natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The policy context . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 112.2.1.
Politični okvir . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 112.2.1. Podzemna voda v Vodni direktivi. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 112.2.2.
Other related directives. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 17
Druge direktive, ki se nanašajo na varovanje podzemne vode. . . . . . . 17
The consultation process . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 202.3.1.
Posvetovalni postopek . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 202.3.1. Predlog Komisije. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 202.3.2. Presoja vplivov. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 202.3.3.
The CIS Working Group on Groundwater. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 212.3.4.
Delovna skupina za podzemne vode v okviru Skupne strategije za izvajanje (SSI) Vodne direktive . . . . . . . . . . . . . . . . . 212.3.4.
The political negotiation. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 23
Politična pogajanja. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 23
Building blocks of the directive. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 243.1.
Najpomembnejši deli direktive. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 243.1.
General introduction . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 243.2.
Splošni uvod . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 243.2.
Good chemical status . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 253.3.
Dobro kemijsko stanje. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 253.3.
Trend identification and reversal. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 263.4.
Določitev in obrat trenda. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 263.4.
Measures to prevent or limit pollutant inputs. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 27
Ukrepi za preprečevanje ali omejevanje vnosa onesnaževal. . . . . . . . . . . 27
Towards effective implementation. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 294.1. WFD milestones. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 294.2.
Za učinkovito izvajanje . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 294.1. Mejniki Vodne direktive . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 294.2.
Specific milestones of the new directive. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 314.3.
Bistveni mejniki nove direktive. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 314.3.
Supporting guidelines – cooperation on implementation. . . . . . . . . . . . . 314.4.
Pisna navodila – sodelovanje pri izvajanju. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 314.4. Raziskave . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 324.5.
Links to international associations and programmes. . . . . . . . . . . . . . . . . . 34
Povezave z mednarodnimi združenji in programi. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 34
Next steps. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 35
Naslednji koraki . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 35
As we know for a long time, groundwater needs to be protected.
Že dolgo se zavedamo, da je treba podzemno vodo varovati.
Our efforts to do so have for many years suffered from a lack of overall planning, notably due to the lack of specific instrument to ensure concerted action across the European Union.
Vendar so bila takšna prizadevanja zaradi necelovitega načrtovanja vrsto let brez uspeha. Razlog je predvsem v tem, da ni bilo posebnega instrumenta, s katerim bi zagotavljali usklajeno delovanje po vsej Evropski uniji.
The very first groundwater legislation (Directive 80/68/EEC) had a limited scope and focused on controlling emissions of substances from industrial and urban sources.
Prva zakonodaja o podzemnih vodah (Direktiva 80/68/EGS) je imela omejene možnosti uporabe in je bila v prvi vrsti namenjena nadzoru emisij iz industrijskih in komunalnih virov.
Directives aimed at controlling diffuse pollution from agricultural and industrial sources were introduced later.
Direktive, namenjene nadzoru razpršenega onesnaževanja iz kmetijskih in industrijskih virov, so bile sprejete šele kasneje.
The Ministerial Seminar on Groundwater in The Hague on 26 and 27 November 1991 called for an action programme to avoid the long-term deterioration of groundwater quantity and quality across the European Union.
Ministrska konferenca o podzemni vodi, ki je potekala 26. in 27. novembra 1991 v Haagu, je pozvala k pripravi akcijskega programa, s katerimi bi v Evropski uniji preprečili dolgoročno zmanjševanje količin podzemne vode in poslabševanje njene kakovosti.
This first led to the adoption by the Commission of a communication on a groundwater action programme in 1996 which was incorporated into the Water Framework Directive (WFD), adopted four years later (2000/60/EC).
Komisija je zato leta 1996 najprej sprejela sporočilo o programu ukrepov za podzemno vodo, ki je bil nato vključen v Vodno direktivo, sprejeto štiri leta pozneje (2000/60/ES).
For the first time groundwater became part of an integrated water management system, a very natural context for this essential component of the environment.
Podzemna voda je bila tako prvič vključena v celovit sistem upravljanja voda, kamor ta bistveni del okolja po svoji naravi tudi spada.
The WFD includes groundwater in its river basin management planning, and sets clear milestones for (ground)water bodies in terms of delineation, economic analysis, characterisation (analysis of pressures and impacts), monitoring, and the design of programmes of measures to ensure that, by the end of 2015, there is a sufficient quantity of groundwater of good chemical status.
Vodna direktiva vključuje podzemno vodo v načrt upravljanja povodij in za vodna telesa podzemne vode postavlja jasne mejnike glede razmejitve, ekonomske analize, opredelitve (analiza obremenitev in vplivov), spremljanja stanja in oblikovanja programov ukrepov, s katerimi bodo do konca leta 2015 zagotovljene tako zadostne količine podzemne vode, kakor tudi njeno dobro kemijsko stanje.
This was then complemented by the adoption on 12 December 2006 of a daughter directive laying down additional technical specifications (Directive 2006/118/EC on the protection of groundwater against pollution and deterioration).
Vodni direktivi je 12. decembra 2006 sledil sprejem hčerinske direktive, ki je opredelila dodatne strokovne zahteve za varstvo podzemne vode pred onesnaževanjem in poslabšanjem (Direktiva 2006/118/ES).
We are now entering the practical implementation phase of the WFD and of its groundwater daughter directive.
Pred nami je obdobje praktičnega izvajanja Vodne direktive in njene hčerinske direktive o podzemni vodi.
Key milestones are expected over the next two years, the most important being the development of the first river basin management plans (2009-2015).
V naslednjih dveh letih nas čakajo ključni mejniki, med katerimi je najpomembnejši priprava prvega načrta upravljanja povodij (2009–2015).
There will also be specific features on groundwater, as Member States are notably required to establish ‘threshold values’ (quality standards) by the end of 2008.
Na področju upravljanja podzemnih voda bo nekaj posebnosti, saj morajo države članice do konca leta 2008 določiti „vrednosti praga“ (standarde kakovosti).
Sound implementation of the overall EU legislative framework will be closely dependent on improved exchanges between Member States, sectors and disciplines.
Uspešno izvajanje celotnega pravnega okvira EU bo odvisno predvsem od uspešne izmenjave med državami članicami, sektorji in strokami.
As a common interpretation of the provisions of the WFD is essential to ensure its best and most effective implementation across the EU, guidance and other supporting documents are being produced.
Za uspešno in učinkovito izvajanje Vodne direktive je bistveno enotno razumevanje njenih določb po vsej EU, zato se pripravljajo navodila in druga pisna gradiva.
This brochure is part of that process. It explains the relevant legislative framework for groundwater protection and clarifies the main practical measures still required in order to achieve the ‘good status’ objective by 2015.
Del tega je tudi ta brošura, v kateri je pojasnjen pravni okvir varstva podzemne vode in glavni praktični ukrepi, ki jih je treba sprejeti, da bo do leta 2015 dosežen zastavljeni cilj „dobrega stanja voda“.
Groundwater constitutes the largest reservoir of freshwater in the world, accounting for over 97% of all freshwaters available on earth (excluding glaciers and ice caps).
Podzemna voda predstavlja največjo zalogo sladke vode na svetu, saj nanjo odpade več kot 97 odstotkov vseh razpoložljivih sladkih voda na zemlji (pri tem so izvzeti ledeniki in ledeniške gore).
The remaining 3% is composed mainly of surface water (lakes, rivers, wetlands) and soil moisture.
Preostale tri odstotke predstavljajo pretežno površinske vode (jezera, reke, mokrišča) in vlaga v tleh.
Until recently, focus on groundwater mainly concerned its use as drinking water (e.g. about 75% of European Union (EU) residents depend on groundwater for their water supply), and recognising that it is also an important resource for industry (e.g. cooling waters) and agriculture (irrigation).
Do nedavnega se je pozornost podzemni vodi namenjala predvsem zaradi njene uporabe kot pitne vode (okoli 75 odstotkov prebivalcev Evropske unije (EU) se oskrbuje z vodo iz podzemnih vodnih virov) in zaradi dejstva, da je podzemna voda tudi pomemben vir za industrijo (voda za hlajenje) in kmetijstvo (namakanje).
It has, however, become increasingly obvious that groundwater should not only be viewed as a water supply reservoir, but should also be protected for its environmental value.
Vedno bolj pa postaja jasno, da podzemna voda ni zgolj rezervoar za oskrbo z vodo, ampak jo je treba zavarovati tudi zaradi njene okoljske vrednosti.
Groundwater plays an essential role in the hydrological cycle and be critical for maintaining wetlands and river flows and acting as a buffer during dry periods.
Podzemna voda ima ključno vlogo v hidrološkem krogu in je odločilnega pomena za vzdrževanje mokrišč in rečnih tokov ter deluje kot zaloga v sušnih obdobjih.
In other words, it provides the base flow (i.e. the water which feeds rivers all year round) to surface water systems, many of which are used for water supply and recreation.
Z drugimi besedami, podzemna voda vzdržuje temeljni dotok v sisteme površinske vode (tj. vodo, ki napaja reke vse leto), od katerih se mnogi uporabljajo za oskrbo z vodo in rekreacijo.
In many rivers across Europe, more than 50% of the annual flow is derived from groundwater.
V mnogih rekah po Evropi več kot 50 odstotkov letnega pretoka zagotavljajo podzemne vode.
In low-flow periods this figure can rise to more than 90% and hence, deterioration of groundwater quality may directly affect related surface water and terrestrial ecosystems.
V obdobjih nizkega pretoka se ta delež lahko zviša na več kot 90 odstotkov. Zaradi tega lahko poslabšanje kakovosti podzemne vode neposredno vpliva na z njo povezane površinske vode in pripadajoče ekosisteme.
Since groundwater moves slowly through the subsurface, the impact of anthropogenic activities may last for a long time.
Podzemna voda se skozi sloje pod zemeljskim površjem giblje počasi in zato lahko vplivi človekovih dejavnosti trajajo zelo dolgo.
This means that pollution that occurred some decades ago – whether from agriculture, industry or other human activities – may still be threatening groundwater quality today and, in some cases, will continue to do so for several generations to come.
To pomeni, da lahko onesnaženje, ki je nastalo pred nekaj desetletji, bodisi zaradi kmetijske, industrijske ali drugih človekovih dejavnosti, danes še vedno ogroža kakovost podzemne vode. V nekaterih primerih se bo to nadaljevalo še več
In addition, experience with contamination remediation over the last 20 years has shown that the measures taken have in most cases not been able to completely remove all contaminants and that pollutant sources, even if partially removed, continue to release pollutants for a long period of time (i.e. several generations).
Poleg tega so izkušnje s sanacijami onesnaženj v zadnjih 20 letih pokazale, da s sprejetimi ukrepi v večini primerov ni bilo mogoče popolnoma odstraniti vseh onesnaževal in da se iz virov onesnaženja, kljub delni odstranitvi, še dolgo sproščajo onesnaževala (tj. več generacij).
Therefore, an important focus must be on preventing pollution in the first place.
Zaradi navedenih razlogov je potrebno pozornost v prvi vrsti nameniti preprečevanju onesnaževanja.
Secondly, since surface water systems receive inflowing groundwater, groundwater quality will ultimately be reflected in the quality of surface waters.
Poleg tega podzemna voda napaja sisteme površinske vode in zato se kakovost podzemne vode odraža tudi na kakovosti površinskih voda.
In other words, the effect of human activity on groundwater quality will eventually impact on the quality of associated aquatic ecosystems and directly dependent terrestrial ecosystems if so-called natural attenuation reactions such as biodegradation in the subsurface are not sufficient to remove the contaminants.
Z drugimi besedami, če naravne reakcije razpada, kot je npr. biološka razgradnja pod zemeljskim površjem, ne bodo zadoščale za odstranitev onesnaževal, bo učinek človekove dejavnosti na kakovost podzemne vode sčasoma vplival tudi na pripadajoče vodne in neposredno odvisne kopenske ekosisteme.
Finally, groundwater is a “hidden resource” which is quantitatively much more significant than surface water and for which pollution prevention, monitoring and restoration are more difficult than for surface waters due to its inaccessibility.
Nenazadnje je podzemna voda skriti vir, ki je količinsko mnogo pomembnejši od površinske vode. Zaradi njene nedostopnosti je preprečevanje onesnaževanja, spremljanje stanja (monitoring) in sanacija mnogo težje kot za površinske vode.
This “hidden” character makes it difficult to adequately locate, characterise and understand pollution impacts.
Njena skrita narava otežuje tudi ustrezno določitev kraja, značilnosti in razumevanje vplivov onesnaževanja.
This often results in a lack of awareness and/or evidence regarding the extent of risks and pressures.
Posledica tega je pogosto pomanjkanje ozaveščenosti in dokazov o obsegu tveganj in obremenitev.
Recent reports, however, show that pollution from domestic, agricultural and industrial sources is, despite the progress in some areas, still a major concern, either directly through discharges (effluents), indirectly from the spreading of nitrogen fertilisers and pesticides or through leaching from old contaminated industrial or waste disposal sites (e.g. landfills, mines, heavy manufacturing industry etc).
Nedavna poročila kažejo, da onesnaženje iz gospodinjskih, kmetijskih in industrijskih virov, kljub napredku na nekaterih področjih, še vedno vzbujajo skrb, bodisi zaradi neposrednih izpustov odpadnih voda, bodisi posredno zaradi uporabe dušikovih gnojil in pesticidov ali izluževanja iz starih onesnaženih industrijskih območij in deponij odpadkov (npr. odlagališč, rudnikov, težke proizvodne industrije, itd.).
While point sources have caused most of the pollution identified to date, there is evidence that diffuse sources are having an increasing impact on groundwater.
Medtem ko so večino do danes ugotovljenega onesnaženja povzročili točkovni viri, obstajajo dokazi, da imajo čedalje večji vpliv na podzemno vodo razpršeni viri.
For example, nitrate concentrations currently exceed the nitrate guideline values in around one third of groundwater bodies in Europe.
Koncentracije nitratov na primer, trenutno presegajo priporočene vrednosti v približno eni tretjini vodnih teles podzemnih voda v Evropi.
A brief history of groundwater EU legislative development
Kratek pregled zgodovine razvoja zakonodaje EU o podzemni vodi
The first directive (1980)
Prva direktiva (1980)
The EU regulatory framework for groundwater started life at the end of the 1970s with the adoption of the directive on the protection of groundwater against pollution caused by certain dangerous substances1.
Začetki zakonodaje EU za podzemno vodo segajo v obdobje konca sedemdesetih let 20. stoletja, ko je bila sprejeta Direktiva o varstvu podzemne vode pred onesnaževanjem zaradi nekaterih nevarnih snovi1.
This Directive provides a groundwater protection framework that requires prevention of the (direct or indirect) introduction of high priority pollutants into groundwater and limiting the introduction into groundwater of other pollutants so as to avoid pollution of this water by these substances.
Ta direktiva zagotavlja varstvo podzemne vode in zahteva preprečevanje (neposrednega ali posrednega) vnosa prednostnih onesnaževal in omejitev vnosa drugih onesnaževal v podzemno vodo. S temi ukrepi direktiva preprečuje onesnaževanje podzemne vode z nevarnimi snovmi.
It will be repealed by 2013 under the Water Framework Directive.
Direktiva bo na podlagi Vodne direktive leta 2013 razveljavljena.
It will remain one the effective EU legislative instruments for preventing or limiting pollution until this date, and then be relayed by the new Groundwater Directive (see paragraph 3).
Do tega leta bo ostala eden od veljavnih zakonodajnih instrumentov EU za preprečevanje ali omejevanje onesnaževanja, zatem pa bo nadomeščena z novo direktivo o podzemnih vodah (glej poglavje 3).
In 1982, the Directorate-General for the Environment, Consumer Protection and Nuclear Safety of the European Community carried out a major assessment of groundwater resources within Member States (nine at that time).
Leta 1982 je Generalni direktorat za okolje, varstvo potrošnikov in jedrsko varnost Evropske skupnosti ocenil vire podzemne vode v državah članicah (tedanji deveterici).
It consisted of a general survey (Groundwater Resources of the European Community: synthetical report) and individual reports from each Member State.
Oceno sestavljajo splošne raziskave (Viri podzemne vode Evropske skupnosti: zbirno poročilo) in posamezna poročila držav članic.
This assessment was concerned mainly with groundwater quantity.
Ta ocena je obravnavala predvsem količino podzemne vode.
Since it was published attention in Europe (and the United States) has focussed more on quality and not only have groundwater quality monitoring programmes greatly improved but many groundwater protection schemes have been put in place.
Po njeni objavi pa se je pozornost v Evropi (in Združenih državah) bolj osredotočila na kakovost podzemne vode. Izboljšali so se programi za spremljanje kakovosti (monitoring), vzpostavljeni pa so bili tudi mnogi sistemi za varovanje podzemne vode.
A groundwater action programme (1996)
Akcijski program za podzemno vodo (1996)
The declaration of the Ministerial Seminar on groundwater held at The Hague in 1991 recognised the need for further action to avoid long term deterioration of quality and quantity of freshwater resources.
V uradni izjavi Ministrske konference o podzemni vodi, ki je bila v Haagu leta 1991, je bila prepoznana potreba po nadaljnjem ukrepanju za preprečevanje dolgoročnega poslabševanja kakovosti in zmanjševanja količin sladkovodnih virov.
It called for a programme of actions to be implemented by the year 2000 to promote the sustainable management and protection of freshwater resources.
Izražena je bila zahteva, da se do leta 2000 izvede program ukrepov (akcijski program) za spodbujanje trajnostnega upravljanja in varovanja sladkovodnih virov.
Council resolutions in 1992 and 1995 recommended that an action programme be implemented and that the Groundwater directive be revised.
Svet je v svojih resolucijah iz leta 1992 in 1995 zahteval, da se implementira akcijski program in da se spremeni Direktiva o podzemni vodi.
This was followed by a proposal for an action programme on the Integrated Protection and Management of Groundwater, which was adopted by the European Commission on 25 November 19962.
Temu je sledil predlog akcijskega programa o celovitem varovanju in upravljanju podzemnih voda, ki ga je Evropska komisija sprejela 25. novembra 19962.
The proposal identified the need to establish procedures to regulate the extraction of freshwater and monitor freshwater quality and quantity.
Predlog je opredelil potrebo po vzpostavitvi postopkov za pravno ureditev črpanja ter monitoring kakovosti in količin sladke vode.
The European Parliament and the Council subsequently asked the Commission to establish a framework for a European water policy.
Evropski parlament in Svet sta zatem zaprosila Komisijo, da vzpostavi okvir za evropsko vodno politiko. Ta zahteva je oktobra
This request led to the Water Framework Directive (WFD) adopted in October 20003
2000 privedla do sprejetja Vodne direktive (VD)3
In addition to protecting groundwater as a resource with multiple uses the WFD establishes for the first time that groundwater should be protected for its environmental
Poleg varstva podzemne vode kot vira s številnimi vrstami rabe, Vodna direktiva določa, da je treba podzemno vodo zavarovati tudi zaradi njene okoljske vrednosti.
value. In this context, the WFD put forward a challenging legislative framework by establishing environmental objectives for all waters – surface, coastal, transitional, and ground waters – to be achieved by the end of 2015.
podzemne, obalne in somornice – do konca leta 2015 doseže dobro stanje.
This modern piece of EU legislation establishes clear objectives but allows Member States flexibility in how they are achieved.
Ta sodobni zakonodajni dokument EU določa jasne cilje, vendar državam članicam dopušča fleksibilnost pri načinu uresničevanja le-teh.
It is based on milestones such as risk evaluation of anthropogenic pressures and impacts, monitoring programmes, development of river basin management plans (the first one to be published in 2009) and design and operation of programmes of measures.
Temelji na mejnikih, kot so ocena tveganja človekovih obremenitev in vplivov, programi monitoringov, priprava načrtov upravljanja voda (prvi bo objavljen leta 2009) in zasnova ter izvajanje programov ukrepov.
Groundwater is one of the key components of the WFD with the focus for groundwater on both quantitative and chemical status objectives. The objectives for surface waters concern ecological and chemical status.
Podzemna voda je ena ključnih vsebin Vodne direktive, ki se za podzemne vode osredotoča na cilje količinskega in kemijskega stanja, za površinske vode pa na cilje ekološkega in kemijskega stanja.
The quantitative status objectives are clear in the WFD.
Cilji količinskega stanja podzemne vode so v Vodni direktivi jasni.
The aim is to ensure a balance between extraction and recharge of groundwater, but the chemical status criteria are more complex and were not fully resolved at the time the WFD was adopted.
Potrebno je zagotoviti ravnotežje med črpanjem in obnavljanjem podzemne vode. Merila za določitev kemijskega stanja podzemne vode pa so bolj zapletena in niso bila povsem rešena, ko se je Vodna direktiva sprejemala.