningen för att skydda dem från fukt.
No long-term efficacy data for aliskiren in patients with heart failure are currently available (see section 4.4).
Det finns för närvarande inga data tillgängliga på långtidseffekter av aliskiren hos patienter med hjärtsvikt (se avsnitt 4.4).
Thiazide diuretics, including hydrochlorothiazide, may alter glucose tolerance and raise serum levels of cholesterol and triglycerides, and uric acid.
Tiaziddiuretika, däribland hydruklortiazid, kan förändra glukostoleransen och höja serumnivån av kolesterol, triglycerider och urinsyra.
Rasitrio is used to treat high blood pressure in adult patients who have their blood pressure already controlled by aliskiren, amlodipine and hydrochlorothiazide taken as separate medicines given at the same time.
Rasitrio används för att behandla högt blodtryck hos vuxna patienter som redan har sitt blodtryck kontrollerat av aliskiren, amlodipin och hydroklortiazid som separata läkemedel som ges samtidigt.
Food had no effect on the pharmacokinetics of amlodipine or hydrochlorothiazide in the fixed combination tablet.
Födointag hade ingen effekt på farmakokinetiken för amlodipin eller hydroklortiazid en den fasta kombinationstabletten.
Information on Rasitrio interactions
Information om interaktioner för Rasitrio
However, there was no significant difference in all-cause mortality between amlodipine-based therapy and chlorthalidonebased therapy RR 0.96 95% CI [0.89-1.02] p=0.20.
Det fanns dock ingen signifikant skillnad mellan mortalitet av alla orsaker för amlodipinbaserad behandling och klortalidonbaserad behandling, RR 0,96, 95 % KI (0,89-1,02), p=0,20.
• angioedema (difficulties in breathing, or swallowing, or swelling of the face, hands and feet,
• angioödem (svårigheter att andas eller svälja, eller svullnad av ansikte, händer och fötter, ögon,
debossed on one side and “NVR” on the other.
präglat på ena sidan och ”NVR” på andra sidan.
Respiratory distress (including pneumonitis and pulmonary oedema)
Andnöd (inklusive pneumonit och lungödem)
• palpitations (awareness of your heart beat).
• hjärtklappning (du känner av hjärtslagen).
Aliskiren/amlodipine/hydrochlorothiazide combination In hypertensive patients, once-daily administration of Rasitrio provided clinically meaningful reductions in both systolic and diastolic blood pressure that were maintained over the entire 24-hour dose interval.
Aliskiren/amlodipin/hydroklortiazid-kombinationen Hos hypertoniker gav administrering av Rasitrio en gång dagligen kliniskt meningsfulla sänkningar av såväl systoliskt som diastoliskt blodtryck, vilka kvarstod under hela dosintervallet på 24 timmar.
Treatment with Rasitrio should only start after correction of hypokalaemia and any coexisting hypomagnesaemia.
Behandling med Rasitrio bör endast påbörjas efter korrigering för hyopkalemi och eventuell samtidig hypomagnesemi.
The half life of amlodipine is prolonged and AUC values are higher in patients with impaired liver function; dosage recommendations have not been established.
Amlodipins halveringstid är förlängd och AUC-värdena är högre hos patienter med nedsatt leverfunktion.
In healthy subjects, itraconazole (100 mg) increases AUC and Cmax of aliskiren (150 mg) by 6.5-fold and 5.8-fold, respectively.
Hos friska personer ökar itrakonazol (100 mg) AUC och Cmax för aliskiren (150 mg) med en faktor 6,5 respektiver en faktor 5,8.
Anaphylactic reactions, hypersensitivity reactions
Anafylaktisk reaktion, överkänslighetsreaktioner
Use in patients with heart failure
Användning hos patienter med hjärtsvikt
Caution should be exercised when administering Rasitrio in patients with mild to moderate hepatic impairment or patients with progressive liver disease.
Försiktighet bör iakttas vid administrering av Rasitrio till patienter med lätt till måttlig nedsatt leverfunktion eller progressiv leversjukdom.
Therefore, particular caution should be exercised when administering Rasitrio in patients aged 65 years or over.
Därför bör särskild försiktighet iakttas vid administrering av Rasitrio hos patienter i åldern 65 år eller äldre.
Following administration of therapeutic doses to patients with hypertension, amlodipine produces vasodilatation resulting in a reduction of supine and standing blood pressures.
Efter administrering av terapeutiska doser till patienter med hypertoni vidgar amlodipin kärlen, vilket leder till en sänkning av blodtrycket i ryggläge och stående.
itching, hives or swelling of the face, hands and feet, eyes, lips and/or tongue, dizziness)
nässelfeber eller svullnad av ansikte, händer och fötter, ögon, läppar och/eller tunga, yrsel)
• angioedema (the symptoms of which can include difficulties in breathing or swallowing, rash,
• angioödem (symtom som kan inkludera svårigheter att andas eller svälja, hudutslag, klåda,
How to take Rasitrio
Hur du tar Rasitrio
In haemodynamic studies, amlodipine has not been associated with a negative inotropic effect when administered in the therapeutic dose range to intact animals and humans, even when co-administered with beta blockers to humans.
I hemodynamiska studier har amlodipin inte visat någon negativ inotrop effekt vid administrering inom det terapeutiska dosområdet till intakta djur och människor, inte heller vid samtidig administrering med betablockerare till människa.
• difficulty breathing with fever, coughing, wheezing, breathlessness (respiratory distress including pneumonitis and pulmonary oedema)
• andningssvårigheter med feber, hosta, väsande andning, andfåddhet (andnöd inkluderande pneumonit och lungödem)
Concomitant use of thiazide type diuretics may lead to hypercalcaemia in patients pre-disposed for hypercalcaemia (e.g. hyperparathyroidism, malignancy, or vitamin-D-mediated conditions) by increasing tubular calcium reabsorption.
Samtidig användning av diuretika av tiazidtyp hos patienter, predisponerade för hyperkalcemi (t ex vid hyperparatyreoidism, malignitet eller vitamin-Dmedierade betingelser) kan leda till hyperkalcemi genom ökad tubulär reabsorption av kalcium.
Rasitrio is contraindicated in patients with severe hepatic impairment.
Rasitrio är kontraindicerat för användning hos patienter med gravt nedsatt leverfunktion.
The most likely manifestation of overdose for Rasitrio would be hypotension, related to the antihypertensive effect of the combination of aliskiren, amlodipine and hydrochlorothiazide.
Det troligaste tecknet på överdosering av Rasitrio torde vara hypotension, beroende på den blodtryckssänkande effekten av kombinationen aliskiren, amlodipin och hydroklortiazid.
Vomiting, dyspepsia, altered bowel habits (including diarrhoea and
Minde vanliga Kräkningar, dyspepsi, förändrade tarmvanor (inklusive diarré och
Coadministration of aliskiren had no significant impact on atorvastatin, metformin or amlodipine pharmacokinetics.
Samtidig administrering av aliskiren hade ingen signifikant påverkan på farmakokinetiken hos atorvastatin, metformin eller amlodipin.
As with other medicinal products acting on the renin-angiotensinaldosterone system (RAAS), angioedema or symptoms suggestive of angioedema (swelling of the face, lips, throat and/or tongue) have been reported in patients treated with aliskiren.
Liksom för andra läkemedel som påverkar renin angiotensin-aldosteronsystemet, har angioödem eller symtom som tyder på angioödem (svullnad av ansikte, läppar, svalg och/eller tunga) rapporterats hos patienter som behandlats med aliskiren.
Caution should be exercised when administering Rasitrio to patients with mild to moderate hepatic impairment or progressive liver disease (see sections 4.2 and 5.2).
Försiktighet ska iakttas då Rasitrio ges till patienter med lätt till måttligt nedsatt leverfunktion eller progressiv leversjukdom (se avsnitten 4.2 och 5.2).
In hypertensive patients, once-daily administration of aliskiren at doses of 150 mg and 300 mg provided dose-dependent reductions in both systolic and diastolic blood pressure that were maintained over the entire 24-hour dose interval (maintaining benefit in the early morning) with a mean peak to trough ratio for diastolic response of up to 98% for the 300 mg dose.
Hos hypertoniker som fick 150 mg och 300 mg aliskiren en gång om dagen sågs dosberoende minskningar i både det systoliska och diastoliska blodtrycket, vilka kvarstod under hela dosintervallet om 24 timmar (kvarvarande nytta tidigt på morgonen), med genomsnittligt maximal-dal-förhållande för diastolisk respons om upp till 98 % för 300 mg-dosen.
Cases of angioedema or symptoms suggestive of angioedema (swelling of the face, lips, throat and/or tongue) have also been reported in post-marketing experience.
Fall av angioödem eller symtom som tyder på angioödem (svullnad av ansikte, läppar, svalg och/eller tunga) har också rapporterats vid uppföljning efter godkännandet.
Rasitrio is not recommended in early pregnancy, and must not be taken if you are more than 3 months pregnant, as it may cause serious harm to your baby if used at that stage (see Pregnancy section).
Rasitrio rekommenderas inte under graviditet och ska inte användas under de 6 sista månaderna av graviditeten, eftersom det då kan orsaka fosterskador (se avsnitt Graviditet och amning).
• liver disorder which can occur together with yellow skin and eyes, or dark-coloured urine
• leversjukdom som kan uppträda tillsammans med gulfärgning av hud och ögon eller mörk urin
In post-marketing experience, angioedema or angioedema-like reactions have been reported when aliskiren was co-administered with ACEIs and/or ARBs (see section 4.8).
Vid uppföljning efter marknadsintroduktion, har angioödem och angioödem-liknande reaktioner observerats när aliskiren administrerades tillsammans med ACE-hämmare eller ARB (se avsnitt 4.8).
Combination therapy studies are available for aliskiren added to the diuretic hydrochlorothiazide, the calcium channel blocker amlodipine and the beta blocker atenolol.
Studier av kombinationsbehandling finns tillgängliga där aliskiren har kombinerats med diuretikumet hydroklortiazid, kalciumkanalblockeraren amlodipin och betablockeraren atenolol.
Other inducers of P-gp (St. John's wort) might decrease the bioavailability of aliskiren.
Andra inducerare av P-gp (Johannesört) skulle kunna minska biotillgängligheten av aliskiren.
• altered bowel habits (including diarrhoea and constipation)
• förändrade tarmvanor (inklusive diarré och förstoppning)
Concomitant use of Rasitrio with ARBs or ACEIs is contraindicated in patients with diabetes mellitus (see section 4.3).
Samtidig användning av Rasitrio med ARB eller ACE-hämmare är kontraindicerat hos patienter med diabetes mellitus (se avsnitt 4.3).
• bleeding, tender or enlarged gums
• blödningar, ömmande eller svullet tandkött
Rasitrio is contraindicated in hypertensive patients with severe hepatic impairment (see sections 4.3 and 5.2).
Rasitrio är kontraindicerat till hypertensiva patienter med gravt nedsatt leverfunktion (se avsnitten 4.3 och 5.2).
Angiotensin II causes blood vessels to tighten, which raises blood pressure.
Angiotensin II drar ihop blodkärlen, vilket ökar blodtrycket.
(see sections 4.3, 4.4 and 5.1).
4.2, 4.4, 4.5 och 5.1).
• fever.
• febertillstånd.