natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Prescription drug misuse among the elderly may be iatrogenic (inadvertently caused by treatment).
O dejavnikih tveganja za razvoj uporabe prepovedanih drog med starejšimi odraslimi je sicer malo znanega, vendar sta prejšnja zloraba ali odvisnost pogosto glavna pokazatelja; večina starejših uporabnikov prepovedanih drog namreč sodi v skupino zgodnjih začetnikov.
This may occur because of a failure to regularly monitor medication use and treatment response, or by being prescribed multiple drugs that have undesirable interactive effects.
Uporaba prepovedanih drog je prisotna tudi med osebami, pri katerih se hkrati pojavljajo težave z duševnim zdravjem.
Medical exposure to prescribed medications with the potential for misuse or dependence is a significant cause of problematic drug use by many older adults.
V službah za duševno zdravje ugotavljajo, da se med prepovedanimi drogami najpogosteje uporablja kanabis.
The use of drugs and alcohol in combination leads to a greater risk of social and health problems.
Hkratna uporaba drog in alkohola povzroča večje tveganje za socialne in zdravstvene težave.
Apparently innocuous prescribed or over-the-counter medications may interact with alcohol, leading to excessive sedation and increased risk of accidents and injuries.
Na videz neškodljiva zdravila na recept ali v prosti prodaji imajo lahko ob sočasni uporabi z alkoholom škodljiv učinek, tako lahko povzročijo čezmeren sedativni učinek in s tem povečano tveganje nesreč in poškodb.
Similarly, the combined use of alcohol and other drugs can cause problems among older persons, even with light or moderate drinking.
Uživanje alkohola v kombinaciji z drugimi drogami lahko povzroči težave pri starejših celo pri občasnem ali zmernem pitju alkohola.
Central nervous system depressants (e.g. benzodiazepines and opioid analgesics) are commonly used by older adults.
Uporaba pomirjeval za osrednji živčni sistem (na primer benzodiazepinov in opioidnih analgetikov) je zelo razširjena pri starejših odraslih.
The adverse effects of these drugs are enhanced by even small amounts of alcohol.
Že majhne količine alkohola pa povečajo škodljive učinke teh zdravil.
In addition, mixing alcohol and sedatives substantially increases the risk of overdose.
Poleg tega mešanje alkohola in sedativov precej poveča tveganje prevelikega odmerka.
Special risks for the elderly
Posebna tveganja pri starejših
Regular users of recreational drugs are also growing older and may experience more complications with ageing. Older people metabolise drugs more slowly and the brain may be more sensitive to drug effects with age.
Pri starejših odraslih, pri katerih se pojavijo težave zaradi uporabe zdravil na recept, je lahko zloraba namerna ali nenamerna, in zaradi tega se slednji pogosto razlikujejo od starejših odraslih, ki uporabljajo prepovedane droge.
Many stimulants lead to changes in brain receptor function, raising concerns about their long-term effects.
Resnost takih pojavov se razlikuje, saj lahko pomeni enkratne primere zlorabe, neustrezno uporabo, kot je „izposoja“ zdravil od prijatelja ali sorodnika, občasno rekreativno uporabo ali trajno zlorabo.
Such problems may interact with other processes to speed up the progression, or increase the severity of, neurocognitive impairments associated with ageing.
Kadar se zdravila na recept uporabljajo daljše obdobje ali v neustreznih odmerkih, se razvijeta celo toleranca in fizična odvisnost, pri prekinitvi uporabe zdravil pa se lahko pojavijo abstinenčni simptomi.
The ageing process is often associated with a range of social, psychological and health problems.
Starejši presnavljajo droge počasneje, možgani pa postanejo z leti občutljivejši za učinke drog.
Many of these are risk factors for substance misuse among older persons, and may in turn be aggravated by substance use.
Take težave so lahko povezane tudi z drugimi procesi, ki pospešujejo napredovanje ali povečujejo resnost nevrokognitivnih težav, povezanih s staranjem.
Older adults who develop problems with prescription drugs often differ from their peers who consume illicit drugs, as misuse may be intentional or unintentional.
Proces staranja je pogosto povezan z vrsto socialnih, psiholoških in zdravstvenih težav.
Tolerance and physical dependence can develop when prescription medications are taken for prolonged periods, even at appropriate doses, and withdrawal symptoms can occur if the drug is discontinued.
Veliko teh težav je ključnih dejavnikov tveganja za razvoj zlorabe različnih snovi med starejšimi, po drugi strani pa lahko uporaba snovi še poveča te težave.
Where the misuse of prescribed or over-the-counter drugs by older adults is intentional, this may involve: deliberately using higher than prescribed doses, using for extended periods, hoarding medication, and taking medication together with alcohol.
Namerna zloraba zdravil na recept ali zdravil v prosti prodaji pri starejših odraslih zajema: namerno uporabo odmerkov, višjih od predpisanih, podaljševanje obdobja uporabe zdravil, kopičenje zaloge zdravil in uporabo zdravil sočasno z alkoholom.
Like their younger counterparts, older adults may use illicit drugs.
Čeprav je uporaba prepovedanih drog za to skupino manj običajna, pa se razširjenost tega pojava povečuje.
Although illicit drug use is less common in this group,
Po ocenah, narejenih v Združenih državah,
The metabolic and physiological changes associated with ageing may lead to harmful effects at lower levels of consumption than
Psihološke težave lahko povzročijo depresijo, osamljenost, anksioznost, težave s spominom, pešanje kognitivne funkcije, demenco in zmedenost, fizične pa pomanjkanje mobilnosti, padce, zmanjšano sposobnost skrbeti zase in slabo splošno zdravstveno stanje.
Ageing carries an increasing risk of painful medical conditions, and the vast majority of older persons report having recently experienced some sort of pain. This may
Razpoložljivi dokazi kažejo, da je ta starostna skupina izpostavljena sorazmerno visokemu tveganju za razvoj težav, povezanih z uporabo alkohola.
lead to the development or continuation of improper use of substances (including alcohol) to help cope with pain because of their short-term analgesic effects.
Do razvoja ali nadaljevanja neustrezne uporabe različnih snovi (vključno z alkoholom) pogosto pride prav zaradi lajšanja bolečine, saj so analgetični učinki za odpravo bolečin kratkotrajni.
For example, pain is sometimes given as a reason for therapeutic cannabis use.
Tako je na primer bolečina včasih navedena kot razlog za terapevtsko uporabo kanabisa.
‘When considering how we respond to drug problems in the community or the needs of those in treatment, we have to accept that drug use in Europe is no longer a phenomenon restricted to the young.
za obravnavo tovrstnih bolnikov in tudi merila za diagnosticiranje odvisnosti in zasvojenosti pri starejših odraslih niso vedno zadovoljiva.
This fact brings with it the obligation to develop approaches and review interventions to ensure that they are also appropriate for older citizens.’ older adults may be unsatisfactory.
Pogoste pridružene motnje pri starejših odraslih (na primer pešanje kognitivne funkcije) lahko otežijo preverjanje, nekatere pridružene motnje (na primer nemir, zmedenost) pa so lahko predhodniki ali pa posledica uporabe snovi.
Also, common comorbid conditions seen in older adults (e.g. cognitive impairment) can make screening more difficult, and some comorbid conditions (e.g. agitation, confusion) may be antecedents or consequences of substance use.
Poleg tega starejši odrasli včasih nočejo priznati tovrstnih težav zaradi stigme, povezane z njimi.
Older adults may also not admit their problem because of the stigma it brings with it among their age group.
„Pri načrtovanju odzivov na težave zaradi drog v skupnosti ali na potrebe tistih, ki se zdravijo, moramo razumeti, da uporaba drog v Evropi ni več pojav, omejen le na mlade.
As chronic drug users grow older, many will develop serious and terminal illnesses and some may turn to psychoactive substances to cope.
Ker se kronični uporabniki drog starajo, se bodo pri številnih pojavile resne in tudi usodne bolezni.
Special issues are raised by the need to provide palliative care for terminally ill drug users.
Nekateri med njimi se bodo – v želji, da bi si težave olajšali – zatekli k uporabi psihoaktivnih snovi.
This is a major challenge for medical professionals and healthcare services.
Potreba po zagotavljanju paliativne nege za smrtno bolne uporabnike drog odpira posebna vprašanja in pomeni velik izziv za zdravstvene delavce in službe.
Little is known about how best to meet the needs of this end-of-life population.
Malo je namreč znanega o tem, kako kar najbolje zadovoljiti potrebe teh ljudi.
drug users are placing a financial strain on existing resources.
Pozni začetniki imajo lahko manj ali drugačne značilnosti odvisnosti.
Inaction itself incurs costs and may even lead to greater costs because of subsequent crises.
samo po sebi tudi povzroča stroške in jih lahko zaradi poznejših kriz celo poveča.
Overall expenditure for this older age group may be reduced by providing timely, effective interventions in appropriate settings.
Celotni izdatki za to starostno skupino se lahko znižajo z zagotavljanjem pravočasnih in učinkovitih posegov v ustreznih okoljih.
Later onset use may have fewer or different dependence characteristics.
Prepoznavanje in ocena
Because health problems are highly prevalent among older substance-using adults, many of them have regular contact with medical services.
Preprosti izboljšani postopki preverjanja bi se lahko izvedli z ustreznim spremljanjem ponovnega izdajanja receptov in/ali predpisovanja več vrst zdravil.
Primary care and other healthcare services therefore provide a valuable opportunity to screen this group.
Vprašalniki za preverjanje in ocenjevanje bi se lahko oblikovali glede na potrebe in težave starejših.
As already expressed, greater attention should be paid to comorbid health problems when dealing with older patients.
Ker so zdravstvene težave zelo razširjene pri starejših uporabnikih snovi, so mnogi v rednih stikih z zdravstvenimi službami.
Simple improved screening procedures could be implemented through adequate monitoring of repeated prescriptions, and/or prescription of multiple medications.
Izvajalci osnovnega zdravstvenega varstva in drugih zdravstvenih storitev imajo zato pomembno priložnost za preverjanje te skupine prebivalcev.
Treatment: interventions and services
Zdravljenje: posegi in storitve
The realities of demographic change and the increasing service needs of ageing
Starejši uporabniki drog imajo lahko na primer kronične bolezni, vključno z okvarami jeter zaradi kronične infekcije s hepatitisom C, ali bolezni, povezane z virusom HIV, in zato morda potrebujejo posebne oblike zdravljenja.
However, despite their regular contact with healthcare professionals, substance use disorders among older persons are often missed or misdiagnosed.
Kljub rednim stikom z zdravstvenimi delavci se motnje zaradi uporabe snovi pri starejših pogosto spregledajo ali napačno diagnosticirajo.
Addiction services typically have limited medical treatment resources.
Dejanske demografske spremembe in vse večje potrebe starajočih se uporabnikov drog po storitvah pomenijo finančno breme za obstoječe vire. Neukrepanje
Substance use programmes for older adults should be able to provide basic-level medical services and, where severe or complex health problems are identified, provide referral to specialist medical services.
Odstotek starejših od petinšestdeset let med celotnim evropskim prebivalstvom (historično in po napovedih)
Percentage of the total European population aged 65 or more (historical and predicted)
Programi za zdravljenje zlorabe snovi pri starejših odraslih bi morali zagotavljati osnovne zdravstvene storitve, kadar pa so ugotovljene resne ali zapletene zdravstvene težave, bi bilo treba bolnike napotiti v specialistične zdravstvene službe.
Detoxification may be best conducted in a medical setting to avoid potential interactions between medications and other substances, or because of comorbid illnesses.
Razstrupljanje bi se lahko najuspešneje izvajalo v zdravstvenem okolju, s tem bi se izognili morebitnim medsebojnim vplivom zdravil in drugih snovi ali zaradi pridruženih bolezni.
Different dose regimens may be required because of age-related metabolic changes.
Ker starost povzroča metabolične spremembe, so potrebni drugačni režimi odmerjanja.
Source: Eurostat
Vir: Statistični urad Evropskih skupnosti
Many therapeutic issues are poorly understood regarding ageing drug users. However, older patients do achieve equivalent or better results than younger adults when they enter into treatment.
Številna terapevtska vprašanja, povezana s starejšimi uporabniki snovi, so slabo razumljena, čeprav starejši bolniki, ki se vključijo v zdravljenje, dosegajo enake ali boljše rezultate kot mlajši odrasli.
Older citizens should have access to effective healthcare services where they will be catered for with dignity and sensitivity.
Starejši državljani bi morali imeti dostop do učinkovitih zdravstvenih služb, kjer bi imeli do njih spoštljiv in razumevajoč odnos.
This may require developing a wider range and alternatives to current treatment.
Zato bo morda treba razviti večji obseg in alternativne možnosti zdravljenja.
Drugs in focus is a series of policy briefings published by the European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction (EMCDDA) in Lisbon.
Problem drog je serija kratkih poročil, ki jih objavlja Evropski center za spremljanje drog in zasvojenosti z drogami (EMCDDA) s sedežem v Lizboni.
The briefings are produced three times a year in the 23 official languages of the European Union plus Norwegian and Turkish.
Poročila izidejo trikrat na leto v 23 uradnih jezikih Evropske unije ter v norveščini in turščini. Izvorni jezik je angleški.
Any item may be reproduced provided the source is acknowledged.
Reprodukcija vsebine je dovoljena ob navedbi vira.
For free subscriptions, please specify your requirements via e-mail: publications@emcdda.europa.eu
Brezplačen izvod lahko naročite na elektronskem naslovu: publications@emcdda.europa.eu
Key sources
Ključni viri
OFFICIAL PUBLISHER: Office for Official Publications of the European Communitiesnull
URADNI ZALOŽNIK: Urad za uradne publikacije Evropskih skupnostinull
Neurobiological research on drugs: ethical and policyimplications
Nevrobiološke raziskave drog: etične in politične posledice in farmakološka zdravljenja ter preventivne strategije.
Drug addiction is a behaviour characterised by the individual exhibiting a loss of control over their consumption. Addicts may wish to stop, but find it difficult to do so, despite often experiencing negative consequences.
Dosedanje ugotovitve so spodbudne, toda njihovim implikacijam je mogoče hitro pripisati prevelik pomen ali jih napačno razumeti, poleg tega pa sprožajo številna pomembna etična vprašanja, ki zahtevajo skrbno presojo.
Modern developments in neurobiology help us to better understand this process. Moreover, such developments now provide strong scientific grounds for viewing drug addiction as a psychiatric disorder, usually classified as a ‘chronic and relapsing brain disease’.
Ta dokument vsebuje povzetek ključnih dosežkov na tem področju in poudarja, da bo vse morebitne nove pristope še pred njihovo uvedbo v redno prakso treba strogo ovrednotiti z vidika varnosti in učinkovitosti.
psychological and pharmacological treatments and prevention strategies.
Zasvojenost z drogami je vedenje, za katerega je značilna posameznikova izguba nadzora nad uživanjem drog.
The findings so far are encouraging, but their implications can easily be overstated or misunderstood, and also raise a number of important ethical issues that require careful consideration.
Odvisniki si morda želijo prenehati, vendar je to težko, čeprav pogosto doživljajo negativne posledice. Sodobni dosežki vnevrobiologiji nam pomagajo bolje razumeti ta proces.
This paper provides a summary of the key developments in this area and underlines the fact that any potential new approaches will require rigorous evaluation for safety and efficacy before being introduced into routine practice.
Poleg tega taki dosežki zdaj pomenijo trdno znanstveno osnovo za opredelitev zasvojenosti z drogami kot duševne motnje, običajno klasificirane kot „kronična in ponavljajoča se duševna bolezen“.
Most neurobiological research on addiction has focused on the role a drug-released neurotransmitter called dopamine has on the repeated activation of the ‘reward system’– circuitry made up of a complex set of cerebral structures which act as a barometer, indicating a person’s physical and psychological state.
Večina nevrobioloških raziskav zasvojenosti se osredotoča na vlogo nevrotransmiterja dopamina, ki se sprošča z drogo, in na ponavljajoče se aktiviranje „sistema nagrajevanja“ ― sistema povezav, sestavljenega iz zapletenega niza možganskih struktur, ki delujejo kot barometer ter označujejo fizično in duševno stanje osebe.
Spurred on by recent technological developments occurring rapidly in this field, newmodels have arisen which take into account the implication of other neurotransmitters in the process, also exploring the role of genetic differences between individuals.
Nedavni tehnološki dosežki, ki se na tem področju pojavljajo zelo hitro, so spodbudili nastanek novih modelov, ki upoštevajo vpletenost drugih nevrotransmiterjev v ta proces in hkrati proučujejo vlogo genetskih razlik med posamezniki.
By providing a better understanding of how addiction develops, this research may provide the basis for new
Z zagotavljanjem boljšega razumevanja razvoja zasvojenosti lahko te raziskave pomenijo osnovo za nova psihološka
Neurotransmitter: a chemical produced and released by neurons.
Nevrotransmiter: kemikalija, ki jo proizvajajo in sproščajo nevroni.
Some of these molecules (GABA, glutamic acid) participate in the communication between neurons; some others (dopamine, noradrenaline, serotonin) modulate (amplify or attenuate) the information.
Nekatere od teh molekul (GABA, glutaminska kislina) sodelujejo v komunikaciji med nevroni; nekatere druge (dopamin, noradrenalin, serotonin) modulirajo (krepijo oz. slabijo) informacije.
Reward system: this brain circuit reinforces behaviour when activated.
Sistem nagrajevanja: ta možganski sistem povezav ob aktiviranju spodbudi določeno vedenje.
Data indicate that drugs of abuse are pleasurable because they activate this system.
Podatki kažejo, da prepovedane droge vzbujajo občutek ugodja zato, ker aktivirajo ta sistem.
A growing body of research suggests that chronic drug use can produce long-term disruptions in the modulation of neurocognitive circuits involved in motivation and attention, decision-making and the ability to inhibit impulses.
Vse več raziskav kaže, da lahko kronično uživanje drog povzroči dolgotrajne motnje v modulaciji nevrokognitivnega sistema, povezanega z motivacijo in pozornostjo, odločanjem in sposobnostjo obvladovanja impulzov.
Neuroscience and genetic research promise to provide a detailed causal explanation in terms of brain processes.
Nevrologija in genetske raziskave obetajo podrobne vzročne razlage z vidika možganskih procesov.
However, causal, or over-simplified models of addiction could also potentially lead to more coercive policies towards addicted individuals, the neglect of important social policies, or undermine support for existing proven approaches to drug treatment.
Vendar pa bi vzročni ali preveč poenostavljeni modeli zasvojenosti morda prav tako lahko vodili tudi k politiki prisile glede zasvojenih posameznikov, zanemarjanje pomembnih socialnih politik ali pa ogrozili podporo obstoječim preverjenim pristopom k zdravljenju odvisnosti od drog.
There is a pressing need to explore the ethical and policyimplications of addiction neuroscience research to ensure that developments are taken forward in ways that adequately safeguard human rights and protect the ethical values of consent, liberty, equality and privacy.
Nujno je proučiti etične in politične posledice raziskav zasvojenosti v nevrologiji ter s tem zagotoviti nadaljevanje razvoja tako, da bodo ustrezno zaščitene človekove pravice ter zavarovane etične vrednote privolitve, svobode, enakosti in zasebnosti.
Neuroimaging and genetic technologies may help to define more precisely intimate mechanisms of addiction and to identify individuals who have a vulnerability to develop addiction, potentially allowing interventions to be targeted at those at greater risk.
Tehnologije slikanja možganov in genske tehnologije lahko pripomorejo k natančnejši opredelitvi notranjih vzgibov zasvojenosti ter k odkrivanju posameznikov, dovzetnih za nastanek zasvojenosti, s čimer bi lahko omogočili ukrepanje pri tistih posameznikih, pri katerih je možnost pojava zasvojenosti večja.
1st issue 2009
1. izdaja 2009
Neurobiological research in addiction and that repeated exposure to drugs of abuse disrupts this regulation.
Nevrobiološke raziskavezasvojenosti drugega) ter da ponavljajoča se izpostavljenost prepovedanim drogam ovira to uravnavanje.
Over time, noradrenergic and serotonergic neurons become autonomous and hyper-reactive to external stimuli and arguably this druginduced long-term uncoupling explains dysfunctions in motivation and in the ability to inhibit impulses.
Sčasoma postanejo noradrenergični in serotonergični nevroni avtonomni in hiperreaktivni na zunanje dražljaje, in ta dolgoročna razdvojitev, ki jo povzročijo droge, morda pojasnjuje nepravilnosti delovanja v zvezi z motivacijo in sposobnostjo obvladovanja impulzov.
‘Developments in neuroscience are transforming our understanding of how people become addicted to drugs while opening-up avenues of investigation for new approaches to treatment.
„Dosežki v nevrologiji spreminjajo naše razumevanje tega, kako ljudje postanejo zasvojeni z drogami, hkrati pa odpirajo možnosti raziskovanja za nove pristope k zdravljenju.
We must, however, ensure that such beneficial new approaches are rigorously evaluated prior to implementation to ensure maximum success and financial efficiency.’
Vendar pa moramo poskrbeti, da bodo takšni sicer koristni novi pristopi pred samo uvedbo strogo ocenjeni, ter tako zagotoviti maksimalno uspešnost in finančno učinkovitost.“
Almost all drugs known to induce abuse or addiction in humans increase the release of a neurotransmitter called dopamine in a sub-cortical structure, the nucleus accumbens.
Skoraj vse droge, za katere je znano, da pri ljudeh povzročajo zlorabo ali zasvojenost, povečajo sproščanje nevrotransmiterja, imenovanega dopamin, v subkortikalni strukturi, poimenovani nucleus accumbens.
The cell bodies of neurons which release dopamine are located in the ventral tegmental area and the substantia nigra (see figure).
Celična telesa nevronov, ki sproščajo dopamin, so v dveh predelih, ki jih imenujemo ventralna tegmentalna area (VTA) in substantia nigra (glej sliko).
These dopaminergic neurons form the meso-corticolimbic pathway.
Ti dopaminergični nevroni predstavljajo mezokortikolimbično pot.
They stimulate different cerebral structures, such as the prefrontal cortex, the amygdala and the hippocampus, which are part of a circuitry called the ‘reward system’.
Stimulirajo različne možganske strukture, kot so prefrontalna skorja, amigdala in hipokampus, ki so del možganskega sistema, imenovanega „sistem nagrajevanja“.
Animal studies and other evidence suggest great variability in vulnerability to addiction.
Raziskave na živalih in drugi dokazi kažejo na veliko spremenljivost dovzetnosti za zasvojenost.
New technologies mean that neurobiological research can start to identify neuropsychological and genetic differences in individuals that may influence their chances of developing addiction if they use drugs.
Nove tehnologije omogočajo, da se z nevrobiološkimi raziskavami ugotavljajo nevropsihološke in genetske razlike pri posameznikih, ki bi lahko vplivale na razvoj zasvojenosti pri posameznikih, če uživajo droge.