natgillin/translations-raw huggingface dataset:
They are designed to help choose and apply the appropriate drug treatment interventions.
Smernice za zdravljenje vsebujejo priporočila, ki temeljijo na znanstvenih dognanjih, strokovnih mnenjih, prednostnih izbirah uporabnikov storitve in nacionalnih sistemih zdravstvenega varstva.
In 20 out of 27 reporting countries, national drug treatment guidelines are drawn up by an authorised institution.
V 20 od 27 držav poročevalk nacionalne smernice za zdravljenje odvisnosti od drog pripravi pooblaščena institucija.
The mean age of drug users entering inpatient treatment is 30 years, but opioid and cocaine clients are on average older (31) than those in treatment for non-cocaine stimulants (28) and cannabis (26).
Povprečna starost uporabnikov drog, ki se začnejo bolnišnično zdraviti, je 30 let, vendar so uporabniki opioidov in kokaina na splošno starejši (31) od odvisnikov, ki se zdravijo zaradi uživanja nekokainskih stimulansov (28) in konoplje (26).
Most inpatient clients are men, with an overall male to female ratio of 3.6:1.
Večina odvisnikov na bolnišničnem zdravljenju je moških, pri čemer je skupno razmerje med moškimi in ženskami 3,6 : 1.
The ratio is lower among primary users of non-cocaine stimulants (2.2:1) and higher among users of cocaine (5.1:1) and cannabis (8:1).
Razmerje je nižje med primarnimi uporabniki nekokainskih stimulansov (2,2 : 1) in višje med uživalci kokaina (5,1 : 1) ter konoplje (8 : 1).
In most countries where comparison is possible, the proportion of drug clients with no employment and unstable accommodation is higher among those entering treatment in inpatient settings than among outpatient clients (20).
V večini držav, kjer je primerjava mogoča, pa je delež uporabnikov drog, ki niso zaposleni in nimajo stalnega prebivališča, večji med bolnišničnimi uživalci kot med izvenbolnišničnimi (20).
Existing guidelines cover, in particular, pharmacological drug treatment.
Obstoječe smernice zajemajo predvsem farmakološko zdravljenje odvisnosti od drog.
National guidelines for substitution treatment are reported by 18 countries, and 11 countries report guidelines for detoxification.
Osemnajst držav poroča o nacionalnih smernicah za nadomestno zdravljenje in 11 držav o smernicah za razstrupljanje.
However, about one third of these countries do not report adherence to the guidelines as a condition for operating or receiving funding for a treatment facility.
Vendar približno tretjina teh držav ne poroča o upoštevanju smernic kot pogoju za delovanje ali pridobitev finančnih sredstev za ustanovo, v kateri poteka zdravljenje.
The main providers of inpatient treatment are nongovernmental organisations (12 countries) and public institutions (11 countries).
Glavni izvajalci bolnišničnega zdravljenja so nevladne organizacije (v 12 državah) in javne ustanove (v 11 državah).
Private institutions play this role in Denmark and Luxembourg, while they are the second most important providers in 10 countries.
Zasebne ustanove imajo to vlogo na Danskem in v Luksemburgu, v desetih državah pa so drugi najpomembnejši izvajalci tovrstnega zdravljenja.
National experts estimate that inpatient psychosocial treatment is available to the majority of those seeking it in 12 countries and to almost all who seek it in a further nine countries.
Nacionalni strokovnjaki ocenjujejo, da je bolnišnično psihosocialno zdravljenje v 12 državah na voljo večini tistih, ki so se odločili zanj, skoraj vsem, ki ga želijo, pa v devetih drugih državah.
However, in six countries (Bulgaria, Denmark, Estonia, France, Hungary, Romania), this treatment modality was considered to be available to less than half of those who actively seek it (see Figure 1C).
V šestih državah (Bolgarija, Danska, Estonija, Francija, Madžarska, Romunija) je videti, da je ta oblika zdravljenja na voljo manj kot polovici tistih, ki si zanj dejavno prizadevajo (glej prikaz 1C).
National guidelines for psychosocial treatment and social reintegration are less common.
Nacionalne smernice za psihosocialno zdravljenje in socialno reintegracijo so manj pogoste.
Only seven Member States (Bulgaria, Czech Republic, Germany, Denmark, Netherlands, Slovenia, United Kingdom) report the availability of guidelines for psychosocial interventions, and five (Czech Republic, Germany, Portugal, Slovenia, United Kingdom) for social reintegration.
Le sedem držav članic (Bolgarija, Češka, Nemčija, Danska, Nizozemska, Slovenija, Združeno kraljestvo) poroča o obstoju smernic za psihosocialne ukrepe, pet (Češka, Nemčija, Portugalska, Slovenija, Združeno kraljestvo) pa o smernicah za socialno reintegracijo.
The scarcity of national guidelines is probably due to the limited evidence available, and this points to the need for more multisite randomised controlled trials in these fields.
Nacionalnih smernic je verjetno tako malo zato, ker ni na voljo dovolj ustreznih ugotovitev, kar kaže na potrebo po večjem številu nadzorovanih študij z naključnim vzorcem, ki bi se o teh vprašanjih opravile na več krajih.
Detoxification is generally a prerequisite to initiate long-term, abstinence-based residential treatment.
Razstrupljanje je na splošno pogoj za začetek dolgotrajnega na abstinenci temelječega bolnišničnega zdravljenja.
It is commonly, but not exclusively, an inpatient intervention provided in hospitals, specialist treatment centres or residential facilities with medical or psychiatric wards.
To je pogosto, vendar ne izključno, bolnišnični ukrep, ki se izvaja, ko je odvisnik nastanjen v bolnišnici, specialističnem centru za zdravljenje ali bolnišnični ustanovi z zdravstvenimi ali psihiatričnimi oddelki.
Continued staff training is important in ensuring the delivery of high quality services.
Za zagotavljanje visokokakovostnih storitev je predvsem pomembno stalno usposabljanje osebja.
Training courses designed specifically for addiction treatment staff and some form of continued training related to drug treatment for medical doctors are common in the European Union.
V Evropski uniji so pogosti tečaji usposabljanja, pripravljeni posebej za osebje, ki se ukvarja z zdravljenjem odvisnosti, in nekatere oblike stalnega usposabljanja splošnih zdravnikov v zvezi z zdravljenjem odvisnosti od drog.
Most countries make similar training opportunities available to other professionals including nurses, social workers and psychologists.
Večina držav daje na voljo podobne možnosti usposabljanja drugim strokovnim delavcem, med njimi bolniškim sestram, socialnim delavcem in psihologom.
Public institutions are the main providers of detoxification in 21 countries.
Javne ustanove so glavni izvajalci razstrupljanja v 21 državah.
Nongovernmental organisations are the largest providers in Belgium (Flanders) and the Netherlands, while the private sector is predominant in Luxembourg and Bulgaria.
Nevladne organizacije so največji izvajalci v Belgiji (Flandriji) in na Nizozemskem, zasebni sektor pa prevladuje v Luksemburgu in Bolgariji.
National experts estimate that detoxification is available to a majority of those who seek it in nine countries, and to almost all in a further 10.
Nacionalni strokovnjaki ocenjujejo, da je v devetih državah razstrupljanje na voljo večini tistih, ki ga želijo, in skoraj vsem v desetih drugih državah.
In eight countries (Estonia, Ireland, Greece, France, Latvia, Romania, Slovenia, Norway), detoxification is estimated to be available to less than half of those who actively seek it (see Figure 1D).
V osmih državah (Estonija, Irska, Grčija, Francija, Latvija, Romunija, Slovenija, Norveška) se ocenjuje, da je razstrupljanje
The prevention and reduction of drugrelated harm is a public health objective in all Member States and in the EU drugs strategy (European Commission, 2007).
Le malo držav poroča o rednih vrednotenjih rezultatov posameznih vrst zdravljenja odvisnosti od drog.
Health planners and policymakers in Europe increasingly look for mechanisms to ensure high quality in drug treatment.
Pet držav članic opravlja vrednotenje nadomestnega zdravljenja
) See Tables TDI-10, TDI-13, TDI-15 and TDI-21 in the 2009 statistical bulletin.
) Glej preglednice TDI-10, TDI-13, TDI-15 in TDI-21 v Statističnem biltenu 2009.
Best practice portal: new module on treatment
Portal najboljših praks: nov modul o zdravljenju ponujajo nizkopražne agencije (zagotavljanje osnovnih storitev pomoči).
Following the introduction of the modules on universal and selective prevention in 2008, the EMCDDA has launched a new module dedicated to drug treatment on its ‘Best practice portal’.
Center je po uvedbi modulov o vsesplošnem in selektivnem preprečevanju v letu 2008 ponudil nov modul, namenjen zdravljenju odvisnosti od drog na svojem portalu najboljših praks.
It includes a synthesis of findings about the efficacy of pharmacological and psychosocial treatment for opioid, stimulant and cannabis disorders, based on the latest reviews.
Modul vsebuje sintezo ugotovitev o učinkovitosti farmakološkega in psihosocialnega zdravljenja motenj, povezanih z opioidi, stimulansi in konopljo, ki temelji na najnovejših pregledih.
Work on the portal has been facilitated by a European Commission-funded study on quality of treatment and exchange of best practice (Directorate-General for Health and Consumers, 2008b).
Delo na portalu je olajšala študija o kakovosti zdravljenja in izmenjavi najboljše prakse, ki jo je financirala Evropska komisija (Generalni direktorat za zdravje in potrošnike, 2008b).
The treatment module presents the findings of studies that compare the efficacy of different interventions.
V zadnjih letih je mogoče opaziti tudi proces profesionalizacije, visoke standarde kakovosti pa se poskuša zagotoviti tudi z okrepljenim nadzorom.
Efficacy is ideally determined by carrying out controlled trials or randomised controlled trials where interventions are compared against specific outcome measures. Most of the evidence base in this area comes from studies conducted in the United States.
V letih 2006 in 2007 so bile na primer storitve za zmanjševanje škode inšpekcijsko pregledane v Angliji, da bi tako ugotovili, katera področja je treba izboljšati.
Studies in Europe are now becoming more common, and include some ground-breaking work on new agents for opioid substitution treatment.
Kakovost je mogoče zagotoviti tudi tako, da se v sporazumih o financiranju opredeli obvezno upoštevanje posebnih standardov, kot poročata Češka in Estonija.
Responsibility for quality assurance lies with national institutions in 14 countries, while in countries with a federal system, agencies at sub-national level can be in charge.
Modul o zdravljenju predstavlja ugotovitve študij, v katerih se primerja učinkovitost različnih ukrepov.
Guidance can be underpinned by research findings on cost-effectiveness, as is the case in the United Kingdom’s guidance on needle and syringe programmes (NICE, 2009).
Učinkovitost se v idealnih okoliščinah določa z izvedbo nadzorovanih študij ali nadzorovanih študij z naključnim vzorcem, pri katerih se ukrepi primerjajo s posebnimi ciljnimi ukrepi.
Client involvement and feedback by staff is also sought to develop and improve service quality.
Večina dokazov s tega področja je iz študij, izvedenih v Združenih državah Amerike.
Mechanisms to disseminate best practice and new research findings to professionals include national knowledge platforms, such as ‘resultaten scoren’ (scoring results) in the Netherlands and international awareness events, for example on hepatitis C (21).
Študije v Evropi postajajo vse pogostejše in vključujejo pionirsko delo o novih učinkovinah za nadomestno zdravljenje z opioidi.
The new module also includes: links to other information sources, evaluated interventions, a glossary and a brief synopsis of the gaps in the current evidence base.
Nov modul vključuje tudi: povezave do drugih virov informacij, ovrednotene ukrepe, glosar in strnjen pregled vrzeli v sedanji zbirki dokazov.
The portal will be expanded to include additional topics in the future.
Portal se bo v prihodnosti razširil, saj bodo nanj dodane še druge teme.
EMCDDA Best practice portal: http://www.emcdda.europa.eu/best-practice which target overdose deaths and the spread of infectious diseases.
Portal najboljših praks Centra: http://www.emcdda.europa.eu/best-practice in razstrupljanja, samo Danska, Nemčija in Združeno kraljestvo pa redno vrednotijo rezultate ukrepov psihosocialnega zdravljenja.
These measures are reported to be available in all countries except Turkey.
Nekatere države poročajo tudi o enkratnih ali občasnih vrednotenjih rezultatov.
Social reintegration is recognised as an essential component of comprehensive drug strategies.
Za zagotavljanje kakovosti so v 14 državah odgovorne državne ustanove, medtem ko so v državah s federativnim sistemom ureditve za to področje morda pristojne agencije na podnacionalni ravni.
It can be implemented at any stage of drug use and in different settings, and includes capacity building, improvement of social skills, measures to facilitate and promote employment and to obtain or improve housing.
V podporo smernicam so lahko ugotovitve raziskav o stroškovni učinkovitosti, kar na primer velja za smernice Združenega kraljestva o programih zamenjave injekcijskih igel in brizg (NICE, 2009).
In practice, reintegration programmes may offer vocational counselling, work placements and housing support.
K razvoju in izboljšanju kakovosti storitev lahko prispeva tudi sodelovanje odvisnikov, ki se zdravijo, in pridobitev povratnih informacij od osebja.
Prison-based interventions, which have an impact on relapse and re-offending, may link inmates to communitybased housing and social support services in preparation for their release (Directorate-General on Health and Consumers, 2008a).
Mehanizmi za širjenje najboljših praks in novih ugotovitev raziskav med strokovnjaki vključujejo nacionalne platforme znanja, kot so „resultaten scoren“ (beleženje rezultatov) na Nizozemskem in mednarodne prireditve, namenjene ozaveščanju, na primer o hepatitisu C (21).
In general, the outcomes of social reintegration measures often rely on efficient collaboration between health and social care institutions.
Evropska mreža za socialno vključenost in zdravje je v sodelovanju s centrom EMCDDA (Hedrich et al., 2008a) v okviru projektov, ki jih financira EU, za oblikovanje in izvajanje evropskih zdravstvenih kazalnikov oblikovala tudi protokol o zbiranju podatkov iz specializiranih nizkopražnih agencij za zmanjševanje škode.
Homelessness, together with living in unstable accommodation, is one of the most serious forms of social exclusion facing drug users, affecting about 10 % of those entering treatment in 2007 (22).
Preprečevanje in zmanjševanje škode, povezane z drogami, je javnozdravstveni cilj vseh držav članic in strategije EU za boj proti drogam (Evropska komisija, 2007).
Most countries provide a range of health care and social services, including individual risk assessment and advice, safer use training, infectious diseases testing and counselling, vaccination and treatment of viral hepatitis.
Glavni ukrepi na tem področju so nadomestno zdravljenje z opioidi in programi zamenjave injekcijskih igel in brizg, s katerimi poskušajo vplivati na smrtnost zaradi prevelikega odmerka in razširjanje nalezljivih bolezni.
These services are often provided at lowthreshold agencies.
Države so poročale, da so ti ukrepi na voljo v vseh državah, razen v Turčiji.
The focus of harm reduction responses has expanded beyond the HIV/AIDS epidemic into the broader perspective of catering for the health and social needs of problem drug users, especially those who are socially excluded.
Čeprav med obsegom in ravnmi zagotavljanja storitev obstajajo znatne razlike (glej poglavji 6 in 7), je splošni trend v Evropi povečevanje in utrjevanje ukrepov za zmanjševanje škode.
All Member States report the availability of housing schemes that can accommodate drug users.
Socialna reintegracija je upoštevana kot bistvena komponenta celostnih strategij boja proti drogam.
Information on the extent to which the housing needs of drug users are met, however, is scarce.
Izvajati jo je mogoče v vsaki fazi uporabe drog in v različnih okoljih, vključuje pa razvoj sposobnosti, izboljšanje socialnih spretnosti, ukrepe za pomoč in spodbudo pri zaposlovanju ter za pridobitev ali izboljšanje nastanitve.
In Slovakia, for example, due to limited financial resources, the housing capacity of the rehabilitation services often falls short of the demand.
V praksi so med storitvami reintegracije lahko poklicno svetovanje, delovna praksa in pomoč pri nastanitvi.
Supported accommodation is reported by several countries (e.g. Czech Republic, Germany, Ireland, Netherlands,
Ukrepi v zaporu, ki vplivajo na verjetnost ponovne uporabe drog in ponovnega kršenja zakonov, lahko zapornike v okviru priprav na izpustitev povežejo s službami za skupno nastanitev in socialno pomoč (Generalni direktorat za zdravje in potrošnike, 2008a). Na splošno so rezultati
A process of professionalisation can also be observed in recent years, and more scrutiny is applied to assure high quality standards. For example, in 2006/07, harm reduction services in England were inspected in order to identify areas for improvement.
Večina držav ponuja vrsto zdravstvenih in socialnih storitev, skupaj z individualnimi ocenami tveganja in nasveti, usposabljanjem o varnejši uporabi drog, testiranjem za nalezljive bolezni in svetovanjem, cepljenjem in zdravljenjem virusnega hepatitisa.
Annual report 2009: the state of the drugs problem in Europe
Letno poročilo 2009: stanje na področju problematike drog v Evropi ukrepov socialne reintegracije pogosto odvisni od učinkovitega sodelovanja med zdravstvenimi institucijami in institucijami za socialno varstvo.
The nature and intensity of drug law enforcement efforts may vary, depending on national legislation and its application, as well as on the resources and priorities of the institutions involved, which include general law enforcement agencies and specialised units (‘drug squads’).
Brezdomstvo in nestalna nastanitev sta med najresnejšimi oblikami socialne izključenosti, s katero se srečujejo uporabniki drog, saj je bilo približno 10 % uporabnikov sodstvo, zdravstvo). V praksi se izraz „kazenski pregon zaradi drog“ običajno povezuje z nizom dejavnosti, ki jih izvajajo policija in sorodne institucije (npr. carina) za izvrševanje zakonov, povezanih z uporabo drog in trgovanjem z njimi.
Finland, Sweden, United Kingdom).
drog, ki so se začeli zdraviti leta 2007, brezdomcev (Ta delež je pri nekaterih skupinah uporabnikov drog verjetno precej večji.
These temporary housing schemes usually consist of bed and breakfast accommodation or small furnished flats with shortterm tenancies, and are often provided at discharge from residential treatment to enable individuals to live independently.
Vse države članice poročajo, da imajo na voljo programe za nastanitev, s katerimi uporabnikom drog lahko zagotovijo nastanitev. Informacije o tem, v kolikšni meri so nastanitvene potrebe uporabnikov drog nato v resnici izpolnjene, pa so redke.
In Ireland, for example, users are responsible for paying the rent and some domestic services, while support workers help them with their tenancy and to gain access to education, training or employment.
Na Slovaškem, na primer, nastanitvene zmogljivosti rehabilitacijskih služb zaradi omejenih finančnih virov pogosto ne morejo zadostiti povpraševanju.
Unlike some other areas of law enforcement, where police officers typically respond to breaches of the law, often reported by members of the public, the bulk of drug law enforcement work may be defined as proactive, as it is performed mostly on the initiative of drug law enforcement institutions.
Nedavni poskus primerjave razporeditve javnih izdatkov, povezanih z drogami, v Evropi je pokazal, da so vladni izdatki za „javni red in varnost“ v zvezi z drogami (policija, sodišča in zapori) na splošno lahko trikrat večji od zneska, porabljenega za obravnavanje zdravstvenih težav, povezanih z uporabo drog.
This is because many drug offences can be viewed as a ‘consensual crime’, where consenting individuals secretly participate in an unlawful activity of which the police will remain unaware unless discovered by chance (e.g. during a foot patrol) or by active detection.
Precejšen delež sredstev, dodeljenih postavki „javni red in varnost“, prejme policija (EMCDDA, 2008e).
As 45 % of users entering treatment have at best completed primary school, and about 40 % of users entering treatment are unemployed (23), helping drug users to find employment and vocational training are key elements of social reintegration.
Narava in intenzivnost prizadevanj kazenskega pregona zaradi drog se lahko razlikujeta, kar je odvisno od nacionalne zakonodaje in njene uporabe ter sredstev in prednostnih nalog sodelujočih institucij, med katerimi so splošni organi kazenskega pregona in specializirane enote („enote za boj proti drogam“).
Programmes in this area are reported by most Member States.
O pomoči pri iskanju nastanitve poroča več držav (npr.
In Hungary, the Czech Republic, Lithuania, Slovenia and Slovakia, the reintegration of drug users into the labour market has benefited from projects funded under the EU initiative against discrimination in the labour market (EQUAL).
Češka, Nemčija, Irska, Nizozemska, Finska, Švedska, Združeno kraljestvo).
Most of these projects help stabilised drug treatment clients to find work placements in line with their abilities.
Ti programi začasne nastanitve običajno vključujejo nastanitev z nočitvijo in zajtrkom ali majhna opremljena stanovanja za kratkotrajen najem, pogosto so zagotovljena ob odpustu iz bolnišničnega zdravljenja, da se posameznikom omogoči samostojno življenje.
The value of this approach is supported by the results of a Scottish study, which found that recovering drug users who received employment-related support were three times more likely to have found paid employment (McIntosh et al., 2008).
Na Irskem, na primer, morajo uporabniki plačati najemnino in poskrbeti za nekatera gospodinjska opravila, socialni delavci pa jim pomagajo pri najemu in dostopu do izobraževanja, usposabljanja ali zaposlitve.
As a consequence, drug law enforcement includes a large set of activities which often rely on the gathering, processing and sharing of information by human and electronic means, including computerised databases and dedicated communication networks.
V nasprotju z nekaterimi področji kazenskega pregona, kjer se policisti običajno odzovejo na kršitve zakonov, ki jih pogosto prijavijo državljani, je mogoče večino kazenskega pregona na področju drog opredeliti kot proaktivno, saj se opravlja večinoma na pobudo institucij kazenskega pregona na področju drog.
This is particularly the case for activities geared to reducing the supply of drugs (24), where law enforcement plays a key role, and includes dealing with informants, conducting covert operations (‘undercover work’) and electronic surveillance, including intercepting communications.
To je zato, ker je mogoče veliko kršitev zakonov o drogah šteti za „privolitveno kaznivo dejanje“, pri katerem posamezniki, ki privolijo vanj, na skrivaj sodelujejo pri nezakoniti dejavnosti, s katero policija ne bo seznanjena, razen če je ne odkrije slučajno (npr. med obhodi) ali z dejavnim odkrivanjem.
Drug law enforcement and drug law offences
To še zlasti velja za dejavnosti, katerih cilj je zmanjšanje ponudbe drog (24), v
Controlled deliveries of drugs and targeted operations aimed at disrupting or eliminating drug selling points are some of the operational tactics used by law enforcement agencies in Europe.
Ker je 45 % uporabnikov drog, ki se začnejo zdraviti, v najboljšem primeru dokončalo osnovno šolo in ker približno 40 % ni zaposlenih (23), je zanje pomoč pri iskanju zaposlitve in poklicnega usposabljanja ključni element socialne reintegracije.
The enforcement of the legislation on drugs involves various authorities located in different departments of government (e.g. police, justice, health).
Na Madžarskem, Češkem, v Litvi, Sloveniji in na Slovaškem so reintegraciji uporabnikov drog na trg dela koristili projekti, ki se financirajo na podlagi pobude EU proti diskriminaciji na trgu dela (EQUAL).