natgillin/translations-raw huggingface dataset:
While a few EU fleets are profitable with no public support, most of Europe’s fishing fleets are either running losses or returning low profits.
Medtem ko je nekaj evropskih flot dobičkonosnih tudi brez javne pomoči, jih večina ustvarja izgube ali ima le nizke dobičke.
Although it varies significantly by marine region and fleet, on average fleets have been reduced by only 2% a year.
Čeprav se zmogljivosti zelo razlikujejo glede na morske regije in flote, se flote v povprečju zmanjšujejo le za 2% na leto.
Which is broadly offset by technological progress in fishing efficiency (estimated at 2 to 3% a year).
Pa še to večinoma nadomesti tehnološki napredek pri ribolovni učinkovitosti (po ocenah 2 do 3% na leto).Neravnovesje med floto in razpoložljivostjo rib se ni odpravilo. Skupni rezultat je manjši iztovor in večja odvisnost trga EU od uvoza.
The overall result is reduced landings and a heavier reliance of the EU market on imports.
Druga pomembna posledica začaranega kroga prelova, presežne zmogljivosti in slabe gospodarske prilagodljivosti je velik politični pritisk za povečanje
Another important consequence of the vicious circle of overfishing, overcapacity and low economic resilience is high political pressure to increase shortterm fishing opportunities at the expense of the future sustainability of the industry.
Poleg neposredne pomoči Evropskega sklada za ribištvo in podobnih nacionalnih shem pomoči, industrija prejema številne posredne subvencije, izmed katerih je najpomembnejša splošna oprostitev plačevanja davkov za gorivo.
Sustained political and economic pressure has led industry and Member States to request countless derogations, exceptions and specific measures.
V nasprotju z drugimi industrijami ima ribištvo tudi prost dostop do naravnega vira, ki ga izkorišča in mu ni treba prispevati k stroškom javnega upravljanja, ki so povezani z njegovimi dejavnostmi, npr. za nadzor in varnost na morju.
In many cases, the industry has found ways to counteract the shortterm negative economic effects of these measures, leading to the need for even more detailed measures.
Več držav članic je ocenilo, da stroški ribolova v javnem proračunu presegajo skupno vrednost ribolova, kar pomeni, da evropski državljani svoje ribe plačajo dvakrat: enkrat v trgovini in enkrat z davki.
Documenting, deciding, implementing and controlling the vast and diverse European fisheries through such micromanagement is increasingly complex, difficult to understand and very costly to manage and control.
Te številke veljajo za staleže, o katerih je na voljo dovolj informacij, da se lahko oceni njihovo stanje. Nobenega razloga ni, da bi verjeli, da je stanje staležev, o katerih ni na voljo veliko informacij, boljše.
Based on data provided by ICES.
Na podlagi podatkov ICES.
4.1.Addressing the deep-rooted problem offleet overcapacity
4.1.Obravnava zakoreninjene prekomerne zmogljivosti flote
OVERCOMING THE FIVE STRUCTURAL FAILINGS OF THE POLICY
ODPRAVLJANJE PETIH STRUKTURNIH POMANJKLJIVOSTI POLITIKE
The future CFP must have in-built mechanisms to ensure that the size of European fishing fleets is adapted and remains proportionate to available fish stocks.
Prihodnja skupna ribiška politika mora vključevati mehanizme za zagotavljanje, da se velikost evropskih ribolovnih flot prilagaja in ostaja sorazmerna z raz po-ložljivimi staleži rib. To je predpogoj za uspešnost vseh ostalih stebrov politike.
– a deep-rooted problem of fleet overcapacity;
– zakoreninjene prekomerne zmogljivosti flote;
– imprecise policy objectives resulting in insufficient guidance for decisions and implementation;
– nenatančnih ciljev politike, zaradi česar smernice za odločanje in izvajanje niso zadostne;
– a decision-making system that encourages a shortterm focus;
– sistema odločanja, ki spodbuja kratkoročne cilje;
– a framework that does not give sufficient responsibility to the industry;
– okvira, ki ne zagotavlja zadostne odgovornosti za industrijo;
– lack of political will to ensure compliance and poor compliance by the industry.
– pomanjkanja politične volje za zagotavljanje skladnosti in slabe združljivosti industrije.
Use of market instruments such as transferable rights to fishing may be a more efficient and less expensive way to reduce overcapacity, and one for which the industry has to take more responsibility.
Uporaba tržnih instrumentov, kot so prenosljive pravice za ribolov, je lahko učinkovitejši in cenejši način za zmanjšanje presežne zmogljivosti ter način, za katerega mora industrija sprejeti več odgovornosti.
Several Member States have taken steps in recent years towards using such instruments.
Več držav članic je v zadnjih letih sprejelo ukrepe za uporabo takšnih instrumentov.
This has generally led to more rational investment decisions and to reductions in capacity, as the operators adapt their fleet to their fishing rights in order to achieve economic efficiency (1).
To je na splošno spodbudilo racionalnejše odločitve glede naložb in zmanjšanje zmogljivosti, ker izvajalci ribolova svoje flote prilagajajo svojim ribolovnim pravicam, da dosežejo gospodarsko učinkovitost (1).
• Should capacity be limited through legislation? If so, how?
• Ali je treba zmogljivost omejiti z zakonodajo?
• Is the solution a one-off scrapping fund?
• Ali je rešitev enkratni sklad za razgradnjo?
Social objectives such as employment have often been invoked to advocate more generous shortterm fishing opportunities: the result has always been to further jeopardise the state of the stocks and the future of the fishermen who make a living out of them.
Družbeni cilji, kot je zaposlovanje, se pogosto uporabljajo v zagovor radodarnejšim kratkoročnim ribolovnim možnostim: rezultat tega je vedno bila dodatna ogrozitev stanja staleža in prihodnosti ribičev, katerih preživetje od odvisno od zadevnega staleža.
It is therefore crucial that any compromises made to cushion the immediate economic and social effects of reductions in fishing opportunities remain compatible with longterm ecological sustainability, including a move to fishing within MSY, eliminating discards and ensuring a low ecological impact of fisheries.
Zato je bistveno, da vsi kompromisi, ki so bili sprejeti za ublažitev neposrednih gospodarskih in družbenih vplivov zmanjšanja ribolovnih možnosti, ostanejo združljivi z dolgoročno ekološko trajnostjo, vključno s prehodom na ribolov v okviru največje dovoljene ravni biološkega izkoriščanja, pri čemer se odpravi zavrženje in zagotovi majhen ekološki vpliv ribolova.
• Could transferable rights (individual or collective) be used more to support capacity reduction for large-scale fleets and, if so, how could this transition be brought about?
• Ali se lahko prenosljive pravice (posamezne ali skupne) več uporabljajo za podporo zmanjševanju zmogljivosti velikih flot in, če se, kako je mogoče izvesti ta prehod?
• Should this choice be left entirely to Member States or is there a need for common standards at the level of marine regions or at EU level?
• Kako se lahko cilji glede ekološke, gospodarske in družbene trajnosti opredelijo na jasen in prednosten način, ki v kratkoročnem obdobju da smernice, v dolgoročnem obdobju pa zagotovi trajnost in uspešnost ribolova?
• How can the objectives regarding ecological, economic and social sustainability be defined in a clear, prioritised manner which gives guidance in the short term and ensures the longterm sustainability and viability of fisheries?
• Ali mora ta izbira ostati popolnoma v rokah držav članic ali so še potrebni skupni standardi na ravni morskih regij ali ravni EU?
• Should the future CFP aim to sustain jobs in the fishing industry or should the aim be to create alternative jobs in coastal communities through the IMP and other EU policies?
• Ali si mora prihodnja skupna ribiška politika prizadevati za ohranjanje delovnih mest v ribiški industriji ali pa si mora prizadevati za oblikovanje nadomestnih delovnih mest v obalnih skupnostih prek IMP in drugih politik EU?
• How can indicators and targets for implementation be defined to provide proper guidance for decision making and accountability?
• Kako se lahko opredelijo kazalniki in cilji za izvajanje, da se zagotovijo ustrezne smernice za odločanje in odgovornost?
The current CFP regulation states that‘the Common Fisheries Policy shall ensure exploitation of living aquatic resources that provides sustainable economic, environmental and social conditions’(2).
Sedanja uredba o skupni ribiški politiki navaja:„Skupna ribiška politika zagotavlja izkoriščanje živih vodnih virov, ki ustvarja trajnostne gospodarske, okoljske in socialne pogoje“ (2).
No priority is set for these objectives and, while direct references are made to adopting a precautionary and an ecosystem approach, it is not clear how this relates to economic and social conditions.
Za te cilje ni določena nobena prednostna naloga, prav tako ni jasno, kako je to povezano z gospodarskimi in družbenimi pogoji, čeprav se neposredno sklicuje na sprejetje previdnostnega in ekosistemskega pristopa.
An Analysis of existing Rights Based Management (RBM) instruments in Member States and on setting up best practices in the EU.
Analiza obstoječih instrumentov za upravljanje na podlagi pravic v državah članicah in ob določitvi najboljših praks v EU.
European Commission study, 2009.
Študija Evropske komisije, 2009.
Council Regulation (EC) No 2371/2002 of 20 December 2002 on the conservation and sustainable exploitation of fisheries resources under the Common Fisheries Policy.
Uredba Sveta (ES) št. 2371/2002 z dne 20. decembra 2002 o ohranjevanju in trajnostnem izkoriščanju ribolovnih virov v okviru skupne ribiške politike.
4.3.Focusing the decision-making framework on core longterm principles shared ecosystems cover wide geographical areas and cannot be managed by individual Member States acting in isolation.
4.3.Usmeritev odločanja na osrednja dolgoročna načela območja in jih posamezne države članice same ne morejo upravljati.
The current decision-making framework of the CFP does not distinguish principles from implementation: all decisions are taken in Council at the highest political level. This has resulted in a focus on shortterm considerations at the expense of the longer-term environmental, economic and social sustainability of European fisheries.
Če postavimo politiko na pravo mesto, tako da Svetu in Parlamentu pustimo, da se osredotočita na načela ter preneseta odločitve o izvajanju na države članice in Komisijo in/ali dovolita samoupravljanje industrije, bi omogočili enostavnejšo in cenejšo politiko.
Another consequence is that the CFP is regulated through extremely detailed Council regulations that leave very little flexibility in implementing them.
Izvajanje bi postalo bolj odvisno od specifičnih lokalnih pogojev, industrija pa bi imela več odgovornosti pri oblikovanju svoje usode.
‘Brussels’ – in fact the Council of Fisheries Ministers – is seen as deciding on each and every detail of the implementation of the policy.
Vladam in industriji bi omogočilo, da prilagodita izvajanje politike svojim potrebam in poiščeta najboljše rešitve v tehničnem in gospodarskem smislu.
Putting policy in its right place by letting Council and Parliament focus on principles and delegating implementation decisions to Member States, the Commission and/or selfmanagement by the industry would lead to a simpler and cheaper policy.
Sedanji okvir odločanja v skupni ribiški politiki ne razlikuje načel od izvajanja: vse odločitve so sprejete v Svetu na najvišji politični ravni.
It would make implementation more sensitive to specific local conditions and give the industry more responsibility in shaping its own destiny.
To je zagotovilo usmeritev na kratkoročne zadeve, kar pa je imelo negativen vpliv na dolgoročno okoljsko, gospodarsko in družbeno trajnost evropskega ribištva.
It would enable governments and the industry to adapt the implementation of the policy to their needs and to find the best solutions both technically and economically.
Druga posledica je, da se skupna ribiška politika ureja z zelo natančnimi uredbami Sveta, ki pri izvajanju puščajo zelo malo prostora za prilagajanje.
This makes it all the more necessary to re-evaluate the current approach on micromanagement at the highest political level and bring decision-making under the CFP in line with all other EU policies i.e. a clear hierarchy between fundamental principles and technical implementation.
Zaradi tega je še toliko bolj potrebno ponovno oceniti sedanji pristop v zvezi z mikroupravljanjem na najvišji politični ravni ter odločanje na podlagi skupne ribiške politike uskladiti z drugimi evropskimi politikami, tj. določitev jasne hierarhije med temeljnimi načeli in tehničnim izvajanjem.
• How can we clarify the current division of responsibilities between decision-making and implementation to encourage a longterm focus and a more effective achievement of objectives?
• Kako lahko pojasnimo obstoječo razdelitev odgovornosti na odločanje in izvajanje, da se spodbudi dolgoročno osredotočanje in uspešnejše uresničevanje ciljev?
• Do you think decentralised decisions on technical matters would be a good idea?
• Ali menite, da bi bilo decentralizirano odločanje o tehničnih vprašanjih dobra zamisel?
• How could the advisory role of stakeholders be enhanced in relation to decision-making?
• Kako bi se lahko izboljšala svetovalna vloga zainteresiranih strani pri odločanju?
In most cases this delegation would need to be organised at the level of marine regions because shared fish stocks and
V večini primerov je treba ta prenos organizirati na ravni morskih regij, ker skupni staleži rib in skupni ekosistemi pokrivajo obsežna geografska
4.4.Encouraging the industry to take more responsibility in implementing the CFP often as a response to processors’and retailers’ pressure to improve traceability.
4.4.Spodbujanje industrije, da prevzame več odgovornosti pri izvajanju skupne ribiške politike dokazno breme, tako da so predložile popolno dokumentacijo o njihovem ulovu, pogosto kot odgovor na pritisk predelovalcev in trgovcev na drobno, da izboljšajo sledljivost.
In the context of a CFP which gives more rights to the catching sector and relieves the industry the burden of the micromanagement it will be relevant to raise the issue of sharing the costs of fisheries management.
Znotraj skupne ribiške politike, ki daje več pravic sektorju lova, industriji pa odvzema breme mikroupravljanja, bo pomembno, da se postavi vprašanje delitve stroškov pri upravljanju ribištva.
• How can more responsibility be given to the industry so that it has greater flexibility while still contributing to the objectives of the CFP?
• Kako je mogoče industriji dodeliti več odgovornosti, da postane bolj prilagodljiva ter hkrati še vedno prispeva k ciljem skupne ribiške politike?
• How could the catching sector be best structured to take responsibility for selfmanagement?
• Kako je mogoče najbolje strukturirati ribolovni sektor, da prevzame odgovornost za samoupravljanje?
Results-based management would relieve both the industry and policy-makers of part of the burden of detailed management of technical issues.
Upravljanje, ki temelji na rezultatih, bi industriji in pripravljavcem politike odvzelo del bremena, povezanega z natančnim upravljanjem tehničnih zadev. To bi moralo biti povezano z obrnjenim dokaznim bremenom: zato bi morala industrija v zameno za dostop do ribolova dokazati, da deluje odgovorno.
• What safeguards and supervisory mechanisms are needed to ensure selfmanagement by the catching sector does not fail, and successfully implements the principles and objectives of the CFP?
• Katere zaščite in nadzorni mehanizmi so potrebni za zagotovitev, da samoupravljanje sektorja lova ne propade ter da uspešno izvaja načela in cilje skupne ribiške politike?
• Should the catching sector take more financial responsibility by paying for rights or sharing management costs, e.g. control?
• Ali mora sektor lova prevzeti več finančne odgovornosti s plačevanjem za pravice ali z delitvijo stroškov upravljanja, npr. nadzora?
There are already many examples of such selfmanagement through bottom-up initiatives in the European catching sector.
V evropskem sektorju lova obstaja več primerov takšnega samoupravljanja prek pobud od spodaj navzgor.
There are examples of groups of vessels that have taken on the burden of proof by providing full documentation of their catches,
V nekaterih primerih so skupine plovil prevzele
• How can data collection systems be improved in the short and medium term to ensure coherent information for enforcement purposes?
• Kadar se industriji dodeli več odgovornosti, kako lahko izvajamo načela boljšega upravljanja in sorazmernosti ter hkrati prispevamo h konkurenčnosti sektorja?
• When giving more responsibility to the industry, how can we implement the principles of better management and proportionality while at the same time contributing to the competitiveness of the sector?
Komisija se je strinjala z analizo Sodišča in meni, da je bilo nujno, ne glede na druge možnosti politike, ki jih je treba sprejeti v prihodnosti, nadaljevati s takojšnjo poglobljeno reformo sistema za nadzor in izvrševanje.
• Which enforcement mechanisms would in your view best ensure a high level of compliance: centralised ones (e.g. direct Commission action, national or cross-national controls) or decentralised ones?
Komisija je zato novembra 2008 pripravila ambiciozen predlog, o katerem zdaj razpravlja z državami članicami in Evropskim parlamentom (4).
• Are there examples of good practice in particular fisheries that should be promoted more widely?
• Ali na določenih ribiških območjih obstajajo primeri dobre prakse, ki jih je treba spodbujati v širšem okolju?
• Would you support creating a link between effective compliance with control responsibilities and access to Community funding?
• Kako je mogoče kratkoročno in dolgoročno izboljšati sisteme za zbiranje podatkov, da se zagotovijo skladne informacije za namene izvajanja?
• Could increasing selfmanagement by the industry contribute to this objective?
• Ali lahko vedno večje samoupravljanje industrije prispeva k temu cilju?
In a report published in November 2007 (3) the EU Court of Auditors gave an extensive description of the shortcomings of fisheries control in the European Union.
V poročilu, objavljenem novembra 2007 (3), je Računsko sodišče EU natančno opisalo pomanjkljivosti nadzora ribištva v Evropski uniji.
The Commission agreed with the Court’s analysis and considered that, irrespective of other policy options to be adopted in the future, it was urgent to move ahead with an immediate in-depth reform of the control and enforcement system.
Sistemi zbiranja podatkov za merjenje ulova rib za kratkoročno spremljanje kvot in srednjeročna strukturna vrednotenja niso zadovoljivi, poleg tega je treba izboljšati skladnost.
Special Report n° 7/2007 on the control, inspection and sanction systems relating to the rules on conservation of Community fisheries resources together with the Commission’s replies.
Posebno poročilo št. 7/2007 o sistemih nadzora, inšpekcijskih pregledov in kazni v zvezi s pravili za ohranjanje ribolovnih virov Skupnosti z odgovori Komisije.
Communication from the Commission on the proposal for a Council Regulation establishing a Community control system for ensuring compliance with the rules of the Common Fisheries Policy – COM(2008) 718.
Sporočilo Komisije o predlogu Uredbe Sveta o oblikovanju nadzornega sistema Skupnosti za zagotovitev upoštevanja pravil skupne ribiške politike – COM(2008) 718.
FURTHER IMPROVING THE MANAGEMENT OF EU FISHERIES
NADALJNJE IZBOLJŠEVANJE UPRAVLJANJA RIBIŠTVA V EU
5.1.A differentiated fishing regime to protect small-scale coastal fleets?
5.1.Različne ureditve za zaščito flot malega priobalnega ribolova?
Fisheries with their large share of small- and mediumsized companies play an important role in the social fabric and the cultural identity of many of Europe’s coastal regions.
Ribiška območja z velikim deležem malih in srednje velikih podjetij imajo pomembno vlogo v družbeni strukturi in kulturni identiteti številnih obalnih regij v Evropi.
It is therefore essential to secure a future for coastal, small-scale, and recreational fishermen taking fully into account the particular situation of the small- and mediumsized enterprises.
Zato je pomembno, da se obalnim, malim in športnim ribičem zagotovi prihodnost, pri čemer je treba upoštevati zlasti položaj malih in srednje velikih podjetij.
• How can longterm management plans for all European fisheries be developed under the future CFP? Should the future CFP move from management plans for stocks to fisheries management plans?
• Kako je mogoče prilagoditi celotno zmogljivost flote in se hkrati odzvati na različne socialne potrebe obalnih skupnosti ter upoštevati poseben položaj malih in srednje velikih podjetij?
• How could a differentiated regime work in practice?
• Kako naj različne ureditve delujejo v praksi?
• Should we consider reforming the CFP in two steps, with specific measures to move to MSY prior to 2015 followed by measures to maintain MSY as the upper exploitation level after that date?
• Kako bi bilo treba opredeliti mali priobalni ribolov glede na njegovo povezanost z obalnimi skupnostmi?
• How should small-scale fisheries be defined in terms of their links to coastal communities?
• Ali bi bilo treba pri reformi SRP predvideti dva koraka, pri čemer bi posebnim ukrepom prehoda na največje dovoljene ravni biološkega izkoriščanja do leta 2015 sledili ukrepi za ohranjanje teh največjih dovoljenih ravni na zgornji ravni izkoriščanja po tem datumu?
• What level of guidance and level-playing field would be required at EU level?
• Kolikšen poseg je potreben na ravni EU pri usmerjanju in ustvarjanju enakih konkurenčnih pogojev?
• How could the MSY commitment be implemented in mixed fisheries while avoiding discards?
• Kako bi bilo mogoče obveznost ohranjanja največje dovoljene ravni biološkega izkoriščanja izpeljati pri mešanem ribolovu in se izogniti zavrženju?
• What should the main management system be for Community fisheries and to which fisheries should it apply?
• Kakšna naj bo glavna značilnost sistema upravljanja ribolova v Skupnosti in na kateri ribolov naj bi se to nanašalo?
Fishing effort management?
Upravljanje ribolovnega napora? Kombinacija obeh možnosti?
• What measures should be taken to further eliminate discards in EU fisheries?
Ali obstajajo še kakšne druge možnosti?
The MSY concept was accepted by all Member States at the 2002 World Summit on Sustainable Development as an objective to achieve by 2015.
Na svetovnem vrhu ZN o trajnostnem razvoju leta 2002 so vse države članice sprejele načelo največje dovoljene ravni biološkega izkoriščanja kot cilj, ki naj bi bil dosežen do leta 2015.
It was also part of the 1995 UN Fish Stocks Agreement.
To načelo je bilo tudi del Sporazuma ZN o staležih rib iz leta 1995.
This international commitment should now be enshrined as a principle for stock management in the future CFP.
• Kakšne ukrepe bi bilo treba sprejeti, da pri ribolovu v EU ne bi bilo več treba zavreči rib?
Relative stability was established as a principle of the first CFP in 1983.
Načelo relativne stabilnosti je bilo določeno v prvi SRP leta 1983.
It means that each Member States’ share of each Community quota should remain constant over time.
V skladu s tem načelom se delež posamezne kvote Skupnosti, ki pripada posamezni državi članici, ne sme spreminjati.
In addition to being a waste of precious resource, discarding has prevented several stocks from recovering in spite of low quotas.
S tem se po eni strani izgubljajo dragoceni viri, po drugi strani pa se mnogi staleži zaradi zavrženih ulovljenih rib kljub nizkim kvotam niso obnovili. Prihodnja SRP bi morala preprečiti zavrženje.
After more than twenty-five years of policy and changes in fishing patterns, there is now a considerable discrepancy between the quotas allocated to Member States and the actual needs and uses of their fleets.
Po več kot 25 letih obstoja te politike in spremembah strukture