natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the past few years, reviews on the effectiveness of prevention have been carried out in Germany (Bühler and Kröger, 2006) and the United Kingdom (Canning et al., 2004; Jones et al., 2006), and by the World Health Organisation (WHO) (Hawks et al., 2002).
V preteklih nekaj letih so bili opravljeni pregledi učinkovitosti preprečevanja v Nemčiji (Bühler in Kröger, 2006) in v Združenem kraljestvu (Canning et al., 2004; Jones et al., 2006) ter v okviru Svetovne zdravstvene organizacije (Hawks et al., 2002).
These are helpful in defining good practice in prevention strategies.
Ti pregledi so koristni pri opredeljevanju dobre prakse pri strategijah preprečevanja.
The most recent and comprehensive study (Bühler and Kröger, 2006) evaluated 49 high-quality overviews, such as reviews and meta-analyses, on the prevention of substance abuse and drew conclusions regarding efficient strategies of drug prevention.
Najnovejša in izčrpna študija (Bühler in Kröger, 2006) je ovrednotila 49 zelo kakovostnih pregledov in metaanaliz preprečevanja na področju zasvojenosti, rezultat pa so bile ugotovitve v zvezi z učinkovitimi strategijami preprečevanja na področju uživanja drog.
In the sections below, the effectiveness of different types of prevention strategy is discussed, based on the results of this study and others.
V spodnjih razdelkih je obravnavana učinkovitost različnih vrst strategij preprečevanja na podlagi rezultatov te študije in drugih študij.
The effects of individual prevention strategies cannot, in general, be measured by changes in population-level prevalences of drug use.
Učinkov posameznih strategij preprečevanja na splošno ni mogoče izmeriti s spremembami ravni razširjenosti uživanja drog med prebivalstvom.
However, every prevention strategy can be compared against the accumulated body of evidence, to determine whether or not it is an evidence-based intervention.
Vendar pa se lahko vsaka strategija preprečevanja primerja z zbranimi dokazi, da se ugotovi, ali gre za intervencijo, ki temelji na dokazih.
This requires good information on the content, coverage and number of prevention interventions.
Zato so potrebne kakovostne informacije o vsebini, obsegu in številu intervencij preprečevanja.
Improving the available information: monitoring, quality control and evaluation
Izboljševanje razpoložljivih informacij: spremljanje, nadzor kakovosti in vrednotenje
Member States are increasingly monitoring prevention interventions and, as a result, are delivering data on the
Nemčija, Nizozemska in Norveška so razširile obseg informacij. Grčija, Ciper, Litva in Italija spremljajo
(2002), in line with the HDA (2004), conclude that ‘the use of the mass media on its own, particularly in the presence of other countervailing influences, has not been
(2002) v skladu s HDA (2004) ugotavljajo, da „se sama uporaba sredstev javnega obveščanja, zlasti ob drugih nasprotnih vplivih, ni izkazala kot učinkovit način zmanjševanja različnih vrst uživanja psihoaktivnih snovi.
Evidence-based practice primarily concerned with the impact of the intervention on health or other relevant outcomes as a means to establish evidence for what works.
Intervencije, ki so se izkazale obetavne v nadzorovanih preskušanjih, se pogosto izvedejo v skupnosti, da bi proučili, kako dobro delujejo v običajnih pogojih.
Evidence-based practices are interventions (e.g. drug treatment) that have been consistently proven, based on scientific investigations (e.g. research studies), to result in preferred client outcomes (e.g. reduction in drug use).
Prakse, ki temeljijo na izsledkih, so intervencije (npr. zdravljenje odvisnosti od drog), za katere so na podlagi znanstvenih raziskav (npr. raziskovalnih študij) na voljo dosledni dokazi, da imajo uspešne rezultate v zvezi s posamezniki, katerim so namenjene (npr. zmanjšanje uživanja drog).
Criteria commonly used to determine whether an intervention can be considered an evidence-based practice are efficacy and effectiveness (Brown et al., 2000; Flay et al., 2005).
Merili, ki se po navadi uporabljata za ugotavljanje, ali se intervencija lahko obravnava kot na izsledkih temelječa praksa, sta učinkovitost in uspešnost (Brown et al., 2000; Flay et al., 2005).
The process of establishing evidence is, however, complicated by the fact that there are divergent views on how to judge the quality of the research studies investigating efficacy or effectiveness and on which type of research method (e.g. quantitative or qualitative) is the most appropriate to establish evidence of what works.
Postopek določanja izsledkov pa je zapleten zaradi razhajanja mnenj o načinu presoje kakovosti raziskovalnih študij, ki proučujejo učinkovitost ali uspešnost, ter glede tega, katera vrsta raziskovalne metode (npr. kvantitativna ali kvalitativna) je najprimernejša za dokazovanje uspešnosti.
As a consequence, conclusions about what works can differ.
Zaradi tega se lahko ugotovitve o uspešnosti razlikujejo.
It remains a challenge to determine how to evaluate and weigh the different sources of evidence in the decision-making process.
Še vedno ostaja izziv, kako oceniti in presoditi različne vire izsledkov pri odločanju.
This will be even more difficult in the case of interventions for which a comprehensive evidence base has not yet been established but the experience of which would suggest may be effective.
To je še težje pri intervencijah, ki še niso dale obsežnejših izsledkov, vendar pa je na podlagi izkušenj mogoče sklepati, da so učinkovite.
Despite these difficulties, the guiding assumption remains that evidence can help to improve healthcare practice and policy, and that discussion of evidence-based practices needs to be fostered, accompanied by clear criteria for evaluating evidence.
Kljub tem težavam še vedno velja domneva, da lahko izsledki pomagajo izboljšati zdravstveno prakso in politiko ter da je treba spodbujati razpravo o praksah, ki temeljijo na izsledkih, skupaj z jasnimi merili za ocenjevanje izsledkov.
Efficacy is a measure of how well an intervention works under ideal research conditions.
Učinkovitost je merilo, s katerim se ugotavlja, kako dobro posamezna intervencija deluje v idealnih raziskovalnih razmerah.
Efficacy is ideally determined by carrying out a controlled trial, in which some participants receive the intervention under test while a control group receives another intervention or no intervention, or, better still, in a randomised controlled trial, in which participants are randomly allocated to receive one of the two interventions (Cochrane Collaboration, 2007).
Učinkovitost se najbolje ugotavlja tako, da se opravi nadzorovano preskušanje, pri katerem se nekateri posamezniki udeležijo intervencije, ki se preskuša, nadzorna skupina pa se udeleži druge intervencije ali se intervencije sploh ne udeleži, še boljše pa je randomizirano nadzorovano preskušanje, pri katerem se določanje posameznikov za udeležbo v eni od intervencij opravi naključno (Cochrane Collaboration, 2007).
It is generally believed that only randomised controlled trials or controlled trials, preferably combined with process evaluation, can establish the efficacy of an intervention and so provide a basis for future practice and policy.
Na splošno velja, da je mogoče le na podlagi randomiziranih nadzorovanih preskušanj ali nadzorovanih preskušanj ugotoviti učinkovitost posamezne intervencije ter tako zagotoviti osnovo za prihodnje prakse in politiko.
Unfortunately, however, the random allocation of participants to either an intervention or control group is not always feasible.
Žal pa naključno določanje posameznikov za udeležbo v intervenciji ali nadzorni skupini ni vedno izvedljivo.
Effectiveness is a measure of how well an intervention works in ordinary circumstances.
Uspešnost je merilo, s katerim se ugotavlja, kako dobro posamezna intervencija deluje v običajnih razmerah.
To contribute to this exchange and further the dissemination of evidence-based practices, the EMCDDA is developing an online portal that will provide an overview of the latest available evidence regarding the effectiveness of different interventions as well as tools available to improve the quality of interventions and concrete best-practice examples implemented in Member States of the EU.
Da bi Center prispeval k tej izmenjavi in spodbudil razširjanje na izsledkih temelječih praks, pripravlja spletni portal, na katerem bodo na voljo pregled najnovejših razpoložljivih izsledkov o učinkovitosti različnih intervencij, razpoložljiva orodja za izboljšanje kakovosti intervencij in dejanski primeri najboljše prakse, ki se uporablja v državah članicah EU. Organizacija Cochrane Collaboration bo pomemben vir informacij za ta portal.
mass media campaigns) to the provision of social–emotional information (trying to change perceptions about, for example, cannabis use).
mite o konoplji, kot so na primer trditve, da je „organska“ in „naravna“.
14 do not smoke either’ (
Okoljske strategije v zvezi z dovoljenimi snovmi
In addition, some elements of the found to be an effective way of reducing different types of psychoactive substance use. It has, however, been found to raise information levels and to lend support to policy initiatives’.
(2006) so pri vrednotenju škotske kampanje proti kokainu „Know the score“ ugotovili, da je 30 % uživalcev poročalo, da je manj verjetno, da bodo zaužili kokain po ogledu oglasov, čeprav jih je 56 % poročalo, da kampanja ni vplivala na njihove namene glede uživanja kokaina, 11 % pa je trdilo, da se je verjetnost, da bodo zaužili kokain, povečala.
However, other evidence suggests that mass media campaigns can have positive effects if used as a supporting measure to reinforce other strategies (Bühler and Kröger, 2006).
Poleg tega je nedavno ponovno vrednotenje kampanje vlade ZDA proti konoplji potrdilo predhodne ugotovitve o tem, da kampanja (kljub pozitivnim stopnjam priklica in diferenciacije glede na ciljno skupino) sicer ni vplivala na odnos mladih, ki ne uživajo konoplje, do uživanja te droge, je bila pa izpostavljenost tej kampanji povezana z neugodnim vplivom na mnenje mladih, kar se tiče uživanja marihuane pri drugih osebah (GAO, 2006).
national drug prevention campaign in Ireland seek to dispel some of the myths that surround cannabis, such as claims that it is ‘organic’ and ‘natural’.
Te okoljske strategije so se do zdaj večinoma izvajale v nordijskih državah in ZDA, usmerjene so bile večinoma na alkohol, kažejo pa obetavne rezultate (Lohrmann et al., 2005; Stafström et al., 2006).
Environmental strategies on licit substances
Vedno bolj pa se uveljavljajo celoviti skupnostni pristopi, ki obravnavajo alkohol in tobak podobno kot prepovedane snovi.
(2006) found that 30 % of users were less likely to take cocaine after seeing advertisements, although 56 % reported that the campaign did not alter their intentions to use cocaine and 11 % claimed that they were more likely to use.
Belgija, Bolgarija, Danska, Litva, Luksemburg, Nizozemska, Poljska, Slovaška in Norveška zdaj poročajo, da izvajajo strategije v skupnosti ali da razpravljajo o dodatnih davkih ali zakonih o dostopnosti alkohola in tobaka.
In addition, the recent re-evaluation of the US government’s cannabis campaign confirmed previous findings that while the campaign (despite positive recall rates and differentiation by target groups) had no effect on the attitudes of young non-users towards cannabis use, exposure to the campaign was associated with unfavourable effects on youths’ perceptions of others’ use of marijuana (GAO, 2006).
Te strategije so namenjene zmanjševanju uživanja teh snovi med mladimi, ustvarjanju območij brez alkohola ali povečanju varnosti na prizoriščih nočnega življenja.
In a few isolated cases, however, there has been a shift in emphasis from knowledge enhancement (the aim of most
Kar se tiče šol, novejši študiji iz Evrope (Kuntsche in Jordan, 2006) in od drugod (Aveyard et al., 2004) potrjujeta, da uveljavljene norme in neformalne
Increasing the price of a substance and/or the legal age limit for its consumption have been shown to have a positive effect in reducing use, but are available only in the case of licit substances such as alcohol and tobacco (Bühler and Kröger, 2006).
V nekaj osamljenih primerih se ne poudarja več dvigovanja ravni znanja (cilj večine kampanj v sredstvih javnega obveščanja), ampak podajanje socialno-čustvenih informacij (da bi se spremenilo mnenje o, na primer, uporabi konoplje).
Increasingly, however, comprehensive community approaches that treat alcohol and tobacco similarly to illicit substances are emerging.
Sporočilo ene od nizozemskih kampanj je bilo na primer: „Nisi nor, če ne kadiš konoplje, saj je tudi 80 % drugih mladih ne kadi“ (14).
Belgium, Bulgaria, Denmark, Lithuania, Luxembourg, the Netherlands, Poland,
Eden od namenov irske nacionalne preventivne kampanje na področju uživanja drog pa je bil ovreči nekatere
Annual report 2007: the state of the drugs problem in Europe programmes focuses on raising awareness, providing information and organising isolated events (such as expert
Letno poročilo 2007: stanje na področju problematike drog v Evropi mreže močno vplivajo na vedenje, povezano z uživanjem dovoljenih drog in konoplje.
Social influence programmes in schools are widespread, particularly in the United Kingdom and in countries offering standardised programmes, such as Germany, Ireland, Greece, Spain, Norway and, soon, Denmark.
V Nemčiji, na Irskem in v Italiji standardizirane programe, kot so Nemčija, Irska, Grčija, Španija, Norveška in kmalu tudi Danska.
The introduction of school norms is now receiving greater consideration in Germany, Ireland and Italy (15).
15 zdaj resneje proučujejo uvedbo šolskih norm (
Universal prevention
Vsesplošno preprečevanje
As regards universal community-based prevention, 12 Member States report that drug plans are available in most or all municipalities, and in 10 countries they are a political priority.
12 držav članic v zvezi z vsesplošnim preprečevanjem v skupnostih poroča, da ima večina občin ali vse občine načrte za boj proti drogam, v 10 državah pa so prednostna naloga politike.
Such schemes principally take the form of information events and, to a lesser extent, the provision of alternative leisure-time pursuits.
Ti programi večinoma potekajo v obliki informativnih dogodkov, delno pa kot zagotavljanje drugačnih možnosti preživljanja prostega časa.
Universal family-based prevention mostly consists of parents’ evenings or information approaches, and infrequently in intensive training for parents.
Vsesplošno preprečevanje v družini sestavljajo predvsem srečanja za starše ali informativni pristopi, redko pa intenzivno usposabljanje za starše.
Member States are increasingly devoting attention to prevention strategies targeted at entire vulnerable
Zaradi organizacijskih razlogov so za preprečevanje v šolah po navadi odgovorni lokalni organi, zlasti v nordijskih državah, Franciji in na Poljskem.
be identified, for example using standardised assessment tools, such as the United Kingdom’s Index of Multiple Deprivation, or by socio-economic indicators, such as standards of accommodation or education (number of pupils behind in their schooling or number of subsidised pupils).
To pomeni, da je treba take skupnosti identificirati, na primer z uporabo standardiziranih orodij za ocenjevanje, kot so indeks večvrstne prikrajšanosti v Združenem kraljestvu, ali socialno-ekonomski kazalniki, kot sta stanovanjski in izobrazbeni standard (število učencev, ki pri šolanju zaostajajo, ali število učencev, ki prejemajo podporo).
Some commentators have suggested that complementary general health/life skills programmes produce greater change than skills-based education programmes alone, suggesting that interventions are best integrated within a well-founded health curriculum (Hawks et al., 2002).
Nekateri komentatorji menijo, da imajo dopolnjujoči se splošni zdravstveni programi/programi znanj in spretnosti za življenje boljše možnosti kot samo izobraževalni programi, ki temeljijo na znanju in spretnostih, saj naj bi bilo vključevanje intervencij najuspešnejše v okviru trdnega zdravstvenega kurikuluma (Hawks et al., 2002).
This seems to have been achieved in almost all Member States.
Zdi se, da so to dosegle skoraj vse države članice.
Furthermore, several Member States (e.g. Italy, Lithuania, the Netherlands, Slovakia, the United Kingdom) address drugs prevention together with health and social aspects such as violence, mental health problems, social exclusion, academic underachievement and tobacco and alcohol use under the umbrella of public health prevention, which also gives greater focus on responding specifically to the needs of vulnerable groups.
Poleg tega več držav članic (npr. Italija, Litva, Nizozemska, Slovaška in Združeno kraljestvo) obravnava preprečevanje na področju uživanja drog skupaj z zdravstvenimi in socialnimi vidiki, kot so nasilje, problemi duševnega zdravja, socialna izključenost, nezadovoljiv učni uspeh ter uživanje tobaka in alkohola, v okviru javnozdravstvenega preprečevanja, s čimer se tudi bolj osredotočajo na reševanje posebnih potreb ranljivih skupin.
Once target communities have been identified (e.g. France recognises ‘sensitive urban zones’ or, in the case of schools, ‘educational priority zones’), supplementary funds can be directed towards these underprivileged groups.
Ko so ciljne skupnosti identificirane (npr. Francija prepoznava „občutljiva mestna območja“ ali v primeru šol „prednostna izobraževalna območja“), se lahko tem prikrajšanim skupinam namenijo dodatna sredstva.
In Ireland, Cyprus and the United Kingdom, selective prevention projects are already delivered to most of these areas, and Portugal is in the process of implementing such a strategy.
Na Irskem in Cipru ter v Združenem kraljestvu se na večini takih območij že izvajajo selektivni projekti preprečevanja, Portugalska pa je v postopku uresničevanja te strategije.
Types of provision range from counselling services in Estonia, Greece, France and Slovakia to outreach projects in Luxembourg and Austria, sometimes aimed specifically at ethnic groups.
Dejavnosti obsegajo svetovalne storitve v Estoniji, Grčiji, Franciji in na Slovaškem ter terenske projekte v Luksemburgu in Avstriji, ki so včasih usmerjeni izrecno na etnične skupine.
Furthermore, some new Member States (Bulgaria, Hungary, Lithuania, Poland and Romania) report much on interventions aimed at vulnerable families.
Poleg tega nekatere nove države članice (Bolgarija, Madžarska, Litva, Poljska in Romunija) veliko poročajo o intervencijah, namenjenih ranljivim družinam.
The focus in most Member States is on substance use in the family, although a few countries (Greece, Lithuania, Hungary, the United Kingdom) have adopted a broader focus aimed at all socially disadvantaged families.
Večina držav članic je osredotočena na uživanje snovi v družini, čeprav je nekaj držav (Grčija, Litva, Madžarska, Združeno kraljestvo) središče pozornosti razširilo na vse socialno ogrožene družine.
A reason frequently given for not implementing model programmes is that they would not be adaptable to local conditions and would not address individual communities’ needs (Ives, 2006).
Kot razlog za neizvajanje vzorčnih programov se pogosto navaja trditev, da jih ni mogoče prilagoditi lokalnim razmeram in ne bi mogli zadovoljiti potreb posameznih skupnosti (Ives, 2006).
However, a counter argument is that the advantages of standardised prevention programmes are that protocols provide clear guidelines to enable stable delivery infrastructures and teacher training systems to be created; and this facilitates common implementation standards, even where schools and community conditions are very disparate.
Nasprotni argument pa je, da je prednost standardiziranih programov preprečevanja v tem, da jim protokoli zagotavljajo jasne smernice, ki omogočajo vzpostavitev trdnih izvedbenih infrastruktur in sistemov usposabljanja učiteljev, kar omogoča skupne standarde izvajanja, tudi kadar se razmere v šolah in skupnosti zelo razlikujejo.
In many Member States (Bulgaria, Italy, Latvia, Lithuania, Luxembourg, Austria, Romania) the content of prevention
V številnih državah članicah (v Bolgariji, Italiji, Latviji, Litvi, Luksemburgu, Avstriji in Romuniji) je vsebina programov preprečevanja osredotočena na ozaveščanje, obveščanje in organizacijo posameznih dogodkov (kot so obiski
While also used in universal prevention, peer-based approaches are increasingly being reported for the delivery of selective prevention (Ireland, the Netherlands, Austria, Poland and Norway).
Pristopi, ki temeljijo na vrstnikih, se uporabljajo tudi pri splošnem preprečevanju, vedno več pa je poročil, da se uporabljajo pri izvajanju selektivnega preprečevanja (Irska, Nizozemska, Avstrija, Poljska in Norveška).
Parkin and McKeganey (2000), in
Parkin in McKeganey (2000) sta med pregledom pristopov, ki temeljijo na vrstnikih, ugotovila, da ti programi najbolj vplivajo na same vrstnike, ki izvajajo izobraževanje, in ne toliko na ciljno skupino.
) See also http://www.emcdda.europa.eu/?nnodeid=19197) Data from SQ 22 and 25.)
) Glej tudi: http://www.emcdda.europa.eu/?nnodeid=19197) Podatki iz SQ 22 in 25.)
For more information on selective prevention, especially risk groups and factors, see previous annual reports and the 2007 selected issue on drug use among minors.
Za več informacij o selektivnem preprečevanju, posebej o skupinah z visokim tveganjem in dejavnikih, glej prejšnja letna poročila in izbrano vprašanje o uživanju drog med mladoletniki 2007.
Chapter 2: Responding to drug problems in Europe — an overview treatment of liver disease, has become more common, and the use of drug maintenance treatment to stabilise clients has increased.
Poglavje 2: Odzivi na probleme drog v Evropi – pregled
Characteristics of drug users attending outpatient treatment
Zakonski okviri nadomestnega zdravljenja na Norveškem), se po navadi ocenjuje samo uspeh, ki so ga dosegli pri novačenju mladih vodij v šolah ter ali so se okrepila znanja in mnenja teh vodij med vrstniki.
As their review of peer-based approaches, concluded that the greatest impact of such schemes is on peer educators themselves, rather than the target group. It seems that such approaches may be more effective at changing knowledge and attitudes than in changing behaviour.
Leta 2006 je bila opravljena študija v okviru specializirane mreže pravnih korespondentov, da bi zbrali dodatne informacije o zakonih in uradnih predpisih v zvezi z merili za vključitev v nadomestno zdravljenje ter o praksi predpisovanja in izdajanja nadomestnih drog.
access to outpatient treatment is easier and less selective in most countries, it is appropriate to extrapolate from this group of clients to drug users as a whole.
Pridobljeni so bili rezultati iz 17 držav, ki so dopolnili poročilo iz Evropske pravne zbirke podatkov o drogah iz leta 2003 (1).
Although selective prevention is gaining in popularity, caution is required, especially when involving young people at risk in peer-to-peer programmes (Cho et al., 2005; Dishion and Dodge, 2005), because negative ‘contagion effects’ can occur among vulnerable groups.
Čeprav je selektivno preprečevanje vedno bolj razširjeno, je treba paziti zlasti pri vključevanju ogroženih mladih v vrstniške programe (Cho et al., 2005; Dishion in Dodge, 2005), ker lahko pri ranljivih skupinah pride do „učinkov okužbe“.
These unintended effects, which are caused by the intervention itself, can lead to increased substance use or risk behaviour.
Ti nenamerni učinki, ki jih povzroči sama intervencija, lahko pripeljejo do povečanega uživanja snovi ali tveganega vedenja.
However, such undesirable outcomes are not unique to selective prevention but are also observed in the case of mass media information provision as well as individual prevention events (see above).
Vendar pa nezaželeni rezultati niso izključno posledica selektivnega preprečevanja, pojavljajo se tudi pri dejavnostih v sredstvih javnega obveščanja in pri posameznih dejavnostih preprečevanja (glejte zgoraj).
The data came from about 4 000 treatment units.
Obseg zakonskega okvira se med državami članicami precej razlikuje.