natgillin/translations-raw huggingface dataset:
) show marked increases since pre-industrial times, with levels of carbon dioxide
) kažejo znaten porast od predindustrijske dobe do danes, pri čemer je raven ogljikovega dioksida (CO
) far exceeding the natural range of the past 650 000 years. The
) veliko višja kot kadarkoli v zadnjih
level of about 280 ppm to more than 387 ppm in 2008 (
2 predindustrijski dobi povzpela na več kot 387 ppm v letu 2008 (
Increases in GHG emissions are largely due to the use of fossil fuels, although deforestation, land-use change and agriculture also provide significant but smaller contributions.
Povečanje izpustov TGP je v veliki meri posledica rabe fosilnih goriv, čeprav k temu pojavu pomembno prispevajo tudi krčenje gozdov, spremembe v rabi zemljišč in kmetijstvo, vendar v manjši meri.
As a consequence, the average global air temperature in 2009 had risen by 0.7 to 0.8 °C since pre-industrial times (3).
Posledica povečanja izpustov TGP je dvig temperature zraka. Ta se je od predindustrijske dobe do danes zvišala za 0.7–0.8 °C (3).
Indeed, the Intergovernmental Panel on Climate Change (IPCC) concluded that global warming since the middle of the 20th century is very likely to have been due to human
Po mnenju Medvladnega odbora ZN za podnebne spremembe (IPCC) je globalno segrevanje od sredine 20. stoletja naprej zelo verjetno posledica
In addition, best estimates of current projections suggest global mean temperatures could rise by as much as 1.8 to 4.0 °C — or 1.1 to 6.4 °C taking into account the full uncertainty range — over the course of this century if global action to limit GHG emissions proves unsuccessful (4).
Najugodnejše ocene v trenutnih projekcijah izpustov TGP kažejo, da se lahko svetovna povprečna temperatura v tem stoletju dvigne za 1,8 do 4,0 °C oziroma, ob upoštevanju celotnega razpona negotovosti in ob neuspešnem omejevanju izpustov TGP, celo za 1,1 do 6,4 °C (4).
Recent observations give reason to believe that the rate of growth of GHG emissions and many climate impacts are approaching the upper boundary of the IPCC range of projections
Zadnja opažanja kažejo, da se stopnja rasti izpustov TGP in številnih podnebnih vplivov najverjetneje bolj bližajo zgornjim kot spodnjim
Changes in climate and temperature increases of such magnitude are associated with a wide range of potential impacts.
Podnebne in temperaturne spremembe večjega obsega so povezane s široko paleto možnih posledic.
Already over the last three decades, warming has had a discernible influence at the global scale on observed changes in many human and natural systems
V zadnjih treh desetletjih je segrevanje v svetovnem merilu opazno vplivalo na spremembe, ki se odražajo v številnih družbenih in naravnih sistemih ter so povezane denimo s spreminjanjem padavinskih režimov, dviganjem povprečne gladine svetovnih morij, krčenjem ledenikov in zmanjševanjem obsega
— including shifts in precipitation patterns, rising global mean sea level, the retreat of glaciers and decline in the extent of Arctic sea ice coverage.
Podnebne spremem bne spremembe be arktičnega morskega ledu. V mnogih primerih se je spremenil tudi
Other consequences of changing climatic conditions include increases in global mean ocean temperatures, widespread melting of snow and ice sheets, increased flood risk for urban areas and ecosystems, ocean acidification, and extreme climatic events including heat waves.
pretok rek, zlasti tistih, ki se napajajo iz snežišč ali ledenikov ( podnebnih sprememb čutili v vseh regijah na Zemlji, Evropa pri tem ni nikakršna izjema.
The impacts of climate change are expected to be felt in all regions of the planet, and Europe is no exception.
Če ne bomo ukrepali, bomo po pričakovanjih občutili precejšnje negativne posledice podnebnih sprememb.
Unless action is taken, climatic changes are expected to lead to considerable adverse impacts.
Z višanjem temperature na globalni ravni se povečuje tudi tveganje, da bodo presežene točke preskoka, kar lahko sproži obsežne, nelinearne spremembe (glej 7. poglavje).
Past and projected global surface temperature change (relative to 1980–19), based on multiaverages for selected IPCC scenarios
Vodilnatemapolitičnihrazpravotem,kakoomejitinevarnoposeganjev podnebni sistem, je doseganje mednarodno dogovorjenega cilja, kidvigglobalnepovprečnetemperatureodpredindustrijskedobedalje omejuje na manj kot 2 °C (7).
2100Year 2000 constant concentrations
2100Nespremenjene koncentracije po letu 2000
The bars on the right of the figure indicate the best estimate (solid line within each bar) and the likely range asesed for all six IPCC marker scenarios at 2090–2099 (relative to 1980–1999).
Stolpci na desni strani diagrama prikazujejo najugodnejše ocene (debela črta v vsakem stolpcu) in verjetni razpon, ocenjen za vseh šest scenarijev IPCC za obdobje 2090–2099 (glede na obdobje 1980–1999).
The horizontal black line has been added by EEA to indicate the EU Council conclusion and UNFCC Copenhagen Accord objective of 2 °C maximum temperature increase above pre-industrial (1.4 °C above 1990 because of about 0.6 °C temperature increase from the pre-industrial period to 1990).
Vodoravno črno črto je dodala EEA, da bi označila cilj, ki ga opredeljujeta sklep Sveta EU in dogovor UNFCCC v Kopenhagnu, da zvišanje temperature ne sme preseči 2 °C v primerjavi s predindustrijsko temperaturo (kar pomeni 1,4 °C nad temperaturo leta 1990, ker se je temperatura od predindustrijske dobe do leta 1990 že zvišala za približno 0.6 °C).
Meeting the target of limiting global temperatures increases to less than 2 °C will require a concerted global effort — including further substantial GHG emission reductions in Europe. In 2008, the EU was responsible for between 11 and 12 % of global GHG emissions (9) — while being home to 8 % of the world's population.
Znadaljnjimzmanjševanjemizpustovtoplogrednihplinov bo EU izpolnila kjotsko obveznost povzročajo podnebne spremembe skladno z določili Montrealskega protokola, posredno prispevalo k drastičnemu zmanjšanju izpustov TGP.
According to current projections taking into account population growth and economic development worldwide, Europe's percentage contribution will decrease, as emissions in emerging economies continue to increase (10).
Zmanjšanje izpustov TGP na globalni ravni je bilo zaradi tega znatnejše od zmanjšanja, predvidenega v določilih Kjotskega protokola do konca leta 2012 (13).
Annual emissions of GHG in the EU in 2008 corresponded to around
Izpusti toplogrednih plinov v letu 2008, izraženi v
In terms of total emissions,
Po skupnih izpustih TGP je EU na
Meanwhile, the EU is in third place behind China and the USA ( the trends in EU GHG emissions relative to economic development — measured as gross domestic product (GDP) — in the EU indicate an overall decoupling of emissions from economic development over time.
Gibanje izpustov TGP v odvisnosti od gospodarskega razvoja, merjenega kot bruto domači proizvod (BDP), v EU na splošno kaže postopno zmanjševanje povezanosti količine izpustov z gospodarskim razvojem.
Between 1990 and 2007, emissions per unit of GDP decreased in the EU-27 by more than a third (11).
V obdobju 1990–2007 so se namreč v EU-27 izpusti na enoto BDP zmanjšali za več kot tretjino (11).
However, it should be noted that these emission figures only represent what is emitted within the EU territory, calculated according to agreed international guidelines under UNFCCC.
Pri tem je treba opozoriti, da ti podatki zajemajo le izpuste v državah članicah EU, izračunane po dogovorjenih mednarodnih smernicah, ki jih določa UNFCCC.
Europe's contribution to global emissions could be greater if European imports of goods and services, with their 'embedded carbon', are taken into account.
Evropski prispevek h globalnim izpustom bi bil lahko večji, če bi v izračunih upoštevali tudi evropski uvoz blaga in storitev, skupaj z 'ogljičnim odtisom'.
Current emission data confirm that the EU-15 Member States are on track to meet their joint target of cutting emissions by 8 % compared to base-year levels — 1990 for most countries — during the first commitment period under the Kyoto Protocol: the years 2008 to 2012.
Zadnji podatki o izpustih TGP potrjujejo, da so države EU-15 na dobri poti, da bodo v prvem ciljnem obdobju, določenem v Kjotskem protokolu (2008–2012), dosegle skupni cilj zmanjšanja izpustov za 8 % v primerjavi z izpusti v izhodiščnem letu (v večini držav je to leto 1990).
Reductions in the EU-27 have been even greater than in the EU-15; domestic GHG emissions fell by approximately 11 % between 1990
Zmanjšanje je bilo v EU-27 večje kot v EU-15, saj so se v obdobju 1990–2008 domači izpusti TGP zmanjšali za približno
Iceland Norway Liechtenstein Croatia Switzerland Turkey
Islandija Norveška Liechtenstein Hrvaška Švica Turčija
Domestic GHG emissions in EU-15 and EU-27 between
Podnebne spremem bne spremembe be
190 and 2008 (
Izpusti TGP v EU-15 in EU-27 v obdobju 1990–2008 (
Index 1990 = 100, EU-27Index Kyoto base year = 100, EU-15
Indeks 1990 = 100, EU-27Indeks izhodiščno leto = 100, EU-15
EU-15: – 8 % Kyototarget by 2008–2012
EU-15: – 8 % glede na Kjotski cilj do 2008–2012
EU-27: – 20 % unilateraltarget by 2020
Trendi izpustov TGP v EU so v zadnjih 20 letih posledica dveh skupin
EU-27 total greenhouse gas emissions EU-15 total greenhouse gas emissions
EU-27 skupni izpusti toplogrednih plinov EU-15 skupni izpusti toplogrednih plinov
Climate change h an ge
Podnebne spremem bne spremembe be
Greenhouse gas emissions in the EU-27 by sector in 2008, and changes between 190 and 2008
Izpusti toplogrednih plinov v EU-27 po sektorjih v letu 2008 in spremembe v obdobju 1990–2008
Total greenhouse gas emissions by sector in EU-27, 2008
Skupni izpusti toplogrednih plinov po sektorjih v EU-27, 2008 izboljšana energetska učinkovitost, zlasti pri industrijskih končnih porabnikih in v energetskem sektorju;
Households/services14.5 %
• zmanjšanje izpustov iz kmetijstva (za več kot 20 % od leta 1990);
Manufacturing/construction12.4 %
Predelovalna dejavnost/gradbeništvo12,4 %
* Excludes international aviation and shipping(6 % of total GHG emissions)
* Podatki o mednarodnem letalskem in pomorskem prometu niso vključeni (6 % skupnih izpustov TGP)
Changes 1990–2008
Spremembe 1990–2008
Total GHGInternational shipping International aviation
Skupaj TGPMednarodni pomorski promet Mednarodni letalski promet
Waste Agriculture Industrial processes Fugitive emissions Households/services
Odpadki Kmetijstvo Industrijski procesi Ubežne emisije Gospodinjstva/storitve
Transport Manufacturing/construction Energy production
Promet Predelovalna dejavnost/gradbeništvo Proizvodnja energije
Emisions from international aviation and international maritime navigation, which are not covered by the Kyoto Protocol, are not included in the top figure.
Izpusti iz mednarodnega letalskega in mednarodnega pomorskega prometa, ki jih Kjotski protokol ne zajema, v zgornjem diagramu niso vključeni.
If included in the total, the share of transport would reach around 24 % of total EU-27 GHG emisions in 2008.
Če bi jih vključili v skupne izpuste, bi delež prometa dosegel približno 24 % skupnih izpustov TGP v EU-27 v letu 2008.
Towards a resource-efficient transport system
Okvir 2.1 Varčnemu prometnemu sistemu naproti
The increases in greenhouse gas emissions in the transport sector — as well as several other environmental impacts of transport — continue to be closely linked to economic growth.
Povečevanje izpustov toplogrednih plinov v prometnem sektorju, vključno z drugimi vplivi prometa na okolje, ostaja še naprej tesno povezano z gospodarsko rastjo.
For 2009, the report highlighted the following trends and findings:
Za leto 2009 so bili v poročilu predstavljeni naslednji trendi in ugotovitve:
•Freight transport tends to grow slightly faster than the economy, with road and air freight recording the largest increases in the EU-27 (43 % and 35 %, respectively, between 1997 and 2007).
• Obseg tovornega prometa se povečuje nekoliko hitreje od gospodarstva, pri čemer cestni in letalski tovorni promet beležita največji porast v EU-27 (43 % prvi in 35 % drugi, oboje v obdobju 1997–2007).
The share of rail and inland waterways in the total freight volumes declined during that period.
Podobno zavezo so sprejele tudi Švica, Liechtenstein (zmanjšanje za 20–30 %) in Norveška (30–40 %).
•Passenger transport continued to grow but at a slower rate than the economy.
• Obseg potniškega prometa se še naprej povečuje, vendar počasneje kot gospodarstvo.
Air travel within the EU remained the fastest growth area, increasing 48 % between 1997 and 2007.
Pri tem beleži najhitrejšo rast letalski promet, ki se je v obdobju 1997–2007 povečal za 48 %.
Car journeys remained the dominant mode of transport, accounting for 72 % of all passenger kilometres in the EU-27.
Uporaba osebnih avtomobilov v potniškem prometu prevladuje, saj ti zavzemajo 72 % vseh potniških kilometrov v EU-27.
•Greenhouse gas emissions from transport (excluding international aviation and maritime transport) grew by 28 % between 1990 and 2007 in EEA countries (by 24 % in EU-27), and now account for around 19 % of total emissions.
• Izpusti toplogrednih plinov iz prometa (brez mednarodnega letalskega in pomorskega prometa) so se v obdobju 1997–2007 povečali za 28 % v državah EEA (in za 24 % v EU-27). K celotnim izpustom TGP prispevajo približno 19 %.
•In the European Union, only Germany and Sweden are on track to meet their 2010 indicative targets for biofuels use (however, see also discussion related to bioenergy production in Chapter 6).
• V Evropski uniji sta le Nemčija in Švedska na dobri poti, da bosta izpolnili okvirne cilje za leto 2010 glede uporabe biogoriv (vendar glej tudi besedilo, povezano s proizvodnjo bioenergije v 6. poglavju).
•Despite recent reductions in air pollutant emissions, road transport was the largest emitter of nitrogen oxides and the second largest contributor of pollutants forming particulate matter in 2007 (see also Chapter 5).
• Čeprav so se v zadnjem času izpusti onesnaževal zraka zmanjšali, je bil leta 2007 cestni promet največji povzročitelj izpustov dušikovih oksidov in drugi največji vir onesnaževal, ki vplivajo na nastanek in onesnaženje z delci (gl. tudi 5. poglavje).
•Road traffic remains by far the largest source of exposure to transport noise.
• Cestni promet prispeva največji delež k izpostavljenosti hrupu zaradi prometa.
The number of people exposed to damaging noise levels, especially at night, is expected to increase unless effective noise policies are developed and implemented in full (see also Chapter 5).
Število ljudi, izpostavljenih škodljivim ravnem hrupa, zlasti ponoči, se bo predvidoma povečalo, razen če ne bo oblikovana in dosledno izvedena učinkovita protihrupna politika (glej tudi 5. poglavje).
The report concludes that addressing the environmental aspects of transport policy effectively requires a vision for what the transport system should be like by the mid 21st century.
Poročilo se zaključi z ugotovitvijo, da je za učinkovito vključevanje okoljskih vidikov v prometno politiko potrebna vizija o tem, kakšen bi moral biti prometni sistem do sredine 21. stoletja.
The process of establishing a new Common Transport Policy is essentially about creating this vision and then designing policies to achieve it.
Proces oblikovanja nove "Skupne prometne politike" bi zato moral temeljiti najprej na opredelitvi vizije, potem pa na oblikovanju politike, ki bo privedla do njene uresničitve.
Share of renewable energy in final energy consumption
Delež obnovljivih virov energije v končni porabi energije v EU-27 leta 2007 v primerjavi s cilji za leto
F ) in EU-27 in 2007 compared to 2020 targets (
Tudi na področju energetske učinkovitosti stavb je dolgoročno mogoče v Evropi še veliko izboljšati (19).
Sweden Latvia Finland Austria Portugal Denmark Romania Estonia Slovenia Lithuania France Spain Germany Bulgaria
Švedska Latvija Finska Avstrija Portugalska Danska Romunija Estonija Slovenija Litva Francija Španija Nemčija Bolgarija
Slovakia Greece Czech Republic Poland Hungary Italy Cyprus Ireland Netherlands Belgium Luxembourg United Kingdom
Slovaška Grčija Češka Poljska Madžarska Italija Ciper Irska Nizozemska Belgija Luksemburg Velika Britanija
For the Mediterranean basin, in particular, increasing mean temperatures and decreases in water availability are expected to exacerbate current vulnerability to droughts, forest fires and heat waves.
Vplivi podnebnih sprememb in občutljivost nanje se razlikujejo med regijami, sektorji in skupnostmi težave, saj morda ceste in mostovi ne bodo vzdržali premikov.
Already today, the vast majority of glaciers in European
Velika večina ledenikov v evropskih gorovjih se že danes krči — kar vpliva
Climate change h an ge mountains are in retreat — which also affects water resource management in downstream areas (21
21 tudi na gospodarjenje z vodnimi viri v spodnjih delih porečij (
Similarly, coastal and river-flood-prone areas across Europe are particularly vulnerable to climatic changes, as are cities and urban areas.
Podobno so na podnebne spremembe še posebej občutljiva območja po vsej Evropi, ki so pogosteje izpostavljena obalnim in rečnim poplavam, ter mesta in urbana območja.
Key past and projected impacts and effects of climate change for the main biogeographical regions of Europe
Pomembnejši vplivi (dosedanji in predvideni) ter posledice podnebnih sprememb na glavne biogeografske regije v Evropi
Northern Europe (boreal region)
Zmanjšanje obsega arktičnega morskega ledu
Decrease in Arctic sea ice coverage Greenland ice sheet loss
Povečan pretok rek Pospešena rast gozdov
Higher risk of biodiversity loss
Več energije, pridobljene iz vodne energije
Higher crop yields
Višji pridelek v kmetijstvu
Higher risk of damages by winter storms
Manjša poraba energije za ogrevanje
North-western Europe
Povečan obseg
Increase in winterprecipitation
Večja nevarnost škode zaradi zimskih neurij
Mountain areas High temperature increase
Večja nevarnost upadanja biotske raznovrstnosti
Upwards shift of plants and animals Less ski tourism in winter Higher soil erosion risk50°
Premik rastlinstva in živalstva v višje predele50°
High risk of species extinction
Selitev sladkovodnih vrst proti severu
Coastal zones and regional seas
Večja nevarnost obalnih poplav
Sea-level rise
Evropska morja
Higher water temperature Higher crop yield variability
Višje temperature površinske plasti morja
Northward movementof species
Selitve vrst proti severu
Increased forest fire danger40°Lower forest stability
Manj poletnih padavin Več poplavljanja rek pozimi Višja temperatura vode
Increase inphytoplankton biomass
Povečana količina fitoplanktonske biomase
Higher risk for40°fish stocks
Večja nevarnost za
Decrease in annual precipitation
Več potreb po vodi za kmetijstvo
More vector-borne diseases
Upad poletnega turizma
Less summer tourism Higher risk of biodiversity loss Higher risk for desertification
Večja nevarnost upadanja biotske raznovrstnosti
More forest fires Less energy by hydropower More deaths by heat waves
Večja nevarnost širjenja puščav Manj energije, pridobljene iz vodne energije Več umrlih zaradi vročinskih valov g
Decrease in annual river flow Increasing water demandfor agriculture g ).
Poleg tega lahko taljenje trajno zamrznjenih tal v gorskih območjih povzroči infrastrukturne
Climate change is projected to have major impacts on ecosystems, water resources and human health
Podnebnespremembebodomočnovplivalenaekosisteme, vodne vire in zdravje ljudi s spremembami rabe tal in gospodarjenjem z vodami, vplivajo na intenzifikacijo hidrološkega kroga.
Climate change is projected to play a substantial role in biodiversity loss and puts ecosystem functions at risk.
Glede na napovedi bodo podnebne spremembe pomembno vplivale na upadanje biotske raznovrstnosti in na ogrožanje ekosistemskih funkcij.
Changing climatic conditions are responsible, for example, for the observed northward and uphill distribution shifts of many European plant species.
Spreminjajoče se podnebne razmere že sedaj pomembno vplivajo na premike številnih evropskih rastlinskih vrst proti severu in na višje nadmorske višine.
These are projected to need, for survival, to move several hundred kilometres to the north during the 21st century — which will not always be possible.
Po napovedih se bodo le-te morale, da bi preživele, v 21. stoletju preseliti več sto kilometrov proti severu, kar pa ne bo vedno mogoče.
A combination of the rate of climate change and habitat fragmentation, which results from obstacles such as roads and other infrastructure, is likely to impede the migration of many plant and animal species, and may lead to species composition changes and a continuing decline in European biodiversity.
Hitrost podnebnih sprememb bo verjetno, skupaj z razdrobljenostjo habitatov, ki je posledica umeščanja cest in druge infrastrukture v prostor, ovirala selitve številnih rastlinskih inživalskihvrst,karlahkoprivededospremembvvrstnisestaviinpospeši upadanje evropske biotske raznovrstnosti.
The timing of seasonal events, phenology, for plants and the life cycles of animal groups — both terrestrial and marine — alters with climatic change (6).
Napovedi kažejo znatno zmanjšanje vlažnosti tal v poletnih mesecih na območju Sredozemlja in njeno povečanje v severovzhodni Evropi (6).
Changes in seasonal events, flowering dates and agricultural growing seasons are observed and projected.
Poleg tega lahko daljša obdobja suš kot posledica podnebnih sprememb prispevajo k slabšanju kakovosti tal in povečanju nevarnosti širjenja puščav v delih Sredozemlja in vzhodne Evrope.
Phenology shifts have also increased the length of the growing season of several agricultural crops in northern latitudes over recent decades, favouring the introduction of new species that were not previously suitable.
Fenološke spremembe sovzadnjihdesetletjihvplivalenapodaljšanjerastnedoberazličnihkulturnih rastlin v severnih geografskih širinah, kar je spodbudilo uvajanje novih vrst, ki prej niso bile ustrezne za kmetijsko pridelavo na teh območjih.
At the same time, there has been a shortening of the growing season at southern latitudes.
Hkrati je prišlo tudi do skrajšanja rastne dobe v južnih geografskih širinah.
Such changes in the cycles of agricultural crops are projected to continue — potentially severely impacting agricultural practices (G
Takšne spremembe v ciklih kulturnih rastlin se bodo predvidoma nadaljevale — in morda močno vplivale na ustaljene postopke kmetovanja (G
Similarly, climatic changes are expected to affect aquatic ecosystems.
Pričakuje se, da bodo podnebne spremembe vplivale tudi na vodne ekosisteme.
Warming of surface water can have several effects on water quality, and hence on human use.
Segrevanje površinske plasti vode lahko namreč različno vpliva na kakovost vode in s tem tudi na oskrbo ljudi z varno pitno vodo.
These include a greater likelihood for algal blooms to occur and the movement of freshwater species northwards, as well as changes in phenology.
Morebitne posledice segrevanja vode vključujejo večjo verjetnost pojavljanja cvetenja alg, premike sladkovodnih vrst proti severu ter fenološke spremembe.
Also within marine ecosystems, climatic changes are likely to affect the geographic distribution of plankton and fish, for example a changed timing of the spring phytoplankton bloom, putting additional pressures on fish stocks and related economic activities.
V morskih ekosistemih bodo podnebne spremembe verjetno vplivale na geografsko razporeditevplanktonainrib,spremenipaselahkodenimotudičasspomladanskega cvetenja fitoplanktona, kar lahko pomeni dodaten pritisknaribjestaležeinstempovezanegospodarskedejavnosti.
A further major potential impact of climate change, in combination with land-use changes and water management practices, is the
Zaradi sprememb v temperaturi, padavinskih režimih, obsegu ledenikov in snežni odeji lahko podnebne spremembe, v kombinaciji
The costs of adaption in Europe can potentially be large — and may amount to billions of Euro per year in the medium and long term.
Prilagajanje podnebnim spremembam je v Evropi nujno potrebno