natgillin/translations-raw huggingface dataset:
And it is likely that a proportion of this group will seek help either through generic healthcare providers, such as general practitioners or counsellors or, if they are able, through private specialised clinics.
Verjetno del te skupine poišče pomoč pri splošnih izvajalcih zdravstvenih storitev, kot so splošni zdravniki ali svetovalci, ali na zasebnih specializiranih klinikah, če imajo to možnost.
In contrast to opioid treatment, pharmacological options for cocaine treatment are limited, although prescribing can be helpful in providing relief for related symptoms.
Kokain je lahko povezan tudi z zelo tveganim spolnim vedenjem ali vpletenostjo v spolno industrijo.
At present no pharmacological agent is available to help users to achieve or manage cocaine abstinence — though there may be some future options in this direction.
Študije poročajo, da utegnejo biti ženske, ki uživajo crack kokain, še zlasti ranljive in se utegnejo ukvarjati z zelo tveganimi oblikami spolnosti za denar ali droge.
The emphasis in Europe is put on the provision of psychosocial interventions, which are mostly based on cognitive behavioural approaches. An in-depth detailed review of options for cocaine treatment can be found in the 2007 selected issue on cocaine and in an EMCDDA technical review (EMCDDA, 2007b).
Tako se v nekaterih državah programi za zmanjševanje škode in programi za težko dosegljive skupine ukvarjajo posebej s spolnimi delavkami, in so usmerjeni tako na tvegano spolno vedenje in tveganja, povezana z uživanjem drog.
Although small in number, crack cocaine users are likely to be at particularly high risk of experiencing problems and may be difficult to engage in treatment and other services.
Čeprav je uživalcev crack kokaina malo, je pri njih tveganje za nastanek težav še posebej veliko, njihovo vključevanje v zdravljenje in druge storitve pa je lahko težko.
In some cities where significant crack cocaine problems exist, harm-reduction programmes have attempted to intervene by providing outreach, crisis intervention, assistance for acute medical problems as well as referral to structured services.
Nekatera mesta, ki imajo precejšnje težave s crack kokainom, poskušajo te težave reševati s programi za zmanjševanje škode, v okviru katerih se zagotavljajo doseganje na terenu, posredovanje v kriznih primerih, pomoč v primeru akutnih zdravstvenih težav kot tudi napotitve na strukturirane storitve.
For example, in Vienna, rooms are available through outpatient services to provide a safe space for cocaine and crack users who are often suffering from anxiety, and basic healthcare and referral to other services are offered.
Na Dunaju so na primer v okviru izvenbolnišničnih storitev uživalcem kokaina in crack kokaina, ki pogosto trpijo zaradi
The low prevalence and highly geographically restricted nature of crack cocaine problems in Europe means that experience of responding to the needs this group of drug users is far more limited.
V nasprotju z zdravljenjem zaradi opioidov so farmakološke možnosti za zdravljenje odvisnosti od kokaina omejene, čeprav lahko predpisovanje pomaga olajšati s tem povezane simptome.
There is a large amount of literature based on the US experience of crack cocaine problems, but the extent to which this can be directly applied to the European context remains unclear.
Trenutno ni na voljo nobene farmakološke učinkovine, ki bi uživalcem pomagala doseči ali ohranjati vzdržnost pri kokainu – čeprav se v prihodnosti na tem področju obeta nekaj možnosti.
The United Kingdom, which compared to other European countries reports a relatively high level of problematic crack use, has produced guidelines for professionals suggesting that crack treatment should be provided in the context of a structured programme
V Evropi se poudarja zagotavljanje psihosocialnih intervencij, ki večinoma temeljijo na kognitivno-vedenjskih pristopih.
Harm-reduction approaches to cocaine injectors are, in general, no different to those provided to other injectors (see Chapter 8), although some studies have suggested that stimulant users will inject more and, therefore, be potentially at greater risk.
Podroben pregled možnosti zdravljenja zaradi uživanja kokaina je opisan v izbranem vprašanju o kokainu za leto 2007 in v tehničnem pregledu Centra (EMCDDA, 2007b).
) See Table TDI-17 (part ii) and (part vi) and Table TDI-110 in the 2007 statistical bulletin.) http://www.fesat.org/
) Glej preglednico TDI-17 (del ii) in (del iv) ter preglednico TDI-110 v Statističnem biltenu 2007.) http://www.fesat.org/
Cocaine and crack cocaine: a growing public health issue — EMCDDA 2007 selected issue given to the health consequences of cocaine, which are often not well recognised in existing reporting systems.
Kokain in crack kokain: vedno pomembnejše vprašanje javnega zdravstva, v izbranih vprašanjih centra EMCDDA za leto 2007 vpliv na javno zdravje. Posebna pozornost je namenjena zdravstvenim posledicam uživanja kokaina, ki se v obstoječih sistemih poročanja pogosto ne prepoznavajo dobro.
The selected issue looks in detail at the challenges to providing effective treatment for cocaine and crack cocaine dependence, which has proved to be particularly difficult, not least because of the very varied types of cocaine users and their differing needs.
Izbrano vprašanje podrobno proučuje izzive na področju zagotavljanja učinkovitega zdravljenja odvisnosti od kokaina in crack kokaina, ki se je izkazalo za zelo težavno, tudi zaradi zelo različnih vrst uživalcev kokaina in njihovih različnih potreb.
In recent years, there have been signs that cocaine use is a growing problem in Europe.
V preteklih letih je bilo mogoče opaziti znake, da je uživanje kokaina v Evropi vedno večja težava.
This selected issue shows that, in some European countries, there has been a marked increase in the use of cocaine, in treatment demands for cocaine and in seizures of the drug.
To izbrano vprašanje kaže, da je prišlo v nekaterih evropskih državah do precejšnjega povečanja uživanja kokaina, povpraševanja po zdravljenju odvisnosti od kokaina in zasegov te droge.
The potential for cocaine use to have a major impact on public health is examined. Special attention is
Proučiti je treba, kakšna so tveganja, da bi uživanje kokaina imelo močnejši
This selected issue is available in print and on the Internet in English only (http://issues07.emcdda.europa.eu).
To izbrano vprašanje je na voljo v tiskani obliki in na internetu samo v angleščini (http://issues07.emcdda.europa.eu).
Chapter 6Opioid use and drug injection
Poglavje 6Uživanje opioidov in vbrizgavanje drog
Heroin supply and availability (115
Ponudba in razpoložljivost heroina (115
In Europe, historically, two forms of imported heroin have been used: the commonly available brown heroin (its chemical base form) mainly from Afghanistan, and the less common and more expensive white heroin (a salt form) which typically originates from south-east Asia — although this form of the drug is now becoming increasingly rare.
V Evropi se uporabljata dve obliki uvoženega heroina: po navadi je na voljo rjavi heroin (njegova osnovna kemična oblika), večinoma iz Afganistana, nekoliko redkeje pa dražji beli heroin (oblika soli), ki navadno izvira iz jugovzhodne Azije – vendar pa ta oblika heroina postaja vedno redkejša.
A small amount of opioid drugs are also produced within Europe, but manufacture is mainly confined in 2005 to small-scale production of home-made poppy products (e.g. poppy straw, poppy concentrate from crushed poppy stalks or heads) in a number of eastern European countries (Latvia, Lithuania, Poland).
Poleg tega se manjša količina opioidov proizvaja v Evropi, vendar je proizvodnja večinoma omejena na proizvodnjo domačih proizvodov iz vrtnega maka v majhnem obsegu (npr. koncentrat vrtnega maka iz zdrobljenih makovih stebel ali glavic) v nekaterih vzhodnoevropskih državah (Latvija, Litva, Poljska).
Production and trafficking the mid-1990s, heroin has been increasingly (but to a lesser extent than through the Balkan route) smuggled to Europe through the ‘silk route’ via central Asian Republics, the Caspian Sea and the Russian Federation, Belarus or Ukraine, to Estonia, Latvia, some of the Nordic countries, Germany and Bulgaria.
Kaspijskega morja in Ruske federacije, Belorusije ali Ukrajine do Estonije, Latvije, nekaterih nordijskih držav, Nemčije in Bolgarije.
Although these routes are the most important, countries in the Arabian peninsula (Oman, United Arab Emirates) have become transit sites for heroin consignments from south-west and south-east Asia (INCB, 2006), with some of it being then smuggled through eastern Africa (Ethiopia, Kenya, Mauritius), and sometimes through western Africa as well (Nigeria), to be shipped to illicit markets in Europe and to a lesser extent North America (INCB, 2007a).
Čeprav so te poti najpomembnejše, so države na Arabskem polotoku (Oman, Združeni arabski emirati) postale tranzitne države za pošiljke heroina iz jugozahodne in jugovzhodne Azije (INCB, 2006), del tega pa se potem pretihotapi prek vzhodne Afrike (Etiopija, Kenija, Mauritius), včasih pa tudi prek zahodne Afrike (Nigerija) in nato pošlje na nezakonite trge v Evropi, redkeje pa v Severni Ameriki (INCB, 2007a).
There are also reports of heroin from south-west Asia being smuggled to Europe via countries in south and east Asia (India, Bangladesh, Sri Lanka, China).
Poroča se tudi o pošiljkah heroina iz jugozahodne Azije, ki so bile v Evropo pretihotapljene prek držav v južni in vzhodni Aziji (Indija, Bangladeš, Šrilanka, Kitajska).
In 2005, 342 tonnes of opium, 32 tonnes of morphine and 58 tonnes of heroin were seized worldwide.
Leta 2005 je bilo po svetu zaseženih 342 ton opija, 32 ton morfija in 58 ton heroina.
Asia (China, Afghanistan, Iran, Pakistan) continued to account for the greatest quantities of heroin (54 %) seized worldwide, followed by Europe (38 %) (UNODC, 2007).
V Aziji (Kitajska, Afganistan, Iran, Pakistan) so bile spet zasežene največje količine heroina na svetu (54 %), sledila pa je Evropa (38 %) (UNODC, 2007).
Heroin consumed in Europe is predominantly manufactured in Afghanistan, which remains the world leader in illicit opium supply, followed by Myanmar.
Večina heroina, ki se uporablja v Evropi, je proizvedena v Afganistanu, ki ostaja vodilni vir ponudbe prepovedanega opija na svetu, sledi pa mu Mjanmar. Ocenjuje se, da je bilo leta 2006 proizvedenih 6 610 ton opija, od tega 92 % v Afganistanu.
This represents a 43 % increase compared to the 2005 estimate, due to a substantial increase in the area under cultivation.
To je 43-odstotno povečanje v primerjavi z ocenami iz leta 2005, in sicer zaradi precejšnjega povečanja obdelovalnih površin.
Global potential production of heroin was estimated at 606 tonnes in 2006, up from 472 tonnes in 2005 (UNODC, 2007).
Svetovna proizvodnja heroina leta 2006 je bila po ocenah okoli 606 ton (v primerjavi s 472 tonami leta 2005) (UNODC, 2007).
Opioid seizures and laboratories dismantled seem to indicate that opium produced in Afghanistan is increasingly being converted into morphine or heroin before being exported (CND, 2007).
Na podlagi zasegov opioidov in odkritih laboratorijev je mogoče sklepati, da se opij, proizveden v Afganistanu, pred izvozom vedno pogosteje predeluje v morfij in heroin (CND, 2007).
An estimated 52 000 seizures resulted in the interception of about 16.8 tonnes of heroin in the EU Member States and candidate countries and Norway in 2005.
Ocenjuje se, da je bilo v državah članicah EU, državah kandidatkah in na Norveškem leta 2005 v 52 000 zasegih prestreženih približno 16,8 tone heroina.
The United Kingdom (based on 2004 data) continued to account for the highest number of seizures made in Europe, followed by Spain, Germany and Greece, while Turkey seized the largest quantities (followed by the United Kingdom, Italy and the Netherlands), accounting for nearly half of the total amount intercepted in 2005 (116).
Združeno kraljestvo (na podlagi podatkov iz leta 2004) je bilo spet na prvem mestu po številu zasegov v Evropi, sledile so mu Španija, Nemčija in Grčija, Turčija pa je zasegla največje količine (sledili so ji Združeno kraljestvo, Italija in Nizozemska), kar je bilo skoraj pol celotne količine, zasežene v letu 2005 (116).
Seizures of heroin show an overall decline between 2000 and 2003 and, based on data available, have been increasing since then.
Število zasegov heroina se je med letoma 2000 in 2003 na splošno zmanjševalo, vendar se od takrat na podlagi razpoložljivih podatkov povečuje.
Over the period 2000–05, total quantities of heroin seized in EU Member States have been fluctuating within a slightly downward trend, whereas a large increase is reported in Turkey over the
V obdobju od leta 2000 do 2005 je celotna količina heroina, zasežena v državah članicah EU, nihala v okviru rahlo upadajočega trenda, iz Turčije pa so v istem obdobju prišla poročila o precejšnjem povečanju (117).
The historically important, and shortest, Balkan route continues to play a crucial role in heroin smuggling.
Zgodovinsko pomembna in najkrajša balkanska pot ima še vedno pomembno vlogo pri tihotapljenju heroina.
Following transit through Pakistan, Iran and Turkey, the route then diverges into a southern branch through Greece, the former Yugoslav Republic of Macedonia (FYROM), Albania, Italy, Serbia, Montenegro and Bosnia-Herzegovina and a northern branch through Bulgaria, Romania, Hungary, Austria, Germany and the Netherlands; the latter operating as a secondary distribution centre to other western European countries.
Po tranzitu skozi Pakistan, Iran in Turčijo se ta pot razdeli v južno vejo skozi Grčijo, Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo, Albanijo, Italijo, Srbijo, Črno goro ter Bosno in Hercegovino ter na severno vejo skozi Bolgarijo, Romunijo, Madžarsko, Avstrijo, Nemčijo in Nizozemsko, pri čemer je Nizozemska sekundarni distribucijski center za druge zahodnoevropske države.
) See ‘Interpreting seizures and other market data’, p. 37. )
115) Glej „Razlaga podatkov o zasegih in drugih podatkov o trgu“, str. 38.
This should be checked against missing 2005 data when available.
116) To bi bilo treba preveriti, ko bodo na voljo manjkajoči podatki za leto 2005.
For estimating purposes, 2005 missing data were replaced by 2004 data.) See Tables SZR-7 and SZR-8 in the 2007 statistical bulletin.
Pri ocenjevanju so se manjkajoči podatki za leto 2005 nadomestili s podatki za leto 2004.
From the limited data available, an average prevalence of problem opioid use of between four and five cases per 1 000 of the population aged 15–64 can be derived.
Letno poročilo 2007: stanje na področju problematike drog v Evropi znaša med štirimi in petimi primeri na 1 000 prebivalcev, starih od 15 do 64 let.
This translates into some 1.5 million (1.3–1.7 million) problem opioid users in the EU and Norway.
To pomeni, da je v Evropski uniji in na Norveškem približno 1,5 milijona (1,3–1,7 milijona) problematičnih uživalcev opioidov.
However, these estimates are far from robust and more extensive data are required.
Vendar pa te ocene še zdaleč niso zanesljive, zato je potrebnih več podatkov.
Detecting trends in both price and purity is hampered by a lack of consistent data, and estimates are therefore based on only a limited range of countries (118).
Časovni trendi pri problematičnem uživanju opioidov temeljijo le na omejenem številu držav (118).
Most countries reported average or typical street price of brown heroin in the range EUR 35–80 per gram.
Večina držav je navedla, da povprečna ali tipična cena rjavega heroina na črnem trgu znaša med 35 in 80 EUR za gram.
Between 2000 and 2005 mean heroin prices, corrected for inflation, appear to have decreased in most of the 18 countries providing comparable data.
Zdi se, da so se med letoma 2000 in 2006 povprečne cene heroina, popravljene glede na inflacijo, v večini od 18 držav, ki so posredovale primerljive podatke, znižale.
The average or typical purity of brown heroin at street level was reported to vary considerably, with most countries reporting values between 15 % and 50%; figures for white heroin tended to be higher (30–70%), where it was available.
Povprečna ali tipična čistost rjavega heroina na črnem trgu se je glede na podatke zelo razlikovala. Večina držav je poročala o vrednostih med 15 % in 50 %, vrednosti za beli heroin pa so bile tam, kjer je bil na voljo, po navadi višje (30–70 %).
The mean purity of heroin products has been fluctuating in most of the 18 reporting countries since 2000.
Povprečna čistost proizvodov iz heroina v večini od 18 držav poročevalk niha od leta 2000 dalje.
A lack of reliable historical data complicates the assessment of trends over time in problem opioid use and trends should thus be interpreted with caution.
Zaradi pomanjkanja zanesljivih podatkov je ocenjevanje trendov problematičnega uživanja opioidov v časovnih obdobjih zapleteno in jih je treba previdno razlagati.
Reports from some countries suggest that problem opioid use may, on average, have stabilised somewhat in recent years.
Poročila iz nekaterih držav kažejo, da se je problematično uživanje opioidov v zadnjih letih v povprečju morda nekoliko ustalilo.
Data from repeated estimates on problem opioid use for the period between 2001 and 2005 are only available from eight countries and provide a relatively stable picture with only one country (Austria) showing a clear increase (120).
Podatki iz večkratnega ocenjevanja problematičnega uživanja opioidov v obdobju med letoma 2001 in 2005 so na voljo samo iz osmih držav ter kažejo sorazmerno ustaljeno stanje, jasno povečanje pa se je pokazalo samo v eni državi (Avstrija) (120).
Data in this section are derived from the EMCDDA problem drug use (PDU) indicator, which includes mainly estimates of injecting drug use and the use of opioids, although in a few countries, users of amphetamines are also an important component (119
Podatki v tem razdelku temeljijo na kazalniku centra EMCDDA o problematičnem uživanju drog, ki večinoma vključuje ocene uživanja drog z vbrizgavanjem in uživanja opioidov, čeprav so v nekaterih državah pomemben sestavni del tudi uživalci amfetaminov (119).
Moreover, as most studies are based on a localised geographical area, such as a city or district, extrapolation to generate national estimates is difficult.
Poleg tega je ekstrapolacija za ustvarjanje nacionalnih ocen zahtevna naloga, saj večina študij temelji na omejenem geografskem območju, na primer mestu ali okrožju.
Estimation is also complicated as patterns of problem drug use in Europe appear to be becoming more diverse.
Ocenjevanje je zahtevno tudi zato, ker se zdi, da postajajo vzorci problematičnega uživanja drog v Evropi vedno bolj raznoliki.
For example, polydrug use problems have become progressively more important in most countries, and some countries where opioid problems (almost exclusively heroin problems) have historically predominated now report changes towards other drugs, such as cocaine.
Na primer, v večini držav postajajo vedno pomembnejše težave z uživanjem več različnih drog, medtem ko nekatere države, v katerih je bilo v preteklosti največ težav z opioidi (skoraj izključno s heroinom), zdaj poročajo o večjih težavah z drugimi drogami, na primer s kokainom.
Recent estimates of the prevalence of problem opioid use at national level range roughly between one and six cases per 1 000 population aged 15–64.
Nedavne ocene razširjenosti problematičnega uživanja opioidov na nacionalni ravni navajajo od 1 do 6 primerov na 1 000 prebivalcev, starih od 15 do 64 let.
In comparison, the full PDU prevalence is estimated to be between one and eight cases per 1 000.
V primerjavi s tem podatkom se ocenjuje, da splošna razširjenost problematičnega uživanja drog znaša med enim primerom in osmimi primeri na 1 000 prebivalcev.
Some of the lowest well-documented estimates available are from the new countries of the EU, although this is not the case for Malta, where a relatively high prevalence has been reported (5.8–6.7 cases per 1 000 aged 15–64) (Figure 8).
Nekatere od najnižjih razpoložljivih, dobro dokumentiranih ocen so iz novih držav EU, vendar to ne drži za Malto, od koder poročajo o razmeroma veliki razširjenosti (med 5,8 in 6,7 primera na 1 000 prebivalcev v starosti od 15 do 64 let) (prikaz 8).
Despite the general indication that the overall trend in the prevalence of opioid use is relatively stable, there are indications of increases in heroin seizures (see above), possibly relating to increased availability of heroin on the European market, and increasing reports of the use of opioids diverted from legitimate uses.
Kljub splošnim znakom, da je splošni trend razširjenosti uživanja opioidov sorazmerno ustaljen, kaže, da se povečuje število zasegov heroina (glej zgoraj), kar je morda povezano z vedno večjo razpoložljivostjo heroina na evropskem trgu, vse več pa je tudi poročil o uživanju opioidov, preusmerjenih iz zakonite uporabe.
In Italy, estimates of the incidence of heroin use based on treatment demand data suggest a rise since 1998, after a period of decline, with an annual incidence in 2005 of around 30 000 new heroin users.
V Italiji ocene pojavnosti uživanja heroina, ki temeljijo na podatkih o povpraševanju po zdravljenju, kažejo, da se je od leta 1998 po obdobju upadanja povečevala, letna pojavnost leta 2005 pa je približno 30 000 novih uživalcev heroina.
In Austria, also, the proportion of those under age 25 has increased among new substitution treatment clients, suggesting a rise in the number of young people experiencing problems, associated with the diversion and uncontrolled use of prescribed opioids.
V Avstriji se je povečeval tudi delež novih oseb na nadomestnem zdravljenju, mlajših od 25 let, kar kaže na povečevanje števila mladih, ki imajo težave z zlorabo in nenadzorovanim uživanjem predpisanih opioidov.
Similarly, after a period of decline, the Czech Republic reports an increase in the injecting of a diverted substance (in this case, buprenorphine), and information available from Belgium suggests that there has been an increase in the illicit use of methadone.
Podobno pa iz Češke po obdobju upadanja poročajo o povečevanju vbrizgavanja preusmerjenih snovi (v tem primeru buprenorfina), v Belgiji pa so na voljo podatki, ki kažejo na povečevanje nezakonite uporabe metadona.
Recent monitoring of low-threshold services in France raises concerns about the illicit use of buprenorphine, including injecting use, and use among young people who have initiated their problem drug use with buprenorphine rather than heroin; concerns about new subgroups of young and marginalised injectors have also been reported.
Nedavno spremljanje nizkopražnih storitev v Franciji kaže na skrb vzbujajoče nezakonito uživanje buprenorfina, vključno z vbrizgavanjem in uživanjem med mladimi, pri katerih se je problematično uživanje drog začelo z buprenorfinom in ne s heroinom. Poročalo pa se je tudi o novih podskupinah mladih in marginaliziranih injicirajočih uživalcih drog.
In Finland, heroin also appears to have been largely replaced by buprenorphine among new opioid treatment demands and buprenorphine is increasingly mentioned in reports on overdose deaths.
Na Finskem se zdi, da med novimi povpraševanji po zdravljenju zaradi opioidov buprenorfin v veliki meri nadomešča heroin in je čedalje večkrat omenjen v poročilih o smrtnih primerih zaradi prevelikih odmerkov.
) See Tables PPP-2 and PPP-6 in the 2007 statistical bulletin.)
) Glej preglednici PPP-2 in PPP-6 v Statističnem biltenu 2007.)
Although the technical definition used by the EMCDDA for PDU is ‘injecting drug use or long duration/regular use of opioids, cocaine and/or amphetamines’, problem drug use estimates have principally reflected heroin use.
Čeprav je strokovna opredelitev, ki jo Center uporablja za problematično uživanje drog „uživanje drog z vbrizgavanjem oziroma dolgotrajno/redno uživanje opioidov, kokaina in/ali amfetaminov“, je iz ocen problematičnega uživanja drog razvidno predvsem uživanje heroina.
In the few countries where problematic use of amphetamines is reported, well-documented estimates are available.
V nekaj državah, ki poročajo o problematičnem uživanju amfetaminov, so na voljo dobro dokumentirane ocene.