natgillin/translations-raw huggingface dataset:
P-value: &lt; .0001
vrednost P: &lt; 0,0001
p-valueg=0.275
0,79); p-vrednostd &lt; 0,001
p-valueg=0.275
p-vrednostd &lt; 0,001
p-values were &lt; 0.001 for both mTSS and erosion score and ≤ 0.01 for JSN score.
p-vrednosti so bile &lt; 0,001 za mTSS in oceno erozije ter ≤ 0,01 za oceno JSN.
p &lt; 0.0001
0,0001
P &lt; 0.0001
ekulizumabom,
P &lt; 0.0001
maks)
P &lt; 0.0001 HR (95%CI):
ard anja
p &lt; 0.001
(22,5, 38,9)
p &lt; 0.001
(25,3, 41,7)
p &lt; 0.05, **p &lt; 0.01, ***p &lt; 0.001 Clinical studies in dementia associated with Parkinson’s disease
Klinične študije pri demenci, povezani s Parkinsonovo boleznijo
PAA and PBA represented minor urinary metabolites, each accounting for &lt; 1% of the administered dose of PBA.
PAA in PBA sta predstavljala manj zastopane presnovke v urinu, vsak &lt; 1 % apliciranega odmerka PBA.
Pack size
Velikost ija) pakiranj
Paediatric exposure to fluticasone furoate in safety and efficacy studies in seasonal and perennial allergic rhinitis included 243 patients 12 to &lt; 18 years, 790 patients 6 to &lt; 12 years and 241 patients 2 to &lt; 6 years.
Izpostavljenost pediatričnih bolnikov flutikazonfuroatu v študijah varnosti in učinkovitosti pri sezonskem in celoletnem alergijskem rinitisu je vključevala 243 bolnikov, starih od 12 do &lt; 18 let, 790 bolnikov, starih od 6 do &lt; 12 let, in 241 bolnikov, starih od 2 do &lt; 6 let.
Paediatric patients &lt; 1 year of age might be more prone to liver injury (see section 4.8).
Otroci, stari eno leto ali manj, utegnejo biti bolj nagnjeni k poškodbam jeter (glejte poglavje 4.8).
Paediatric patients with very low initial haemoglobin ( &lt; 6.8 g/dl or &lt; 4.25 mmol/l) may require higher maintenance doses than patients whose initial haemoglobin is higher ( &gt; 6.8 g/dl or &gt; 4.25 mmol/l).
Pediatrični bolniki z zelo majhno začetno koncentracijo hemoglobina ( &lt; 6,8 g/dl ali &lt; 4,25 mmol/l) lahko potrebujejo večje vzdrževalne odmerke kot bolniki z večjo začetno koncentracijo hemoglobina ( &gt; 6,8 g/dl ali &gt; 4,25 mmol/l).
Paediatric patients: A total of 26 paediatric patients of age &lt; 18 years with either chronic phase CML (n=11) or CML in blast crisis or Ph+ acute leukaemias (n=15) were enrolled in a dose-escalation phase I trial.
Pediatrični bolniki: V preskušanje stopnjevanja odmerka prve faze so vključili skupaj 26 pediatričnih bolnikov, starih &lt; 18 let, bodisi s kronično fazo KML (n=11) bodisi s KML v blastni krizi ali Ph+ akutnimi levkemijami (n=15).
Paediatric population (2 months to &lt; 18 years of age)
Pediatrična populacija (2 meseca do &lt; 18 let starosti)
Paediatric population ( &lt; 18 years old)
Pediatrična populacija ( &lt; 18 let)
Paediatric population ( &lt; 18 years)
Pediatrična populacija ( &lt; 18 let)
Paediatric population (children &lt; 9 years of age)
Pediatrična populacija (otroci, mlajši od 9 let)
Paediatric population (children &lt; 9 years of age)
Pediatrična populacija (otroci, stari &lt; 9 let)
Paediatric population &lt; 2 years
Pediatrični bolniki mlajši od 2 let
Paediatric population &lt; 2 years
Pediatrični bolniki, mlajši od 2 let
Paediatric population &lt; 2 years
Pediatrična populacija, mlajša od 2 let
Paediatric population – children aged &lt; 3 years
Pediatrična populacija – otroci, mlajši od 3 let
Paediatric population: Study 189 is an ongoing study of the efficacy and safety of entecavir among 180 nucleoside-treatment-naïve children and adolescents from 2 to &lt; 18 years of age with HBeAg- positive chronic hepatitis B infection, compensated liver disease, and elevated ALT.
Pediatrična populacija: Študija 189, ki še poteka, je študija učinkovitosti in varnosti entekavirja pri 180 z nukleozidi predhodno še nezdravljenimi otroci in mladostniki, starimi od 2 do &lt; 18 let, s HBeAg pozitivno kronično okužbo z virusom hepatitisa B, kompenzirano boleznijo jeter in povečano vrednostjo ALT.
Paediatric population: The pharmacokinetic parameters of ranolazine have not been studied in the paediatric population ( &lt; 18 years).
Pediatrična populacija: Farmakokinetičnih parametrov ranolazina pri pediatričnih bolnikih ( &lt; 18 let) niso raziskovali.
Paediatric population &lt; 12 years of age
Pediatrična populacija starosti &lt; 12 let
Pain as assessed by the Total Back Pain and Nocturnal Back Pain VAS, and disease activity as measured by ASDAS-C also showed statistically significant improvement from baseline to week 16 in patients treated with Simponi 50 mg compared to placebo (p &lt; 0.0001).
Tudi bolečine, ocenjene z VAS za vse bolečine v hrbtu in za nočne bolečine v hrbtu, ter aktivnost bolezni, merjena z ASDAS-C, so se pri bolnikih, zdravljenih z zdravilom Simponi 50 mg, v primerjavi z bolniki, ki so prejemali placebo, od izhodišča do 16. tedna statistično značilno izboljšale (p &lt; 0,0001).
Pain in extremity (G3/4: &lt; 1%); Back pain (G3/4: 1%)
bolečine v udih (S3/4: &lt; 1 %), bolečine v hrbtu (S3/4: 1 %)
Pain in extremity (G3/4: &lt; 1%); Back pain (G3/4: 1%)
bolečine v udih (S3/4: &lt; 1 %), bolečine v hrbtu (S3/4: 1 %),
Pain in extremity (G3/4: &lt; 1%); Back pain (G3/4: 1%)
bolečine v okončinah (S 3/4: &lt; 1 %), bolečine v hrbtu (S 3/4: 1 %)
Pain in extremity (G3/4: &lt; 1%); Back pain (G3/4: 1%)
bolečine v okončinah (S3/4: &lt; 1 %), bolečine v hrbtu (S3/4: 1 %)
Pain in extremity (G3/4: &lt; 1%); Back pain (G3/4: 1%);
Bolečine v udih (S3/4: &lt; 1 %), bolečine v hrbtu (S3/4: 1 %)
Pain, redness, swelling at the injection site, fever 38°C rectally (age &lt; 2 years)
bolečina, pordelost, oteklost na mestu injiciranja, zvišana telesna temperatura  38 °C rektalno (starost &lt; 2 leti)
Pairwise comparison p-values: * = p &lt; 0.05 for comparisons of etanercept vs.methotrexate, † = p &lt; 0.05 for comparisons of etanercept + methotrexate vs. methotrexate and Φ = p &lt; 0.05 for comparisons of etanercept + methotrexate vs. etanercept.
Vrednosti p za primerjavo po parih: * = p &lt; 0,05 za primerjavo etanercepta z metotreksatom, † = p &lt; 0,05 za primerjavo kombinacije etanercepta + metotreksata z metotreksatom in Φ = p &lt; 0,05 za primerjavo kombinacije etanercepta + metotreksata z etanerceptom.
Pairwise comparison p-values: † = p &lt; 0.05 for comparisons of Enbrel + methotrexate vs methotrexate and  = p &lt; 0.05 for comparisons of Enbrel + methotrexate vs Enbrel
Vrednosti p za primerjavo po parih: † = p &lt; 0,05 za primerjavo kombinacije zdravila Enbrel + metotreksat z metotreksatom in  = p &lt; 0,05 za primerjavo kombinacije zdravila Enbrel + metotreksat z zdravilom Enbrel.
Pairwise comparison p-values: † = p &lt; 0.05 for comparisons of etanercept + methotrexate vs. methotrexate and Φ = p &lt; 0.05 for comparisons of etanercept + methotrexate vs. etanercept.
Vrednosti p za primerjavo po parih: † = p &lt; 0,05 za primerjavo kombinacije etanercepta + metotreksata z metotreksatom in Φ = p &lt; 0,05 za primerjavo kombinacije etanercepta + metotreksata z etanerceptom:
Palmar-plantar erythrodysesthesia [PPE] was also common ( &gt; 25%) when lapatinib was administered in combination with capecitabine.
Če je bil lapatinib uporabljen v kombinaciji s kapecitabinom, je bila pogosta ( &gt; 25 %) tudi palmarno-plantarna eritrodizestezija [PPE].
Pancreas survival at 1 year was significantly superior with tacrolimus: 91.3% versus 74.5% with ciclosporin (p &lt; 0.0005), whereas renal graft survival was similar in both groups.
Preživetje pankreasa je bilo po 1 letu značilno boljše s takrolimusom: 91,3 % v primerjavi s 74,5 % pri ciklosporinu (p &lt; 0,0005); preživetje ledvičnega presadka je bilo v obeh skupinah podobno.
Pancreatitis has been observed uncommonly ( &lt; 1%) in patients receiving sunitinib for GIST or MRCC.
Pankreatitis so opazili občasno, pri manj kot 1 % bolnikov, ki so prejemali sunitinib za GIST ali MRCC.
Pancreatitis has been reported in &lt; 1% of dabrafenib-treated subjects as monotherapy and in combination with trametinib.
Pankreatitis je bil opisan pri &lt; 1 % bolnikov, zdravljenih z dabrafenibom bodisi v monoterapiji ali v kombinaciji s trametinibom.
Pancreatitis has been reported to occur at a frequency of ≥ 1/100 to &lt; 1/10 (“common”) in patients treated for inflammatory bowel disease.
Poročali so, da se pankreatitis pojavlja s pogostostjo od ≥ 1/100 do &lt; 1/10 („pogosto“) pri bolnikih, ki so jih zdravili zaradi vnetne bolezni črevesja.
Pancreatitis was reported in &lt; 1% of patients in combination therapy studies with Zerit.
V študijah kombiniranega zdravljenja z zdravilom Zerit so pankreatitis zabeležili pri &lt; 1% bolnikov.
PARTICULARS TO APPEAR ON THE OUTER PACKAGE
PODATKI NA ZUNANJI OVOJNINI &gt;
PARTICULARS TO APPEAR ON THE OUTER PACKAGING THE IMMEDIATE PACKAGING &gt;
PODATKI NA ZUNANJI OVOJNINI
Patient frequencies are defined as: very common ≥1/10; common ≥1/100 to &lt; 1/10; uncommon ≥1/1,000 to
Pogostnosti pri bolnikih so opredeljene takole: zelo pogosti ≥ 1/10, pogosti ≥ 1/100 do &lt; 1/10, občasni
Patients (%) achieving HbA1c &lt; 7 %
Bolniki (%), ki so dosegli HbA1c ≤ 7
Patients (%) achieving HbA1c &lt; 7%
bolniki (%), ki so dosegli HbA1c &lt; 7
Patients (%) Achieving HbA1c &lt; 7%
Bolniki (%), ki so dosegli HbA1c &lt; 7
Patients (%) achieving HbA1c &lt; 7%
Bolniki (%), ki so dosegli vrednost HbA1c &lt; 7
Patients (%) achieving HbA1c &lt; 7%
Delež bolnikov (%), ki so dosegli vrednost HbA1c &lt; 7
Patients (%) achieving HbA1c &lt; 7% with baseline HbA1c ≥7% at week 52
Bolniki (%), ki so dosegli vrednost HbA1c &lt; 7 % z izhodiščno vrednostjo HbA1c ≥ 7 % v 52. tednu
Patients (%) achieving HbA1c &lt; 7% with baseline HbA1c ≥7% at week 52b, 2
Bolniki (%) z izhodiščno vrednostjo HbA1c ≥ 7 %, ki so dosegli vrednost HbA1c &lt; 7 % v
Patients (%) achieving HbA1c &lt; 7% with baseline HbA1c ≥7%2
Bolniki (%) z izhodiščno vrednostjo HbA1c ≥ 7 %, ki so dosegli vrednost HbA1c
Patients (%) achieving HbA1c &lt; 7% with baseline HbA1c ≥7%2
Bolniki (%) z izhodiščno vrednostjo HbA1c ≥ 7 %, ki so dosegli vrednost HbA1c &lt; 7 %2
Patients (%) achieving HbA1c &lt; 7% with baseline HbA1c ≥7%2
Bolniki (%), ki so dosegli vrednost HbA1c &lt; 7 % z izhodiščno vrednostjo HbA1c ≥ 7 %2
Patients (%) achieving HbA1c &lt; 7.0%
Bolniki (%), ki so dosegli HbA1c &lt; 7,0
Patients (≥ 65 years old) with type 2 diabetes mellitus are considered more susceptible to episodes of hypoglycaemia than patients &lt; 65 years old.
Bolniki (stari 65 let ali starejši) s sladkorno boleznijo tipa 2 veljajo za bolj dovzetne za epizode hipoglikemije kot bolniki, mlajši od 65 let.
Patients &lt; 12 years of age
Bolniki, stari &lt; 12 let
Patients &lt; 6 years of age may need higher doses for maintenance of haemoglobin than patients above that age.
Bolniki, stari &lt; 6 let, lahko za vzdrževanje hemoglobina potrebujejo večje odmerke kot bolniki nad to starostjo.
Patients &lt; 60 kg
Bolniki &lt; 60 kg
Patients &lt; 18 years of age:
Bolniki, stari manj kot 18 let:
Patients &lt; 30 kg also receiving valproate medication:
Bolniki s telesno maso, manjšo od 30 kg, ki jemljejo tudi valproat:
Patients &lt; 30 kg also receiving valproate:
Bolniki s telesno maso, manjšo od 30 kg, ki jemljejo tudi valproat:
Patients &lt; 30 kg also receiving valproate:
Bolniki s telesno maso, manjšo od 30 kg, ki prejemajo tudi valproat:
Patients &lt; 30 kg not receiving valproate:
Bolniki s telesno maso, manjšo od 30 kg, ki ne jemljejo valproata:
Patients &lt; 30 kg not receiving valproate:
Bolniki s telesno maso, manjšo od 30 kg, ki ne prejemajo valproata:
Patients &gt; 100 kg: 30 ml of BRINAVESS 20 mg/ml is added to 120 ml of diluent.
Bolniki s telesno maso &gt; 100 kg: 30 ml zdravila BRINAVESS 20 mg/ml dodajte 120 ml vehikla.
Patients &gt; 75 years of age started treatment with 20 mg dexamethasone.
Bolniki stari &gt; 75 let so zdravljenje začeli z 20 mg deksametazona.
Patients &gt; 70 years may experience more gastrointestinal effects when treated with liraglutide.
Bolniki, starejši od 70 let, imajo lahko med zdravljenjem z liraglutidom več neželenih učinkov na prebavilih.
Patients &gt; 75 years received a dexamethasone dose of 20 mg once daily on Days 1, 8, 15, and 22 of each 28-day cycle.
Bolniki, starejši od 75 let, so prejemali odmerek deksametazona 20 mg enkrat na dan 1., 8., 15. in 22. dne vsakega 28-dnevnega cikla.
Patients achieving target platelet counts &amp; initiating antiviral therapy c
Bolniki, ki so dosegli ciljno število trombocitov &amp; začeli s protivirusnim zdravljenjem c
Patients aged &gt; 2 months to 2 years of age
Bolniki stari &gt; 2 meseca do 2 let
Patients also required lower administration of erythropoietin/darbopoietin (10.4 % versus 18.1 %, p &lt; 0.001), G-CSF/GM-CSF (3.1 % versus 6.1 %, p = 0.004), and iron preparations (4.3 % versus 7.0 %, p = 0.021).
Bolniki so potrebovali tudi nižje odmerjanje eritropoetin/darbepoetina (10,4 % proti 18,1 %, p &lt; 0,001), G-CSF/GM-CSF (3,1 % proti 6,1 %, p = 0,004) in pripravkov z železom (4,3 % proti 7,0 %, p = 0,021).
Patients also required lower administration of erythropoietin/darbopoietin (10.4 % versus 18.1 %, p &lt; 0.001), G-CSF/GM-CSF (3.1 % versus 6.1 %, p = 0.004), and iron preparations (4.3 % versus 7.0 %, p = 0.021).
Bolniki so potrebovali tudi nižje odmerjanje eritropoetin/darbopoetina (10,4 % proti 18,1 %, p &lt; 0,001), G-CSF/GM-CSF (3,1 % proti 6,1 %, p = 0,004) in pripravkov z železom (4,3 % proti 7,0 %, p = 0,021).
Patients also required lower administration of erythropoietin/darbopoietin (10.4% versus 18.1%, p &lt; 0.001), G-CSF/GM-CSF (3.1% versus 6.1%, p = 0.004), and iron preparations (4.3% versus 7.0%, p = 0.021).
Bolniki so potrebovali tudi nižje odmerjanje eritropoetin/darbopoetina (10,4 % proti 18,1 %, p &lt; 0,001), G-CSF/GM-CSF (3,1 % proti 6,1 %, p = 0,004) in pripravkov z železom (4,3 % proti 7,0 %, p = 0,021).
Patients also required lower administration of erythropoietin/darbopoietin (10.4% versus 18.1%, p &lt; 0.001), G-CSF/GM-CSF (3.1% versus 6.1%, p=0.004), and iron preparations (4.3% versus 7.0%, p=0.021).
Bolniki so potrebovali tudi nižje odmerjanje eritropoetin/darbopoetina (10,4 % proti 18,1 %, p &lt; 0,001), G-CSF/GM-CSF (3,1 % proti 6,1 %, p = 0,004) in pripravkov z železom (4,3 % proti 7,0 %, p = 0,021).
Patients also required lower administration of erythropoietin/darbopoietin (10.4% versus 18.1%, p &lt; 0.001), G-CSF/GM-CSF (3.1% versus 6.1%, p=0.004), and iron preparations (4.3% versus 7.0%, p=0.021).
Bolniki so potrebovali tudi nižje odmerjanje eritropoetin/darbopoetina (10,4% proti 18,1%, p &lt; 0,001), G-CSF/GM-CSF (3,1% proti 6,1%, p = 0,004) in pripravkov z železom (4,3% proti 7,0%, p = 0,021).
Patients at risk (fasting glucose 5.6 to 6.9 mmol/L, BMI &gt; 30 kg/m2, raised triglycerides, hypertension) should be monitored both clinically and biochemically according to national guidelines.
Bolnike s tveganjem (raven glukoze na tešče od 5,6 do 6,9 mmol/l, ITM &gt; 30 kg/m2, zvišane ravni trigliceridov, hipertenzija) je treba spremljati klinično in biokemijsko v skladu z veljavnimi smernicami.
Patients categorised as non-YMDD mutant were those with &gt; 95% wild-type HBV at all annual time-points during the 5-year study period
Bolniki brez YMDD mutanta so bolniki, ki so med 5 letnim trajanjem študije v vseh časovnih obdobjih imeli ≥ 95 % divjega tipa HBV.
Patients could be enrolled only if they had experienced cardiac ischemia at rest ( 10 minutes) within the previous 24 hours and had: either ST-segment changes: ST depression &gt; 0.5 mm of less than 30 minutes or persistent ST elevation &gt; 0.5 mm not requiring reperfusion therapy or thrombolytic agents, T-wave inversion ( &gt; 1 mm), or increased CK-MB.
Bolniki so bili lahko v to študijo vključeni le, če so imeli v preteklih 24 urah ishemijo miokarda v mirovanju (≥ 10 minut) in: bodisi spremembe spojnice ST: znižanje spojnice ST za &gt; 0,5 mm za manj kot 30 minut ali trdovratno zvišanje spojnice ST za &gt; 0,5 mm, ki ni zahtevalo reperfuzijske terapije ali trombolitičnih zdravil, inverzijo vala T ( &gt; 1 mm), ali povečanje vrednosti CK-MB.
Patients demonstrating a subsequent increase in QT-interval to &gt; 480 msec or prolongation over pre-treatment by &gt; 20 msec should discontinue ritonavir-boosted Invirase.
Bolniki, ki imajo kasnejšo porast intervala QT na &gt; 480 msec ali podaljšanje intervala QT za &gt; 20 msec od stanja pred zdravljenjem, morajo zdravljenje z zdravilom Invirase s podporno terapijo z ritonavirjem prekiniti.
Patients enrolled were aged 2 to &lt; 20 years (mean age of 8.5 years and mean disease duration of 3.5 years at baseline) and had active disease defined as ≥ 2 joints with active arthritis, fever and elevated CRP.
Vključeni bolniki so bili stari od 2 do &lt; 20 let (povprečna starost je znašala 8,5 let, povprečno trajanje bolezni ob izhodišču pa 3,5 let) in so imeli aktivno bolezen, opredeljeno z aktivnim artritisom v najmanj 2 sklepih, zvišano telesno temperaturo in zvišano vrednostjo C-reaktivnega proteina (CRP).
Patients exposed to Plegridy every 2 weeks showed statistically significant reductions compared to patients exposed to Plegridy every 4 weeks over 2 years in a post-hoc analysis for endpoints including ARR (24%, p=0.0209), the risk of relapse (24%, p=0.0212), the risk of disability progression with 24 week confirmation (36%, p=0.0459), and MRI endpoints (new/enlarging T2 60%, Gd+ 71%, and new T1 hypointense lesions 53%; p &lt; 0.0001 for all).
Pri bolnikih, ki so bili 2 leti izpostavljenih zdravilu Plegridy vsaka 2 tedna, je prišlo do statistično značilnih zmanjšanj v primerjavi z bolniki, ki so bili zdravilu Plegridy izpostavljeni vsake 4 tedne, kot je pokazala analiza post-hoc za opazovane dogodke, vključno z ARR (24 %, p = 0,0209), tveganjem za recidiv (24 %, p = 0,0212), tveganjem za napredovanje bolezni s potrditvijo v 24. tednu (36 %, p = 0,0459) in opazovanim dogodki z MRS (nove/povečane T2 60 %, Gd+ 71 % in nove hipointenzivne lezije T1 53 %; p &lt; 0,0001 za vse).
Patients from birth to &lt; 2 months of age
Bolniki od rojstva do &lt; 2 meseca starosti
Patients had a BMI 30 kg/m² or BMI &gt; 27 kg/m² with hypertension and/or dyslipidemia at inclusion.
Bolniki so imeli ITM &lt;  30 kg/m2 ali ITM &gt; 27 kg/m2 ter hipertenzijo in/ali dislipidemijo ob vključitvi.
Patients had been receiving opioid therapy for pain (median daily baseline oral morphine equivalent dose = 160 mg) and had opioid-induced constipation ( &lt; 3 rescue medication-free bowel movements per week during the screening period).
Bolniki so imeli z opioidi povzročeno konstipacijo ( &lt; 3 iztrebljanja brez rešilnega odvajala na teden v obdobju presejanja).
Patients had opioid-induced constipation ( &lt; 3 rescue medication-free bowel movements per week during the screening period).
Bolniki so imeli z opioidi povzročeno konstipacijo ( &lt; 3 iztrebljanja brez rešilnega odvajala na teden v obdobju presejanja).
Patients had to be on either their first or second antiretroviral regimen with no history of virologic failure, have no current or past history of resistance to any of the three components of Eviplera, and must have been stably suppressed (HIV-1 RNA &lt; 50 copies/mL) for at least 6 months prior to screening.
Bolniki so morali biti bodisi na svojem prvem ali drugem protiretrovirusnem režimu brez virološkega neuspeha v anamnezi, brez sedanje ali pretekle anamneze rezistence na katero koli od treh učinkovin zdravila Eviplera in s stabilno supresijo (HIV-1 RNA &lt; 50 kopij/ml) vsaj 6 mesecev pred presejanjem.
Patients had to be stably suppressed for at least 8 weeks prior to study entry, have no current or past history of resistance to any of the three components of Eviplera, and have HIV-1 RNA &lt; 50 copies/mL at screening.
Bolniki so morali imeti stabilno supresijo vsaj 8 tednov pred vstopom v študijo in biti brez sedanje ali pretekle anamneze rezistence na katero koli od treh učinkovin zdravila Eviplera ter imeti HIV-1 RNA &lt; 50 kopij/ml ob presejanju.
Patients had to have been stably suppressed (HIV-1 RNA &lt; 50 copies/mL) for at least 6 months prior to screening.
Bolniki so morali biti s stabilno supresijo (HIV-1 RNA &lt; 50 kopij/ml) vsaj 6 mesecev pred presejanjem.
Patients had to have neutrophils &gt; 1,500/mm3, platelets &gt; 100,000/mm3, haemoglobin &gt; 10 g/dl, creatinine
Bolniki so morali imeti število nevtrofilcev &gt; 1.500/mm3 in trombocitov &gt; 100.000/mm3, hemoglobin &gt; 10 g/dl, kreatinin &lt; 1,5-kratno ZNM, celotni bilirubin
Patients in all treatment groups typically received between 2 and 4 antihypertensive agents (e.g., diuretics, beta blockers, alpha blockers) to reach a predefined blood pressure goal of ≤ 135/85 mm Hg or a 10 mm Hg reduction in systolic pressure if baseline was &gt; 160 mm Hg.
V vseh zdravljenih skupinah so bolniki običajno prejemali 2 do 4 antihipertenzive (diuretike, zaviralce adrenergičnih receptorjev beta, zaviralce adrenergičnih receptorjev alfa), da so dosegli ciljni krvni tlak, ki je bil ≤ 135/85 mmHg, ali znižanje krvnega tlaka za najmanj 10 mmHg, če je bil začetni krvni tlak &gt; 160 mmHg.
Patients in all treatment groups typically received between 2 and 4 antihypertensive agents (e.g., diuretics, beta blockers, alpha blockers) to reach a predefined blood pressure goal of ≤ 135/85 mmHg or a 10 mmHg reduction in systolic pressure if baseline was &gt; 160 mmHg.
Bolniki v vseh zdravljenih skupinah so običajno jemali 2 do 4 antihipertenzive (diuretike, zaviralce adrenergičnih receptorjev beta, zaviralce adrenergičnih receptorjev alfa), da so dosegli ciljni krvni tlak: ≤ 135/85 mm Hg ali znižanje krvnega tlaka za najmanj 10 mm Hg, če je bil začetni krvni tlak &gt; 160 mm Hg.
Patients in all treatment groups typically received between 2 and 4 antihypertensive agents (e.g., diuretics, beta blockers, alpha blockers) to reach a predefined blood pressure goal of ≤ 135/85 mmHg or a 10 mmHg reduction in systolic pressure if baseline was &gt; 160 mmHg.
V vseh zdravljenih skupinah so bolniki običajno prejemali 2 do 4 antihipertenzive (diuretike, antagoniste adrenergičnih receptorjev beta, antagoniste adrenergičnih receptorjev alfa), da so dosegli ciljni krvni tlak, ki je bil ≤135/85 mmHg, ali znižanje krvnega tlaka za najmanj 10 mmHg, če je bil začetni krvni tlak &gt; 160 mmHg.
Patients in all treatment groups typically received between 2 and 4 antihypertensive agents (e.g., diuretics, beta blockers, alpha blockers) to reach a predefined blood pressure goal of ≤ 135/85 mmHg or a 10 mmHg reduction in systolic pressure if baseline was &gt; 160 mmHg.
V vseh zdravljenih skupinah so bolniki običajno prejemali 2 do 4 antihipertenzive (diuretike, zaviralce adrenergičnih receptorjev beta, zaviralce adrenergičnih receptorjev alfa), da so dosegli ciljni krvni tlak, ki je bil ≤135/85 mmHg, ali znižanje krvnega tlaka za najmanj 10 mmHg, če je bil začetni krvni tlak &gt; 160 mmHg.
Patients in steroid-free remission for &gt; = 90 daysa
Bolniki v remisiji brez steroidov za ≥ 90 dnia
Patients in steroid-free remission for &gt; =90 daysa
Bolniki v remisiji brez steroidov za ≥ 90 dnia
Patients in steroid-free remission for &gt; =90 daysa
Bolniki v remisiji brez steroidov ≥ 90 dnia
Patients in the 300 mg treatment groups achieved the highest mean proportion of angioedema-free days from week 4 to week 12, (91.0-96.1%; p &lt; 0.001) compared to the placebo groups (88.1-89.2%).
Pri bolnikih v skupinah z odmerkom 300 mg je bil povprečen delež dni brez angioedema od 4. do 12. tedna največji (91,0-96,1 %; p &lt; 0,001) za primerjavo s skupinami s placebom (88,1-89,2 %).
Patients in the Cimzia+MTX group had a greater reduction from baseline in DAS 28 (ESR) compared with the placebo+MTX group observed as early as Week 2 and continued through Week 52 (p &lt; 0.001 at each visit).
Bolniki, ki so prejemali zdravilo Cimzia in MTX, so imeli večje zmanjšanje vrednosti DAS 28 (ESR) glede na izhodiščno vrednost v primerjavi s skupino, ki je prejemala placebo in MTX, v obdobju od 2. tedna do 52. tedna (p &lt; 0,001 pri vsakem obisku).
Patients in this study were required to be anaemic at Study entry (Hb &lt; 10.2 g/dl) and all patients were to receive oral iron 80 mg Fe++ in addition to study medicinal product.
Bolnice, vključene v to študijo, so morale biti ob vključevanju v študijo anemične (Hb &lt; 10,2 g/dl), vse bolnice pa so morale poleg preiskovanega zdravila peroralno prejemati tudi železo, 80 mg Fe++.