natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Misconfigured networking can often be the cause of & kde; applications launching slowly, or in the worst case not launching at all. Your & X-Server; has a very powerful client/ server interface and is very network aware.
Погрешно подешена умреженост често може бити узрок спорог покретања КДЕ програма, или у најгорем случају непокретања. Икс сервер има моћно клијентско- серверско сучеље и веома је свестан мреже.
X uses the hostname to create both a unique key for authorization, and to figure out where (via $DISPLAY) to send the actual windows it's drawing on screen. If your computer does n't know its own name, it will spend inordinate amounts of time trying to look itself up, a fate you can avoid by simply teaching your computer what its own name is.
Икс користи име домаћина и за стварање јединственог кључа за овлашћивање, и за поимање где да шаље прозоре које исцртава на екрану (путем $DISPLAY). Ако рачунар не зна сопствено име, потрошиће силно време покушавајући да се пронађе — неприлика коју можете избећи простим подешавањем имена домаћина за рачунар.
Check your / etc/ hosts file and ensure there is an entry for localhost that looks something like this at the top of the file (after any comments).
Завирите у фајл / etc/ hosts и побрините се да постоји уноса локалног домаћина на врху фајла, нешто налик овоме (после било каквих коментара):
You also should add your computer's fully qualified domain name, short name, and its usual IP address if it has a static IP. If your IP address is assigned dynamically using DHCP you can simply use the address for the loopback device.
Такође би требало да додате пуно квалификовано име домена, кратко име, и уобичајену ИП адресу рачунара (ако има статички ИП). Ако се ИП адреса додељује динамички путем ДХЦП‑ а, можете просто употребити адресу уређаја кружне петље.
127.0.0.1 hal. btl hal (for dhcp) 192.168.0.1 hal. btl hal (static)
127. 0. 0. 1 hal. btl hal (ДХЦП) 192. 168. 0. 1 hal. btl hal (статичка)
Make sure that your firewall is not so restrictive that it stops packets to the loopback device. For example in iptables if the default rule on the INPUT chain for this device is set to anything other than > ACCEPT this will cause performance problems in X. To check this, you can type in:
Побрините се да заштитни зид није толико рестриктиван да зауставља пакете ка уређају кружне петље. На пример, ако је у ИП‑ табелама подразумевано правило на ланац INPUT за овај уређај постављено на било шта друго сем ACCEPT, довешће до проблема с перформансама Икса. Да бисте ово проверили, унесите:
percnt; iptables-save _BAR_ grep lo -A INPUT -i lo -j ACCEPT
% iptables- save _BAR_ grep lo - A INPUT - i lo - j ACCEPT
The rule -A INPUT -i lo -j ACCEPT should always work, unless there are other misconfigured rules (Such as a DROP on the OUTPUT chain)
Правило - A INPUT - i lo - j ACCEPT требало би увек да функционише, осим ако нема других погрешно подешених правила (попут DROP на ланцу OUTPUT).
When An Application Will Not Open
Кад програм неће да се отвори
Sometimes when you start an application, it does not open the expected window. Here are some questions to answer and steps to help you figure out what is wrong.
Понекад кад покренете програм, он не отвара прозор који сте очекивали. Ево неких одговора на питања и корака да помогну да пронађете шта не функционише.
Did the application ever start, when launched in the same manner?
Да ли је програм икада прорадио, кад је покренут на исти начин?
If it did, for instance you have clicked an icon on your desktop that previously worked, then it is unlikely to be a problem with the launcher itself.
Ако јесте — на пример, кликнули сте на икону површи која је претходно функционисала — онда вероватно није проблем до самог покретача.
If, however, you normally start your application from an icon on & kicker; and this time started it with a desktop icon, then it could simply be that the launcher itself is wrong.
Ако, пак, нормално покрећете програм иконом на панелу, а овај пут сте га покренули преко иконе површи, онда једноставно може бити да нешто није у реду са покретачем.
But I can see the launch notification spinning cursor and taskbar entry.
Али видим обавештење о покретању, вртећи показивач и унос у траци задатака.
Foo
Бла
Tinkering Under the Hood of & kde;
Чачкање под хаубом КДЕ‑ а
Hand-Editing Configuration Files
Ручно уређивање поставних фајлова
In & kde;, the configuration files are easy to edit with a simple editor like & kate; as the configuration files are text files.
Пошто су поставни фајлови у КДЕ‑ у текстуални, дају се лако уређивати општим уређивачем текста попут Кејт.
An example of a text file:
Пример текстуалног фајла:
The user-specific configuration files are stored in. kde/ share/ config (replace. kde with your $KDEHOME setting) and the global ones are in the share/ config sub-directory of & kde; 's installation path. (You can find this path by running the command kde4-config --prefix.) Their filenames typically end in rc (without an initial period), for example kopeterc.
Поставни фајлови посебни по кориснику складиште се у. kde/ share/ config (где. kde треба заменити оним из $KDEHOME, ако је постављена), а глобални у потфасцикли share/ config инсталационе путање КДЕ‑ а (коју можете наћи издавањем наредбе kde4- config -- prefix). Имена поставних фајлова обично се завршавају са rc (без претходеће тачке), нпр. kopeterc.
Editing configuration files by hand can risk the stability of your & kde; installation. Applications usually do not check what they read from the configuration files. This means that they can be disturbed by what they get as configuration and might even crash.
Ручно уређивање поставних фајлова може бити ризично по инсталацију КДЕ‑ а. Програми обично не проверавају оно што читају из поставних фајлова, што значи да могу бити пометени погрешкама у њима, па се чак и срушити.
Backups
Резерве
So the first rule is to make a backup of your file before modifying it. The backup is better stored outside any. kde subdirectory (or the corresponding $KDEHOME directory). Backups are anyway a good idea in case of a major failure of & kde; that would destroy important configuration files (for example your & kmail; settings, which are in the file kmailrc). (Such a major failure should not happen but it still can happen.)
Главно правило гласи: направите резерву фајла пре било каквих измена. Резерву је боље чувати потпуно изван фасцикле. kde (или оне задате са $KDEHOME) и њених потфасцикли. Резерве је и иначе паметно правити, у случају озбиљних проблема с КДЕ‑ ом који би уништили важне поставне фајлове (на пример, поставке К‑ поште које се налазе у kmailrc). Наравно, до овако озбиљне неприлике не би требало да дође, али никад се не зна.
So why would you want to touch the configuration files at all? Well, first you need it when you want to enforce the KIOSK mode. Perhaps a developer has asked you to add an entry to help him to solve a problem with the application. Perhaps you want to recover from a problem without having to remove all the. kde directory. Perhaps you want to learn more about the depths of & kde;.
Зашто бисте уопште дирали поставне фајлове? Рецимо, зато што морате ако желите да наметнете режим Киоска. Затим, можда вас програмер замоли да додате одређени унос, како би могао реши неки проблем са програмом. Можда пожелите да се решите проблема без уклањања целе фасцикле. kde. Или да научите више о дубинама КДЕ‑ а.
Anyway, whatever your reason, you want to modify by hand a configuration file.
Било како било, из којег год разлога, претпоставимо да желите ручно да измените поставни фајл.
When planning to edit such a file, make sure that the application using it is not running. If it is one of the basic configuration files, consider editing the file while & kde; is not running at all.
Када сте намерили да уредите поставни фајл, побрините се да програм којем припада није у погону. Ако је то неки од основних поставних фајлова, може бити боље да га уређујете док КДЕ у целини није покренут.
Ready? So make a backup of the file (Did I tell you this already?), start you favorite editor (let us assume it is & kate;), load the file (Be careful to load as UTF-8, & kate; displays it as utf8).
Спремни? Онда да направимо резерву фајла (јесам ли то већ поменуо?). Покрените омиљени уређивач — претпоставимо да је то Кејт — и учитајте фајл (пазите да учитате као УТФ‑ 8, што Кејт наводи као utf8).
Now you have a file like:
Структура фајла ће бити оваква:
[Group] Key1=Value1 Key2=Value2 Key3=Value3
[Group] кључ1=вредност1 кључ2=вредност2 кључ3=вредност3
You can now modify it (with care!) and then save it (Be sure that it is as UTF-8 again).
Фајл сада можете изменити (пажљиво!) и сачувати га (пазите да то опет буде као УТФ‑ 8).
Now you can test the application and if the application does not run correctly anymore, close the application and restore the backup of the configuration file.
Потом испробајте програм. Ако више не ради како би требало, затворите га и вратите резерву поставног фајла.
has more information about & kde; 's directory structure, to help you find the file you need to edit.
садржи више информација о КДЕ‑ овој структури фасцикли, како бисте пронашли фајл који желите да уредите.
Scripting the Desktop
Скриптовање површи
& kde; provides a powerful interprocess communication system in & DCOP;, the Desktop COmmunication Protocol. Using & DCOP;, you can control a wide range of functions in & kde; from the command line or from a script written in your favorite scripting language. You can also get information out of & kde; applications: for example, several & kde; media players provide methods to query the player for information about the currently-playing track.
КДЕ пружа моћан систем међупроцесне комуникације у виду ДКОП‑ а, комуникационог протокола радне површи. ДКОП‑ ом можете управљати широким опсегом функција у КДЕ‑ у, из командне линије или скрипте написане на вама омиљеном скриптном језику. Такође можете прибављати податке из КДЕ програма; на пример, неколицина КДЕ медија плејера обезбеђује методе упита за податке о текућој нумери.
Broadly speaking, each & kde; application provides one or more & DCOP; interfaces, which in turn provide methods (or, if you prefer, functions) that another application can call. So, the first step in using & DCOP; is to find the appropriate method for the task. The easiest way to do this is using the kdcop frontend to the available & DCOP; methods.
Уопште, сваки КДЕ програм обезбеђује једно или више ДКОП сучеља, која пак обезбеђују методе (или функције, ако вам је драже) које други програм може позвати. Дакле, за употребу ДКОП‑ а први корак је пронаћи подесан метод за задатак. То је најлакше извести К‑ ДКОП‑ ом, прочељем ка доступним ДКОП методима.
Run kdcop from a & konsole; or the mini- CLI (the window which pops up on Alt; F2). The kdcop window shows the applications currently running which provide & DCOP; interfaces, using a tree view. In general, finding the correct method requires a little bit of searching through the tree view, but a useful hint is that the interface marked (default) usually contains the most frequently-used functions.
Покрените К‑ ДКОП из Конзоле или мини‑ ЦЛИ‑ а (прозор који искаче на Alt F2). Прозор К‑ ДКОП‑ а приказује текуће програме који пружају ДКОП сучеља, распоређене у стаблу. Налажење исправног метода генерално изискује нешто претраге кроз стабло, при чему је корисно знати да сучеље обележено као (default) обично садржи најчешће коришћене функције.
To test that the function does what we expect, double-click on the setColor entry. To set the color c, click on the color selector button, and choose a color. Set whether the color should be color A with the checkbox. Click OK and the background color is set.
Да бисте испробали ради ли функција оно што очекујете, кликните на ставку setColor. За постављање боје c кликните на дугме бирача боја и изаберите боју. Кућицом подесите да ли боја треба да буде боја A. Кликните на У реду и боја позадине је постављена.
To access the & DCOP; method from your favorite scripting language, you can either use & DCOP; bindings, if available in the kdebindings module, or call the dcop command-line application. For simple usage, calling the dcop command-line application is sufficient. To call a & DCOP; method on the command line, we need to specify the application and interface owning the method, the method itself, and the arguments, in a form suitable for the shell.
За приступ ДКОП методу из омиљеног вам скриптног језика, можете користити или ДКОП свезе, ако су расположиве у модулу kdebindings, или позивати наредбу командне линије dcop. За једноставне потребе наредба dcop сасвим је довољна. Да позовете ДКОП метод из командне линије, треба да задате програм и сучеље које поседује метод, сам метод и његове аргументе, у облику погодном за шкољку.
We specify the application, interface and method in that order, followed by the arguments in the same order that they are shown in kdcop. dcop has plenty of other options: take a look at the output of dcop --help.
Програм, сучеље и метод задају се тим редоследом, а затим следе аргументи оним редоследом којим их наводи К‑ ДКОП. dcop још многе опције — проучите испис dcop -- help.
That's enough theory: time for an example:
Доста теорије, време је за пример:
A Background Color Changing Script with & DCOP;
Скрипта за измену боје позадине ДКОП‑ ом
With the dcop command-line application and a little bit of Perl, we're going to make a simple script which slowly cycles the desktop background through the spectrum.
Наредбом командне линије dcop и с нешто перла, направићемо једноставну скрипту која полако кружи позадину површи кроз спектар боја.
Firstly, we look for the appropriate method with kdcop. For this example, we'll short circuit the searching, and go straight to it: the method we want is kdesktop KBackgroundIface setColor. The arguments and return type of the function are shown in the style of the C++ language. For setColor, the arguments are a color, c, which specifies the new background color, and a boolean (true or false) value, isColorA, which specifies whether the color is the first or second (this is useful for setting gradients and so on).
Прво да потражимо подесан метод К‑ ДКОП‑ ом. У овом примеру прескочићемо корак претраге, и одмах прећи на њега: метод који тражимо је kdesktop KBackgroundIface setColor. Аргументи и повратни тип функције приказани су у стилу Ц++а. За setColor аргументи су боја c, која одређује нову боју позадине, и логичка вредност (тачно- нетачно) isColorA, која одређује да ли је боја прва или друга (корисно за постављање прелива, итд.)
To use our setColor method on the command line, we use the following:
Метод setColor позовимо кроз командну линију овако:
% dcop kdesktop KBackgroundIface setColor '#ffffff 'false
% dcop kdesktop KBackgroundIface setColor '# ffffff' false.
To specify the color, we used the hexadecimal RGB value, as used in & HTML;. Note that it is enclosed in single quotes to protect the # from the shell.
Да задамо боју употребили смо хексадекадну РГБ вредност, какве се користе у ХТМЛ‑ у. Запазите да је окружена једноструким наводницима како би се # заштитио од шкољке.
To find the hexadecimal RGB value of a color, open any color chooser dialog in a & kde; application (for example, in & kcontrolcenter;, Appearance & Themes Colors), select the color you want, and use the value given in the HTML text box.
За изналажење хексадекадних РГБ вредности боја, отворите било који дијалог бирача боја у неком КДЕ програму — на пример, у Контролном центру, Изглед Боје — одаберите жељену боју и прочитајте вредност дату пољем ХТМЛ:.
So, that's all we need from & DCOP;; now it's just a case of writing a script around it. Here's a (very!) rough implementation:
Ето, то је све што нам треба од ДКОП‑ а, сад само да напишемо скрипту око њега. Ево врло (грубе!) изведбе:
< ![CDATA[ $min =49; # Minimum value of R, G, or B colour $max=174; # Maximum value of R, G, or B colour $step=5; # Amount to step colour by on each step $sleeptime=15; # Interval in seconds between each step @start = ($max, $min, $min); @colour = @start; while (1) {foreach (0..5) {my $which = $_% 3; # Which colour (R, G or B) to change my $updown = $_% 2; # Whether to increase or decrease the colour value do {if ($updown == 0) {$colour[$which]+=$step;} if ($updown == 1) {$colour[$which]-=$step;} my $dcopcall=sprintf "dcop kdesktop KBackgroundIface setColor '#%x%x%x' true\ ", @colour; system($dcopcall); sleep $sleeptime;} while (($colour[$which] > = $min) and ($colour[$which ]< = $max));}}]] >
<! [CDATA [$min=49; # mинимална вредност Р, Г, или Б боје $max=174; # maксимална вредност Р, Г, или Б боје $step=5; # промена боје по сваком кораку $sleeptime=15; # интервал у секундама између корака @ start = ($max, $min, $min); @ colour = @ start; while (1) {foreach (0.. 5) {my $which = $_% 3; # коју боју (Р, Г, Б) изменити my $updown = $_% 2; # увећати или смањити вредност боје do {if ($updown == 0) {$colour[ $which] +=$step;} if ($updown == 1) {$colour[ $which] - =$step;} my $dcopcall=sprintf "dcop kdesktop KBackgroundIface setColor '#% x% x% x' true\", @ colour; system( $dcopcall); sleep $sleeptime;} while (($colour[ $which] > = $min) and ($colour[ $which] < = $max));}}]] >
Just run the script with no arguments, and it will cycle the background colour through a slightly muted spectrum until it is killed. Voilagrave;!
Извршите скрипту без икаквих аргумената, и боје позадине кружиће кроз благо пригушен спектар, све док се скрипта не прекине. Voilà!
Of course, Perl is n't the only language you can use to write scripts with & DCOP; mdash; if you prefer shell scripting, that's available too:
Наравно да перл није једини језик којим можете писати скрипте са ДКОП‑ ом — ако вам је драже скриптовање у шкољци, и оно је доступно.
Setting a background from the Internet
Постављање позадине са Интернета
The following script gets the main image from the User Friendly comic strip and sets it as the desktop wallpaper, using commonly available tools and a little bit of & DCOP;:
Следећа скрипта добавља главну слику из стрипа „ Предусретљиво “ и поставља је као тапет површи, користећи општеприсутне алатке и нешто ДКОП‑ а.
The first line after the #! /bin/ sh uses wget and some regular expression magic to extract the image location from the main page's & HTML; source. The second and third lines download the image, and finally, dcop sets the downloaded image as wallpaper.
Први ред после #! / bin/ sh користи wget и нешто магије регуларних израза да извуче локацију слике из ХТМЛ извора главе странице. Други и трећи ред преузимају слику, и dcop најзад поставља преузету слику као тапет.
Adding Extra Keybindings to & kde;
Додавање допунских свеза тастера у КДЕ
Many modern keyboards contain extra keys that are not by default assigned to any action.
Многе модерне тастатуре садрже допунске тастере којима подразумевано нису додељене никакве радње.
Multimedia keys often generate a signal, and can simply be chosen as a keybinding within an application just like choosing any other key. Some keys however, are not detected and pressing them in a Configure Shortcuts has no effect.
„ Мултимедијски “ тастери често стварају сигнал, па се свеза тастера унутар програма може задати једноставно као и за било који други тастер. Међутим, неки тастери остају неоткривени и њихово притискање у подешавању пречица нема ефекта.
Some IBM laptops, for instance, have extra keys about the left and right arrows, which look like page left and page right.
На пример, неки ИБМ‑ ови лаптопови имају допунске тастере око стрелица лево и десно, који личе на страницу лево и страницу десно.
Use xev to find the code of the keys. In this case, they are 233 and 234
Користите xev за налажење кôда тастера. У овом случају, то су 233 и 234.
Choose key symbols. There are quite a range of these that are not used by default, so many are free. You can find the list in / usr/ X11R6/ include/ X11/ keysymdef. h (or its equivalent on your system).
Изаберите симболе тастера. Постоји приличан опсег подразумевано некоришћених, па су многи слободни. Списак можете наћи у / usr/ X11R6/ include/ X11/ keysymdef. h, или еквиваленту на вашем систему.
Create a file in your home directory called. Xmodmap, and add to it the following:
Ако га нема, направите у домаћој фасцикли фајл по имену. Xmodmap, и додајте му ово:
Run the command xmodmap ~/. Xmodmap
Издајте наредбу xmodmap ~ /. Xmodmap.
At this point, you should be able to run xev again and see that the keys now generate the keysym that you assigned. You can now simply assign them to any action as normal.
Поново покрените xev да проверите да ли тастери после овог генеришу симболе које сте доделили. Ако је то случај, можете их доделити било којој радњи као и обично.
The xev manpage. You can see this by typing man: / xev into a & konqueror; window or by typing man xev into a terminal.
Упутну страницу за xev можете добити уписивањем man: / xev у прозору К‑ освајача, или man xev у терминалу.
Adding Keybindings for New Actions
Додавање свеза тастера за нове радње
Most actions in either the desktop or in applications are readily available to assign a keybinding to. If the action you want a shortcut for is something you wrote yourself, or is otherwise not available, you can still assign a shortcut.
Већина радњи, или на површи или у програмима, већ су расположиве за доделу свеза. Ако сте сами написали радњу за коју желите пречицу, или друкчије није расположива, пречицу свеједно можете доделити.
To bring together the two previous sections, perhaps you want to assign an otherwise unused key on your keyboard to a script or dcop command. Our example here will be to assign the two keys we added in to go to the previous or next virtual desktop, two functions for which you will need DCOP (as discussed in).
Да спојимо две претходне секције, можда ћете хтети да иначе неискоришћен тастер доделите некој скрипти или ДКОП наредби. За пример, два тастера која смо додали у доделимо сада за прелаз на претходну или следећу виртуелну површ. То су две функције за које ће вам требати ДКОП, као што смо изнели у.
This can be achieved easily using the following method:
Ово је лако урадити коришћењем следећег метода:
Open & kcontrol;, and in the Regional & Accessibility section, select Input Action
Отворите К‑ контролу и под Администрација рачунара изаберите Акције уноса.
Choose New Action
Изаберите Нова радња.
Name the new action, & eg; Next Virtual Screen
Именујте нову радњу, нпр. Следећи виртуелни екран.
Select Keyboard shortcut - > Command/ URL (simple) for the Action type:
Под Тип радње: изаберите Пречица с тастатуре - > _BAR__BAR_Наредба/ УРЛ (једноставна).
In the Keyboard Shortcut tab, click the button you wish to use to trigger the command. For this example, you would press the one with the Next Page picture on it. Next_Virtual_Screen will appear in the key image.
Под језичком Пречица с тастатуре, притисните тастер који желите да окида наредбу. У овом примеру, то би било оно са насликаном следећом страницом. На слици тастера појавиће се Next_ Virtual_ Screen.
In the Command/ URL Settings tab, enter the command to run in the field: dcop kwin default nextDesktop
Под језичком Поставке наредбе/ УРЛ‑ а, у пољу упишите наредбу за извршавање: dcop kwin default nextDesktop.
Repeat the above with the Prev_Virtual_Screen key and dcop kwin default previousDesktop.
Поновите претходно са тастером Prev_ Virtual_ Screen и dcop kwin default previousDesktop.
Now pressing the Prev_Virtual_Screen or Next_Virtual_Screen will switch you to the previous or next virtual desktop, respectively.
Од сада ће вас притисак на Prev_ Virtual_ Screen или Next_ Virtual_ Screen пребацивати на претходну или следећу виртуелну површ, тим редом.
Obviously you can assign any free key to any action.
Очигледно, било којој радњи можете доделити било који слободан тастер.
See the KHotKeys documentation by looking it up in & khelpcenter;, or typing help: / khotkeys in a & konqueror; window.
Погледајте документацију К‑ пречица у К‑ центру- помоћи, или уписивањем help: / khotkeys прозору К‑ освајача.
& kdebugdialog; - Controlling & kde; 's Debugging Output
К‑ исправљачки- дијалог — управљање исправљачким излазом КДЕ‑ а
Basic Usage
Основно коришћење