natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The European Constitution guarantees Europeans a single area of ‘freedom,security and justice’.
Evropska ustava zagotavlja Evropejcem enotno območje “svobode, varnostiin pravice”.
What does this mean in concrete terms?
Kaj to dejansko pomeni v praksi?
No checks at the European Union’sinternal borders
Opustitev nadzora na notranjih mejah Evropske unije
European citizens maymovefreelyin a large number of EU countries(members of the “Schengen area”).
Evropejec se lahko prosto gibljev velikvilu evropskih državčlanic (v članicah “Schengenskega območja”) brez nadzora na mejah in preverjanja potnega lista.
Intensified checks at the European Union'sexternal borders
Poostritev nadzora na zunanjih mejah Evropske unije
Intensification of checks will be introduced at borders with third countries(for example between Spain and Morocco or between Poland and the Ukraine), but also at all Member States’ international ports and airports(for example, ships arriving at the port of Rotterdam from South America,or planes arriving at Budapest airport from Asia). This intensification willbe given substance through the gradual establishment of a commonpolicy on visas and othershort-stay residence permits, provisionsrelating tocontrols of persons crossing external bordersand anintegratedmanagement system for external borders.
Poostren nadzor se izvaja na mejah s tretjimi državami (denimo medpanijo in Marokom ali med Poljsko in Ukrajino), pa tudi na mednarodnih pržavah članicah (denimokontrola ladij, ki prihajajo v rotterdamsko pružne Amerike,ali letal, ki proostritev se bo povečala s postopno uvedbo skupne politike o vizumih indrugih dovoljenjih za kratkotrajno prebivanje, določb, ki urejajonadzor oseb, ki prehajajo zunanje meje, in tudi celovitega sistemaupravljanja zunanjih meja.
Common asylum policy
Skupna azilna politika
This common policy involves a uniform status of asylumvalid throughout the European Union, common procedures for the granting andwithdrawing of uniform asylum status, and a partnershipwith thirdcountriesin order to manageinflows of people applying for asylum.The policy must accord with the Geneva Convention on refugees.
Ta skupna politika zlasti obravnava enotenstatusazila, ki bo veljavenv celotni Evropski uniji, skupne postopkeza odobritev in preklic tegastatusa in partnersko sodelovanjes tretjimi državamizaobvladova-nje dotoka ljudi, ki zaprosijo za azil. Ta politika mora biti v skladu z Ženevsko konvencijo o beguncih.
Common immigration policy
Skupna politika priseljevanja
This common policy aims to introduce more efficient management of migration flows, while ensuring fair treatment of third-countrynationals residing legally in Member States.
Cilj te skupne politike je povečati učinkovitost obvladovanjamigracijskih tokov, hkrati pa zagotoviti pravično obravnavotujcev, ki imajo zakonito prebivredvideva tudi poostrene ukrepe za bojproti nezakonitemu priseljevanjuin trgovanju z ljudmi(zlasti z ženskami in otroki).
It also involves strengthening measures to combat illegal immigration andtrafficking in human beings(in particular, women and children).
Ta politika tudi spodbuja tujce, da si pridobijo zakonitoprebiv.
The European Union may conclude agreementswith third countries for the returnto those countries of third-country nationals residing illegally in Member States.
Evropska unija lahko sklene sporazume s tretjimi državamiza vrnitev tujcev, ki nimajozakonitega prebivžave.
Reinforcementofjudicial cooperation incivil matters
Okrepljeno pravosodno sodelovanje vcivilnih zadevah
This reinforcement involves the mutual recognition and enforcementofcourt decisions, cooperation in the obtaining of evidenceandbetter access to justice.
To sodelovvzajemno priznavanje in izvrvanje sodb, sodelovanje pri pridobivanju dokazov in do sodnega varstva.
Reinforcement ofpolice andjudicial cooperation in criminal matters
Okrepljeno policijsko inpravosodno sodelovanje vkazenskih zadevah
This reinforcement is aimed in particular at more effectively combatingterrorism, the sexual exploitation of women and children, illicit drugtrafficking, money laundering, corruption and organisedcrime.
Cilj tovrstnega okrepljenega sodelovanja je zlasti povečanje učinkovitosti boja proti terorizmu, spolnemu zlorabljanju žensk in otrok,trgovanju z drogami, pranju denarja, korupciji ali organiziranemukriminalu.
Creation of a European Public Prosecutor's Office
Ustanovitev Evropskega javnega tožilca
This will help to combat international crime more effectively.
Ta boj proti mednarodnemu kriminalu.
European police authoritiescooperate within a structure known as Europol.
Evropski policijski organisodelujejo v okviru strukture, imenovane Europol.
Europol’s field of actionmay be extendedto cover, forexample, joint investigationsorjoint operational actions.
Področje delovanja Europola se lahko denimo inaskupne preiskaveali skupne intervencijske naloge.
Europol isalso subject to scrutinyby the European Parliament, national parliamentsand the Court of Justice.
Nadzor nad Europolom izvajajo Evropski parlament, nacionalni par
“A regionalpolicy based on solidarityand serving the citizen”
“Regionalnapolitika na temeljih solidarnostiin v službi državljanov”
Why a cohesion policy?
Čemu kohezijska politika?
The European Union is one of the most prosperous economic areas inthe world.
Evropska unija je gospodarskvetu.
Nevertheless, wide disparitiesexist within its borders, notonly between Member States but also, and above all, between its 250 or so regions.
Kljub temuedno obstajajo zelo velike neskladnosti, ne samo med njenimi državami, temveč tudi in predvsem med njenimipribližno 250 regijami.
A lot depends on where they live. It is thisthat the European cohesion policyis trying to correct, even thoughaccess to employment, competitiveness of enterprises and investmentin technologies are all primarily matters for the economic operators andthe national and regional authorities.
Drugače povedano, vsi Evropejci, glede na to,kje živijo, nimajo enakih prednosti inenakih možnosti za uspehpri soočanju z izzivi, ki jih pr Evropska kohezijska politikato popraviti, kljub temu, da so dostop do zaposlitvenih možnosti,konkurenčnost podjetij in naložbe v tehnologijo, področja, za katera so v prvi vrsti pristojni gospodarski subjekti ter nacionalne in regionalne oblasti.
Regional policy is the concrete expression of European solidarityandhas been developing steadily since 1989.
Regionalna politika je dejanski odraz evropske solidarnosti, ki sekrepi že od leta 1989.
Through it, a proportion of the Member States’ contributionsto the Community budget is transferredto disadvantagedregions and disadvantaged social categories.
V skladu s to politiko se del prispevkov, ki jihdržave Unije odvajajo v evropski proračun, pregije inskupine prebivalstva z omejenimi možnostmi.
Over the period 2000-2006these transfers will represent a thirdof the Community budget, or 213 billion euro.
V obdobju 2000-2006ti transferji predstavljajo tretjino celotnega proračuna Skupnostioziroma 213 milijard evrov.
This substantial sum of money is chiefly used to help regions laggingbehindin their development to catch upwith the rest of the Community.But it is also used to support the economic and social conversionofcertain difficult areas, the modernisationof training systems and thepromotion of employment.
Ta visoka vsota denarja je namenjena predvsem zapomoč regijam z omejenimi možnostmi, da bi tako ujele zaostanekv razvoju.Preostanek tega proračuna podpira gospodarsko-socialno preob-razbonekaterih območij v težavah, posodobitev izobraževalnihsistemov in spodbujanje zaposlovanja.
And some is also used to support specific EUinitiatives aimed at promoting promote cooperation between regions,the sustainable developmentof cities and urban neighbourhoods incrisis, rural developmentor the fight against discrimination.
Del vsote pa je namenjen tudipodpori določenim pobudam EU, usmerjenim v spodbujanje sodelovanja med regijami, trajnostnega razvoja mest in mestnih predelov v krizi, razvoja podeželjain boja proti diskriminaciji.
How does the policy work?
Kako deluje ta politika?
It is not “Brussels” that decides how the cohesionpolicy fundsshouldbe used.
O porabi kohezijskih sredstevne odloča “Bruselj”.
Needs are precisely evaluatedon the ground, by theindividual regionsor countries.
Natančno ocenopotreb izvedejo posamezne regijeali državena terenu.
Implementationis therefore decentralised.
Izvajanjejetorej decentralizirano.
However, the EU establishes the general frameworkwithinwhich the funds must be used, with strict conditions applying, e.g. development schemes must be environmentally friendly, or mustpromote equal opportunities.
Toda EUdoloči , znotraj kateregamorajo biti sredstva porabljena, pod nekaterimi strogimi pogoji, denimookolju prijazen razvoj, spodbujanje enakih možnosti.
Thanks to its cohesionpolicy, the priorities decided uponat EU level to enable the Union to act in a spirit of solidaritywhile at the same time being competitive(employment, sustainabledevelopment, the information society, services of general economicinterest, etc) can be put into practice on the ground.
Vloga Evropske unije torej ni omejena zgolj na “pr Njena kohezijskapolitika omogoča, da na kraju samem izpolnjujeprednostne naloge na ravni EU, da bi bila hkrati solidarnain konkuren-čna(zaposlovanje, trajnostni razvoj, informacijska družba, raziskovanje,storitvonomskega interesa...).
The cohesionpolicy is thus an indispensable complementto the single Europeanmarket and to economic and monetary union.
Kohezijska politika je torejnepogrv delvelikega evropskega trga ter ekonomske in denarneunije.
And the European Constitution?
Kaj pa Evropska ustava?
It consolidates Europe's regional policy, a policy based on solidarityand closeness to the citizen.
Ustava utrjuje evropsko regionalno politiko, ki temelji na solidarnosti in si prizadeva, da bi bila čim bližje državljanom.
It promotes“economic, social andterritorial cohesion and solidarity among Member States”.
Spodbuja tudi onomsko, socialno in teritorialno kohezijo in solidarnost med državami.
Fromnow on, this is a fundamental objective of the European Union.
To je odslej tudi eden od temeljnih ciljev Evropske unije.
Itsignifies that the benefits of EU solidarity, and in particular of EUfinancial assistance, are now available to alldisadvantaged regionsorregions in difficulty, which was not the case in the past.
To pomeni, da so koristi, ki jih prnost držaevropske finančne pomoči, česar v preteklosti ni bilo, na razpolago vsemregijam z omejenimi možnostmi ali tistim regijam, ki so vtežavah.
“Protection of the environmentfor the benefit of the present and future generations”
“ okoljav dobro tako sedanjihkot prihodnjihgeneracij”
The European Constitution provides additional protection for theenvironment.
Evropska ustava uv olja.
It puts the principle of sustainable developmentat the heart of the European project.
Ustavatrajnostnega razvojav osrčje evropskegaprojekta.
This principle was enshrined in the first “Earth Summit” organised by the United Nations in Rio de Janeiro in 1992.
To načelo je bilo uradno potrjeno na “Vrhunskem srečanju o Zemlji” Združenih narodov v Riu de Janeiru leta 1992.
It aims to respond to the needs of present generations withoutcompromising the needs of future generations.
Cilj načela je ati se na potrez ogrožanjapotreb pr.
To this end, the European Union will work to achieve “balancedeconomic growth”, a “socialmarket economy” and a “high levelof protection and improvement of the quality of the environment”.
V ta namen si Evropska unija prizadevadelovati za“uravnoteženo gospodarsko rast”, tržno “gospodarstvo s socialnim značajem” in “visoko stopnjokakovosti okolja”.
It enshrines as a fundamental rightthe obligation to integratetheenvironmental dimensioninto all European policies.
Obveznost vključevanja okoljskega vidikav vse evropske politikeje opredeljena kot ena od temeljnih pravic.
It introduces solidaritybetween the European Union, the Member States and any Member State struck by a natural or man-madedisaster.
Ustava uvaja solidarnostmed Evropsko unijo, državami članicami in katero koli državo članico, ki jo prizadene naravna nesreča alinesreča, ki jo povzroči človek.
It enables Europeansand representative associations(such as nongovernmental environmental organisations) to give their opinions, tomaintain a dialogueand to be consultedon European policies (notablyenvironmental policy).
Evropejcemin predstuženjem(na primer nevladnimokoljskim organizacijam) daje možnost, da izrazijo svoje mnenje,vzpostavijo dialogin svetujejoo evropskih politikah (zlasti o okoljskipolitiki).
The new right of citizen’s initiativemeans that if at least one million citizensso request the Commission may beprompted to submit a proposal on environmentalissues.
Nova pravica do ljudske pobude (najmanj milijon oseb) omo-goča,da Komisija oblikuje predlog, ki zadeva okoljsko problematiko.
It promotes energyefficiency, energysavingand the developmentofnew andrenewable forms of energy.
Spodbuja energetsko učinkovitost, varčevanjez energijo ter razvojnovihin obnovljivih virovenergije.
A Constitution for Europe Constitution adopted by the Heads of State and Government
Ustava za Evropo Ustava, sprejeta s strani predsednikov držav ali vlad
Presentation to citizens
Predstavitev za državljane
It has no legal status and does not necessarily reflect the views of the European institutions.
Ta dokument nima pravne vrednosti in ne obvezuje evropskih institucij.
Origin and development of the Constitution
Zametki in oblikovanje Ustave
A Constitution for the citizens of Europe The Union's values and objectives European citizenship and fundamental rights European citizenship Fundamental rights Who does what in the Union?
Ustava po meri državljanov Evrope Vrednote in cilji Unije Evropsko državljanstvo in temeljne pravice Evropsko državljanstvo Temeljne pravice Kdo dela kaj v Uniji?
Clarification of powers The principle of subsidiarity: ensuring the proper exercise of powers A legitimate and democratic Union Union membership
Opredelitev pristojnosti Načelo subsidiarnosti: zagotavljanje ustreznega izvajanja pristojnosti Legitimna in demokratična Unija Pripadnost Uniji
The institutions and the European project The Union’s institutional framework The European Parliament The European Council The Council of Ministers The European Commission The Minister for Foreign Affairs The Court of Justice of the European Union The European Central Bank (ECB)The Court of Auditors The Committee of the Regions The European Economic and Social Committee
Institucije v službi evropskega projekta Institucionalni okvir Unije Evropski parlament Evropski svet Svet ministrov Evropska komisija Minister za zunanje zadeve Sodišče Evropske unije Evropska centralna banka (ECB)Računsko sodišče Odbor regij Evropski ekonomsko-socialni odbor
The Union’s means of action Simplification of instruments Legislative procedure The Union’s finances
Sredstva delovanja Unije Poenostavitev instrumentov Zakonodajni postopek Finance Unije
The Union’s external action
Zunanjepolitično delovanje Unije
An area of freedom, security and justice
Območje svobode, varnosti in pravice
The Union’s other policies: what the Constitution contributes
Druge politike Unije: prispevek Ustave
Entry into force and revision of the Constitution
Začetek veljavnosti in revizija Ustave
Over the past 15 years, the history of the European Union has been marked bya series of changes to the European Treaties.
Zadnjih 15 let zgodovine Evropske unije je bilo zaznamovanih s številnimi spremembami Evropskih pogodb.
Each one was prepared by an Intergovernmental Conference (IGC) bringing together, over a period of months,the representatives of the governments of the Member States.
Vse spremembe so bile pripravljene v okvirumedvladnih konferenc, ki za obdobje nekaj mesecev združujejo predstavnikevlad držav članic.
The Commissionalso took part in the work of the IGCs, and the European Parliament was alsoinvolved.
V delo medvladnih konferenc je vključena tudi Komisija, dodoločene mere pa je prisostvoval tudi Evropski parlament.
The Single European Act, signed in February 1986, enabled the Union to createthe single market and establish on its territory freedom of movement for people,goods, services and capital, from which the business sector and the people of Europe now benefit.
Enotna evropska listina, podpisana februarja 1986, je Uniji na njenem ozemljuodprla pot do vzpostavitve enotnega trga in prostega pretoka ljudi, blaga instoritev, kar danes poslovnemu sektorju in državljanom Evrope prinaša velikekoristi.
The Maastricht Treaty, signed six years later, in February 1992, enabled the Union to move forward in a number of areas: the introduction of a singlecurrency, a common foreign policy, cooperation in the area of justice and homeaffairs.
Maastrichtska pogodba, podpisana šest let pozneje, februarja 1992, je ustvarilapogoje za napredek Unije na več področjih; ta področja vključujejo uvedboenotne valute, skupno zunanjo politiko ter pravosodno in policijsko sodelovanje.
Need for institutionalreform to serve theenlarged Union
Nujna reforma institucij zapotrebe razširjene Unije
The two IGCs which led to the signing ofthe Amsterdam (1997) and Nice (2001) Treaties, even though moderatelysuccessful, were characterised by a weaker political resolve and manyinstitutional questions, capitally important though they were on the eve of the Union’s enlargement, remained unanswered (how to ensure the smooth runningof a Union of 25 or more Member States, how to guarantee the legitimacy of theinstitutions representing the States and peoples of Europe).
Za obe naslednji medvladnikonferenci, na katerih je prišlo do podpisov Amsterdamske pogodbe (1997) in Pogodbe iz Nice (2001), je bila kljub nekaterim uspehom značilna manjšapolitična odločenost, tako da so številna institucionalna vprašanja, ki so bila napragu širitve Unije ključnega pomena, ostala nerešena (kako zagotoviti tekočedelovanje Unije s 25 ali več državami članicami, kako zagotoviti legitimnostinstitucij, ki zastopajo države in narode Evrope?).
The stimulus provided bythe Nice European Council
Spodbuda Evropskegasveta v Nici
When, in December 2000, the Heads of State and Government of the 15 Member States, meeting in Nice, reached an agreement on the revision of the Treaties,they felt the need to pursue the institutional reform which many deemed tootimidly expressed in the Treaty of Nice.
Ko so se predsedniki vlad ali držav 15 držav članic na srečanju v Nicidecembra2000 dogovorili, da dopolnijo prejšnje pogodbe, so zaznali potrebo poinstitucionalni reformi, ki je bila po mnenju mnogih v Pogodbi iz Nice opredeljenapremalo razločno.
The European Council accordinglyinstituted a broader and more comprehensive debate on the future of the Unionwith a view to fresh revision of the Treaties.
Skladno s tem je Evropski svet sprožil širšo in celovitejšorazpravo o prihodnosti Unijes ciljem novega pregleda pogodb.
A year after Nice, the European Council met in Laekenand, on 15 December 2001,adopted the Declaration on the Future of the European Union, committing the Union to becoming more democratic, more transparent and more effective,and paving the way for a Constitution in response to the expectations of the peopleof Europe.
Eno leto po Nici je Evropski svet zasedal v Laekenuin 15. decembra 2001 sprejel Deklaracijo o prihodnosti Evropske unije, ki Unijo obvezuje, da si prizadeva zautrjevanje demokratičnosti, transparentnosti in učinkovitosti in začne utirati potoblikovanju Ustave ter tako izpolniti pričakovanja državljanov Evrope.
The Convention: The methodused so far to revise the Treaties has come in for much criticism.a new, more open and European integration is a matter for all our citizens.
Konvencija: nov, Na račun dosedanjega načinapregledovanja pogodb so bili izrečeni številni očitki.bolj odprt in Integracija Evrope je nekaj, kar se tiče vseh njenih državljanov.
The major stages in itsmore transparent method development can no longer be decided at Intergovernmental Conferences heldof revising the Treatiesbehind closed doors and involving only the leaders of the governments of the Member States.
Odločanje o ključnihpreglednejši načinkorakih te integracije torej ne sme več potekati v okviru medvladnih konferenc, kidopolnjevanja pogodbse jih za zaprtimi vrati udeležujejo izključno predsedniki vlad držav članic.
In order to prepare the next IGC in as transparent and as wideranging a way as possible, the European Council therefore decided to convene a Conventionbringing together the main stakeholders in the debate:representatives of the governments of the 15 Member States and the 13 candidatecountries, representatives of their national parliaments, representatives of the European Parliament and of the European Commission, 13 observers from the Committee of the Regions and the European Economic and Social Committee,plus representatives of the European social partners and the European Ombudsman.
S ciljem,da bi bila naslednja medvladna konferenca čimbolj pregledna in celovita, se je Evropski svet odločil, da skliče Konvencijo, na katero naj bi bili povabljeni vsiudeleženci, ki imajo kakršen koli interes v razpravi: predstavniki vlad 15 držav članicin 13 držav kandidatk, predstavniki njihovih nacionalnih parlamentov, predstavniki Evropskega parlamenta in Evropske komisije, 13 opazovalcev iz Odbora regij in Ekonomsko-socialnega odbora ter predstavniki evropskih socialnih partnerjev in Evropskega varuha človekovih pravic.
The Convention method has made it possible for the first time for all European and national viewpoints to be expressed in a broad, open andtransparent debate.
Ta novi pristop je prvič v zgodovini Unijeomogočil predstavitev vseh evropskih in nacionalnih stališč v okviru široke, odprtein pregledne razprave.
The aim was to examine the essential questions raised by the futurethe future of Europedevelopment of the Union, and to seek out responses to be presented in adocument which would be used as the starting point for the negotiations of the IGC, which, as set out in the Treaty on European Union, would take the finaldecisions.
Giscarda d'Estainga – je bil določen na Laekenskem Evropskem svetu.na različna vprašanja Udeleženci Konvencije so si zastavili cilj, da proučijo ključna vprašanja gledeo prihodnosti Evropeprihodnjega razvoja Unije, in poiščejo ustrezne odgovore in slednje predstavijo vdokumentu, ki bo služil kot izhodišče za dogovore na medvladni konferenci, vokviru katere naj bi v skladu s Pogodbo o Evropski uniji sprejeli končne odločitve.Laekenski Evropski svet je izpostavil nekaj vprašanj: kako zagotoviti boljšo delitevpristojnosti v Uniji, kako poenostaviti instrumente, ki jih Unija uporablja zadelovanje, kako izboljšati demokratičnost, transparentnost in učinkovitost v okviru Evropske unije, kako poenostaviti vsebino pogodb in ali lahko ta poenostavitevpostane podlaga za sprejem Evropske ustave?
The representative of the Slovene Parliament was invited to take part in the meetings.
K sodelovanju na srečanjih je bil povabljen tudi predstavnik slovenskega parlamenta.
Plenary sessions and The Convention met over a period of 15 months in plenary sessionslasting twoworking groupsor three days and involving one or two meetings monthly in the premises of the European Parliament in Brussels.
Udeleženci Konvencije so se v obdobju 15 mesecev sestajali na dvodnevnih in tridnevnihplenarnih zasedanjih, enkrat do dvakrat mesečno pa tudi v prostorih Evropskega parlamenta v Bruslju.
In parallel with the Convention’s plenarysessions, work was also organised within working groupsor think tanks, eachchaired by a member of the Praesidium and focusing on a series of specifictopics.
Vzporedno s plenarnimi zasedanji Konvencijeje bilo organizirano delo v okviru delovnih skupin oziroma skupin strokovnjakov,ki so jim predsedovali različni člani Prezidija in ki so obravnavale različne sklopevprašanj.
In the interests of transparency, a Convention Internet site(http://european-convention.eu.int) published the contributions of the members of the Convention,the proceedings of the debates and the draft texts debated.
Za večjo transparentnost so na spletni strani Konvencije (http://europeanconvention.eu.int) objavljeni prispevki članov Konvencije, potek razprav inosnutki besedil, o katerih so člani razpravljali.