natgillin/translations-raw huggingface dataset:
While any effort to lower access barriers will have apositive effect on immigrant participation, the most successful inclusion strategies will bethose which are embedded in an overall change of organisational culture.
Čeprav ima vsak trud za znižanje ovir za dostop pozitiven učinek na udeležbo priseljencev, so najučinkovitejše strategije vključevanja tiste, ki so vgrajene v celovito spremembo organizacijske kulture.
In this way,measures to adapt the organisation to diversity do not remain isolated efforts but fit intothe goals and identity of the organisation as a whole.
Na ta način ukrepi za prilagoditev organizacije na raznolikost ne bodo ostali osamljeni poskusi, ampak bodo ustrezali ciljem in identiteti organizacije kot celote.
Having individuals of immigrantbackground on boards and committees helps to bring a broad range of views to bear onall key decisions.
Posamezniki s priseljenskim poreklom, ki sodelujejo na odborih in komitejih, prispevajo širok spekter pogledov, ki vplivajo na vse ključne odločitve.
Organisations can make use of existing registers of people from diverselinguistic and cultural backgrounds to make appointments to these bodies.
Organizacije lahko uporabijo obstoječe registre ljudi z različnimi jezikovnimi in kulturnimi porekli ter jih imenujejo v te organe.
Localauthorities or governments can maintain a database of suitably qualified persons fromdiverse backgrounds who are willing to serve on decision-making or advisory bodies.
Organi lokalnih oblasti ali vlade lahko vzdržujejo zbirko podatkov ustrezno kvalificiranih ljudi z raznolikimi porekli, ki so pripravljeni delati v organih odločanja ali svetovalnih organih.
Whether an organisation is still in the early stages of a change in organisational cultureor has gone through the whole process, a crucial element is the building up of staffequipped to implement and drive inclusion strategies.
Ne glede na to, ali je organizacija še v začetnih fazah spreminjanja organizacijske kulture ali je ta proces že izvedla, je ključni element oblikovanje osebja, ki je sposobno izvajati in voditi strategije vključevanja.
Recruitment and training are twoof the ways in which organisations can build up a pool of interculturally competent staff.Intercultural competence can be used as a component of job profiles in the recruitmentof educators and school personnel, local authority employees, hospital staff, socialworkers and others.
Zaposlovanje in usposabljanje sta dva načina, kako lahko organizacije oblikujejo skupine medkulturno usposobljenega osebja. Medkulturno usposobljenost je mogoče uporabiti kot sestavni del opisa delovnih mest pri zaposlovanju vzgojiteljev in šolskega osebja, zaposlenih v javnih organih, bolnišničnega osebja, socialnih delavcev in drugih.
Although the cross-cultural awareness of those members of staffwho come into contact with the public is particularly important, recruitment for higherlevel positions without such direct contact should also use diversity criteria.
Čeprav je medkulturna zavest tistih članov osebja, ki so v stiku z javnostjo, še posebej pomembna, bi moralo tudi zaposlovanje na delovnih mestih na višjih položajih, kjer takšnega neposrednega stika ni, vključevati merila o raznolikosti.
Moreover,organisations active in policy making or planning rather than in direct service deliveryalso need to take diversity seriously.
Tudi organizacije, ki so aktivno vključene v oblikovanje ali načrtovanje politik, ne pa v neposredno izvajanje storitev, morajo raznolikost jemati resno.
Government initiatives can promote the recruitment of immigrant-origin staff withrespect to both the public and the private sector.
Vladne pobude lahko spodbujajo zaposlovanje priseljenskega osebja tako v javnem kot v zasebnem sektorju.
For instance, as a part of theimplementation of the Danish white paper and action plan ‘The Government’s Visionand Strategies for Improved Integration’, launched in June 2003, the government willpublish a toolbox with ideas to encourage the diverse composition of public sectorworkforces by the end of 2004.
Na primer, v okviru izvajanja danske bele knjige in akcijskega načrta „Vizija in strategije vlade za izboljšano integracijo“, sproženega junija , bo vlada do konca leta objavila priročnik z idejami za spodbujanje raznolike sestave zaposlenih v javnem sektorju.
In Italy, sixty cultural mediators who can be immigrantsor Italians are attached to the public social structures of six regions of Southern Italy, andthirty mediators work in local employment offices.
V Italiji je šestdeset kulturnih posrednikov, ki so priseljenci ali Italijani, zaposlenih v javnih socialnih strukturah šestih regij v južni Italiji, trideset posrednikov pa je zaposlenih v lokalnih uradih za zaposlovanje.
While paying attention to recruitment, organisations can also utilise existing staff skills.
Medtem ko pozornost namenjajo zaposlovanju, lahko organizacije uporabijo tudi obstoječe spretnosti osebja.
Forinstance, they can recognise and, if appropriate, remunerate the linguistic skills, culturalknowledge and community contacts of their staff.
Na primer, pri svojem osebju lahko priznajo in, če je to primerno, nadgradijo jezikovne spretnosti, znanje na področju kulture in stike v skupnosti.
Skills registers or databases can becreated in larger organisations, listing staff members who have an immigrant background orwho are familiar with immigrant languages or cultures.
V večjih organizacijah je mogoče ustvariti registre oziroma zbirke podatkov spretnosti, v katerih bi bili navedeni člani osebja, ki imajo priseljensko poreklo ali ki poznajo jezike oziroma kulture priseljencev.
Civic participation financially support the study of languages by employees.
Državljanska udeležba
As an example of training, the Czech Ministry of Labour and Social Affairs runs a pilot elearning educational programme to assist in dealing with the integration of foreigners.
Kot primer usposabljanja češko Ministrstvo za delo in socialne zadeve izvaja pilotni izobraževalni program e-učenja za pomoč pri integraciji tujcev.
Thisprogramme will gradually provide training courses to employees of the Ministry and of Employment Agencies in the districts.
Ta program bo zaposlenim na Ministrstvu in v agencijah za zaposlovanje v okrožjih postopoma zagotavljal izobraževalne tečaje.
One of the goals is to prepare a methodology inorder to train tutors at the Employment Agencies in intercultural know-how.
Eden od ciljev je pripraviti metodologijo, s katero bi tutorjem v agencijah za zaposlovanje posredovali medkulturno znanje in izkušnje.
These tutorscan then independently train the officials on how to work in amulticultural environment.
Ti tutorji lahko nato samostojno pripravljajo uradnike za delo v večkulturnem okolju.
In Austria, the EQUAL-funded project ‘Interkulturlotsen’ (www.interkulturlotsen.at)offers training to key persons in organisations from the field of public administration aswell as private enterprises and NGOs.
V Avstriji projekt„Interkulturlotsen“ (www.interkulturlotsen.at), ki ga financira EQUAL, omogoča usposabljanje ključnim osebam v organizacijah s področja javne uprave, pa tudi zasebnim podjetjem in nevladnim organizacijam.
These organisations either have a largely immigrantworkforce or many customers with a migrant background.
Te organizacije zaposlujejo večinoma priseljence ali pa imajo veliko uporabnikov storitev s priseljenskim poreklom.
The curriculum offers a mix ofcultural awareness training, seminars on special issues like mobbing, gendermainstreaming, legal issues of anti-discrimination, and diversity management.
Učni načrt ponuja mešanico izobraževanja o kulturni zavesti, seminarjev o posebnih vprašanjih, kot je na primer nadlegovanje, načelo enakosti spolov, pravna vprašanja protidiskriminacije in upravljanje raznolikosti.
In addition,it focuses on and offers training in communication skills and (intercultural) mediation.Participants become ‘intercultural pilots’ who act as mediators, contact persons for peoplewho have experienced discrimination, and experts on equal treatment in employment.
Poleg tega pa se osredotoča in nudi usposabljanje v komunikacijskih spretnostih in (medkulturnem) posredovanju. Udeleženci postanejo„medkulturni piloti“, ki delujejo kot posredniki, kontaktne točke za ljudi, ki so bili diskriminirani, in strokovnjaki za enako obravnavo pri zaposlovanju.
Recruitment and training are complementary strategies in building up staff withintercultural competence.
Zaposlovanje in usposabljanje sta komplementarni strategiji za oblikovanje osebja z medkulturno usposobljenostjo.
Ideally developing intercultural competence amongemployees is an ongoing priority rather than a one-time effort.
V idealnem primeru je razvoj medkulturne usposobljenosti med zaposlenimi stalna prednostna naloga, ne pa enkraten trud.
Even with targeted recruitment and training, mainstream service providers are unlikelyto cover the whole spectrum of linguistic, cultural and religious diversity through theirown personnel.
Glavni ponudniki storitev celo z usmerjenim zaposlovanjem in usposabljanjem pri svojem osebju verjetno ne bodo zajeli celotnega spektra jezikovne, kulturne in verske raznolikosti.
For this reason, it is important that employees have easy and immediateaccess to trained interpreters or to specialised advisors on, for example, cultural andreligious matters.
Zato je pomembno, da je zaposlenim omogočen enostaven in takojšen dostop do usposobljenih tolmačev ali specializiranih svetovalcev za, na primer, kulturna in verska vprašanja.
Training can be given on the best use of interpretation and translationservices.
Usposabljati jih je mogoče za najboljšo uporabo storitev prevajanja in tolmačenja.
Where the competence or capacity of the mainstream institution is insufficient,close links with specialised organisations can be of great benefit.
Če osrednja ustanova nima zadostnih usposobljenosti ali zmogljivosti, lahko tesne povezave s specializiranimi organizacijami zelo koristijo.
In the Autonomous Community of Madrid immigrants may be referred to special advicecentres if the general services – which remain the first port of call – decide that theindividual migrant would benefit from a more in-depth consultation.
V avtonomni skupnosti Madrid lahko splošne službe, ki so še vedno prva izbira, če menijo, da bi imel posamezen migrant korist od bolj poglobljenega svetovanja, priseljence napotijo v specializirane svetovalne centre.
Over the course oftwo years, the Social Assistance for Immigrants Centres (CASI), which are managed by NGOs, have nearly doubled their number of cases.
Centri za socialno pomoč za priseljence (CASI), ki jih upravljajo nevladne organizacije, so v dveh letih skoraj podvojili število svojih zadev.
Service providers can apply their intercultural knowledge in all interactions with clients.Personal communication can be made easier by adapting opening times and transportpossibilities.
Organizacije, ki se v veliki meri zanašajo na spletne strani, lahko namestijo posebno programsko opremo, ki omogoča elektronsko razširjanje informacij v različnih jezikih, brez težav urejanja, tiska in čitljivosti, do katerih pogosto pride pri uporabi znakov, ki jih latinica ne pozna. Informacije je treba posre-
Information strategies should be based on knowledge of thecommunities, and collaboration with migrant networks is recommended.
Informacijske strategije morajo temeljiti na znanju o skupnostih, priporoča pa se tudi sodelovanje z mrežami migrantov.
Best practices demonstrate that mainstream organisations which work closely with expertsor specialist organisations greatly improve the accessibility of their services to immigrants.
Najboljše prakse kažejo, da osrednje organizacije, ki tesno sodelujejo z izvedenci ali strokovnimi združenji, znatno izboljšujejo dostopnost svojih storitev za priseljence.
Mainstream organisations are best equipped to service immigrants if they continuouslyimprove their level of intercultural competence.
Osrednje organizacije so najbolje opremljene za zagotavljanje storitev priseljencem, če nenehno izboljšujejo svojo raven medkulturne usposobljenosti.
Structured feedback and complainthandling mechanisms can be used to gather responses.
Za zbiranje odzivov je mogoče uporabiti strukturirane mehanizme za zbiranje povratnih informacij in reševanje pritožb.
At the same time, immigrantsare best able to use services if they are informed about the range of options and aboutthe rules involved in accessing services.
Hkrati pa lahko priseljenci storitve najbolje uporabljajo takrat, ko so obveščeni o naboru možnosti in o pravilih, ki veljajo pri dostopu do storitev.
The municipality and hospital administration of Alessandria (Northern Italy), under theauspices of the Territorial Immigration Council, work to address the difficulties of Maghrebi women to fully access the health service during their pregnancy and fordelivery.
Občina in uprava bolnice v Alessandriji (severna Italija), pod pokroviteljstvom Sveta za ozemeljsko priseljevanje, sodelujeta pri reševanju težav žensk iz regije Magreb pri popolnem dostopu do zdravstvenih storitev med njihovo nosečnostjo in pri porodu.
First, a study was carried out about the personal situation and the attitudesprevailing among foreign women in general with regard to motherhood and birth as wellas about their opinions on the relevant health structures.
Najprej je bila izvedena študija o osebnem statusu in odnosu, ki prevladuje med tujkami na sploh, v zvezi z materinstvom in porodom, pa tudi o njihovih mnenjih glede ustreznih zdravstvenih ustanov.
Then, staff of the province’shealth service (consulting rooms, obstetrics and paediatrics departments) and of themunicipalities’ services for childhood (nursery schools) was trained in multiethnic matters.The last step directly addresses the population from the Maghreb, both men and women,with the purpose of increasing the level of knowledge of the purposes and of the methodsused by the health and social services.
Nato je bilo osebje v zdravstvu province (posvetovalne sobe, porodništvo in pediatrija) in storitvah za otroke občin (predšolsko izobraževanje) usposobljeno o večetničnih zadevah. Zadnji korak je namenjen neposredno prebivalcem iz regije Magreb, tako moškim kot ženskam, z namenom dviganja ravni znanja o namenih in metodah, ki se uporabljajo v zdravstvu in storitvah socialnega skrbstva.
In the case of an Austrian project looking at immigrants in the health service, training forimmigrants sparked activities for the intercultural competence of mainstream staff.Starting in 1997, the organisation ZEBRA in Graz gave immigrants training to assistmembers of their communities in accessing the health system, to give advice and totranslate during visits to the doctor.
V primeru avstrijskega projekta, ki je bil namenjen opazovanju priseljencev v zdravstvenih storitvah, je usposabljanje za priseljence sprožilo aktivnosti za medkulturno usposobljenost osebja. Organizacija ZEBRA v Gradcu že od leta priseljencem omogoča usposabljanje, da drugim članom v svojih skupnostih pomagajo pri dostopu do zdravstvenega sistema, dajanju nasvetov in prevajanju med obiski pri zdravniku.
They became volunteer ‘link-workers’.
Tako postanejo prostovoljni „povezovalci“.
Subsequently,a training course for ‘health consultants’ was developed, building on the recognition thatthe health service itself would also benefit from intercultural knowledge and competence.The migrants now trained as health consultants not only assist members of theircommunity but also advise mainstream healthcare organisations.
Kasneje je bil razvit tečaj usposabljanja za „zdravstvene svetovalce“, ki je temeljil na spoznanju, da bi tudi zdravstvo imelo korist od medkulturnega znanja in usposobljenosti. Migranti, usposobljeni za delo kot zdravstveni svetovalci, ne pomagajo le članom svojih skupnosti, ampak tudi svetujejo osrednjim organizacijam za zdravstveno varstvo.
Civic participation
Državljanska udeležba kulturni in jezikovni raznolikosti. Nemška dežela Severno Porenje-Vestfalija se je na potrebo po različnih možnostih odzvala z objavo „Priročnika za izvajanje integracije“.
Thishandbook is aimed at municipalities and contains descriptions of successful ‘administrativesolutions’ for the implementation of integration policies.
Ta priročnik je namenjen občinam in vsebuje opise uspešnih „upravnih rešitev“ za izvajanje integracijskih politik.
Examples are offered for largeand for small municipalities and give information on the instruments used to introduce thepractice, costs and benefits, as well as success factors.
Vsebuje primere za velike in majhne občine in nudi informacije o instrumentih za uvedbo prakse, stroških in koristih, pa tudi dejavnikih uspeha.
Municipalities can choose thoseexamples which best fit their situation and use the tools provided to facilitate theparticipation of immigrants in their structures and services.
Občine lahko izberejo primere, ki najbolj ustrezajo njihovim okoliščinam, in priložena orodja uporabijo za spodbujanje udeležbe priseljencev v svojih strukturah in storitvah.
Also in Germany, the‘migratory services’ (Migrationsdienste), which are run by church-based and secularwelfare organisations, use different models of opening themselves up to immigrants.
Tudi v Nemčiji „migracijske službe“ (Migrationsdienste), ki jih vodijo cerkvene in posvetne organizacije za socialno skrbstvo, uporabljajo različne modele za odpiranje priseljencem.
Engaging citizens and immigrants
Vključevanje državljanov in priseljencev
Active citizenship highlights immigrants’ skills and suggests ways of making the most ofthem both for the immigrants and for society as a whole.
Aktivno državljanstvo poudarja spretnosti priseljencev in predlaga načine, kako jih lahko skupnost in družba kot celota čim bolj izkoristita.
Access to services is an important aspect of participation in society, but it is one of many.Immigrants and non-immigrants engage with each other and with society in voluntaryassociations, in religious groups or in the political arena.
Dostop do storitev je pomemben vidik udeležbe v družbi, a je hkrati tudi eden izmed mnogih. Priseljenci in državljani, ki niso priseljenci, sodelujejo drug z drugim in družbo v prostovoljnih združenjih, verskih skupinah ali na političnem področju.
This is where active citizenshiptakes place and where participation in common endeavours contributes to integration.Whereas in service provision much attention should go to obstacles to inclusive serviceprovision and how to remove them, a focus on active citizenship highlights skills andsuggests ways of making the most of them for both immigrants and society as a whole.
To so mesta, kjer se dogaja aktivno državljanstvo in kjer udeležba pri skupnih prizadevanjih prispeva k integraciji. Medtem ko je treba pri zagotavljanju storitev veliko pozornosti nameniti oviram za vključujoče zagotavljanje storitev in vprašanjem, kako jih odstraniti, osredotočenost na aktivno državljanstvo poudarja spretnosti in predlaga načine, kako jih lahko priseljenci in družba kot celota čim bolj izkoristijo.
While organisations across all sectors face the task of maximising the potential ofparticipation, there are ways of engaging citizens and immigrants that are specific tocertain areas of society.
Medtem ko se organizacije v vseh sektorjih soočajo z nalogo, kako čim bolj izkoristiti možnost udeležbe, obstajajo načini vključevanja državljanov in priseljencev, ki so specifični za posamezna področja družbe.
Correspondingly, organisations active in these areas can takeparticular steps to create opportunities for immigrant participation.
V skladu s tem lahko organizacije, dejavne na teh področjih, izvajajo posebne ukrepe, s katerimi ustvarjajo možnosti za udeležbo priseljencev.
In the area of religiousparticipation, dialogue can be a way of engaging immigrants and non-immigrants acrossdifferent faiths and denominations.
Na področju verske udeležbe je dialog lahko način za vključevanje priseljencev in državljanov, ki niso priseljenci, med različnimi verami in veroizpovedmi.
Consultative bodies and electoral rights are steps onthe way to full citizenship that comes with naturalisation.
Posvetovalni organi in volilna pravica so koraki na poti do polnega državljanstva, ki pride z naturalizacijo.
And facilitating immigrantvolunteering is a good way of promoting civic participation in the social sphere.
Prav tako je spodbujanje prostovoljnega dela priseljencev dober način za pospeševanje državljanske udeležbe v družbeni sferi.
Religion can be beneficial to societal integration and provides many opportunities forpositive interaction.
Vera lahko koristi družbeni integraciji in zagotavlja mnogo priložnosti za pozitivne medsebojne odnose. Vera je, kot kultura v širšem smislu, element integracije.
Itcan form an important framework for the development of citizenship and citizenshipcompetences.
Pomeni lahko pomemben okvir za razvoj državljanstva in državljanskih usposobljenosti.
The major Christian denominations have a long tradition of setting up dialoguestructures between themselves, and these are often taken as a starting point forconversations with other denominations or religions.
Večje krščanske veroizpovedi imajo že dolgo tradicijo vzpostavljanja medsebojnega dialoga, to pa se pogosto izkoristi kot izhodišče za pogovore z drugimi veroizpovedmi ali verami.
Host churches can open upecumenical dialogue structures to migrant churches.
Cerkve v družbi gostiteljici lahko s cerkvami migrantov začnejo splošen dialog.
They can also participate in andencourage inter-religious dialogue.
Prav tako lahko spodbujajo medverski dialog in v njem sodelujejo.
Inter-religious dialogue can take place betweenspecific communities (such as the Abrahamic Forum in Germany which includes Christians, Muslims and Jews – see www.interkultureller-rat.de), or it can be broadbased.
Medverski dialog se lahko izvaja med posameznimi skupnostmi (tak je, na primer, Abrahamic Forum v Nemčiji, ki vključuje kristjane, muslimane in jude – glej www.interkultureller-rat.de), lahko pa je zastavljen širše.
For instance, the UK Interfaith Network works to build good relations betweenthe communities of the Baha’i, Buddhist, Christian, Hindu, Jain, Jewish, Muslim, Sikh,and Zoroastrian faiths.
Na primer, Interfaith Network v Združenem kraljestvu gradi na dobrih odnosih med skupnostmi baha’ijev, budistov, kristjanov, hindujcev, jainistov, judov, muslimanov, sikhov in zoroastriancev.
A survey carried out by the network suggests that there are nowover 130 local interfaith groups, councils and forums in the UK. (www.interfaith.co.uk)
Raziskava, ki jo je mreža izvedla, kaže, da v Združenem kraljestvu trenutno obstaja več kot lokalnih medverskih skupin, svetov in forumov. (www.interfaith.co.uk)
Governments should provide support for inter-religious dialogue by facilitating theestablishment of dialogue platforms and contributing resources where appropriate.
Vlade morajo podporo za medverski dialog zagotoviti tako, da pospešujejo vzpostavljanje podlag za dialog in prispevajo sredstva, kjer je to primerno.
Governments have specifically encouraged inter-religious dialogue as a way ofpreventing conflicts or tensions between communities and, especially since 11September 2001, as a way of counteracting fundamentalism.
Vlade medverski dialog spodbujajo zlasti kot način za preprečevanje sporov ali napetosti med skupnostmi in, zlasti po . septembru , kot način za preprečevanje fundamentalizma.
Authorities at differentlevels can assist the dialogue between religions by providing platforms for discussion orby helping to resolve the legal status of migrant churches.
Organi oblasti na različnih ravneh lahko pri dialogu med verami pomagajo tako, da zagotavljajo podlage za razprave ali da pomagajo rešiti pravni status cerkev migrantov.
Despite the success of suchinitiatives in many cases, it is important to note that dialogue, including inter-religiousdialogue, is not a ‘quick-fix solution’ and cannot always resolve immediate conflicts.
Kljub temu, da bi bile takšne pobude v mnogih primerih uspešne, je pomembno poudariti, da dialog, tudi medverski dialog, ni „hitra“ rešitev in da ne more vedno rešiti neposrednih sporov.