natgillin/translations-raw huggingface dataset:
All upper limits of the 90% CI for the LS mean change from Baseline in QTcF at all Cycle 2 Day 1 time points were &lt; 20 msec.
Vse zgornje meje 90-odstotnega intervala zaupanja spremembe povprečja najmanjših kvadratov vrednosti QTcF glede na izhodišče so bile &lt; 20 ms v vseh časovnih točkah 1. dne 2. cikla.
All-cause mortality (adjudicated deaths) per renal subgroups (edoxaban vs. warfarin): CrCL 30 to ≤ 50 mL/min [HR (95% CI): 0.81 (0.68, 0.97)]; CrCL &gt; 50 to &lt; 80 mL/min [HR (95% CI): 0.87 (0.75,
Smrtnost ne glede na vzrok (po strokovni presoji) po podkategorijah ledvične funkcije (edoksaban proti varfarinu): CrCL 30 do ≤ 50 ml/min [HR (95 % CI): 0,81 (0,68; 0,97)]; CrCL &gt; 50 do
Almost all fevers after primary and booster doses were mild or moderate ( &lt; 39.5°C) and transient (duration of ≤2 days).
Skoraj vsi primeri povišane telesne temperature po osnovnih in obnovitvenih odmerkih so bili blagi ali zmerni ( &lt; 39,5 °C) in prehodni (trajanje ≤2 dni).
Almost all fevers were mild or moderate ( &lt; 39.5°C) and transient (duration of ≤2 days). (See section 4.8).
Skoraj vsi primeri povišane telesne temperature so bili blagi ali zmerni ( &lt; 39,5 °C) in prehodni (trajanje ≤2 dni). (Glejte poglavje 4.8).
Almost half (45.8 %) of the RE-LY patients had a CrCL &gt; 50- &lt; 80 mL/min.
Pri skoraj polovici (45,8 %) bolnikov, ki jih je zajela raziskava RE-LY, je bil CrCl &gt; 50 do &lt; 80 ml/min.
Alogliptin has not been studied in patients with severe hepatic impairment (Child-Pugh score &gt; 9) and is, therefore, not recommended for use in such patients (see sections 4.2 and 5.2).
Pri bolnikih s hudo okvaro jeter (ocena po Child-Pugh-u &gt; 9) uporabe alogliptina niso raziskovali, zato njegova uporaba pri teh bolnikih ni priporočljiva (glejte poglavji 4.2 in 5.2).
Alogliptin has not been studied in patients with severe hepatic impairment (Child-Pugh score &gt; 9) and is, therefore, not recommended for use in such patients (see sections 4.4 and 5.2).
Pri bolnikih s hudo okvaro jeter (ocena po Child-Pugh-u &gt; 9) uporabe alogliptina niso raziskovali, zato njegova uporaba pri teh bolnikih ni priporočljiva (glejte poglavji 4.4 in 5.2).
Alogliptin has not been studied in patients with severe hepatic impairment (Child-Pugh score &gt; 9).
Pri bolnikih s hudo okvaro jeter (ocena po Child-Pugh-u &gt; 9) uporabe alogliptina niso raziskovali.
Alogliptin has not been studied in patients with severe hepatic impairment (Child-Pugh score &gt; 9, see section 4.2).
Pri bolnikih s hudo okvaro jeter (ocena po Child-Pugh-u &gt; 9) uporabe alogliptina niso raziskovali (glejte poglavje 4.2).
Alogliptin has not been studied in patients with severe hepatic impairment (Child-Pugh score &gt; 9) and is, therefore, not recommended for use in such patients (see sections 4.2, 4.3 and 5.2).
Pri bolnikih s hudo okvaro jeter (ocena po Child-Pugh-u &gt; 9) uporabe alogliptina niso raziskovali, zato njegova uporaba pri teh bolnikih ni priporočljiva (glejte poglavja 4.2, 4.3 in 5.2).
Alogliptin is a potent and highly selective inhibitor of DPP-4, &gt; 10,000-fold more selective for DPP-4 than other related enzymes including DPP-8 and DPP-9.
Alogliptin je močan in zelo selektiven zaviralec DPP-4, ki je več kot 10.000-krat bolj selektiven za DPP-4 kot za druge sorodne encime, vključno z DPP-8 in DPP-9.
Alopecia (G3/4: &lt; 0.1%);
alopecija(S3/4:
Alopecia was observed in &gt; 80% of the patients treated with Abraxane.
Alopecijo so opazili pri &gt; 80 % bolnikov, ki so jemali zdravilo Abraxane.
Alopecia(G3/4: &lt; 0.1%);
alopecija(S3/4:
Alopecia, muscle spasms, decreased appetite, arthralgia, abdominal pain, bone pain, peripheral oedema, asthenia, upper abdominal pain, dry skin, erythema and pain in extremity were observed less commonly ( &lt; 10% and ≥5%) and have been of mild to moderate severity (Grade 1 or 2).
Alopecijo, mišične krče, zmanjšan apetit, artralgijo, bolečine v trebuhu, bolečine v kosteh, periferne edeme, astenijo, bolečine v zgornjem delu trebuha, suho kožo, eritem in bolečine v okončinah so opažali manj pogosto (pri &lt; 10 % in ≥5 %), po intenzivnosti pa so bili blagi do zmerni (stopnje 1 ali 2).
Also, lamivudine-refractory patients who achieved HBV DNA &lt; 104 log10 copies/ml by PCR at Week 24 had a lower rate of resistance than those who did not (5-year cumulative probability 17.6% [n= 50] versus 60.5% [n= 135], respectively).
Pri bolnikih, neodzivnih na lamivudin, ki so v 24. tednu po metodi PCR imeli vrednost HBV DNA &lt; 104 log10 kopij/ml je bil delež odpornosti nižji kot pri bolnikih, pri katerih ta vrednost ni bila dosežena (5-letna skupna verjetnost 17,6% [n=50] v primerjavi s 60,5% [n=135]).
Also, lamivudine-refractory patients who achieved HBV DNA &lt; 104 log10 copies/ml by PCR at Week 24 had a lower rate of resistance than those who did not (5-year cumulative probability 17.6% [n=50] versus 60.5% [n=135], respectively).
Pri bolnikih, neodzivnih na lamivudin, ki so v 24. tednu po metodi PCR imeli vrednost HBV DNA &lt; 104 log10 kopij/ml je bil delež odpornosti nižji kot pri bolnikih, pri katerih ta vrednost ni bila dosežena (5-letna skupna verjetnost 17,6% [n=50] v primerjavi s 60,5% [n=135]).
ALT &gt; 3 ULN and TBILI &gt; 2 ULN
ALT &gt; 3 ULN in TBILI &gt; 2 ULN
ALT elevation &gt; 2x baseline and &gt; 10x ULN
zvišanje ALT &gt; 2 x izhodiščna vrednost in &gt; 10 x ULN
ALT normalisation assessed only in patients with ALT &gt; ULN at baseline.
Normalizacijo ALT so ocenjevali samo pri bolnikih, ki so imeli izhodiščno vrednost ALT nad zgornjo mejo normalnih vrednosti.
ALT or AST &lt; 3 X upper normal limit
ALT ali AST &lt; 3 X nad zgornjo referenčno mejo
ALT ≥2 x baseline value; and bilirubin &gt; 2 x ULN and ≥2 x baseline value
ALT ≥ 2 x izhodiščna vrednost; in bilirubin &gt; 2 x ZMN in ≥ 2 x izhodiščna vrednost
ALT  2 x baseline value; and bilirubin &gt; 2 x ULN and  2 x baseline value
ALT ≥ 2 x osnovna vrednost; in bilirubin &gt; 2 x ZMN in ≥ 2 x osnovna vrednost
ALT 2 x baseline value; and bilirubin &gt; 2 x ULN and 2 x baseline value
ALT ≥ 2 x osnovna vrednost; in bilirubin &gt; 2 x ZMN in ≥ 2 x osnovna vrednost
Alternatively, 90 mg may be used in patients with a body weight &gt; 100 kg.
Pri bolnikih s telesno maso &gt; 100 kg je odmerek lahko 90 mg.
Although a similar antiviral effect was observed between the abacavir and indinavir containing regimens in terms of proportion of patients with undetectable viral load (400 copies/ml; intention to treat analysis (ITT), 47% versus 49%; as treated analysis (AT), 86% versus 94% for abacavir and indinavir combinations respectively), results favoured the indinavir combination, particularly in the subset of patients with high viral load ( &gt; 100,000 copies/ml at baseline; ITT, 46% versus 55%; AT, 84% versus 93% for abacavir and indinavir respectively).
Čeprav je bil protivirusni učinek kombinacije z abakavirjem v primerjavi s kombinacijo z indinavirjem podoben v deležu bolnikov z nezaznavno virusno obremenitvijo (≤ 400 kopij/ml; analiza vseh vključenih bolnikov (ITT - »intention to treat«): 47 % proti 49 %; analiza vseh bolnikov, ki so končali zdravljenje (AT - »as treated«): 86 % proti 94 % za kombinacijo z abakavirjem oziroma kombinacijo z indinavirjem), so se rezultati nagibali v korist kombinaciji z indinavirjem, še zlasti v podskupini bolnikov z visoko virusno obremenitvijo ( &gt; 100.000 kopij/ml v izhodišču; ITT: 46 % proti 55 %; AT: 84% proti 93 %, za abakavir oziroma indinavir).
Although a similar antiviral effect was observed between the abacavir and indinavir containing regimens in terms of proportion of patients with undetectable viral load (400 copies/ml; intention to treat analysis (ITT), 47% versus 49%; as treated analysis (AT), 86% versus 94% for abacavir and indinavir combinations respectively), results favoured the indinavir combination, particularly in the subset of patients with high viral load ( &gt; 100,000 copies/ml at baseline; ITT, 46% versus 55%; AT, 84% versus 93% for abacavir and indinavir respectively).
Čeprav je bil protivirusni učinek kombinacije z abakavirjem v primerjavi s kombinacijo z indinavirjem podoben v deležu bolnikov z nezaznavno virusno obremenitvijo (≤ 400 kopij/ml; analiza vseh vključenih bolnikov (ITT - »intention to treat«): 47 % proti 49 %; analiza vseh bolnikov, ki so končali zdravljenje (AT - »as treated«): 86 % proti 94 %, za kombinacijo z abakavirjem oziroma kombinacijo z indinavirjem), so se rezultati nagibali v korist kombinaciji z indinavirjem, še zlasti v podskupini bolnikov z visoko virusno obremenitvijo ( &gt; 100.000 kopij/ml v izhodišču; ITT: 46 % proti 55 %; AT: 84 % proti 93 %, za abakavir oziroma indinavir).
Although data are limited, patients with bilirubin &gt; 1.5 x ULN also have a higher incidence of Grade 4 neutropenia and febrile neutropenia (see also sections 4.2 and 5.2).
Čeprav je podatkov malo, je tudi pri bolnikih z bilirubinom &gt; 1,5 x zgornja meja normale incidenca nevtropenije 4. stopnje in febrilne nevtropenije višja (glejte tudi poglavji 4.2 in 5.2).
Although data are limited, patients with bilirubin &gt; 1.5 x ULN also have a higher incidence of Grade 4 neutropenia and febrile neutropenia.
Čeprav je podatkov malo, je tudi pri bolnikih z bilirubinom &gt; 1,5 x zgornja meja normale incidenca nevtropenije 4. stopnje in febrilne nevtropenije višja.
Although proteinuria ( &gt; 2 g/day) increased belimumab clearance and decreases in creatinine clearance decreased belimumab clearance, these effects were within the expected range of variability.
Proteinurija ( &gt; 2 g/dan) je očistek belimumaba povečala, zmanjšanje očistka kreatinina pa ga je zmanjšalo, toda ta učinka sta bila znotraj pričakovanega razpona variabilnosti.
Although the effect on disability progression was mainly seen in patients with baseline EDSS &lt; 3.5, evidence of efficacy was shown in patients with relapsing secondary progressive MS (SPMS) as defined by baseline EDSS ≥ 3.5 and at least one of the three: confirmed 24 week worsening of EDSS, or ≥ 20% decline on Timed 25-foot Walk (T25FW), or, ≥ 20% decline on 9-Hole Peg Test (9- HPT).
Čeprav je bil učinek na napredovanje bolezni povečini opažen pri bolnikih z izhodiščnim EDSS &lt; 3,5, so bili dokazi o učinkovitosti opazni tudi pri bolnikih z recidivno sekundarno progresivno multiplo sklerozo (SPMS), kot to opredeljuje izhodiščni EDSS ≥ 3,5 in vsaj eden od treh: 24-tedensko potrjeno poslabšanje EDSS ali ≥ 20 % upad pri časovno omejeni hoji na 25 čevljev (=7,62 m) (T25FW – Timed 25 Foot Walk) ali ≥ 20 % upad pri Peg testu z 9 luknjami (9-HPT – 9-Hole Peg Test).
Ambulant patients while driving vehicles or operating machinery should take into account that acute dizziness may uncommonly (≥1/1,000 to &lt; 1/100) occur (see section 4.8).
Ambulantni bolniki morajo med vožnjo ali pri upravljanju s stroji upoštevati, da lahko občasno pride do akutne omotice (≥1/1.000 do &lt; 1/100) (glejte poglavje 4.8).
Amitraz degrades on the haircoat of the dog into N-methyl-N’-(2,4-xylyl) formamidine ( &lt; 5 % of amitraz concentrations).
Amitraz se na dlaki psa razgradi v N-metil-N'-(2,4-ksilil) formamidin ( &lt; 5 % koncentracije učinkovine amitraz).
AML with &gt; 30% marrow blasts according to the WHO classification.
AML z &gt; 30 % blastnih celic v kostnem mozgu po razvrstitvi SZO.
Amlodipine/valsartan was also studied in an active-controlled study of 130 hypertensive patients with mean sitting diastolic blood pressure ≥110 mmHg and &lt; 120 mmHg.
Amlodipin/valsartan so raziskali tudi v študiji, kontrolirani z učinkovino, pri 130 bolnikih s hipertenzijo, ki so imeli srednji diastolični krvni tlak sede ≥ 110 mm Hg in &lt; 120 mm Hg.
Among 480 patients with &gt; 2 log viral reduction but detectable virus at week 12, altogether 188 patients continued therapy.
Med 480 bolniki z zmanjšanjem količine virusa za &gt; 2 log enoti, vendar še vedno z zaznavnim virusom v 12. tednu zdravljenja, je z zdravljenjem nadaljevalo skupaj 188 bolnikov.
Among 9 boys with left ventricular mass (LVMI) indexed to height2.7 within the normal range for children ( &lt; 39 g/m2.7 in boys) at baseline, LVMI remained stable at levels below the left ventricular hypertrophy (LVH) threshold throughout the 6.5 years of treatment.
Pri 9 dečkih, ki so ob izhodišču imeli maso levega prekata (LVMI), indeksirano na telesno višino2.7, v normalnem razponu za otroke ( &lt; 39 g/m2.7 pri dečkih), je LVMI ostala stabilna na ravni pod pragom hipertrofije levega prekata v celotnem 6,5-letnem obdobju zdravljenja.
Among HBeAg-negative patients, differences in therapeutic response (78% vs 66%) and key secondary endpoints (mean log10 HBV DNA reduction: -5.00 vs -4.17, and HBV DNA undetectability: 82% vs 57%; p &lt; 0.0001) were higher for telbivudine up to week 104.
Pri HBeAg-negativnih bolnikih so bile razlike v terapevtskem odzivu (78% v primerjavi s 66%) in v glavnih sekundarnih ciljih študije (povprečno zmanjšanje log10 HBV DNA: -5,00 v primerjavi z -4,17 in nemerljivost HBV DNA pri testu PCR: 82% v primerjavi s 57%; p &lt; 0,0001) večje pri telbivudinu do konca 104. tedna.
Among HBeAg-positive patients, therapeutic response (63% vs 48%; p &lt; 0.0001) and key secondary endpoints (mean log10 HBV DNA reduction: -5.74 vs -4.42; p &lt; 0.0001, HBV DNA undetectability: 56% vs 39%; p &lt; 0.0001 and ALT normalisation of 70% vs 62%) demonstrated a widening difference at week 104 between telbivudine and lamivudine, respectively.
Pri HBeAg-pozitivnih bolnikih se je razlika med zdravljenjem z lamivudinom oziroma s telbivudinom po 104 tednih še povečala glede terapevtskega odziva (63% oziroma 48%; p &lt; 0,0001) in glede glavnih sekundarnih ciljev študije (povprečno zmanjšanje log10 HBV DNA: -5,74 oziroma -4,42; p &lt; 0,0001, nemerljivost HBV DNA pri testu PCR: 56% oziroma 39%; p &lt; 0,0001 in normalizacija ALT pri 70% oziroma pri 62%).
Among lamivudine-refractory patients with baseline HBV DNA &lt; 107 log10 copies/ml, 64% (9/14) achieved HBV DNA &lt; 300 copies/ml at Week 48.
Pri bolnikih, neodzivnih na lamivudin, z izhodiščno vrednostjo HBV DNA &lt; 107 log10 kopij/ml je bila v 48. tednu pri 64% (9/14) dosežena vrednost HBV DNA &lt; 300 kopij/ml.
Among patients ( &gt; 50 % on protease inhibitors) with normal baseline liver function, 28 %, 43 % and 44 % had elevations in bilirubin, alkaline phosphatase and AST (SGOT), respectively.
Med bolniki ( &gt; 50 % jih je prejemalo zaviralce proteaz) z normalno izhodiščno jetrno funkcijo, je 28 % bolnikov imelo povišan bilirubin, 43 % povišano alkalno fosfatazo in 44 % povišane vrednosti AST (SGOT).
Among patients in the SBR arm who maintained their baseline regimen for 24 weeks and then switched to Eviplera, 92% (140/152) of patients had HIV-1 RNA &lt; 50 copies/mL after 24 weeks of Eviplera, consistent with the week 24 results for patients who switched to Eviplera at baseline.
Med bolniki v kraku z ohranitvijo začetnega režima, ki so 24 tednov ohranili svoj začetni režim in nato prešli na zdravilo Eviplera, je imelo 92 % (140/152) bolnikov HIV-1 RNA &lt; 50 kopij/ml po 24 tednih zdravljenja z zdravilom Eviplera, kar je v skladu z rezultati za 24 tednov za bolnike, ki so na zdravilo Eviplera prešli na začetku.
Among patients in the SBR arm who maintained their baseline regimen for 24 weeks and then switched to FTC/RPV/TDF, 92% (140/152) of patients had HIV-1 RNA &lt; 50 copies/mL after 24 weeks of FTC/RPV/TDF, consistent with the Week 24 results for patients who switched to FTC/RPV/TDF at baseline.
Med bolniki v kraku z ohranitvijo začetnega režima, ki so 24 tednov ohranili svoj začetni režim in nato prešli na FTC/RPV/TDF, je imelo 92 % (140/152) bolnikov HIV-1 RNA &lt; 50 kopij/ml po 24 tednih zdravljenja s FTC/RPV/TDF, kar je v skladu z rezultati za 24 tednov za bolnike, ki so na FTC/RPV/TDF prešli na začetku.
Among patients with a baseline HCV RNA &lt; 6 million IU/mL, the SVR was 97% (119/123) with 8-week treatment of ledipasvir/sofosbuvir and 96% (126/131) with 12-week treatment of ledipasvir/sofosbuvir.
Med bolniki z ravnijo HCV RNA ob izhodišču &lt; 6 millijonov i.e./ml je bil SVR 97 % (119/123) z 8-tedenskim zdravljenjem z ledipasvirjem/sofosbuvirjem in 96 % (126/131) z 12-tedenskim zdravljenjem z ledipasvirjem/sofosbuvirjem.
Among patients with PAH associated with CTD in STRIDE-1 and STRIDE-2, a statistically significant difference versus placebo was observed (37.73 metres, p &lt; 0.05).
V skupini bolnikov s PAH povezano boleznijo vezivnega tkiva so v preskušanjih STRIDE-1 in STRIDE-2 opazili statistično pomembno razliko v primerjavi s placebom (37,73 metrov, p &lt; 0,05).
Among the 669 subjects randomized in this study (from 12 months to ≤17 years old), the abacavir/lamivudine once daily dosing group was demonstrated to be non-inferior to the twice daily group according to the pre-specified non-inferiority margin of -12%, for the primary endpoint of &lt; 80 c/mL at Week 48 as well as at Week 96 (secondary endpoint) and all other thresholds tested ( &lt; 200c/mL, &lt; 400c/mL, &lt; 1000c/mL), which all fell well within this non-inferiority margin.
Pri 669 preiskovancih, randomiziranih v tej študiji, (starih od 12 mesecev do vključno 17 let) je bilo dokazano, da je skupina z odmerjanjem abakavir/lamivudin enkrat na dan neinferiorna skupini z odmerjanjem dvakrat na dan glede na vnaprej opredeljeno mejo neinferiornosti -12 %, kar zadeva primarni opazovani dogodek &lt; 80 kopij/ml v 48. tednu kot tudi v 96. tednu (sekundarni opazovani dogodek) ter vse druge testirane prage ( &lt; 200 kopij/ml, &lt; 400 kopij/ml, &lt; 1000 kopij/ml), ki so bili vsi znotraj omenjene meje neinferiornosti.
Among the subjects who received placebo during the double-blind period, the proportion of subjects with HBV DNA &lt; 400 copies/mL rose sharply after they began treatment with open-label TDF (PLB- TDF group): 74.1% (40/54) of subjects in the
Med bolniki, ki so v dvojno slepem obdobju prejemali placebo, je delež bolnikov s koncentracijo HBV DNA &lt; 400 kopij/ml po začetku odprtega zdravljenja z TDF (skupina PLB–TDF) strmo narasel: v 192. tednu je 74,1% (40/54) bolnikov v skupini PLB–TDF imelo koncentracijo
Among the subjects who received placebo during the double-blind period, the proportion of subjects with HBV DNA &lt; 400 copies/mL rose sharply after they began treatment with open-label TDF (PLB-TDF group): 74.1% (40/54) of subjects in the
Med bolniki, ki so v dvojno slepem obdobju prejemali placebo, je delež bolnikov s koncentracijo HBV DNA &lt; 400 kopij/ml po začetku odprtega zdravljenja z TDF (skupina PLB–TDF) strmo narasel: v 192. tednu je 74,1% (40/54) bolnikov v skupini PLB–TDF imelo koncentracijo
Among these, two cases of platelets &lt; 50 x 109/l were reported and attributed to the leukapheresis procedure.
Med njimi so poročali o dveh primerih, pri katerih je bilo število trombocitov &lt; 50 x 109/l, kar so pripisali postopku levkafereze.
Among these, two cases of platelets &lt; 50 x 109/L were reported and attributed to the leukapheresis procedure.
Med temi so v dveh primerih poročali o številu trombocitov &lt; 50 x 109/L, kar so pripisovali postopku levkafereze.
Amylase levels &gt; 3 times baseline occurred in 2% of patients, lipase levels &gt; 3 times baseline in 18% and platelets &lt; 50,000/mm3 in &lt; 1%.
Pri 2% bolnikov so bile vrednosti amilaze &gt; 3 krat večje od izhodiščnih vrednosti, pri 18% bolnikov vrednosti lipaze &gt; 3 krat večje od izhodiščnih vrednosti in pri &lt; 1% bolnikov število trombocitov &lt; 50.000/mm3.
An agency of the European Union
An agency of the European Union injekcijo.
An analysis of safety data in patients ≥ 60 years of age treated with capecitabine monotherapy and an analysis of patients treated with capecitabine plus docetaxel combination therapy showed an increase in the incidence of treatment-related grade 3 and 4 adverse reactions and treatment-related serious adverse reactions compared to patients &lt; 60 years of age.
Analiza varnostnih podatkov pri bolnikih, starih 60 let ali več, ki so bili zdravljeni le s kapecitabinom, in tistih, ki so prejemali kapecitabin v kombinaciji z docetakselom, je pokazala, da je pogostnost z zdravljenjem povezanih neželenih učinkov stopnje 3 in 4 ter z zdravljenjem povezanih resnih neželenih učinkov večja kot pri bolnikih, mlajših od 60 let.
An analysis of safety data in patients ≥60 years of age treated with capecitabine monotherapy and an analysis of patients treated with capecitabine plus docetaxel combination therapy showed an increase in the incidence of treatment-related grade 3 and 4 adverse reactions and treatment-related serious adverse reactions compared to patients &lt; 60 years of age.
Analiza varnostnih podatkov pri bolnikih, starih 60 let ali več, ki so bili zdravljeni le s kapecitabinom, in tistih, ki so prejemali kapecitabin v kombinaciji z docetakselom, je pokazala, da je pogostnost z zdravljenjem povezanih neželenih učinkov stopnje 3 in 4 ter z zdravljenjem povezanih resnih neželenih učinkov večja kot pri bolnikih, mlajših od 60 let.
An analysis of safety data in patients 60 years of age treated with capecitabine monotherapy and an analysis of patients treated with capecitabine plus docetaxel combination therapy showed an increase in the incidence of treatment-related grade 3 and 4 adverse reactions and treatment-related serious adverse reactions compared to patients &lt; 60 years of age.
Analiza varnostnih podatkov pri bolnikih, starih 60 let ali več, ki so bili zdravljeni le s kapecitabinom, in tistih, ki so prejemali kapecitabin v kombinaciji z docetakselom, je pokazala, da je pogostnost z zdravljenjem povezanih neželenih učinkov stopnje 3 in 4 ter z zdravljenjem povezanih resnih neželenih učinkov večja kot pri bolnikih, mlajših od 60 let.
An ECG should be performed prior to initiation of the concomitant therapy: patients with a QT interval &gt; 450 msec should not initiate the concomitant therapy (see section 4.5).
&gt; 450 msec ne smejo začeti s sočasno terapijo (glejte poglavje 4.5); pri bolnikih z začetnim intervalom QT &lt; 450 msec se priporoča EKG med zdravljenjem.
An effect on serum golimumab concentrations was seen at titres of &gt; 1:100 while an effect on efficacy was not seen until titres of &gt; 1:1000, though the numbers of children with titres of &gt; 1:1000 were low (N = 8).
Vpliv na serumske koncentracije golimumaba je bil viden pri titrih &gt; 1:100, medtem ko vpliva na učinkovitost ni bilo opaziti do titrov &gt; 1:1.000, čeprav je bilo število otrok s titri &gt; 1:1.000 majhno (N = 8).
An improvement of 20% was seen in 48% of the subjects receiving rotigotine and in 19% of the subjects receiving placebo (Difference 29%, CI95% 18%; 39%, p &lt; 0.0001).
20-odstotno izboljšanje so opazili pri 48 % bolnikov, ki so prejemali rotigotin, in pri 19 % bolnikov, ki so prejemali placebo (razlika 29 % CI95% 18 % - 39 %, p &lt; 0,0001).
An improvement of 20% was seen in 48% of the subjects receiving rotigotine and in 19% of the subjects receiving placebo (Difference 29%, CI95% 18%; 39%, p &lt; 0.0001).
20-odstotno izboljšanje so opazili pri 48 % bolnikov, ki so prejemali rotigotin, in pri 19 % bolnikov, ki so prejemali placebo (razlika 29 %, CI95% 18 % - 39 %, p &lt; 0,0001).
An increase in the concentration of enoxaparin sodium after using prophylactic doses (non-weight adjusted) has been observed in low-weight female patients ( &lt; 45 kg) and low-weight male patients ( &lt; 57 kg), which may lead to a higher risk of bleeding.
Pri ženskah z majhno telesno maso ( &lt; 45 kg) in moških z majhno telesno maso ( &lt; 57 kg) so po uporabi profilaktičnih odmerkov (ki niso prilagojeni glede na telesno maso) opazili povečane koncentracije natrijevega enoksaparinata, kar lahko poveča tveganje za krvavitev.
An increase in the concentration of enoxaparin sodium after using prophylactic doses (non-weight adjusted) has been observed in low-weight female patients ( &lt; 45 kg) and low-weight male patients ( &lt; 57 kg), which may lead to a higher risk of bleeding.
Pri ženskah z majhno telesno maso ( &lt; 45 kg) in moških z majhno telesno maso ( &lt; 57 kg) so po uporabi profilaktičnih odmerkov (ki niso prilagojeni na telesno maso) opazili povečane koncentracije natrijevega enoksaparinata, kar lahko poveča tveganje za krvavitev.