natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Leader method is recognised not just as a tool for experimentation and innovation, but one which has an important local dimension, and one which can be adapted to other areas of policy such as: fishing, social and regional.
Metoda Leader je priznana ne le kot orodje za eksperimentiranje in inovacije, ampak tudi kot orodje, ki ima pomembno lokalno razsežnost, in orodje, ki se lahko prilagodi drugim področjem politike, kot so ribiška, socialna in regionalna politika.
Therefore in order to ensure the coordination and synergy with other policies, and guarantee the economic sustainability of LAGs, it is important that local public-private partnerships are also recognised as appropriate local development agencies within these other policy areas.
Zato je za zagotovitev usklajevanja in sinergije z drugimi politikami ter gospodarske trajnosti lokalnih akcijskih skupin pomembno, da so tudi lokalna jav-no-zasebna partnerstva priznana kot ustrezne agencije za lokalni razvoj v okviru teh drugih področij politike.
Thus the legacy of Leader can also be considered as a challenge for the future of Europe’s rural areas.
Tako se lahko zapuščina programa Leader obravnava tudi kot izziv za prihodnost evropskega podeželja.
Additional seminar information, including the programme, presentations, detailed reports from the mini-plenaries, and photographs, can be found at the following link: http://ec.europa.eu/agriculture/rur/leaderplus/events/24042007_en.htm
Dodatne informacije s seminarja, vključno s programom, predstavitvami, podrobnimi poročili z manjših plenarnih zasedanj in fotografijami, so na voljo na naslednji spletni strani: http://ec.europa.eu/agriculture/rur/leaderplus/events/24042007_en.htm
Special focus
Posebno težišče
The Legacy of Leader+: four specific legacies explained
Zapuščina programa Leader+: predstavitev štirih posebnih vrst zapuščine
By Michel Dubost (1), executive director,International Centre for Alpine Environments (ICALPE),
Michel Dubost, izvršni direktor Mednarodnega centra za alpsko okolje (ICALPE – International Centre for Alpine environments) na Korziki, Francija ( 1)
Introduction the area. This is especially true for Leader+, where Local Action Groups (LAGs) are invited to select a main theme and then to develop integrated strategies around it.
Uvod pozvane, da izberejo glavno temo in potem na tej podlagi razvijejo celostne strategije.
Thus, building the territory with Leader+ could also be considered to be ‘building the capacities of local people to contribute to a more sustainable future for their territory’.
V smislu fizičnih, socialnih in gospodarskih značilnosti se lahko „ozemlje“ obravnava kot homogeno območje z omejeno velikostjo, ki je dovolj zmogljivo in usklajeno, da lahko oblikuje in izvaja uspešne razvojne strategije.
In terms of its physical, social, and economic character, a ‘territory’ can be considered as a homogeneous area, limited in size, but having sufficient capacity and consistency to build and implement viable development strategies.
Tako bi se lahko oblikovanje ozemlja s programom Leader+ obravnavalo tudi kot „krepitev sposobnosti lokalnih prebivalcev, da prispevajo k bolj trajnostni prihodnosti svojega ozemlja“.
In this respect, there is no need to ‘build the territory’: it already exists as the result of the natural and human development, although there is a need to build better conditions for its sustainable development.
V tem smislu „oblikovanje ozemlja“ ni potrebno, ker to že obstaja kot posledica razvoja narave in človeka, treba pa je ustvariti boljše pogoje za njegov trajnostni razvoj.
These capacities mainly concern developing and implementing the strategy in order to ensure economic viability and develop competitiveness.
Te sposobnosti se nanašajo predvsem na razvijanje in izvajanje strategije za zagotovitev zmožnosti ekonomskega preživetja in razvoj konkurenčnosti.
For this there is a need to better identify the specific legacy of Leader+, with all the strengths and weaknesses of the experience, and the main lessons for the future.
Zato je treba bolje opredeliti specifično zapuščino programa Leader+, skupaj z vsemi njegovimi močnimi in šibkimi točkami ter glavnimi lekcijami za prihodnost.
What Leader leaves behind for the territory as a main legacy, is an improved capacity of local people to work together towards common goals.
Glavna zapuščina programa Leader glede ozemlja je večja sposobnost lokalnih prebivalcev za medsebojno sodelovanje s skupnimi cilji.
This is a major, invaluable heritage which local communities can use to build their own future development.
To je velika, neprecenljiva dediščina, ki jo lahko lokalne skupnosti izkoristijo za oblikovanje lastnega prihodnjega razvoja. Dejstvo je tudi, da program Leader+ ni edini, ki oblikuje ozemlje.
In addition to Leader+, all areas have any number of programmes, initiatives or actions, which are more or less interconnected, and all contribute to shaping the development of
Poleg programa Leader+ imajo vsa območja številne programe, pobude ali ukrepe, ki so medsebojno bolj ali manj povezani in ki vsi prispevajo k oblikovanju razvoja območja.
The main objective of this paper is to try and identify how Leader+ has indeed been an e cient tool in contributing to a more sustainable future for the territories involved.
Glavni cilj tega besedila je opisati, kako se je program Leader+ zares izkazal kot učinkovito orodje z vidika prispevanja k bolj trajnostni prihodnosti za zadevna ozemlja.
In fact, it is the pilot nature of Leader+ which will provide rural areas with new tools for building their own future in a more sustainable way.
Dejansko je pilotna narava projekta Leader+ tista, ki bo podeželskim območjem zagotovila nova orodja, s katerimi bodo gradila lastno prihodnost na bolj trajnosten način.
Thus the heritage will be based on the approach, methodologies, and good practices that could be transferred to all other rural areas in Europe, and elsewhere.
Tako bo dediščina temeljila na pristopu, metodologijah in dobrih praksah,
(1) Michel Dubost is an agronomist with a scientific and technical background in research and development applied to local development, ecological land management and pastoral issues in mountainous areas.
(1) Michel Dubost je agronom z znanstvenim in tehničnim znanjem na področju raziskav in razvoja, uporabljenih za lokalni razvoj, ekološko upravljanje zemljišč in vprašanja, povezana s pašo na gorskih območjih.
He has experience in international cooperation including the coordination of community cooperation projects in interregional cooperation, research and studies, focusing on local sustainable development, less-favoured areas and the environment.
Ima veliko izkušenj na področju mednarodnega sodelovanja, vključno z dolgoletnimi izkušnjami z usklajevanjem projektov za sodelovanje skupnosti v medregionalnem sodelovanju, raziskavah in študijah, ki se usmerjajo v lokalni trajnostni razvoj, območja z omejenimi možnostmi in okolje.
Developing the strategy
prebivalcev, njihovih potreb in sposobnosti medsebojnega sodelovanja.
Agreeing upon a common vision
Razvoj strategije
Developing a strategy for the territory is a very important and decisive step in any Leader+ experience.
Razvoj strategije za ozemlje je zelo pomemben in odločilen korak pri vsakem projektu programa Leader+.
It is the main building phase of the partnership, and it determines all future actions, and more especially, how they will be integrated and be able to provide the area with a consolidated development plan.
Je glavna faza izgradnje partnerstva, od katere so odvisne vse prihodnje dejavnosti ter še zlasti, kako bodo slednje povezane in kako bodo lahko zagotovile konsolidiran razvojni načrt za območje.
This is very important, since for the strategy to have a chance of being successfully implemented it must re ect the expectations of local people, their needs, and their ability to work together.
Naslednja zelo pomembna vloga dogovora o skupni viziji za lokalno prebivalstvo je vzpostavitev občutka lastništva in identifikacije s strategijo.
This develops among local people as a shared sense of belonging to an area, including its past history and responsibility for the future.
To se med lokalnim prebivalstvom razvije kot skupni občutek pripadnosti območju, vključno s pripadnostjo njegovi zgodovini in odgovornostjo za prihodnost.
Thus, it consolidates social cohesion, which is a main condition to ful l for local communities, and is a prerequisite for them to move towards more sustainable development.
Tako se utrjuje družbena kohezija, kar je glavni pogoj, ki ga morajo izpolniti lokalne skupnosti, in hkrati predpogoj, da dosežejo bolj trajnostni razvoj.
Agreeing upon a common vision helps to build basic capacities for development in the local population.
Dogovor o skupni viziji pripomore k vzpostavitvi osnovne zmogljivosti za razvoj pri lokalnih prebivalcih.
It is also a critical issue for administrations, who consider social cohesion of local communities as a guarantee of public investment.
Je tudi ključno vprašanje za uprave, ki obravnavajo družbeno kohezijo lokalnih skupnosti kot jamstvo za javne naložbe.
Taking time to think first, when making the strategy, will make it easier to identify, share and further respect priorities: also, adopting clear selection criteria in relation to priorities during this strategy-making phase will help in its subsequent implementation.
Prav pri pripravi strategije se povezave med ukrepi, akterji in viri vzpostavljajo in združujejo na območni podlagi, celostno in večsektorsko, tako da določijo potrebe in priložnosti podeželskega ozemlja in se nanje odzovejo s postopkom od spodaj navzgor“ (John Grieve, moderator).
The strategy-building phase is not only important for designing a good development plan, in terms of actions, links and priorities, but also for ensuring the participation of local people in its future implementation.
Faza oblikovanja strategije je bistvena za poznejše uspešno izvajanje.
‘The strategy… must re ect the involvement of local people, which is a key-factor for its successful implementation, as it creates ownership, helps building capacities among the local population and finally is also an important issue for administration’ (JeanPierre Vercruysse, rapporteur).
Za lažje določanje, razdeljevanje in poznejše spoštovanje prednostnih nalog je treba o njih razmisliti že ob pripravi strategije: prav tako je pomembno sprejetje jasnih meril za izbiro prednostnih nalog že v tej fazi oblikovanja strategije, da bo pozneje njeno izvajanje lažje.
However, this common vision is not always easy for local partners to develop, and may even test the longer-term solidarity of the partnership.
Vendar za lokalne partnerje razvijanje te skupne vizije ni vedno enostavno, pri čemer je lahko ogrožena celo dolgoročna solidarnost partnerstva.
Indeed tensions often occur in developing the strategy, and especially during the common building phase.
Pri razvijanju strategije se zlasti v skupni fazi oblikovanja dejansko pogosto pojavljajo napetosti.
Such tensions may illustrate many different views about the role Leader may play for the territory, or about the state and needs of the territory itself.
Take napetosti lahko kažejo številna različna stališča glede vloge, ki jo lahko ima program Leader za posamezno ozemlje, ali glede stanja in potreb samega ozemlja.
It may equally be in contrast to the views of the voluntary sector, local authorities, business sector, the local and public authorities, and civil society, etc.
Ta vizija je lahko v nasprotju tudi s stališči prostovoljskih organizacij, lokalnih organov, poslovnega sektorja, lokalnih in javnih organov, civilne družbe idr.
As a result, the adopted common vision is more often the result of compromise than consensus.
Zato je sprejeta skupna vizija pogosteje rezultat kompromisa kot soglasja.
However this does help local people to work together, as being able to make compromises and solve tensions is a crucial strength for local communities, and a major asset for self-centred, endogenous development.
Vendar pomaga lokalnim prebivalcem, da medsebojno sodelujejo, saj je sposobnost doseganja kompromisov in odstranjeva-nja napetosti ključna za lokalne skupnosti ter pomembno sredstvo za endogen razvoj, osredotočen nase.
Local strategy as a motor for local development
Na tej stopnji je nekaj bistve-nih zadev, ki jih je treba upoštevati za uspešno izvajanje strategije.
The quality and consistency of the planning strategy within the development process has always been important.
Faza oblikovanja strategije ni pomembna le za dobro pripravo razvojnega načrta glede ukrepov, povezav in prednostnih nalog, ampak tudi za zagotavljanje sodelovanja lokalnih prebivalcev pri njegovem prihodnjem izvajanju.
With the mainstreaming of Leader this is especially so, and serves as a methodological reference for rural development policies in general.
„Strategija mora odražati vključenost lokalnega prebivalstva, ki je ključni dejavnik za njeno uspešno izvajanje, saj ustvarja lastništvo, prispeva k razvijanju zmogljivosti med lokalnim prebivalstvom in je končno tudi pomembno vprašanje za upravo“ (Jean-Pierre Vercruysse, poročevalec).
Once the common vision has been agreed upon, detailed measures and actions must be adopted.
Kakovost in usklajenost strategije načrtovanja je bila v okviru razvojnega procesa vedno pomembna.
At this stage there are some critical issues that must be considered for a successful implementation of the strategy.
To velja zlasti za uveljavljanje programa Leader in se v metodološkem smislu priporoča za politiko razvoja podeželja na splošno.
Firstly, there is a need to adopt and make clear the selection criteria to be adopted for future projects.
Prvič, treba je sprejeti in pojasniti merila za izbor prihodnjih projektov.
This will help a lot in implementing the strategy in several ways.
To bo na več načinov zelo pomagalo pri izvajanju strategije.
The LAG will find it easier to communicate with local stakeholders and to keep the overall consistency of the action plan.
To je zelo pomembno, saj mora strategija, če naj bo uspešno izvedena, odražati pričakovanja lokalnih
to find the right meeting point.
vključeno v program Leader.
It is in this sense that Leader+ can act as a laboratory in identifying these‘meeting points’ in each specic national and regional context.
To pomeni s tistimi regionalnimi programi, ki se že izvajajo, in z drugimi shemami za razvoj podeželja na lokalni, občinski ali medobčinski, regionalni in nacionalni ravni.
Similarly, the LAG and local stakeholders will be helped to develop links among projects, and concentrate on common objectives.
To je dejansko zapleteno vprašanje, o katerem se razpravlja (glej poglavje „Sinergije s strategijami, ki niso v programu Leader“).
Generally there is no ‘one’ answer, given that in Europe, the national and local contexts are so diverse in terms of: decentralisation and local autonomy; organisation and competencies of public authorities; population density; and the area covered by administrative units, etc.
V splošnem ni enega samega odgovora, saj se v Evropi nacionalni in lokalni okviri zelo razlikujejo z ozirom na decen-tralizacijo in lokalno avtonomijo, organizacijo in pristojnosti javnih organov, gostoto prebivalstva ter površine, ki jo pokrivajo upravne enote, itd.
This is closely connected with another main issue, which is the selection of the appropriate territory when preparing a Leader strategy.
To je tesno povezano s še enim bistvenim vprašanjem, tj. vprašanjem izbire ustreznega ozemlja pri pripravljanju strategije Leader.
Selecting the appropriate territory
Izbiranje ustreznega ozemlja
A key element to consider when selecting the territory is homogeneity, and consistency.
Ključna dejavnika, ki ju je treba upoštevati pri izbiri ozemlja, sta homogenost in skladnost.
‘Naturally coherent or organic rural areas tend to be stronger: they have communities of interest, social and economic networks, a shared heritage, distinctive products, economic interdependence and geographic coherence.
„Naravno povezana ali organska podeželska območja so običajno močnejša: imajo interesne skupnosti, družbena in ekonomska omrežja, skupno dediščino, značilne izdelke, zanje je značilna tudi ekonomska vzajemna odvisnost in geografska povezanost.
The sense of place and ownership which these confer is often highly motivating.(John Grieve, moderator)
Občutek regionalne pripadnosti in lastništva, ki se razvije zaradi navedenih značilnosti, je pogosto zelo velika motivacija“ (John Grieve, moderator).
Dening the boundaries of homogeneous areas is not always very easy.
Določitev mej homogenih območij ni vedno zelo enostavna.
However the most critical aspect to consider when selecting the territory is the appropriate dimension, in relation to both the area size and population.
Vendar je najpomembnejši vidik, ki ga je treba upoštevati pri izbiranju ozemlja, ustrezna velikost, tako glede površine območja kot glede števila prebivalcev.
While there is no easy solution for this, it is clear that some balance must be found on a case-by-case basis, between the LAG’s ‘autonomy’ and existing policies.
Čeprav ni enostavne rešitve za to, je jasno, da je treba med neodvisnostjo lokalne akcijske skupine in obstoječimi politikami poiskati ravnovesje za vsak posamezen primer posebej.
Policies may be developed by various institutions that operate in the area and develop their own strategy.
Politike lahko oblikujejo različne institucije, ki delujejo na zadevnem območju in razvijajo svojo lastno strategijo.
This includes public ones such as local administrations and public bodies, but also private bodies such as professional groupings, or powerful NGOs.
To so lahko javne institucije, kot so lokalne uprave, javni organi, zasebni organi (na primer poklicna združenja) ali močne nevladne organizacije.
In particular, the relationship with funding institutions might sometimes be quite dicult as their voice in the decision-making process, which is important, might not exactly meet the strategic priorities of the LAG.
Zlasti odnos z institucijami, ki zagotavljajo finančna sredstva, je lahko včasih zelo težaven, ker stališče, ki ga zastopajo te institu-cije v postopku sprejemanja odločitev, ki je pomemben, ni vedno povsem v skladu s strateškimi prednostnimi nalogami lokalne akcijske skupine.
For the Leader+ strategy to become successful there is a need to avoid conicts with the non-Leader environment and, on the contrary, find some support from outside in order to develop complementary initiatives.
Da bi bila strategija Leader+ uspešna, se je treba izogniti sporom z okoljem, ki ni vključeno v program Leader, in prav nasprotno poiskati zunanjo podporo za razvijanje dopolnilnih pobud.
These should be according to the basic principles of the integrated approach, which apply to all strategies and actions developed for the whole area.
Te pobude morajo biti v skladu s temeljnimi načeli celostnega pristopa, ki se uporabljajo za vse strategije in ukrepe, razvite za celotno območje.
Local people need to dene their territory small enough to keep a sense of belonging to it, which is so important for the success of any areabased development strategy, since people must be able to identify themselves with the area.
Lokalno prebivalstvo mora določiti svoje ozemlje tako, da je dovolj majhno, da se na njem ohranja občutek pripadnosti, kar je zelo pomembno za uspešnost vsake strategije razvoja območja, saj mora biti ljudem omogočeno, da se poistovetijo z območjem.
They must also be able to meet frequently and know each other in order to network and develop active partnerships.
Imeti morajo tudi možnost, da se pogosto srečujejo, in se medsebojno poznati, da se lahko povezujejo v omrežja in oblikujejo dejavna partnerstva.
However it should not be too small, as there also needs to be sucient people to implement and sustain projects.
Vendar ozemlje tudi ne sme biti premajhno, ker mora imeti zadostno število prebivalcev za izvajanje in podpiranje projektov.
The territory should be big enough in size to reach a critical mass for developing projects which can impact on the area’s future, including its environmental, social and economic conditions.
Območje mora biti dovolj veliko, da je dosežena kritična masa za razvijanje projektov, ki lahko vplivajo na prihodnost območja, vključno z njegovimi okoljskimi, družbenimi in gospodar-skimi razmerami.
Thus, the Leader+ strategy must be the result of a pragmatic and realistic negotiation process between the LAG’s partnership and other institutions, and more often between local expectations and other planning priorities, at a higher level.
Iz tega razloga mora biti strategija programa Leader+ rezultat pragmatičnega in realističnega pogajalskega procesa med partnerji lokalne akcijske skupine na eni strani in ostalimi institucijami na drugi strani, še pogosteje pa med lokalnimi pričakovanji in drugimi načrtovalskimi prioritetami na višji ravni.
Then, there is a need for another ‘compromise’.
Poleg tega je potreben še en „kompromis“.
In fact, for the Leader+ strategy to act as a good engine for areabased development, which well meets the area’s needs, it must be a meeting point of ‘bottom-up’ and ‘topdown’ eorts developed by the LAG and other local and regional institutions.
Da bi strategija Leader+ dejansko delovala kot močna gonilna sila območnega razvoja, ki ustreza potrebam območja, mora predstavljati točko srečanja delovanj „od spodaj navzgor“ in „od zgoraj navzdol“, ki jih izvajajo lokalna akcijska skupina ter druge lokalne in regionalne institucije.
Broadly speaking, local development eorts need to be in-line with regional policies in order to have the necessary support.
Človeški viri so ključni dejavnik lokalnega razvoja, vendar postajajo v mnogih podeželskih območjih zelo omejeni.
Regional policies need to rely on territories which are capable of developing their own capacities, and at their own level, in order to translate political priorities into concrete achievements.
Vendar je lahko opredelitev ustreznega območja težavna tudi v teh območjih. Če je območje premajhno, obstaja možnost, da je gospodarsko neuspešno, če je preveliko, pa lahko postane neusklajeno, v obeh primerih pa je učinek omejen.
In other words, ‘bottom-up’ and ‘topdown’ processes are not contradictory but complementary. The main issue is
Čeprav je ključno merilo gostota prebivalstva, je treba upoštevati tudi topograjo ozemlja, obstoječo prometno
Human resources are the key factor in local development, but in many rural areas they are becoming very scarce.
Na splošno morajo biti prizadevanja za lokalni razvoj v skladu z regionalnimi politikami, da se doseže potrebna podpora.
In the most depopulated areas, Leader+ may provide invaluable help and represent the only possibility to exploit these resources. However, it is also in these areas, that dening an appropriate area might become quite challenging.
Regionalne politike morajo temeljiti na ozemljih, ki so sposobna razvijati lastne zmogljivosti na lastni ravni, tako da lahko politične prioritete pretvarjajo v konkretne rezultate.
If too small it might not be economically viable, but if too big it might lose consistency, and in both cases have a limited impact.
Z drugimi besedami, procesa „od spodaj navzgor“ in „od zgoraj navzdol“ nista v medsebojnem nasprotju, ampak se dopolnjujeta.
This is a very critical issue, and again there is no one solution.
Najpomembneje je poiskati pravo točko srečanja.
While population density is a key criterion, it must be considered
V tem smislu lahko deluje program Leader+ kot laboratorij pri ugotavljanju teh točk srečanja v vsakem spe-cičnem nacionalnem in regionalnem okviru.
along with: a territory’s topography; existing transportation and communication infrastructure; actual distances and time spent travelling for people to meet; local historical and cultural traditions; and how communities are organised.
in komunikacijsko infrastrukturo, dejanske razdalje in čas, ki ga ljudje porabijo za potovanje, da bi se srečali, lokalne zgodovinske in kulturne tradicije ter način, kako so skupnosti organizirane.
One possible solution is to bring together small areas through networking.
Ena od možnih rešitev je majhna območja medsebojno povezati z mreženjem.