natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Most of these countries also reported that between 5¢% and 9¢% of the respondents had initiated cannabis use at age 13 or younger.
Večina teh držav je tudi poročala, da je od 5 % do 9% anketirancev začelo konopljo uživati, ko so bili stari 13 let ali manj.
This group is of concern, as early onset of use has been associated with the development in later life of intensive and problematic forms of drug consumption.
Ta skupina zbuja skrb, saj se zgodnji začetek uživanja povezuje s poznejšim razvojem intenzivnejših in bolj problematičnih oblik uporabe drog.
) See Figure EYE-1 (part xii) in the 2010 statistical bulletin.) See Figure GPS-2 in the 2010 statistical bulletin.)
) Evropska povprečja so ocena, ki temelji na tehtanem povprečju (za populacijo) za države, ki so predložile informacije.
The European averages are an estimation based on a weighted average (for the population) for countries with information, and imputed for countries without information.
Za države, ki informacij nimajo, je povprečen rezultat približek.
The figures obtained are 1.2¢% for all adults (15–64 years) and 2.3¢% for young adults (15–34 years).
Izračunani deleži znašajo 1,2% za vse odrasle (15–64 let) in 2,3% za mlajše odrasle (15–34 let).
See Table GPS-10 in the 2010 statistical bulletin.)
Glej preglednico GPS-10 v statističnem biltenu 2010.
Annual report 2010: the state of the drugs problem in Europe psychoactive substances (e.g. heroin or cocaine).
Letno poročilo 2010: stanje na področju problematike drog v Evropi v Nemčiji, Franciji, na Madžarskem in Nizozemskem, pri čemer se večina uporabnikov storitev, ki se začnejo zdraviti zaradi konoplje, vključi v izvenbolnišnično zdravljenje(59).
The development of cannabis dependence might also be more gradual than that found with some other drugs (Wagner and Anthony, 2002).
Razvoj odvisnosti od konoplje je morda tudi bolj postopen od tistega, ugotovljenega pri nekaterih drugih drogah (Wagner in Anthony, 2002).
It has been reported that half of dependent cannabis users who stopped using the drug were able to do so without treatment (Cunningham, 2000).
Poroča se, da je polovica odvisnih uživalcev konoplje, ki so prenehali uporabljati to drogo, to lahko storila brez zdravljenja (Cunningham, 2000).
Nonetheless, some cannabis users¢— particularly heavy users¢— can experience problems without necessarily fulfilling the clinical criteria for dependence¢(58).
Vendar imajo lahko nekateri uživalci konoplje – zlasti čezmerni uporabniki – težave, ne da bi pri tem nujno izpolnjevali klinična merila odvisnosti(58).
needs, treatment provision and organisation or referrals practices.
Te razlike je mogoče pojasniti z razlikami v razširjenosti uporabe konoplje in drugih drog, potrebah po zdravljenju odvisnosti od drog, zagotavljanju in organizaciji zdravljenja ali praksah glede napotitev.
In one of the two countries with the largest proportions of cannabis clients, counselling centres target young drug users (France), while in the other (Hungary) cannabis offenders are offered drug treatment as an alternative to punishment.
V eni od dveh držav z največjim deležem uživalcev konoplje na zdravljenju (v Franciji) so svetovalni centri osredotočeni na mlade uporabnike drog, v drugi (na Madžarskem) pa se kršiteljem zakonov v zvezi s konopljo zdravljenje odvisnosti ponuja kot alternativa kazni.
The criminal justice system plays a substantial role in treatment referral in both of these countries but, overall, Member States report that most cannabis users entering treatment in Europe do it on their own initiative.
Kazenskosodni sistem ima bistveno vlogo pri napotitvah na zdravljenje v obeh državah, vendar države članice na splošno poročajo, da se večina uživalcev konoplje v Evropi začne zdraviti na lastno pobudo.
Some users might also enter drug treatment because they have other underlying conditions, such as mental health problems, and cannot find appropriate treatment elsewhere (Zachrisson et al., 2006).
Nekateri uživalci se lahko v zdravljenje vključijo tudi zato, ker imajo v osnovi druge težave, na primer z duševnim zdravjem, vendar drugje ne najdejo ustreznega zdravljenja (Zachrisson idr., 2006).
Many cannabis clients report the use of alcohol or other drugs.
Veliko oseb, ki se zdravijo zaradi konoplje, poroča tudi o uživanju alkohola ali uporabi drugih drog.
Based on a data collection in 14 countries, 65¢%¢of¢them take another drug, mostly alcohol or cocaine, and some report the use of both alcohol and cocaine (EMCDDA, 2009d).
Podatki, zbrani v 14 državah, kažejo, da 65% teh oseb uporablja še druge droge, predvsem alkohol ali kokain, nekatere pa poročajo o uživanju obeh, alkohola in kokaina (EMCDDA, 2009d).
Cannabis is reported as a¢secondary drug by 24¢% of all outpatient drug clients¢(60).
O konoplji kot sekundarni drogi poroča 24% vseh uporabnikov izvenbolnišničnih storitev zdravljenja zaradi drog(60).
Cannabis use has been correlated with membership of a vulnerable or socially disadvantaged group, such as with early school leavers, ‘truants’, children in care institutions, young offenders and young people living in economically deprived neighbourhoods (EMCDDA, 2008c).
Uživanje konoplje se povezuje s pripadnostjo ranljivim ali socialno prikrajšanim skupinam, na primer tistim, ki zgodaj končajo šolanje, tistim, ki neupravičeno izostajajo od pouka, otrokom v socialnovarstvenih zavodih, mladim prestopnikom ali mladim, ki živijo v ekonomsko prikrajšanih soseskah (EMCDDA, 2008c).
It can also be associated with the use of other substances.
Lahko se povezuje tudi z uporabo drugih snovi.
For example, young adults (aged 15–34) who reported frequent or heavy alcohol use in the past year were between two and six times more likely to report the use of cannabis compared to the general population.
Mladi odrasli (stari od 15 do 34 let), ki so poročali o pogostem ali čezmernem uživanju alkohola v preteklem letu, na primer od dva- do šestkrat pogosteje poročajo o uživanju konoplje v primerjavi s splošnim prebivalstvom.
And, although most cannabis users do not use other illicit drugs, they are more likely to do so than the general population.
Čeprav večina uživalcev konoplje ne uporablja drugih prepovedanih drog, je zanje bolj kot za splošno prebivalstvo verjetno, da bodo to storili.
Adolescent cannabis users also report two to three times higher prevalence of tobacco smoking compared to the general 15- to 16-year-old school population.
Mladoletni uživalci konoplje tudi dva- do trikrat pogosteje poročajo o kajenju tobaka kot splošna šolska populacija, stara 15 in 16 let.
In the 18 countries for which data are available, the number of primary cannabis users among those entering treatment for the first time in their life increased from about 23¢000 to 35¢000 between 2003 and 2007, before slightly decreasing to about 33¢000 in 2008.
Nekateri uživalci konoplje imajo bolj tvegane vzorce uporabe – uživajo na primer konopljo z zelo visoko vsebnostjo THC ali velike količine konoplje, namesto „džojntov“ pa kadijo vodne pipe („bonge“).
Starting in¢2005 and 2006, 13 countries have reported decreases in new cannabis clients¢(61).
Ti uživalci na splošno pogosteje poročajo o zdravstvenih težavah, vključno z odvisnostjo (Chabrol idr., 2003; Swift idr.,1998).
Clients entering outpatient treatment for primary cannabis use in Europe are mainly young males, with a male to female ratio of 5:1 and a mean age of 25 years.
V 18 državah, za katere so na voljo podatki, se je število primarnih uživalcev konoplje med tistimi, ki se začnejo zdraviti prvič v življenju, med letoma 2003 in 2007 povečalo s približno 23000 na 35000, potem pa se je v letu 2008 zmanjšalo na približno 33000.
Among drug users entering outpatient treatment for the first time, primary cannabis use is reported by 69¢% of those aged 15–19 years and by 83¢% of those younger than 15¢years¢(62).
Od let 2005 in 2006 13 držav poroča o zmanjšanju števila novih uporabnikov storitev zdravljenja zaradi konoplje(61).
Cannabis was the primary drug in about 21 % of all treatment entries (about 85¢000 clients) reported by 27¢countries in 2008, making it the second most reported drug after heroin.
Leta 2008 je 27 držav poročalo o konoplji kot primarni drogi v približno 21% vseh začetih zdravljenjih (približno 85000 uporabnikov storitev), kar pomeni, da je po poročanju druga najpogostejša droga za heroinom.
Primary cannabis users account for less than 5¢% of treatment entrants in Bulgaria, Estonia, Lithuania, Luxembourg and Slovenia, and more than 30¢% in Denmark, Germany, France, Hungary and the Netherlands, with most cannabis clients entering treatment in outpatient settings¢(59).
Od oseb, ki se začnejo zdraviti, je primarnih uživalcev konoplje manj kot 5% v Bolgariji, Estoniji, Litvi, Luksemburgu in Sloveniji ter več kot 30% na Danskem,
These differences may be explained by the prevalence of use of cannabis and other drugs, drug treatment
V Evropi so uporabniki storitev, ki se začnejo izvenbolnišnično zdraviti zaradi uživanja konoplje, predvsem mlajši moški, pri čemer je razmerje med moškimi
Overall, 22¢% of primary cannabis users entering outpatient treatment are occasional users (or have not used it the month before entering treatment), probably often referred by the criminal justice system; 11¢% use cannabis weekly or less often; about 17¢% use it two to six times a week; and 50¢% are daily users, the most
) Glej okvir „Dejavniki tveganja za začetek uživanja konoplje in odvisnost od nje“.) Glej okvir „Škodljivi učinki uživanja konoplje na zdravje“.)
58) See the box ‘Adverse health effects of cannabis use’.59) See Figure TDI-2 (part ii) and Tables TDI-5 (part ii) and TDI-24 in the 2010 statistical bulletin.
Glej prikaz TDI-2 (del ii) ter preglednici TDI-5 (del ii) in TDI-24 v statističnem biltenu 2010.) Glej preglednico TDI-22 (del i) v statističnem biltenu 2010.)
Chapter 3: Cannabis problematic group.
Poglavje 3: Konoplja in ženskami 5:1, povprečna starost pa je 25 let.
Considerable differences are observed between countries.
Med uporabniki drog, ki se začnejo izvenbolnišnično zdraviti prvič, konopljo primarno uživa 69% oseb, starih od 15 do
In Hungary, Romania and Croatia more than half of cannabis clients are occasional users, while in Belgium, Bulgaria, Denmark, Ireland, Spain, France, Malta and the Netherlands more than 50¢% are daily users¢(63).
19 let, in 83% oseb, mlajših od 15 let(62
274 counselling centres in 2007, 47¢% of outpatients were diagnosed as occasional users showing no symptoms of dependence or abuse, and about 30¢% of these received no further counselling (Obradovic, 2009).
svetovalne storitve“, pri težjih primerih pa na specialistične ustanove za zdravljenje.
In contrast, among the 53¢% diagnosed with dependence or abuse at admission, nearly 80¢% were offered further counselling, and most others were referred to treatment centres.
Uporabniki, ki jih na zdravljenje napoti kazenskosodni sistem (približno 85% vseh uporabnikov storitev zdravljenja zaradi konoplje), se morajo zdravljenja zaradi drog ali psihosocialnega svetovanja udeležiti vsaj enkrat na štirinajst dni, in to šest mesecev, da pridobijo odpustno potrdilo. Sicer jih je mogoče kazensko preganjati.
Half of the clients attending a second counselling session reported a reduction in their cannabis use.
V Nemčiji, na Nizozemskem in v Združenem kraljestvu se zagotavlja spletno zdravljenje zaradi konoplje, da bi dostop do zdravljenja omogočili uporabnikom, ki pomoči nočejo poiskati v specialističnem sistemu zdravljenja zaradi drog.
This was more often the case among self-referred users and those referred by health professionals, while those referred by the criminal justice system were more likely to drop out after a few sessions.
Ukrepi spletnega zdravljenja vključujejo program za samopomoč brez stika s svetovalci ali strukturiran program z naročenimi stiki (glej EMCDDA,
Cannabis treatment in Europe covers a wide range of measures, including Internetbased treatment, counselling, structured psychosocial interventions and treatment in residential settings.
Na splošno je 22% primarnih uživalcev konoplje, ki se začnejo zdraviti izvenbolnišnično, občasnih uporabnikov (ali takih, ki konoplje niso zaužili v mesecu pred začetkom zdravljenja), ki jih na zdravljenje pogosto napoti kazenskosodni sistem; 11% jih konopljo uživa tedensko ali manj pogosto; približno 17% jih jo uživa od dvakrat do šestkrat na teden; 50% pa je dnevnih uživalcev, ki so najbolj problematična skupina. Med državami lahko opazimo velike razlike.
There is also a frequent overlap in this field between selective prevention, harm reduction and treatment interventions (see Chapter 2).
Na Madžarskem, v Romuniji in na Hrvaškem je več kot polovica uporabnikov storitev zdravljenja zaradi konoplje občasnih uživalcev, v Belgiji, Bolgariji, na Danskem, Irskem, v Španiji, Franciji, na Malti in Nizozemskem pa je več kot 50% dnevnih uporabnikov(63).
In France, the network of youth counselling centres, also known as cannabis clinics, provides users with services varying in duration and approach depending on the severity of drug use.
Škodljivi učinki uporabe konoplje na zdravje
In a study carried out in 226 of the
Zagotavljanje zdravljenja
Users referred by the criminal justice system, about 85¢% of all cannabis clients, must take part in drug treatment or psychosocial counselling at least once a fortnight for six months, to obtain a discharge certificate.
Zdravljenje zaradi konoplje v Evropi zajema vrsto ukrepov, vključno s spletnim zdravljenjem, svetovanjem, strukturiranimi psihosocialnimi ukrepi in zdravljenjem v bolnišničnem okolju.
Otherwise, they may face criminal prosecution.
Na tem področju se pogosto prekrivajo selektivno preprečevanje, zmanjševanje škode in ukrepi zdravljenja (glej poglavje 2).
Several recent reviews have looked into the adverse health effects associated with cannabis use (EMCDDA, 2008a; Hall and Degenhardt, 2009).
Več nedavnih pregledov je bilo namenjenim škodljivim učinkom na zdravje, povezanim z uporabo konoplje (EMCDDA, 2008a; Hall in Degenhardt, 2009).
These include acute effects such as anxiety, panic reaction and psychotic symptoms, which are often reported by first-time users.
Med njimi so akutni učinki, kot so anksioznost, panične reakcije in psihotični simptomi, o katerih pogosto poročajo uporabniki, ki prvič poskusijo to drogo.
Such effects account for a substantial number of drugrelated hospital emergencies demands in the few countries that monitor them.
Ti učinki so vzrok za precej bolnišničnih nujnih primerov, povezanih z drogami, v tistih maloštevilnih državah, ki jih spremljajo.
Cannabis use also appears to increase the risk of being involved in a traffic accident by two to three times (EMCDDA, 2008b).
Zdi se, da uporaba konoplje tudi dva- do trikrat poveča tveganje za vpletenost v prometno nesrečo (EMCDDA, 2008b).
Cannabis use can also have chronic effects which may be directly linked with the patterns of use (frequency and quantities).
Uporaba konoplje ima lahko tudi kronične posledice, ki jih je možno neposredno povezati z vzorci uporabe (pogostnostjo in količinami).
These include cannabis dependence but also chronic bronchitis and other respiratory diseases.
Mednje spadajo odvisnost od konoplje, pa tudi kronični bronhitis in druge bolezni dihal.
Cannabis use during pregnancy could reduce birth weight, but does not seem to cause birth defects.
Uporaba konoplje med nosečnostjo lahko povzroči manjšo porodno težo, vendar se zdi, da ne povzroča porodnih okvar.
The association of cannabis use with depression and suicide is still uncertain.
Povezava med uporabo konoplje ter depresijo in samomorom še vedno ni jasna.
This intervention aims at reducing cannabis use, increasing medication compliance and improving parent–child relations among this group.
Učinek konoplje na kognitivne sposobnosti in njegova reverzibilnost še vedno nista jasna.
Preliminary results, after three months, show a¢significant reduction in cannabis use compared to usual psychoeducation, while the other outcome variables did not differ.
Redna uporaba konoplje v najstniških letih lahko negativno vpliva na duševno zdravje mladih odraslih; na voljo so dokazi o povečanem tveganju za psihotične simptome in motnje, ki se povečuje s pogostnostjo uporabe (Hall in Degenhardt, 2009; Moore idr., 2007).
The impact of cannabis on cognitive performance, and its reversibility, remains unclear.
V Franciji mreža svetovalnih centrov za mladino, znanih tudi kot klinike za konopljo, uporabnikom zagotavlja storitve, ki se razlikujejo po trajanju in pristopu glede na resnost uporabe drog.
Regular cannabis use in adolescence might adversely affect mental health in young adults, with evidence of an increased risk of psychotic symptoms and disorders that increase with frequency of use (Hall and Degenhardt, 2009; Moore et al., 2007).
V študiji, ki je bila v letu 2007 opravljena v 226 od 274 svetovalnih centrov, je bilo ugotovljeno, da 47% uporabnikov izvenbolnišničnih storitev drogo uporablja občasno in ne kaže simptomov odvisnosti ali zlorabe; približno 30% teh oseb ni bilo deležnih nadaljnjega svetovanja (Obradovic, 2009).
Recent studies on treatment of cannabis users
Skoraj 80% teh uporabnikov je bilo ponujeno nadaljnje svetovanje, večina drugih pa je bila napotena v centre za zdravljenje.
Relatively few studies have assessed the effectiveness of targeted interventions for cannabis users (Levin and Kleber, 2008), despite the increase in the number of treatment demands.
Polovica uporabnikov storitev, ki je prišla na drugo svetovanje, je poročala o zmanjšanju uživanja konoplje.
Research has been conducted into both pharmacotherapeutic and psychosocial interventions, but the results are not conclusive.
To se je pogosteje zgodilo pri uporabnikih, ki so se v zdravljenje vključili sami, in tistih, ki so jih na zdravljenje napotili zdravstveni delavci, medtem ko je bilo pri osebah, ki jih je na zdravljenje napotil kazenskosodni sistem, verjetneje, da bodo po nekaj obiskih nehale sodelovati.
While the individual risk related to cannabis use seems lower than for heroin or cocaine, health problems do exist and, due to high prevalence of use, the impact of cannabis on public health may be significant.
Čeprav se zdi, da je tveganje za posameznika, povezano z uporabo konoplje, manjše od tveganja pri heroinu ali kokainu, so zdravstvene težave mogoče; zaradi velike razširjenosti uporabe konoplje pa je njen vpliv na javno zdravje lahko precejšen.
Particular attention should be given to cannabis use by adolescents and people with mental health problems.
Posebno pozornost bi bilo treba nameniti uporabi konoplje pri najstnikih in osebah, ki imajo težave z duševnim zdravjem.
Frequent cannabis use, use over longer periods and use when driving or during other potentially dangerous activities are other matters of concern.
Skrb zbujajo tudi njena pogosta in dolgotrajna uporaba ter uporaba med vožnjo ali drugimi dejavnostmi, ki so lahko nevarne.
A recently published randomised controlled trial assessed the effectiveness of motivational interviewing compared
Kazenskosodni sistem na Madžarskem kršiteljem zakonov o drogah, ki izpolnjujejo ustrezne pogoje, namesto kazenskega pregona omogoča napotitev na „preventivne
) See Tables TDI-18 (part ii) and TDI-111 (part viii) in the 2010 statistical bulletin.
Glej preglednici TDI-18 (del ii) in TDI-111 (del viii) v statističnem biltenu 2010.
Putting science into practice in drug treatment to drug information and counselling, and found no significant differences in cannabis use (McCambridge et al., 2008).
Nizozemska poroča tudi o ocenjevanju novega družinskega motivacijskega ukrepa za uživalce konoplje, pri katerih se je pred kratkim pojavila shizofrenija.
It also found that practitioner effects might influence cannabis cessation rates, thereby limiting the transferability of the interventions.
Cilj tega ukrepa je zmanjšati uživanje konoplje, spodbuditi upoštevanje navodil za jemanje zdravil ter izboljšati odnose med starši in otroki v tej skupini.
European studies in this area are assessing the effectiveness of multidimensional family therapy (Incant), motivational enhancement, cognitivebehavioural therapy and psychosocial problem solving (Candis) and Internetbased treatment.
Predhodni izsledki, pridobljeni po treh mesecih, kažejo znatno zmanjšanje uživanja konoplje v primerjavi z običajnim psihološkim izobraževanjem, druge spremenljivke rezultatov pa se niso razlikovale.
Drug treatment has often been slow in adopting scientifically tested methods in its clinical practice.
Znanstveno preskušene metode se pogosto le počasi uvajajo v klinično prakso zdravljenja zaradi drog.
The limited provision of opioid substitution treatment in several European countries and the rare use of contingency management for the treatment of cocaine dependence are examples of this gap between science and practice.
Ta razlika med znanostjo in prakso je razvidna iz omejenega zagotavljanja nadomestnega zdravljenja z opioidi v več evropskih državah in redke uporabe obvladovanja nepredvidenih okoliščin pri zdravljenju odvisnosti od kokaina.
Among the reasons put forward to explain this are: individual allegiances to particular treatment models; lack of training or funding; inefficient knowledge dissemination; and lack of organisational readiness and support for new practices (Miller et al., 2006).
Med razlogi, s katerimi se pojasnjuje ta razlika, so privrženost posameznim modelom zdravljenja, nezadostna usposobljenost ali pomanjkanje sredstev, neučinkovito razširjanje znanja ter pomanjkanje organizacijske pripravljenosti in podpore novim praksam (Miller idr., 2006).
Two studies have recently been published on the pharmacotherapy of cannabis dependence, neither of which reported significant results.
Novejše študije o zdravljenju uživalcev konoplje
In the Netherlands, a randomised controlled trial compared the effects of a¢serotonin uptake inhibitor (olanzapine) and a dopamine antagonist (risperidone) on patients with psychotic comorbidity (van Nimwegen et al., 2008).
V sorazmerno malo študijah se je ocenjevala učinkovitost ciljnih ukrepov za uživalce konoplje (Levin in Kleber, 2008), čeprav se je povpraševanje po zdravljenju povečalo.
In the United States, a preliminary study compared the effects of an antidepressant (nefazodone), a dopamine uptake inhibitor (sustained release bupropion) and a placebo on use and withdrawal symptoms among cannabis users (Carpenter et¢al., 2009).
Opravljene so bile raziskave farmakoterapevtskih in psihosocialnih ukrepov, vendar rezultati niso prepričljivi.
To overcome these barriers, a conference was organised recently in Germany to examine the transfer of experimental cannabis treatment projects with evidence of efficacy into clinical practice (Kipke et al., 2009).
V Nemčiji je nedavno potekala konferenca, katere namen je bil premostiti te ovire in proučiti prenos eksperimentalnih projektov na področju zdravljenja zaradi konoplje, ki so se izkazali za učinkovite, v klinično prakso (Kipke idr., 2009).
The projects reviewed included ‘Candis’, ‘Quit the shit’ and ‘FreD’, all of which have been described in earlier EMCDDA publications.
Med pregledanimi projekti so bili „Candis“, „Quit the shit“ in „FreD“, ki so opisani že v prejšnjih publikacijah Centra.
The conference found that the programme characteristics that facilitated transfer into clinical practice included: compatibility with existing treatment offers; clear, structured protocols; seminars for specialists; and platforms to exchange experience.
Na konferenci so ugotovili, da značilnosti programov, ki lajšajo prenos v klinično prakso, vključujejo združljivost z obstoječo ponudbo zdravljenja, jasno strukturirane protokole, seminarje za strokovnjake in platforme za izmenjavo izkušenj.
The main obstacles identified were problems in cooperation management, for example with external partners (such as the police) and lack of funding beyond the experimental stage.
Kot glavne ovire so opredelili težave pri vodenju sodelovanja, na primer z zunanjimi partnerji (kot je policija), in pomanjkanje finančnih sredstev po eksperimentalni fazi.
Transferability aspects should be integrated into the initial planning of experimental interventions.
Vidike prenosljivosti bi bilo treba vključiti v začetno načrtovanje eksperimentalnih ukrepov.