natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Treatment of influenza in children: In a study of otherwise healthy children (65 % influenza-positive) aged 1 to 12 years (mean age 5.3 years) who had fever ( 37.8 °C) plus either cough or coryza, 67 % of influenza-positive patients were infected with influenza A and 33 % with influenza B. Oseltamivir treatment, started within 48 hours of onset of symptoms, significantly reduced the time to freedom from illness (defined as the simultaneous return to normal health and activity and alleviation of fever, cough and coryza) by 1.5 days (95 % CI 0.6 – 2.2 days; p &lt; 0.0001) compared to placebo.
Zdravljenje gripe pri otrocih: v študiji sicer zdravih otrok (65 % okuženih z gripo), starih od 1 do 12 let (srednja starost 5,3 let), ki so imeli zvišano telesno temperaturo ( 37,8 °C) ter kašelj ali nahod, je bilo 67 % bolnikov okuženih z virusom influence tipa A, 33 % pa z virusom influence tipa B. Zdravljenje z oseltamivirjem, ki so ga začeli v 48 urah po nastopu simptomov, je pomembno skrajšalo čas do obdobja brez bolezni (definirano kot sočasna vrnitev normalnega zdravja in aktivnosti ter znižanje zvišane telesne temperature, ublažitev kašlja in nahoda) za 1,5 dni (95-% interval zaupanja 0,6–2,2 dni; p &lt; 0,0001) v primerjavi s placebom.
Treatment of prolonged, acute, convulsive seizures in infants, toddlers, children and adolescents (from 3 months to &lt; 18 years).
Zdravljenje dalj časa trajajočih, akutnih epileptičnih napadov pri dojenčkih, malčkih, otrocih in mladostnikih (od starosti 3 mesecev do &lt; 18 let).
Treatment of superficial-vein thrombosis - Fondaparinux should not be used in patients with creatinine clearance &lt; 20 ml/min (see section 4.3).
Zdravljenje povrhnje venske tromboze - Fondaparinuksa se ne sme uporabljati pri bolnikih z očistkom kreatinina &lt; 20 ml/min (glejte poglavje 4.3).
Treatment of UA/NSTEMI and STEMI - fondaparinux should not be used in patients with creatinine clearance &lt; 20 ml/min (see section 4.3).
Zdravljenje UA/NSTEMI in STEMI - Fondaparinuksa se ne sme uporabljati pri bolnikih s kreatininskim očistkom &lt; 20 ml/min (glejte poglavje 4.3).
Treatment of unstable angina or non-ST segment elevation myocardial infarction (UA/NSTEMI) in adultsfor whom urgent ( &lt; 120 mins) invasive management (PCI) is not indicated (see sections 4.4 and 5.1).
Zdravljenje nestabilne angine pektoris ali miokardnega infarkta brez dviga segmenta ST (UA/NSTEMI; “unstable angina/non-ST segment elevation myocardial infarction”) pri odraslih , pri katerih ni indicirano urgentno ( &lt; 120 minut) invazivno zdravljenje (PCI) (glejte poglavji 4.4 in 5.1).
Treatment of unstable angina or non-ST segment elevation myocardial infarction (UA/NSTEMI) in patients for whom urgent ( &lt; 120 mins) invasive management (PCI) is not indicated (see sections 4.4 and 5.1).
Zdravljenje nestabilne angine pektoris ali miokardnega infarkta brez dviga segmenta ST (UA/NSTEMI; “unstable angina/non-ST segment elevation myocardial infarction”) pri bolnikih, pri katerih ni indicirano urgentno ( &lt; 120 minut) invazivno zdravljenje (PCI) (glejte poglavji 4.4 in 5.1).
Treatment should be discontinued in case of an estimated creatinine clearance &lt; 60 ml/min.
Če je ocenjeni očistek kreatinina &lt; 60 ml/min, je treba zdravljenje prekiniti.
Treatment should be discontinued in case of severe leukopaenia ( &lt; 1,200/mm3), severe neutropaenia ( &lt; 750/mm3) or severe thrombocytopaenia ( &lt; 70,000/mm3).
Zdravljenje ukinite v primeru hude levkopenije ( &lt; 1.200/mm3), hude nevtropenije ( &lt; 750/mm3) ali hude trombocitopenije ( &lt; 70.000/mm3).
Treatment should normally not be initiated if ALT is &gt; 10 times the upper limit of normal.
Zdravljenja normalno ne smemo začeti, če so vrednosti ALT večje kot 10-kratna zgornja referenčna vrednost.
Treatment should not be initiated if the serum potassium level is &gt; 5.4 mmol/l.
Zdravila se ne sme uvajati, če vrednost kalija v serumu presega 5,4 mmol/l.
Treatment week 4: &gt; 1000 IU/ml
4. teden zdravljenja: &gt; 1.000 i.e./ml
Treatment with abiraterone acetate decreased the risk of radiographic progression or death by 47% compared with placebo (HR = 0.530; 95% CI: [0.451; 0.623], p &lt; 0.0001).
Zdravljenje z abirateronacetatom je v primerjavi s placebom zmanjšalo tveganje za radiografsko potrjeno napredovanje bolezni ali smrt za 47% (HR=0,530; 95% IZ: [0,451; 0,623], p &lt; 0,0001).
Treatment with AC→PH resulted in a statistically significant improvement in OS compared with AC→P (stratified HR=0.64; 95% CI [0.55, 0.74]; log-rank p-value &lt; 0.0001).
Zdravljenje z AC → PH je statistično značilno izboljšalo celokupno preživetje v primerjavi z AC → P (stratificirano razmerje ogroženosti 0,64; 95-% IZ [0,55; 0,74] p vrednost log- rang &lt; 0,0001).
Treatment with AC→PH resulted in a statistically significant improvement in OS compared with ACP (stratified HR=0.64; 95% CI [0.55, 0.74]; log-rank p-value  0.0001).
Zdravljenje z AC → PH je statistično značilno izboljšalo celokupno preživetje v primerjavi z AC → P (stratificirano razmerje ogroženosti 0,64; 95-% IZ [0,55; 0,74] p vrednost log- rang &lt; 0,0001).
Treatment with asparaginase should be interrupted if patients develop severe hepatic impairment (bilirubin &gt; 3 times the upper limit of normal [ULN]; transaminases &gt; 10 times ULN), severe hypertriglyceridaemia, hyperglycaemia or coagulation disorder (e.g. sinus vein thrombosis, severe bleeding).
Zdravljenje z asparaginazo je treba prekiniti, če se pri bolnikih razvije huda okvara jeter (bilirubin &gt; 3- krat zgornja meja normalnih vrednosti [ULN-upper limit of normal]; transaminaze &gt; 10-krat višje od ULN), huda hipertrigliceridemija, hiperglikemija ali motnja koagulacije (npr. tromboza venskih sinusov, huda krvavitev).
Treatment with empagliflozin resulted in a statistically significant (p &lt; 0.0001) reduction in HbA1c compared to placebo (Table 2) and a clinically meaningful decrease in FPG.
Zdravljenje z empagliflozinom je povzročilo statistično značilno (p &lt; 0,0001) zmanjšanje vrednosti HbA1c v primerjavi s placebom (preglednica 2) in klinično pomembno zmanjšanje vrednosti FPG.
Treatment with enzalutamide decreased the risk of FACT-P degradation by 37.5% compared with placebo (p &lt; 0.001).
Zdravljenje z enzalutamidom je zmanjšalo tveganje upada skupne ocene FACT-P za 37,5 % v primerjavi s placebom (p &lt; 0,001).
Treatment with Epclusa for 12 weeks demonstrated the statistical superiority (p &lt; 0.001) compared to treatment with SOF+RBV for 24 weeks (treatment difference +14.8%; 95% confidence interval:
12-tedensko zdravljenje z zdravilom Epclusa se je pokazalo kot statistično boljše (p &lt; 0,001) od 24- tedenskega zdravljenja s SOF + RBV (razlika v zdravljenju +14,8 %, 95-odstotni interval zaupanja:
Treatment with JEVTANA is contraindicated in patients with severe hepatic impairment (total bilirubin &gt; 3 x ULN) (See sections 4.3 and 5.2).
Zdravljenje z zdravilom JEVTANA je kontraindicirano pri bolnikih s hudo okvaro jeter (celokupni bilirubin &gt; 3-kratna ZNM) (glejte poglavji 4.3 in 5.2).
Treatment with linaclotide also resulted in significant improvements in validated and disease-specific Quality of Life measure (IBS-QoL; p &lt; 0.0001), and EuroQoL (p = 0.001).
Zdravljenje z linaklotidom je povzročilo tudi znatno izboljšanje validiranih in za bolezen specifičnih meril kakovosti življenja (IBS-QoL; p &lt; 0,0001) in EuroQoL (p = 0,001).
Treatment with Lonsurf plus BSC resulted in a statistically significant prolongation of PS &lt; 2 in comparison to placebo plus BSC.
Zdravljenje z zdravilom Lonsurf in BSC je povzročilo statistično značilno podaljšanje PS &lt; 2 v primerjavi s placebom in z BSC.
Treatment with Pradaxa in patients with severe renal impairment (CrCL &lt; 30 mL/min) is contraindicated (see section 4.3).
Zdravljenje bolnikov s hudo ledvično okvaro ( CrCl &lt; 30 ml/min) je kontraindicirano (glejte poglavje 4.3).
Treatment with Pradaxa in patients with severe renal impairment (CrCL &lt; 30 mL/min) is contraindicated (see section 4.3).
Zdravljenje bolnikov s hudo ledvično okvaro (CrCl &lt; 30 ml/min) je kontraindicirano (glejte poglavje 4.3).
Treatment with R-CVP significantly prolonged the time to disease progression or death compared to CVP, 33.6 months and 14.7 months, respectively (p &lt; 0.0001, log-rank test).
Zdravljenje z R-CVP je značilno podaljšalo čas do napredovanja bolezni ali smrti v primerjavi s CVP (33,6 meseca v primerjavi s 14,7 meseca, p &lt; 0,0001, log-rang test).
Treatment with roflumilast may lead to a higher risk of sleep disorders (mainly insomnia) in patients with a baseline body weight of &lt; 60 kg, due to a higher total PDE4 inhibitory activity found in these patients (see section 4.8).
Pri bolnikih z izhodiščno telesno maso, manjšo od 60 kg, se pri zdravljenju z roflumilastom lahko poveča tveganje za pojav motenj spanja (predvsem nespečnosti), zaradi večjega skupnega inhibitornega delovanja na PDE4, ki je bilo odkrito pri teh bolnikih (glejte poglavje 4.8).
Treatment with selexipag 200–1,600 micrograms twice daily resulted in a 40% reduction (hazard ratio [HR] 0.60; 99% CI: 0.46, 0.78; one-sided log-rank p value &lt; 0.0001) of the occurrence of morbidity or mortality events up to 7 days after last dose compared to placebo (Figure 1).
Zdravljenje s seleksipagom 200–1.600 mikrogramov dvakrat na dan je povzročilo 40-% zmanjšanje (razmerje tveganja [RT] 0,60; 99-% IZ: 0,46; 0,78; vrednost p enostranskega testa log-rank &lt; 0,0001) pojava obolevnosti ali smrti do 7 dni po zadnjem odmerku v primerjavi s placebom (slika 1).
Treatment with Sycrest is not advised in patients who are unable to comply with this method of administration, as the bioavailability of asenapine when swallowed is low ( &lt; 2 % with an oral tablet formulation).
Zdravljenje z zdravilom Sycrest ni priporočljivo pri bolnikih, ki ga ne morejo jemati na opisani način, ker je biološka uporabnost asenapina, če se ga pogoltne, majhna ( &lt; 2 % pri tabletah za peroralno uporabo).
Treatment with tenofovir disoproxil 245 mg (as fumarate) was also associated with significantly greater proportions of patients with HBV DNA &lt; 400 copies/ml, when compared to adefovir dipivoxil 10 mg treatment.
Zdravljenje z 245 mg dizoproksiltenofovirata (v obliki dizoproksiltenofovirijevega fumarata) je bilo povezano tudi s pomembno večjim deležem bolnikov z &lt; 400 kopij/ml HBV DNA, v primerjavi z zdravljenjem z 10 mg dipivoksiladefovirata.
Treatment with vernakalant, converted 51.7% of patients to SR at 90 minutes versus 5.2% with amiodarone resulting in a significantly faster conversion rate from AF to SR within the first 90 minutes compared to amiodarone (log-rank P-value &lt; 0.0001).
Pri zdravljenju z vernakalantom je prehod v sinusni ritem v obdobju do 90 minut doseglo 51,7 % bolnikov, z amiodaronom pa 5,2 %, pri čemer je pri zdravljenju z vernakalantom značilno hitreje prišlo do prehoda iz atrijske fibrilacije v sinusni ritem v prvih 90 minutah kot pri zdravljenju z amiodaronom (vrednost p z log-rang testom &lt; 0,0001).
TREVICTA is not recommended in patients with moderate or severe renal impairment (creatinine clearance &lt; 50 ml/min). (See sections 4.2 and 5.2).
Uporaba zdravila TREVICTA ni priporočljiva pri bolnikih z zmerno ali hudo okvaro ledvic (z očistkom kreatinina &lt; 50 ml/min). (Glejte poglavji 4.2 in 5.2.)
Triumeq is not recommended for use in patients with a creatinine clearance &lt; 50 ml/min (see section 5.2).
Zdravila Triumeq ni priporočljivo uporabljati pri bolnikih s kreatininskim očistkom &lt; 50 ml/min (glejte poglavje 5.2).
Trudexa/methotrexate combination therapy was clinically and statistically superior to methotrexate (p &lt; 0.001) and Trudexa monotherapy (p &lt; 0.001) in achieving a low disease state in patients with recently diagnosed moderate to severe rheumatoid arthritis.
Za doseganje nizkega stanja bolezni pri bolnikih z nedavno diagnosticiranim zmernim do hudim revmatoidnim artritisom je bila kombinirana terapija s Trudexo in metotreksatom klinično in statistično boljša od monoterapije z metotreksatom (p &lt; 0,001) in monoterapije s Trudexo (p &lt; 0,001).
Truvada has not been studied in HIV-1 uninfected individuals with creatinine clearance &lt; 60 mL/min and is therefore not recommended for use in this population.
Zdravilo Truvada ni bilo preučevano pri posameznikih, ki niso okuženi s HIV–1, z očistkom kreatinina &lt; 60 ml/min in se zato ne priporoča za uporabo pri tej populaciji.
TRYPHAENA is a multicentre, randomised phase II clinical trial conducted in 225 adult female patients with HER2-positive locally advanced, operable, or inflammatory breast cancer (T2-4d; primary tumour &gt; 2cm in diameter) who had not received prior trastuzumab, chemotherapy or radiotherapy.
TRYPHAENA je multicentrično, randomizirano, klinično preskušanje faze II pri 225 odraslih bolnicah s HER2-pozitivnim lokalno napredovalim, operabilnim ali vnetnim rakom dojk (T2–4d; primarni tumor &gt; 2 cm v premeru), ki predhodno niso prejemale trastuzumaba, kemoterapije ali radioterapije.
TSH post baseline &gt; 4 times ULN was reported in 6.9% of patients treated with Stivarga and in 0.7% of patients receiving placebo.
Poročali so, da je bil TSH glede na izhodiščno vrednost več kot štirikrat večji od zgornje normalne vrednosti pri 6,9 % bolnikov, zdravljenih z zdravilom Stivarga, in 0,7 % bolnikov, ki so prejemali placebo.
TTP was significantly longer in the patients receiving regorafenib plus BSC than in patients receiving placebo plus BSC with a hazard ratio of 0.248 [95% CI 0.170, 0.364], and median TTP of 5.4 months versus 0.9 months (p &lt; 0.000001) (see Table 7).
TTP je bil pri bolnikih, ki so prejemali regorafenib in najboljšo podporno oskrbo, značilno daljši kot pri bolnikih, ki so prejemali placebo in najboljšo podporno oskrbo, z razmerjem ogroženosti 0,248 [95-odstotni IZ 0,170; 0,364] in mediano TTP 5,4 meseca v primerjavi z 0,9 meseci (p &lt; 0,000001) (glejte preglednico 7).
Turn the page for more advice Now turn over &gt;
Za dodatne informacije obrnite stran Obrnite stran &gt;
Twenty (21 %) of 97 children had a &gt; 15 percentile decrease in height percentile, of whom 10 of the 20 children had a &gt; 30 percentile decrease in their height percentile from the start of treatment to the end of long-term follow-up (up to 5 years).
97 otrok je imelo zmanjšanje telesne višine za &gt; 15 percentilov, 10 od teh 20 otrok pa je imelo zmanjšanje telesne višine za &gt; 30 percentilov od začetka zdravljenja do konca dolgoročnega spremljanja bolnikov (do 5 let).
Twenty (21 %) of 97 children had a &gt; 15 percentile decrease in height percentile, of whom 10 of the 20 children had a &gt; 30 percentile decrease in their height percentile from the start of treatment to the end of long-term follow-up (up to 5 years).
Pri dvajsetih otrocih (21 %) od skupaj 97 otrok se je od začetka zdravljenja do konca dolgoročnega spremljanja bolnikov (do 5 let) percentil telesne višine zmanjšal za &gt; 15 percentilov, pri 10 od teh 20 otrok pa se je percentil telesne višine zmanjšal za &gt; 30 percentilov.
Twenty five percent (15 out of 60) of the overall patient population was adult ( &gt; 18 years) at baseline.
Petindvajset odstotkov (15 od 60) celokupne populacije bolnikov je bilo ob izhodišču odraslih ( &gt; 18 let).
Twenty out of 23 children and adolescents (87%) had &gt; 1 log10 c/mL decrease from Baseline in HIV-1 RNA or HIV-1 RNA &lt; 400 c/mL at Week 24.
Pri 20 od 23 otrocih in mladostnikih (87%) se je po 24 tednih za &gt; 1 log10 c/ml zmanjšala vrednost HIV-1 RNA glede na izhodišče, oz. je bila vrednost HIV-1 RNA &lt; 400 c/ml.
Twenty seven (7%) out of 389 patients enrolled in study 301 and 14 (4.1%) out of 342 enrolled in study 302 were not randomised due to a positive mannitol tolerance test (MTT) defined as either 1) a fall in FEV1 &gt; 20% from baseline at midpoint (step 4) or 2) fall from baseline &gt; 20 % at end of test that did not recover to &lt; 20% within 15 minutes or 3) who had a fall in FEV1 &gt; 50% from baseline at end of test (step 6) or 4) who had a fall in Sp02 to &lt; 89% during the procedure.
Sedemindvajset (7 %) od 389 preiskovancev, vključenih v študijo 301, in 14 (4,1 %) od 342 preiskovancev, vključenih v študijo 302, ni bilo randomiziranih zaradi pozitivnega testa tolerance na manitol (MTT), opredeljenega kot 1) &gt; 20-odstotni upad FEV1 pod izhodiščno raven na sredini študije (4. faza); ali 2) upad za &gt; 20 % pod izhodiščno raven na koncu testa, ki se v 15 minutah ni vrnil na raven &lt; 20 %; ali 3) &gt; 50-odstotni upad FEV1 pod izhodiščno raven na koncu ocene (6. faza); ali 4) upad SpO2 med postopkom na raven &lt; 89 %.
Twenty-one of these patients (1%) experienced a QTcF &gt; 500 msec.
Pri 21 od teh bolnikov (1%) je bila vrednost QTcF &gt; 500 milisekund.
Twenty-one patients (1%) experienced a QTcF &gt; 500 msec (see section 4.4).
Pri 21 bolnikih (1%) je bila vrednost QTcF &gt; 500 milisekund (glejte poglavje 4.4).
Twenty-two of 25 (88%) patients with haematologic complete remission also had minimal residual disease (MRD) responses (defined as MRD by PCR &lt; 1 x 10-4).
Dvaindvajset od 25 (88 %) bolnikov s hematološko popolno remisijo je imelo tudi odzive minimalne rezidualne bolezni (opredeljen kot minimalna rezidualna bolezen s PCR &lt; 1 x 10-4).
Two (2/957, 0.2%) of these tolvaptan treated-patients, as well as a third patient from an extension open label trial, exhibited increases in hepatic enzymes ( &gt; 3xULN) with concomitant elevations in BT ( &gt; 2xULN).
Pri dveh (2/957; 0,2 %) od teh bolnikov, zdravljenih s tolvaptanom, in pri tretjem bolniku v podaljšku odprtega preskušanja so se jetrni encimi zvišali ( &gt; 3 x ULN) s sočasnim zvišanjem skupnega bilirubina ( &gt; 2 x ULN).
Two cases of hyperglycaemia-related emergencies (diabetic ketoacidosis and diabetic hyperglycaemic coma) were reported following a dose increase of pasireotide to 60 mg in medical treatment naïve patients; one in a patient with untreated hyperglycaemia and HbA1c &gt; 8% prior to initiation of pasireotide and the other in a patient with untreated hyperglycaemia and a fasting plasma glucose of 359 mg/dl, respectively.
Pri dveh bolnikih, ki pred tem še nista bila zdravljena, so poročali o pojavu nujnih stanj zaradi hiperglikemije (diabetični ketoacidozi in diabetični hiperglikemični komi) po zvišanju odmerka pasireotida na 60 mg; v enem primeru je šlo za bolnika z nezdravljeno hiperglikemijo in HbA1c &gt; 8 % pred začetkom zdravljenja s pasireotidom in v drugem primeru za bolnika z nezdravljeno hiperglikemijo in s koncentracijo glukoze na tešče 359 mg/dl.
Two minor metabolites were detected following administration of an oral dose of [14C] alogliptin, N-demethylated alogliptin, M-I ( &lt; 1% of the parent compound), and N-acetylated alogliptin, M-II ( &lt; 6% of the parent compound).
Po uporabi peroralnega odmerka z radioaktivnim izotopom označenega [14C] alogliptina sta bila zaznana dva manj pomembna presnovka, in sicer N-demetiliran alogliptin, M-I ( &lt; 1 % izvorne spojine), in N-acetiliran alogliptin, M-II ( &lt; 6 % izvorne spojine).
Two multi-centre, open-label, cross-over, uncontrolled, randomized studies in previously treated adults/adolescents with severe haemophilia A ( &lt; 1%) and one multicentre, open label, uncontrolled study in previously treated children &lt; 12 years with severe haemophilia A were conducted.
Izvedli so dve multicentrični, odprti, navzkrižni, nenadzorovani, randomizirani študiji pri predhodno zdravljenih odraslih/mladostnikih s hudo obliko hemofilije A ( &lt; 1 %) in eno multicentrično, odprto, nenadzorovano študijo pri predhodno zdravljenih otrocih &lt; 12 let s hudo obliko hemofilije A.
Two non-conjugated metabolites (XL184-N-oxide and XL184 amide cleavage product), which possess &lt; 1% of the on-target kinase inhibition potency of parent cabozantinib, each represent &lt; 10% of total drug-related plasma exposure.
Dva nekonjugirana presnovka (XL184-N-oksid in produkt cepitve XL184 amida), ki imata &lt; 1 % ciljne zaviralne učinkovitosti kinaze izhodiščnega kabozantiniba, vsak predstavljata &lt; 10 % skupne z zdravilom povezane izpostavljenosti v plazmi.
Two non-conjugated metabolites (XL184-N-oxide and XL184 amide cleavage product), which possess &lt; 1% of the on-target kinase inhibition potency of parent cabozantinib, each represent &lt; 10% of total drug-related plasma exposure.
Dva nekonjugirana presnovka (XL184-N-oksid in produkt cepitve XL184 amida), ki imata zaviralno učinkovitost na kinazo, ki je manjša od &lt; 1 % ciljne učinkovitosti izhodiščnega kabozantiniba, vsak predstavljata &lt; 10 % skupne z zdravilom povezane izpostavljenosti v plazmi.
Two of the 14 untreated subjects participating in the clothing-to-skin contact regimen had measurable oxybutynin plasma concentrations (Cmax &lt; 0.1 ng/ml) during the 48 hours following contact with treated subjects; oxybutynin was not detectable with the remaining 12 untreated subjects.
Pri dveh od 14 nezdravljenih preiskovancev, ki so sodelovali pri režimu stika oblačila-na-kožo, so v 48 urah po stiku z zdravljenimi preiskovanci opazili zaznavne koncentracije oksibutinina v plazmi (Cmax &lt; 0,1 ng/ml); pri preostalih 12 nezdravljenih preiskovancih oksibutinina niso zaznali.
Two of these patients had a QTcB Grade 3 increase ( &gt; 500 msec) that was also an increase &gt; 60 msec from baseline.
Pri dveh od teh bolnikov je bilo podaljšanje intervala QTcB stopnje 3 (na &gt; 500 ms) hkrati tudi podaljšanje za &gt; 60 ms od izhodiščne vrednosti.
Two other long-term prospective randomised controlled clinical trials (9,620 patients, study duration &gt; 3 years in each study), comparing rosiglitazone to some other approved oral antidiabetic agents or placebo, have not confirmed or excluded the potential risk of cardiac ischaemia.
Dve drugi dolgoročni prospektivni randomizirani, kontrolirani klinični preskušanji (9.620 bolnikov, trajanje študije &gt; 3 leta v vsaki študiji), ki sta primerjali rosiglitazon in nekatere druge odobrene peroralne antidiabetike ali placebo, nista potrdili ali izključili možnega tveganja srčne ishemije.
Two patients ( &lt; 1%) who received sunitinib were diagnosed with congestive heart failure (CHF).
Pri dveh bolnikih ( &lt; 1 %), ki sta prejemala sunitinib, so diagnosticirali kongestivno srčno popuščanje.
Two percent of patients had a platelet count nadir &lt; 50,000 cells/mm3.
Pri dveh odstotkih bolnikov je bilo najnižje število trombocitov &lt; 50.000 celic/mm3.
Two primary regulators of mTORC1 signalling are the oncogene suppressors tuberin-sclerosis complexes 1 &amp; 2 (TSC1, TSC2).
Primarna regulatorja signaliziranja z mTORC1 sta dva onkogen supresorja, in sicer tuberin-sklerozna kompleksa 1 &amp; 2 (TSC1 in TSC2).
Type &amp; Date
vrsta in datum
Tyverb-induced diarrhoea is usually low- grade, with severe diarrhoea of NCI CTCAE grades 3 and 4 occurring in &lt; 10% and &lt; 1% of patients, respectively.
Driska, ki jo povzroči zdravilo Tyverb, je po navadi nizke stopnje; huda driska stopnje 3 po NCI CTCAE se je pojavila pri &lt; 10 % bolnikov, huda driska stopnje 4 pa pri &lt; 1 % bolnikov.
UAB "JOHNSON &amp; JOHNSON"
380 (95%)
UAB "JOHNSON &amp; JOHNSON"
NAVODILA ZA UPORABO
ubacute bacterial endocarditis severe renal impairment (GFR &lt; 30 ml/min) and in dialysis-dependent patients
ubakutnim bakterijskim endokarditisom. hudo ledvično okvaro (GFR &lt; 30 ml/min) in dializnih bolnikih.
ubacute bacterial endocarditis severe renal impairment (GFR &lt; 30 ml/min) and in dialysis-dependent patients. (see section 4.3 of SmPC).
ubakutnim bakterijskim endokarditisom; hudo ledvično okvaro (GFR &lt; 30 ml/min) in pri dializnih bolnikih (glejte poglavje 4.3 SmPC).
UK (England &amp; Wales)1 (2006)
VB (Anglija &amp; Wales)1 (2006)
Ulipristal acetate is highly bound ( &gt; 98%) to plasma proteins, including albumin, alpha-l-acid glycoprotein, high density lipoprotein and low density lipoprotein.
Ulipristalacetat se v veliki meri veže ( &gt; 98 %) na beljakovine v plazmi, vključno z albuminom, glikoproteinom kisline alfa-l, lipoproteinom velike gostote in lipoproteinom majhne gostote.