natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Meeting the target of limiting global temperatures increases to less than 2 °C will require a concerted global effort — including further substantial GHG emission reductions in Europe.
Климатске промене различита питања које износи наука, као што су питања везана за повећање
In 2008, the EU was responsible for between 11 and 12 % of global GHG emissions (9) — while being home to 8 % of the world's population.
7 температуре од 1,5 °C“(
Annual emissions of GHG in the EU in 2008 corresponded to around
ЕУ смањује емисије гасова са ефектом стаклене баште и испуниће своје обавезе према Кјото протоколу
Between 1990 and 2007, emissions per unit of GDP decreased in the EU-27 by more than a third (11).
EУ је 2008. године била одговорна за око 11–12 % укупних емисија гасова са ефектом стаклене баште (9), иако у њој живи само 8 % светске популације.
However, it should be noted that these emission figures only represent what is emitted within the EU territory, calculated according to agreed international guidelines under UNFCCC. Europe's contribution to global emissions could be greater if European imports of goods and services, with their 'embedded carbon', are taken into account.
Према актуелним пројекцијама и узимајући у обзир пораст популације и економски развоју свету, проценат емисија у Европи ће се смањити јер се емисије из економија у развоју непрекидно повећавају (10).
Reductions in the EU-27 have been even greater than in the EU-15; domestic GHG emissions fell by approximately 11 % between 1990
Годишње емисије гасова са ефектом стаклене баште у EУ у 2008.
It is worth noting that the UNFCCC and its Kyoto Protocol do not cover all GHGs. Many of the substances controlled under the Montreal Protocol, such as chlorofluorocarbons (CFCs), are also potent GHGs.
У међувремену, трендови емисија са ефектом стаклене баште у EУ, које се приписују економском развоју измереном у форми бруто домаћег производа (БДП), указују на генерално раздвајање емисија од економског развоја током времена.
The European environment _BAR_ State and outlook 2010
Допринос Европе глобалним емисијама могао би бити и већи ако се узме у обзир европски увоз роба и услуга, као и угљеник који настаје у различитим фазама производње („embedded carbon“).
Luxembourg Ireland Estonia Czech Republic Finland Cyprus Netherlands Belgium Denmark Germany Greece Slovenia Austria Poland United Kingdom Bulgaria Italy Slovakia Spain France Portugal Hungary Lithuania Malta Sweden Romania Latvia
Смањење емисија у EУ-27 је успешније него у подгрупи EУ-15, локалне емисије гасова са ефектом стаклене баште су опале за
Domestic GHG emissions in EU-15 and EU-27 between
ЕУ–15 и ЕУ–27 између 1990. и 2008. године (
Overall, in the EU, energy consumption — power and heat generation and consumption in industry, transport and households — accounts for nearly 80 % of GHG emissions (9).
Трендови емисија гасова са ефектом стаклене баште у EУ у протеклих
On the one hand, emissions have been driven upwards by a series of factors, such as:
С једне стране, емисије се крећу узлазном линијом захваљујући низу фактора каошто су:
• increases in the production of electricity and heat by thermal plants, which has increased both in absolute terms and in comparison with other sources;
• већа производња електричне енергије и топлоте у топланама, која се повећала и апсолутно гледано и у поређењу са другим изворима;
• increasing transport demand for passengers and freight;
• све већа потражња у путничком и теретном саобраћају;
• increasing share of road transport compared with other transport modes;
• све веће учешће друмског превоза у поређењу са другим начинима путовања;
• increasing number of households;
• све већи број домаћинстава;
• and demographic changes over the past decades.
• демографске промене у току протеклих деценија.
• better waste management and improved landfill gas recovery (the waste sector achieved the highest relative reductions);
С друге стране, емисије се у истом периоду крећу силазном линијом захваљујући низу фактора каошто су:
• decreases in emissions from agriculture (by more than 20 % since 1990);
Емисије гасова са ефектом стаклене баште у подрегиону EУ–27 по секторима 2008. и промене у периоду од 1990. до 2008.
• and partly due to the economic restructuring in eastern Member States in the early 1990s.
Укупне емисије гасова са ефектом стаклене баште у ЕУ-27, 2008.
EU GHG emissions trends between 1990 and 2008 were dominated by the two largest emitters, Germany and the United Kingdom, which together were responsible for more than half of the total reduction in the EU.
ефикасније коришћење енергије, нарочито од стране индустријских крајњих корисника и енергетске индустрије;
This overall decrease was partly offset by emission increases in Spain and, to a lesser extent, Italy, Greece and Portugal (9).
• ефикасније коришћење горива у возилима;
Transport emissions of GHGs increased by 24 % between 1990 and 2008 in the EU-27, excluding emissions from international aviation and marine transport (9). While rail freight and inland waterways saw a decline in market share, the number of cars in the EU-27 increased
Индустријски процеси 8,3 % боље управљање отпадом и сакупљање гаса директно са депоније (у сектору управљања отпадом постигнуте су највеће редукције);
14 by 22 %, or 52 million cars, between 1995 and 2006 (
Краткотрајне емисије 1,7 %
Climate change h an ge
Саобраћај *19,6 %
Greenhouse gas emissions in the EU-27 by sector in 2008, and changes between 190 and 2008
Промене у периоду 1990–2008.
Total greenhouse gas emissions by sector in EU-27, 2008
Укупно гасова са ефектом стаклене баште
Fugitiveemissions1.7 %
Пољопривреда
Manufacturing/construction12.4 %
Краткотрајне емисије
Changes 1990–2008
Саобраћај
Waste Agriculture Industrial processes Fugitive emissions Households/services
Производња/грађевинарство
Emisions from international aviation and international maritime navigation, which are not covered by the Kyoto Protocol, are not included in the top figure.
Свеукупно гледано, удео саобраћаја у укупним емисијама подрегиона ЕУ–27 у 2008. години био би око 24 %.
If included in the total, the share of transport would reach around 24 % of total EU-27 GHG emisions in 2008.
Пре свега, саобраћај је и даље проблематичан сектор када је реч о емисијама.
Towards a resource-efficient transport system
Климатске промене
The increases in greenhouse gas emissions in the transport sector — as well as several other environmental impacts of transport — continue to be closely linked to economic growth.
Повећање емисија гасова са ефектом стаклене баште у сектору саобраћаја – као и неколико других утицаја саобраћаја на животну средину – и даље су уско везани за економски развој.
The EEA's annual Transport and Environment Reporting Mechanism (TERM) report monitors the progress and effectiveness of efforts to integrate transport and environment strategies.
Годишњи извештај EEA о механизму за достављање информација о саобраћају и животној средини (TERM) прати напредак и ефикасност активности на интегрисању стратегија о саобраћају и животној средини.
For 2009, the report highlighted the following trends and findings:
Извештај за 2009. истиче следеће трендове и налазе:
•Freight transport tends to grow slightly faster than the economy, with road and air freight recording the largest increases in the EU-27 (43 % and 35 %, respectively, between 1997 and 2007).
Сличне обавезе су себи поставиле Швајцарска и Лихтенштајн (20 дo 30 % смањења) као и Норвешка (30 дo 40% ).
The share of rail and inland waterways in the total freight volumes declined during that period.
Учешће железничких и континенталних водених путева у укупном обиму теретног саобраћаја се током тог периода смањило.
•Passenger transport continued to grow but at a slower rate than the economy.
• Путнички саобраћај је наставио да расте али споријим ритмом од економије.
Air travel within the EU remained the fastest growth area, increasing 48 % between 1997 and 2007.
Ваздушни саобраћај у ЕУ је остао четврта област најбржег развоја, достигавши 48 % у периоду од 1997. до 2007.
Car journeys remained the dominant mode of transport, accounting for 72 % of all passenger kilometres in the EU-27.
Путовање аутомобилом је и даље доминантан начин превоза, који чини 72 % од укупног броја путничких километара у EУ–27.
•Greenhouse gas emissions from transport (excluding international aviation and maritime transport) grew by 28 % between 1990 and 2007 in EEA countries (by 24 % in EU-27), and now account for around 19 % of total emissions.
• Емисије гасова са ефектом стаклене баште из саобраћаја (не рачунајући међународни ваздухопловни и морски саобраћај) порасле су за 28 % између 1990. и 2007. у земљама чланицама EEA (за 24 % у EУ–27), и сада чине око 19 % укупних емисија.
•In the European Union, only Germany and Sweden are on track to meet their 2010 indicative targets for biofuels use (however, see also discussion related to bioenergy production in Chapter 6).
• У Европској унији само су Немачка и Шведска на путу да остваре свој циљ за 2010. када се ради о употреби биогорива (види такође и дискусију о производњи биоенергије у Поглављу 6).
•Despite recent reductions in air pollutant emissions, road transport was the largest emitter of nitrogen oxides and the second largest contributor of pollutants forming particulate matter in 2007 (see also Chapter 5).
• Упркос недавним редукцијама емисија материја које загађују ваздух, друмски саобраћај је 2007. био највећи кривац за испуштање азотних оксида, а на другом месту када је реч о загађујућим материјама које формирају суспендоване честице (види и Поглавље 5).
•Road traffic remains by far the largest source of exposure to transport noise.
• Друмски саобраћај остаје далеко највећи извор саобраћајне буке.
The number of people exposed to damaging noise levels, especially at night, is expected to increase unless effective noise policies are developed and implemented in full (see also Chapter 5).
Очекује се да ће се повећати број особа које су изложене штетним нивоима буке, нарочито ноћу, ако се не буду развиле и у потпуности примењивале ефикасне политике о буци (види и Поглавље 5).
The report concludes that addressing the environmental aspects of transport policy effectively requires a vision for what the transport system should be like by the mid 21st century.
емисијама ЕУ (17), као и постављање законски обавезујућих циљева како би се повећао удео обновљиве енергије на 20% укупне потрошње енергије, укључујући и удео од 10 % у сектору саобраћаја, у поређењу са укупним учешћем од мање од 9 % 2005. године (18).
The process of establishing a new Common Transport Policy is essentially about creating this vision and then designing policies to achieve it.
Охрабрујућа је чињеница да се удео обновљивих извора у производњи енергије повећава и да се све више за производњу енергије користи биомаса, турбине на погон ветра и соларне ћелије.
Share of renewable energy in final energy consumption
Удео обновљиве енергије у укупној потрошњи енергије у ЕУ–27 у 2007. години у односу на циљеве за 2020 (F
Slovakia Greece Czech Republic Poland Hungary Italy Cyprus Ireland Netherlands Belgium Luxembourg United Kingdom
Нова концепција енергетских система: супермреже и интелигентне мреже
Source: EEA; Eurostat.
Извор: EEA
Climate change impacts and vulnerabilities differ across regions, sectors and communities
Климатске промене
The main consequences of climate change expected in Europe include an increased risk of coastal and river floods, droughts, loss of biodiversity, threats to human health, and damage to economic sectors such as energy, forestry, agriculture, and tourism (6).
Климатске промене такође може утицати на управљање водним ресурсима у низводним
In the Alps, for example, glaciers have lost approximately two-thirds of their volume since the 1850s, and acceleration of glacial retreat has been observed since the
Примера ради, на Алпима су глечери изгубили отприлике две трећине свог обима од педесетих година 19. века, а од осамедесетих година 20. века приметно је убрзано повлачење
Similarly, coastal and river-flood-prone areas across Europe are particularly vulnerable to climatic changes, as are cities and urban areas.
мора и река широм Европе посебно су подложне климатским променама, као и градови и градске зоне.
Key past and projected impacts and effects of climate change for the main biogeographical regions of Europe
Кључни прошли и пројектовани будући утицаји и дејство климатских промена за основне биогеографске регионе Европе
Decrease in Arctic sea ice coverage Greenland ice sheet loss
Смањење арктикчког морског леденог покривача
Less snow, lake and river ice cover Northward movement of species More energy by hydropower
Губитак ледених покривача
Higher risk of biodiversity loss
Велики ризик од губитка
Higher risk of damages by winter storms
Већи ризик од штета узрокованих
Northward movementof freshwater species
Мања количина планинског вечитог леда
Higher risk ofcoastal flooding
Већи ризик од одроњавања стена
Upwards shift of plants and animals Less ski tourism in winter Higher soil erosion risk50°
Кретање слатководних врста ка северу
High risk of species extinction
Већи ризик од обалских поплава
Higher water temperature Higher crop yield variability
Кретање врста ка северу
Increase inphytoplankton biomass
Већи ризик по
Decrease in annual precipitation
Смањење годишњег протока река
Less summer tourism Higher risk of biodiversity loss Higher risk for desertification
Више смртних случајева услед топлотних таласа
More forest fires Less energy by hydropower More deaths by heat waves
Више заразних болести Мање летњег туризма Већи ризик од губитка биодиверзитета
Source: EEA; JR
Извор:
Climate change is projected to have major impacts on ecosystems, water resources and human health
Климатске промене
Climate change is projected to play a substantial role in biodiversity loss and puts ecosystem functions at risk.
Климатске промене
Changing climatic conditions are responsible, for example, for the observed northward and uphill distribution shifts of many European plant species.
Такође се предвиђају велике промене у сезонским појавама, са малим водама лети и великим водама зими.
These are projected to need, for survival, to move several hundred kilometres to the north during the 21st century — which will not always be possible.
Као последица тога, очекују се веће суше и „водени стрес“, нарочито у јужној Европи и посебно лети.
A combination of the rate of climate change and habitat fragmentation, which results from obstacles such as roads and other infrastructure, is likely to impede the migration of many plant and animal species, and may lead to species composition changes and a continuing decline in European biodiversity.
Предвиђају се чешће поплаве у многим речним сливовима, нарочито зими и у пролеће, премда су процене промена у учесталости и величини и даље неизвесне.
The timing of seasonal events, phenology, for plants and the life cycles of animal groups — both terrestrial and marine — alters with climatic change (6).
Предвиђа се даће климатске промене одиграти велику улогу у губитку биодиверзитета и довести у ризик функције екосистема.
Changes in seasonal events, flowering dates and agricultural growing seasons are observed and projected.
Променљиви климатски услови су одговорни нпр. за осмотрене промене у распореду многих европских биљних врста и њихово кретање ка северу и навише.
Phenology shifts have also increased the length of the growing season of several agricultural crops in northern latitudes over recent decades, favouring the introduction of new species that were not previously suitable.
Да би ове врсте опстале, предвиђа се даће морати да се помере неколико стотина километара ка северу у току 21. века, што неће увек бити могуће.
At the same time, there has been a shortening of the growing season at southern latitudes. Such changes in the cycles of agricultural crops are projected to continue — potentially severely impacting agricultural practices (G
Смењивање годишњих доба, а тиме и фенологија, када се ради о биљкама и животном циклусу група животиња – како копнених
Also within marine ecosystems, climatic changes are likely to affect the geographic distribution of plankton and fish, for example a changed timing of the spring phytoplankton bloom, putting additional pressures on fish stocks and related economic activities.
Те промене могу довести до смањења резерви органског угљеника у земљишту – и до знатног повећања емисија тако и морских – под утицајем су климатских промена (
Large changes in seasonality are also projected, with lower flows in summer and higher flows in winter. As a consequence, droughts and water stress are expected to increase, especially in southern Europe and particularly in summer.
Фенолошке промене су такође довеле до продужавања сезоне раста неколико пољопривредних култура на северним географским ширинама током последњих деценија, уводећи нове врсте које претходно нису биле погодне.
Flood events are projected to occur more frequently in many river basins, particularly in winter and spring, although estimates of changes in flood frequency and magnitude remain uncertain.
Сезона цветања и зрења на јужним географским ширинама се истовремено скраћује.
Projections show significant reductions in summer soil moisture in the Mediterranean region, and increases
потенцијално озбиљно угрозити пољопривредну праксу (G
Climate change is also projected to increase health risks due to, for example, heat waves and weather-related ailments (see Chapter 5 for further details).
Предвиђа се такође даће климатске промене донети повећан ризик од топлотних таласа и њихових утицаја на здравље људи, као и од обољења везаних за временске појаве (види Поглавље 5 за детаљније објашњење).
This highlights the need for preparedness, awareness-raising and adaptation (22).
Ово указује на потребу за спремношћу, едукацијом и прилагођавањем (22).
The related risks are very dependent on human behaviour and the quality of healthcare services.
Ризици везани за климатске промене веома зависе од људског понашања и квалитета здравствених служби.
Furthermore, a number of vector-borne diseases as well as some water- and food-borne disease outbreaks may become more frequent with rising temperatures and more frequent extreme events (6).
Осим тога, један број болести које преносе инсекти, као и епидемије болести које се добијају од заражене воде и хране вероватноће се чешће догађати са све већим температурама и учесталијим екстремним временским појавама (6).
In parts of Europe, there may be some benefits to health, including fewer deaths from cold.
У одређеним деловима Европе то је предност, јер ће бити мање смрти насталих смрзавањем.
It is, however, expected that the benefits will be outweighed by the negative effects of rising temperatures (6).
Очекује се, међутим, даће негативне последице високих температура однети превагу над овим предностима (6).
Dedicated adaptation by Europe is urgently needed to build resilience against climate impacts
Климатске промене
'Adaptation' is defined as the adjustment of natural or human systems to actual or expected climate change or its effects in order to moderate harm or exploit beneficial opportunities (23).
Климатске промене
These need to reflect the degree to which vulnerability to climatic change differs across regions and economic sectors, as well as across societal groups — especially the elderly and low-income households, both of which are more vulnerable than others.
Табела 2.1 Особе под ризиком од поплаве, трошкови штете и прилагођавања на нивоу EУ–27, без мера прилагођавања и са мерама прилагођавања
Nevertheless, assessments of adaptation options have suggested that timely adaptation measures make economic, social and environmental sense, as they may reduce potential damages very significantly and pay off many times compared to inaction.
За стварање отпорности на климатске утицаје неопходно је да Европа усмери напоре ка прилагођавању
In general, countries are aware of the need to adapt to climate change and 11 EU Member States had adopted a national adaptation strategy by spring 2010 (H
Трошкови прилагођавања (у милијардама евра/годишње)
The European environment _BAR_ State and outlook 2010
Број особа угрожених поплавама (у хиљадама/годишње)
People at risk of being flooded, damage and adaptation cost at EU-27 level — without adaptation and with adaptation
(Заостали) Укупни трошкови трошкови штете (у милијардама (у милијардама евра/годишње)евра/годишње) м м м м а е а е а е а е њ њ њ њ њ њ њ њ а а а а а а а а в в в в в в в в а а а а а а а а ђ ђ ђ ђ ђ ђ ђ ђ о о о о о о о о
Source: EEA, ETC Air and Climate Change (
Извор:
Adaptation (24) is a first step towards an adaptation strategy to reduce vulnerability to the impacts of climate change, and complements actions at national, regional and even local levels.
прилагођавања која важи до пролећа 2010. године (H). На нивоу Европе, Бели документ ЕУ о прилагођавању (24) први је корак ка
Integration of adaptation into environmental and sectoral policy domains — such as those related to water, nature and biodiversity, and resource efficiency — is an important aim.
Економске процене трошкова и резултата, међутим, подлежу великој неизвесности.
However, the EU White Paper on Adaptation recognises that limited knowledge is a key barrier and calls for a stronger knowledge base.
изради стратегије прилагођавања у циљу смањења осетљивости на утицаје климатских промена, и допуњава активности на националном, регионалном, па чак и локалном нивоу.
To address related gaps, the creation of a European clearinghouse on climate change impacts, vulnerability and adaptation is foreseen.
Интегрисање прилагођавања у домен политике животне средине и секторских политика – каошто је политика о води, природи и биодиверзитету, те ефикасној употреби ресурса – веома је важан циљ.
This aims to enable and encourage the sharing of information and good adaptation practices between all stakeholders.
Животна средина у Европи _BAR_ Cтање и изгледи у 2010. години
Responding to climate change also affects other environmental challenges
Климатске промене
Many climate change mitigation measures will deliver ancillary environmental benefits including reductions in emissions of air pollutants from fossil fuel combustion. Conversely, reduced air pollutant emissions related to climate change policies are also expected to lead to a fall in pressures on public health systems and ecosystems, for example, through lower urban air pollution or decreased levels of acidification (6).
Климатске промене говора о томе даће укључивање питања дејства загађења ваздуха на климатске промене у стратегије борбе против загађења ваздуха додатно допринети ефикасности смањењем суспендованих честица и прекурсора озона, као и усмеравањем на CO и друге дуготрајне
The implementation of measures to combat climate change is likely to deliver considerable ancillary benefits in air pollution abatement by 2030.
Спровођење мера борбе против климатских промена вероватноће додатно допринети активностима смањења загађења ваздуха до 2030.
This includes lower overall costs of controlling air pollutant emissions of the order of EUR 10 billion per year and a reduction in
У то спадају мањи укупни трошкови контролисања емисија загађујућих материја реда величине 10 милијарди евра годишње и
The European environment _BAR_ State and outlook 2010
Одговор на климатске промене утиче и на друге изазове у области животне средине
Such reductions are damage to public health and ecosystems (
Овакве редукције смањење штете по здравство и екосистеме (
2), and airborne particles.
2 честице које се преносе ваздухом.
Black carbon emitted in Europe contributes to carbon deposition on ice and snow in the Arctic region, which may accelerate the melting of the ice caps and exacerbate climate change impacts.
Климатске промене су резултат једног од највећих тржишних крахова које је свет икада видео (25).
However, in other areas ensuring co-benefits between tackling climate change and responding to other environmental challenges may be less straightforward.
Црни угљеник који се емитује у Европи доприноси таложењу угљеника на снегу и леду Арктика, што може убрзати топљење леденог покривача капа и погоршати утицаје климатских промена.