natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The case concerned two Turkish nationals wishing to make use in the territory of a Member State of the right to freedom to provide services under the Association Agreement.
Sodba z dne 30. aprila 2009 v zadevi Fachverband des Buch- und Medienwirtschaft (C-531/07) se nanaša na avstrijsko ureditev zavezujočih cen knjig v nemškem jeziku, ki določa, da mora založnik ali uvoznik določiti in objaviti maloprodajno ceno ter da uvoznik ne sme določiti cene, ki bi bila nižja od maloprodajne cene, ki jo je določil ali priporočil založnik za državo založbe in ki je zmanjšana za v njej vsebovani davek na dodano vrednost.
The Court observed, ¤rst of all, that that provision, which is laid down clearly, precisely and unconditionally, has direct e¥ect.
Sodišče je menilo, da čeprav se avstrijska zakonodaja nanaša na načine prodaje knjig, pa z določitvijo obveznosti za uvoznike, da ne smejo določiti nižje cene od tiste v državi založbe, ne vpliva enako na prodajo nacionalnih knjig in na prodajo knjig iz drugih držav članic.
According to the Court, that conclusion cannot be called into question by the fact that the restriction arises from national legislation implementing a provision of secondary Community legislation, in view of the primacy of international agreements concluded by the Community over secondary Community legislation.
Poudarilo je namreč, da je varstvo knjig kot kulturnih dobrin mogoče šteti za nujno zahtevo v splošnem interesu, ki lahko utemelji ukrepe, ki omejujejo prosti pretok blaga, če so taki ukrepi primerni za doseganje določenega cilja in ne presegajo tega, kar je nujno za njegovo doseganje.
Case C-544/07 Rüer (judgment of 23 April 2009) is a good example of the application of European Union citizens’ right of movement and right to reside.
V obravnavanem primeru pa se je lahko cilj varstva knjig kot kulturnih dobrin dosegel z¥manj omejevalnimi ukrepi za uvoznika, na primer s tem, da se njemu ali tujemu založniku dopusti, da določi prodajno ceno za avstrijski trg ob upoštevanju značilnosti tega trga.
) Additional Protocol signed on 23 November 1970 at Brussels and concluded, approved and con¤rmed on be- half of the Community by Council Regulation (EEC) No 2760/72 of 19 December 1972 (OJ 1977 L°361, p.°60).
Zato je Sodišče presodilo, da avstrijska ureditev, ki uvoznikom knjig v nemškem jeziku prepoveduje, da določijo
Mr Rü¶er, a German worker who took up residence in Poland on his retirement, received two pensions which were paid in Germany, one of which was taxed in Germany and the other in Poland.
V zadevi Mickelsson in Roos (sodba z dne 4. junija 2009, C-142/05) je bilo Sodišču postavljeno vprašanje o združljivosti švedske ureditve, ki prepoveduje uporabo – razen na nekaterih območjih – nekaterih vrst vodnih skuterjev, to je„plovilo dolžine manj kot 4 m, ki […] uporablja motor z¥notranjim zgorevanjem, katerega primarni vir pogona je vodna turbina, in […] ki je bilo načrtovano tako, da ga upravlja oseba ali osebe, ki sedijo, stojijo ali klečijo na trupu, in ne v njem“, s členoma 28 ES in 30 ES.
Mr Rü¶er applied to the Polish tax authorities for the income tax which he was liable to pay in Poland to be reduced by the amount of health insurance contributions paid in Germany.
Po mnenju Sodišča navedena člena ne nasprotujeta nacionalni ureditvi, ki zaradi varstva okolja prepoveduje uporabo takih vodnih skuterjev zunaj določenih plovnih poti, če morajo pristojni nacionalni organi sprejeti predvidene izvedbene ukrepe, da določijo vodne površine zunaj javnih plovnih poti, kjer se smejo uporabljati vodni skuterji, če so ti organi dejansko izvrševali pristojnost, ki jim je bila glede tega podeljena, in določili vodne površine, ki izpolnjujejo pogoje iz nacionalne ureditve, in, nazadnje, če so bili ti ukrepi sprejeti v razumnem roku po začetku veljavnosti te ureditve.
That application was rejected, however, on the ground that Polish law provides that only contributions paid to a Polish health insurance institution may be deducted from income tax.
Učinek takih pravil bi bil tako omejevanje dostopa teh proizvodov do zadevnega nacionalnega trga in ta pravila bi zato pomenila ukrep z enakim učinkom, kot ga imajo količinske omejitve pri uvozu, ki je prepovedan s členom 28 ES.
The case was brought before a national court, then before this Court.
Vendar je lahko taka ureditev po mnenju Sodišča utemeljena s ciljem varstva okolja, če so izpolnjeni zgoraj navedeni pogoji.
Unlike the applicant and the national court, whose arguments were founded on Articles 12°EC and 39°EC, the Court began by ruling out the application of Article 39°EC since it relates only to workers in active employment or in search of employment.
Ker sta namreč omejitev ali prepoved uporabe vodnih skuterjev ukrepa, ki lahko zagotavljata varstvo okolja, morajo nacionalni organi, da bi se nacionalna ureditev lahko štela za utemeljeno, še dokazati, da njeni omejujoči učinki na prosti pretok blaga ne presegajo tega, kar je nujno potrebno, da se navedeni cilj doseže.
Nevertheless, Mr Rü¶er could rely on his status as a citizen of the Union, and thus on the right conferred on him by Article 18°EC to move and reside freely within the territory of the Member States.
Čeprav ni izključeno, da se lahko zagotovi neka raven varstva okolja z drugačnimi ukrepi od zadevne prepovedi, pa državam članicam ni mogoče odreči možnosti, da uresničijo cilj, kot je varstvo okolja, z uvedbo splošnih pravil, ki so nujna zaradi zemljepisnih posebnosti zadevne države članice in ki bi jih nacionalni organi preprosto upravljali in nadzorovali.
Therefore, the Court analysed whether the Polish tax system is consistent with that article and decided that, to the extent to which it makes the granting of a tax advantage in connection with contributions conditional on those contributions having been paid to a Polish health insurance body and leads to that advantage being refused to taxpayers who have paid contributions to the body of another Member State, the Polish legislation disadvantages taxpayers who have exercised their freedom of movement by leaving the Member State in which they have carried out all their occupational activity in order to take up residence in Poland.
Ker pa besedilo nacionalne ureditve samo dopušča domnevo, da je mogoče na vodnih površinah, ki jih je tako treba določiti z izvedbenimi ukrepi, vodne skuterje uporabljati, ne da bi to povzročilo tveganje ali škodo, ki se šteje za nesprejemljivo za okolje, bi torej splošna prepoved uporabe takih proizvodov zunaj javnih plovnih poti pomenila ukrep, ki presega to, kar je nujno potrebno za dosego cilja varstva okolja.
Such a restriction of entitlement to a reduction of income tax amounts to a restriction on the freedom to move and reside within the territory of the Member States which is not objectively justi¤ed.
Poleg tega, če bi moralo predložitveno sodišče ugotoviti, da so bili izvedbeni ukrepi sprejeti v razumnem roku, vendar po nastanku dejstev v¥glavni stvari, in da kot plovne vodne površine določajo vode, v katerih sta obdolženca v postopku v glavni stvari vozila vodna skuterja, zaradi česar se ju kazensko preganja, zato da bi nacionalni ukrep ostal sorazmeren in utemeljen glede na cilj varstva okolja, je treba dovoliti, da se ta obdolženca sklicujeta na to določitev, kar poleg tega narekuje tudi splošno načelo prava Skupnosti o retroaktivni uporabi¥– odvisno od primera – najugodnejšega kazenskega zakona in najmilejše kazni.
Free movement of goods
Kmetijstvo
In this area, three cases illustrate the diculty of de¤ning the parameters of a measure having equivalent e¥ect.
Število sporov s kmetijskega področja se že več let zmanjšuje in ta trend se je potrdil tudi v letu 2009.
However, that prohibition must, in this instance, be regarded as justi¤ed by reasons relating to the protection of road safety.
Navedena bo torej le zadeva Budějovický Budvar (sodba z dne 8. septembra 2009, C-478/07), ki se nanaša na vprašanje zaščite imena „BUD“ kot označbe porekla.
Case C-531/07 Fachverband der Buch- und Medienwirtschaft (judgment of 30 April 2009) related to Austrian provisions on the obligation to sell Germanlanguage books at a ¤xed price, according to which the publisher or importer was required to ¤x and publish a retail price and an importer was required not to ¤x a price below the retail price ¤xed or recommended by the publisher for the State of publication, less any value added tax included in it.
20.¥marca 2006 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila10 je zagotavljati potrošnikom, da imajo kmetijski proizvodi, označeni z geografsko označbo, registrirano na podlagi te uredbe, zaradi svojega izvora z določenega geografskega območja nekatere posebne značilnosti in zato zaradi svojega geografskega izvora jamčijo kakovost.
According to the Court, although the Austrian legislation concerned selling arrangements for books, by prohibiting importers from ¤xing a price below that charged in the State of publication, the legislation did not a¥ect the marketing of domestic books and of books from other Member States in the same manner.
Označbe porekla in tako imenovane „kvalicirane“ geografske označbe so zaščitene, če izpolnjujejo pogoje iz te uredbe.
Such legislation therefore, according to the Court, constituted a restriction of the free movement of goods.
Nasprotno pa ta uredba ne velja za tako imenovane „preproste“ geografske označbe, to je tiste, ki ne zahtevajo, da imajo proizvodi posebnost ali sloves, povezan s krajem izvora.
The Court con¤rmed, moreover, that that restriction was not justi¤ed.
Vendar je lahko zaščita take preproste označbe geografskega izvora s strani države članice, ki lahko omejuje prosti pretok blaga, pod nekaterimi pogoji utemeljena z vidika prava Skupnosti.
It pointed out, in particular, that the protection of books as cultural objects can be considered as an overriding requirement in the public interest capable of justifying measures restricting the free movement of goods, on condition that those measures are appropriate for achieving the objective ¤xed and do not go beyond what is necessary to achieve them.
V obravnavanem primeru je češka pivovarna pri gospodarskem sodišču na Dunaju začela postopek, da bi se dunajskemu distributerju pijač prepovedalo trženje piva, proizvedenega v pivovarni s sedežem v Združenih državah Amerike, pod znamko American Bud, ker naj bi bila uporaba te označbe za pivo z izvorom iz države, ki ni Češka republika, v nasprotju z določbami dvostranske konvencije, ki sta jo leta 1976 sklenili Avstrija in nekdanja Češkoslovaška socialistična republika.
In the present case, the objective of the protection of books as cultural objects could be achieved by measures less restrictive for the importer, for example by allowing the latter or the foreign publisher to ¤x a retail price for the Austrian market which took the conditions of that market into account.
Ime „Bud“ naj bi bilo v skladu s¥to konvencijo zaščiteno ime, ki naj bi se zato uporabljalo izključno za češke proizvode.
Consequently, the Court held that the Austrian provisions prohibiting importers of Germanlanguage books from ¤xing a price lower than the retail price ¤xed or recommended by the publisher in the State of publication constituted an obstacle to the free movement of goods which could not be justi¤ed under Community law.
Sodišče, ki mu je dunajsko sodišče predložilo vprašanje, pod katerimi pogoji se lahko na podlagi navedene dvostranske konvencije zaščiti ime „Bud“ za pivo, proizvedeno v Češki republiki, je poudarilo, da bi lahko bilo ime „Bud“ preprosta in posredna označba geografskega izvora ali z drugimi besedami ime, za katero ne obstaja neposredna povezava med posebno kakovostjo, slovesom ali drugo značilnostjo proizvoda na eni strani in njegovim posebnim geografskim poreklom na drugi in ki poleg tega samo po sebi ni geografsko ime, vendar ki vsaj lahko seznanja potrošnika s tem, da proizvod, ki ga označuje, izvira iz določenega kraja, regije ali države.
Such regulations therefore have the e¥ect of hindering the access to the domestic market in question for those goods and therefore constitute measures having equivalent e¥ect to quantitative restrictions on imports prohibited by Article 28°EC.
Če bi gospodarsko sodišče opredelilo ime „Bud“ kot preprosto označbo geografskega porekla, bi moralo proučiti, ali ime „Bud“ glede na dejanske okoliščine in pojmovanje v Češki republiki vsaj lahko seznanja potrošnika s tem, da proizvod, ki ga označuje, izvira iz regije ali kraja na ozemlju te države članice, in ali ni postalo v¥tej državi članici generično.
Such regulations may, however, according to the Court, be justi¤ed by the aim of the protection of the environment provided that the above conditions are complied with.
V teh okoliščinah pravo Skupnosti ne nasprotuje nacionalni zaščiti take preproste označbe geografskega izvora niti razširitvi te zaščite na ozemlje druge države članice z dvostransko pogodbo.
While a restriction or a prohibition on the use of personal watercraft is an appropriate means for the purpose of ensuring that the environment is
Vendar je po mnenju gospodarskega sodišča treba ime „Bud“ prej opredeliti kot označbo porekla, ki se uporablja za proizvode, katerih posebnosti so posledica naravnih in človeških dejavnikov, povezanih z njihovim krajem izvora.
Court of Justice protected, it is also incumbent on the national authorities to show — for the national regulations to be capable of being regarded as justi¤ed — that their restrictive e¥ects on the free movement of goods do not go beyond what is necessary to achieve that aim.
Tako je gospodarsko sodišče želelo izvedeti, ali uredba Skupnosti o zaščiti geografskih označb nasprotuje zaščiti označbe porekla„Bud“, katere registracija se ni zahtevala v skladu s to uredbo. Ob pristopu k Evropski uniji naj bi Češka republika zahtevala zaščito Skupnosti le za tri označbe izvora za pivo, proizvedeno v Čeških Budjejovicah, in sicer „Budějovické pivo“, „Českobudějovické pivo“ in „Budějovický měšťanský“, ki označuje močnejše pivo z imenom„Bud Super Strong“.
Furthermore, if the national court were to ¤nd that implementing measures were adopted within a reasonable time but after the material time of the events in the main proceedings and that those measures designate as navigable waters the waters in which the accused in the main proceedings used personal watercraft and in respect of which they consequently had proceedings brought against them, then, for the national regulations to remain proportionate and therefore justi¤ed in the light of the aim of protection of the environment, the accused would have to be allowed to rely on that designation; that is also dictated by the general principle of Community law of the retroactive application of the most favourable criminal law and the most lenient penalty.
Po mnenju Sodišča je uredba o zaščiti geografskih označb in označb porekla izčrpna, tako da nasprotuje uporabi sistema zaščite, določenega s pogodbami, ki zavezujejo državi članici, kakršni sta zadevni dvostranski pogodbi, ki imenu, ki je v skladu s pravom države članice priznano kot označba porekla, daje zaščito v drugi državi članici, v kateri se ta zaščita dejansko zahteva, čeprav na podlagi navedene uredbe ni bila vložena nobena vloga za registracijo te označbe porekla.
Reference is therefore made only to Case C-478/07 Budĕjovický Budvar (judgment of 8 September 2009), which relates to the question of the protection of the name ‘BUD’ as a designation of origin.
Tudi to leto je Sodišče izdalo številne sodbe v zvezi z uporabo načel prostega pretoka v skupnostni ureditvi in omejitvami, ki jih določajo nekatere nacionalne ureditve za svoboščine o prostem pretoku.
Pursuant to that convention, the designation ‘Bud’ was a protected designation and therefore reserved exclusively for Czech products.
Več zadev se hkrati nanaša na izvajanje več svoboščin, zaradi česar bo to področje predstavljeno po svoboščinah, in ne po sodbah.
The Court replied in the negative, ruling that a certi¤cate attesting professional quali¤cations cannot be treated in the same way as a ‘diploma’ for the purposes of that directive unless those quali¤cations were acquired, wholly or in part, under the education system of the Member State which issued the certi¤cate in question.
Vprašanji za predhodno odločanje, predloženi Sodišču, sta se natančneje nanašali na možnost, da se imetnik potrdila o priznanju diplome, ki ga je izdal organ druge države članice in ne potrjuje nobenega izobraževanja v okviru izobraževalnega sistema te države članice niti ne temelji na izpitu ali na poklicnih izkušnjah, pridobljenih v tej državi članici, sklicuje na določbe navedene direktive, da bi imel dostop do poklica, ki je reguliran v državi članici gostiteljici.
Furthermore, a diploma facilitates the taking-up of a profession in so far as it proves the possession of an additional quali¤cation.
Sodišče je odgovorilo nikalno, saj je presodilo, da dokazilo o poklicnih kvalikacijah ne more biti enakovredno „diplomi“ v smislu te direktive, razen če so bile kvalikacije v celoti ali deloma pridobljene v okviru izobraževalnega sistema države članice, ki je izdala zadevno dokazilo.
According to the Court, allowing a person who has merely obtained a quali¤cation awarded by the Member State of origin which does not in itself provide access to a regulated profession nevertheless to gain access to that profession, without the homologation certi¤cate obtained in the other Member State providing evidence that the holder has acquired an additional quali¤cation or professional experience, would be contrary to the principle according to which Member States reserve the option of ¤xing the minimum level of quali¤cation necessary to guarantee the quality of services provided in their territory.
Poleg tega dokazilo olajšuje dostop do poklica, če dokazuje dodatne kvalikacije. Če bi se osebi, ki je pridobila zgolj dokazilo, izdano v¥državi članici izvora, ki samo po sebi ne daje dostopa do reguliranega poklica, vseeno omogočil dostop do tega poklica, ne da bi potrdilo o priznanju, izdano v drugi državi članici, potrjevalo pridobitev dodatnih kvalikacij ali poklicnih izkušenj, bi bilo to po mnenju Sodišča v nasprotju z načelom, da si države članice pridržujejo pravico do določitve minimalne stopnje potrebne izobrazbe, da se zagotovi kakovost storitev na njihovih ozemljih.
In relation to the freedom of establishment and, ancillary thereto, the freedom to provide services or the free movement of capital, the Court delivered several judgments regarding national legislation that has the objective of protecting public health.
Na področju svobode ustanavljanja in dodatno svobode opravljanja storitev ali prostega pretoka kapitala je Sodišče izdalo več sodb o nacionalnih ureditvah, ki sledijo cilju varovanja javnega zdravja.
They include two judgments concerning provisions under Italian and German legislation which stipulate that only pharmacists may own and operate pharmacies.
Med njimi je treba navesti sodbi v zvezi z določbami italijanske in nemške zakonodaje, da lahko imajo in upravljajo lekarno le farmacevti.
In Joined Cases C-171/07 and C-172/07 Apothekerkammer des Saarlandes and Others (judgment of 19 May 2009) the Court held that Articles 43°EC and 48°EC do not preclude such legislation.
V združenih zadevah Apothekerkammer des Saarlandes in drugi (sodba z dne 19. maja 2009, C-171/07 in C-172/07) je Sodišče presodilo, da člena 43 ES in 48 ES ne nasprotujeta taki ureditvi.
It is true that such a rule excluding non-pharmacists constitutes a restriction within the meaning of Article 43°EC.
Tako pravilo o izključitvi oseb, ki niso farmacevti, brez dvoma pomeni omejitev v smislu člena 43 ES.
However, according to the Court, it may be justi¤ed by the protection of public health, more speci¤cally by the objective of ensuring that the provision of medicinal products to the public is reliable and of good quality.
Vendar pa je po mnenju Sodišča lahko utemeljena z varovanjem javnega zdravja, natančneje, s ciljem zagotavljanja zanesljive in kakovostne oskrbe prebivalstva z zdravili.
In view of the very particular nature of medicinal products, the therapeutic e¥ects of which distinguish them substantially from other goods, and the risks to public health and to the ¤nancial balance of social security systems resulting from overconsumption or incorrect consumption of medicinal products, the Member States may make persons entrusted with the retail supply of medicinal products subject to strict requirements, including as regards the way in which the products are marketed and the pursuit of pro¤t.
Glede na zelo posebno naravo zdravil, katerih zdravilni učinki jih bistveno razlikujejo od drugega blaga, in tveganja za javno zdravje, povezana s pretiranim uživanjem ali nepravilno uporabo zdravil, ter nančno ravnovesje sistemov socialne varnosti lahko namreč države članice za osebe, ki so odgovorne za distribucijo zdravil na drobno, določijo stroge pogoje, še posebej glede načinov trženja zdravil in ustvarjanja dobička.
In particular, the Member States may restrict the retail sale of medicinal products, in principle, to pharmacists alone, because of the safeguards which pharmacists must provide and the information which they must be in a position to furnish to consumers.
Zlasti lahko pridržijo prodajo zdravil na drobno načeloma le farmacevtom zaradi zagotovil, ki jih morajo ti predložiti, in informacij, ki jih morajo biti sposobni dati potrošniku.
In Case C-531/06 Commission v Italy (judgment of 19 May 2009) the Court adopted similar reasoning in ruling that, by keeping in force legislation which restricts the right to operate a private retail pharmacy to natural persons who have graduated in pharmacy and to operating companies and ¤rms composed exclusively of members who are pharmacists, the Italian Republic had not failed to ful¤l its obligations under Articles 43°EC and 56°EC.
V zadevi Komisija proti Italiji (sodba z dne 19. maja 2009, C-531/06) je Sodišče podobno sklepalo in presodilo, da Italijanska republika s tem, da je v veljavi ohranila zakonodajo, na podlagi katere je upravljanje zasebne lekarne dovoljeno samo zičnim osebam z¥diplomo iz farmacije in družbam za upravljanje, katerih družbeniki so izključno farmacevti, ni kršila obveznosti iz členov 43 ES in 56 ES.
The Court reached the same conclusion as regards the impossibility for undertakings engaged in the distribution of pharmaceutical products to acquire stakes in companies which operate municipal pharmacies.
Sodišče je menilo enako glede tega, da podjetja, ki se ukvarjajo z distribucijo farmacevtskih izdelkov, ne morejo pridobiti deležev v družbah za upravljanje občinskih lekarn.
By contrast, in Case C-169/07 Hartlauer (judgment of 10 March 2009) the Court held that Articles 43°EC and 48°EC preclude national legislation under which authorisation is necessary for the setting up of a private health institution in the form of an independent outpatient dental clinic and authorisation must be refused if there is no need for that outpatient clinic, having regard to the care already o¥ered by contractual practitioners.
Nasprotno pa je v zadevi Hartlauer (sodba z dne 10. marca 2009, C-169/07) Sodišče presodilo, da člena 43 ES in 48 ES nasprotujeta nacionalnim določbam, na podlagi katerih je potrebno dovoljenje za ustanovitev zasebnega zdravstvenega zavoda v obliki samostojne zobozdravstvene ambulante in na podlagi katerih se to dovoljenje ne izda, če ob upoštevanju oskrbe, ki jo že zagotavljajo zobozdravniki s koncesijo, ne obstaja potreba po ustanovitvi takega zavoda. Po
Proceedings circumscribe the exercise of the national authorities’discretion.
Da bi bil sistem predhodnega upravnega dovoljenja utemeljen, mora temeljiti na objektivnih, nediskriminatornih in vnaprej znanih merilih, ki zagotavljajo, da se ustrezno omeji izvajanje diskrecijske pravice nacionalnih organov.