natgillin/translations-raw huggingface dataset:
No comparable figures are available for road accidents related to illicit drugs and psychoactive medicines, though these have been receiving increasing attention over the past decade.
Podobne statistike niso na voljo za prometne nesreče, povezane s prepovedanimi drogami in psihoaktivnimi zdravili, čeprav se v zadnjem desetletju vse več pozornosti namenja tudi tem snovem.
Studies on the effects of psychoactive substances on driving performance suggest that while both illicit and therapeutic drugs can affect driving, the effects and their extent can vary greatly from substance to substance.
Rezultati študij o vplivih psihoaktivnih snovi na sposobnost vožnje napeljujejo na sklep, da lahko na vožnjo vplivajo tako prepovedane droge kot tudi nekatera zdravila, ki se uporabljajo pri zdravljenju težav z drogami, vendar pa se lahko učinki in razsežnost takih učinkov od snovi do snovi zelo razlikujejo.
The latest research suggests that cannabis can reduce performance
Zadnje raziskave kažejo, da lahko kanabis zmanjša sposobnosti, benzodiazepini pa imajo splošne negativne učinke; med
The complex issue of drug driving is currently being investigated by DRUID, a major EU project that began in 2006 and will continue until 2010.
Kompleksno vprašanje vožnje pod vplivom drog je trenutno področje raziskovanja v okviru obsežnega projekta DRUID, ki ga je EU začela izvajati v letu 2006 in se bo nadaljeval do leta 2010.
DRUID aims to provide a solid basis for harmonised, EU-wide regulations for driving under the influence of alcohol, drugs and medicine.
Namen projekta DRUID je oblikovati trdno osnovo za usklajene predpise, kar zadeva vožnjo pod vplivom alkohola, drog in zdravil, ki bodo veljali na celotnem ozemlju EU.
Driving under the influence: Depending on the country’s laws, this may refer to a driver who has: a measured reduction of cognitive or psychomotor skills, impulsivity; or more than a defined amount of drug in the blood, expected to produce such effects at that level; or any trace of drugs in the blood.
Vožnja pod vplivom drog: glede na zakone posameznih držav se lahko ta pojem nanaša na voznika, pri katerem se izmeri:
Various psychoactive medicines, which might or might not be legally prescribed and consumed, can impair driving skills.
Na vozniške sposobnosti lahko vplivajo različna psihoaktivna zdravila, ki jih je mogoče (ali pa tudi ne) zakonito predpisati in uporabljati.
But, few countries have reliable statistics on the prevalence of driving under the influence of drugs.
Nesreče, povzročene zaradi vožnje pod vplivom drog, so običajno deležne velike medijske pozornosti.
Currently, police experience considerable difficulty with the accurate and rapid identification of drug driving at the roadside.
Ko policija vozilo zaustavi ob cesti, ima trenutno precejšnje težave z natančnim in hitrim ugotavljanjem, ali je voznik vozil pod vplivom drog.
The effectiveness of information campaigns to prevent drug driving is open to question.
Na podlagi razpoložljivih podatkov je težko pridobiti trdne znanstvene dokaze o učinkih testiranj, razširjenosti in tveganjih za povzročitev nesreče.
Key audiences may not be hearing the message, or they may be ignoring it.
Veliko študij je bilo izvedenih na majhnih vzorcih, zato je na podlagi njihovih rezultatov pogosto težko posplošiti sklepe.
The number of people sampled has ranged from under 50 to over 10 000, with more than one third of the studies reporting on fewer than 500 individuals.
Veliko evropskih držav ne raziskuje razsežnosti vožnje pod vplivom drog
Studies on drug prevalence in drivers published between 1999 and 2007 provide data for only 13 of the 27 EU Member States and Norway.
Študije o razširjenosti uporabe drog pri voznikih, ki so bile objavljene v letih med 1999 in 2007, vsebujejo podatke za samo 13 od 27 držav članic EU in Norveško.
medicines and illicit drugs, others do.
vožnjo z zmanjšanimi sposobnostmi zelo težko dokazati.
In Cyprus, this problem is addressed by prosecuting such drivers for illegal consumption of drugs.
Na Cipru se s to težavo spopadajo tako, da zoper take voznike sprožijo pregon zaradi nezakonite uporabe drog.
However, Belgium and the United Kingdom specifically prohibit use of a test result for drug driving as evidence for any other offence.
Po drugi strani je v Belgiji in Združenem kraljestvu izrecno prepovedana uporaba rezultatov testiranja vožnje pod vplivom drog, kot dokaz za katero koli drugo kršitev.
National legislation or policies may also limit the scope and comparability of prevalence studies.
Možnosti za primerjavo študij razširjenosti so lahko omejene tudi z nacionalnimi zakonodajami ali politikami.
For example, random roadside tests for drugs are not permitted in most countries.
V večini držav na primer niso dovoljena naključna testiranja voznikov ob cesti.
In some countries, tests are only carried out for illicit drugs, and the prevalence of psychoactive medicines cannot be ascertained.
V nekaterih državah se izvajajo le testiranja za prepovedane droge, zato ni mogoče preveriti razširjenosti psihoaktivnih zdravil.
Random roadside surveys of drivers, which can give a representative picture of the entire driving population, are available for three EU Member States and Norway.
Raziskave na podlagi naključnega testiranja voznikov ob cesti, s katerimi si je mogoče ustvariti reprezentativno sliko celotne populacije voznikov, so na voljo za tri države članice EU in Norveško.
Other surveys provide data on drug use among specific subsets of drivers.
Druge raziskave zagotavljajo podatke o uporabi drog v posameznih podskupinah voznikov.
While some studies considered only drivers involved in fatal accidents, others looked at sample groups of injured drivers, killed drivers, drivers involved in accidents, and drivers suspected of driving under the influence of alcohol or drugs.
V nekatere študije so bili vključeni samo vozniki, vpleteni v nesreče s smrtnim izidom, v drugih pa so bili kot vzorčna skupina upoštevani poškodovani vozniki, vozniki, ki so se smrtno ponesrečili, vozniki, vpleteni v nesreče, in vozniki, za katere je obstajal sum, da so vozili pod vplivom alkohola ali drog.
However, the results of these various studies are not scientifically comparable.
Rezultati teh različnih študij torej z znanstvenega vidika niso primerljivi.
A positive test for alcohol may override any requirement for drug testing, with resource limitations and prosecution requirements taking priority over any need for comprehensive data gathering.
Pozitivni rezultati testa alkoholiziranosti lahko privedejo do tega, da se testiranje prisotnosti drog ne izvede, saj so zaradi omejenih sredstev in zahtev v zvezi s kazenskim pregonom potrebe po izčrpnem zbiranju podatkov potisnjene na stranski tir.
This has been the case in Denmark, Estonia, Ireland and Portugal.
Taki so primeri Danske, Estonije, Irske in Portugalske.
The French SAM study, one of the most extensive studies in recent years on the subject, was made possible by a change to the national Road Code obliging the police, in defined circumstances, to test all drivers for drugs.
Francosko študijo SAM, eno najobsežnejših študij na to temo v zadnjih letih, je omogočila sprememba prometne zakonodaje, s katero je bila policiji naložena obveznost, da v določenih okoliščinah pri vseh voznikih testirajo prisotnost drog.
Evidence of drug-taking may be detected in different biological samples, including blood, urine, saliva, sweat and even hair.
Dokaz o uporabi drog je mogoče pridobiti iz različnih bioloških vzorcev, na primer krvi, urina, sline, potu in celo las.
Blood is the ideal matrix for legal proof of impairment, but roadside screening by oral fluid (saliva) is desirable for convenience.
Kri je idealna osnova za pridobitev zakonitega dokaza o zmanjšanju sposobnosti, vendar je zaradi praktičnosti zaželeno tudi testiranje ustne tekočine (sline) ob cesti.
Threshold levels for the drugs may be set at the lower limit of detection, or at levels where impairment may be expected to start.
Mejna vrednost, kar zadeva droge, je lahko postavljena na spodnjo mejo zaznavanja ali na stopnje, na katerih je mogoče pričakovati zmanjšanje sposobnosti.
However, while some drugs, including cannabis and opioids, appear to have a dosedependent impairing effect, others such as amphetamines do not.
Čeprav se zdi, da je pri nekaterih drogah (na primer kanabisu in opioidih) učinek zmanjšanja sposobnosti odvisen od odmerka, pri drugih (na primer amfetaminih) take povezave ni.
Tolerance and interactions with alcohol or other drugs complicate calculations further.
Take izračune še dodatno zapletejo toleranca in medsebojno vplivanje z alkoholom ali drugimi drogami.
In France, drivers found combining drugs with alcohol receive a higher penalty.
V Franciji se voznikom, za katere se ugotovi, da so zaužili droge skupaj z alkoholom, izreče višja kazen.
Responding to psychoactive medicines
Odziv na psihoaktivna zdravila
Generally, cannabis is the most common illicit substance detected, and benzodiazepines are the most commonly reported psychoactive medicines.
Ob pomoči EMCDDA in Generalnega direktorata Evropske komisije za promet so bile pripravljene nove mednarodne smernice za standardizacijo načrtovanja raziskav.
Overall, the evidence points to much higher prevalences of both illicit and prescription drugs, often in combination with alcohol, among drivers involved in accidents or suspected of driving under the influence of drugs or alcohol.
V teh smernicah so upoštevane razlike med zakonodajami in politikami testiranja v državah, zbranih pa je tudi več kot sto priporočil, razdeljenih na podpodročja vedenje, epidemiologija in toksikologija.
New international guidance for standardisation of study designs have been drawn up with the assistance of the EMCDDA and the European Commission’s DG Transport.
V splošnem se kot prepovedana snov najpogosteje odkrije kanabis, medtem ko je med evidentiranimi psihoaktivnimi zdravili najpogosteje odkrita uporaba benzodiazepinov.
It takes into account differences between countries’ legislation and testing policies, providing over a hundred recommendations subdivided into the areas of behaviour, epidemiology, and toxicology.
Gledano v celoti, dokazi kažejo, da so prepovedane droge in zdravila, ki jih je mogoče dobiti na recept, pogosto v kombinaciji z alkoholom, veliko bolj razširjene med vozniki, ki so vpleteni v nesreče ali za katere obstaja sum, da so vozili pod vplivom drog ali alkohola.
Where to draw the line — or lines?
Kje začrtati mejo – ali meje?
The overall scarcity of information continues despite a recommendation made in 2002 by the European Commission’s expert working group on drugs, medicines and driving that all drivers involved in a fatal accident should be tested for alcohol and drug use.
Kljub priporočilu, ki ga je leta 2002 izdelala strokovna delovna skupina Evropske komisije za droge, zdravila in vožnjo in v katerem je predlagala, naj se pri vseh voznikih, vpletenih v nesrečo s smrtnim izidom, testira uporaba alkohola in drog, še vedno prevladuje vsesplošno pomanjkanje podatkov.
Barriers to building up scientific evidence
Ovire pri pridobivanju znanstvenih dokazov
Psychoactive medicines, such as painkillers (opioids), sedatives (benzodiazepines), antidepressants and antihistamines can have sometimes considerable effects on the capabilities of drivers.
Večina evropskih držav za opredelitev prekrška vožnje pod vplivom drog uporablja enega od spodaj navedenih pristopov. V enajstih državah se kaznuje le vožnja z zmanjšanimi sposobnostmi, ne glede na to, ali tako zmanjšanje povzročijo prepovedane droge ali zdravila.
Results from studies suggest that drivers may be using these drugs either for medical reasons following prescription, or misusing them, sometimes together with illicit substances.
Enajst drugih držav se je odločilo za politiko „nične tolerance“, v skladu s katero je voznik v vsakem primeru kaznovan za vožnjo po uporabi drog.
Concern is also growing about the possible impact of the increasing numbers of drug users receiving opioid substitution treatment.
V sedmih državah sta navedena pristopa združena v večstopenjski sistem zoper kršitelje, ki vozijo pod vplivom drog.
Eleven countries only penalise impaired driving, whether caused by illicit drugs or medicines.
Od leta 1999 je bilo v Evropi izdelanih več kot 30 študij o razširjenosti drog med vozniki.
Eleven other countries have adopted a ‘zero-tolerance’ policy, penalising any driving after drug-taking.
Vendar so bile te študije izdelane z različnimi metodami in vzorci iz različnih skupin voznikov, zato je težko izpeljati splošne sklepe.
In seven countries, these two approaches are combined in a tiered response to drug driving offenders.
V vzorce je bilo vključenih od manj kot 50 do več kot 10 000 ljudi, pri čemer je bilo več
Most countries’ laws penalise impairment from any drug, whether illicit or medicinal.
V zakonodajah večine držav je za zmanjšanje sposobnosti zaradi uporabe drog predvidena kazen, in sicer ne glede na to, ali so bile vzrok prepovedane droge ali zdravila.
In France, Austria and Portugal, some impairing psychoactive medicines such as benzodiazepines are not covered by the drug driving law, though they may be
V Franciji in Avstriji ter na Portugalskem nekatera psihoaktivna zdravila, zaradi katerih se zmanjšajo sposobnosti (na primer benzodiazepini), niso vključena v zakonodajo, s katero je urejena vožnja pod vplivom drog, vendar je mogoče njihovo uporabo obravnavati kot splošno kršitev, kot je nevarna vožnja.
More than 30 studies on the prevalence of drugs among drivers have been carried out across Europe since 1999.
Nekatere države z „nično toleranco“ ne razlikujejo med psihoaktivnimi zdravili in prepovedanimi drogami, medtem ko v drugih taka razlika obstaja.
However, these studies have used various methods and sampled different groups of drivers, making it difficult to draw overall conclusions.
Na Finskem in Švedskem sta bila za prepovedane droge sprejeta nova zakona po načelu „nične tolerance“, saj sta obe državi ugotovili, da je
2004, a system in Victoria, Australia uses two saliva tests in series at the roadside to achieve a low false positive rate; prosecution will be based on the results of a subsequent laboratory confirmation of the second sample.
delno mogoče izravnati s spremembo poteka testiranja. V Viktoriji (Avstralija) se od leta 2004 uporablja sistem, ki vključuje dve zaporedni testiranji sline ob cesti, s čimer se doseže nizka stopnja napačno ugotovljenega pozitivnega rezultata; kazenski pregon temelji na naknadni laboratorijski potrditvi drugega vzorca.
In the EU, while France uses roadside saliva tests, prosecution is based on the results of a blood test.
Med državami članicami EU Francija sicer uporablja testiranje sline ob cesti, vendar kazenski pregon temelji na rezultatih testiranja krvi.
Are prevention campaigns effective?
Ali so preventivne kampanje učinkovite?
group on drugs, medicines and driving recommended that police involved in traffic control receive mandatory training in recognising the signs of impairment due to drugs.
Evropske komisije za droge, zdravila in vožnjo je februarja 2002 priporočila, naj se policistom, ki delajo v kontroli prometa, zagotovi obvezno usposabljanje za prepoznavanje znakov zmanjšanih sposobnosti zaradi uporabe drog.
These tests may include, for example, examination of the size of the pupils, coordination tests, behavioural tests, reactions and manner of speaking.
Taka testiranja lahko vključujejo na primer preverjanje velikosti zenic, testiranje koordinacije, vedenja in odzivov ter preverjanje načina govorjenja.
Yet by 2007, only four EU countries (Belgium, Portugal, Sweden, United Kingdom) reported obligatory training in this area for traffic police, while 11 reported some ad hoc training.
Vendar so leta 2007 le štiri države članice EU (Belgija, Portugalska, Švedska in Združeno kraljestvo) poročale o obveznem usposabljanju prometne policije, medtem ko jih je 11 poročalo o ad hoc usposabljanjih.
Furthermore, the tests are not the same in each country.
Poleg tega države članice ne izvajajo enakih testiranj.
covered by a general offence such as dangerous driving. In contrast, laws in the Czech Republic, Estonia, Poland, Slovenia and Slovakia penalise driving with any trace of a substance, even if medicinal.
Nasprotno pa se na podlagi češke, estonske, poljske, slovenske in slovaške zakonodaje kaznuje voznik, pri katerem se ugotovi kakršna koli sled zadevnih snovi (pa čeprav zdravil).
Seven countries (Belgium, Czech Republic, Germany, Latvia, Luxembourg, Slovakia, Finland) have adopted a two-stage system that penalises any trace of an illicit substance with a non-criminal or lower-level criminal fine, but more severely penalises impairment by any substance.
Sedem držav (Belgija, Češka republika, Nemčija, Latvija, Luksemburg, Slovaška in Finska) je uvedlo dvostopenjski sistem, na podlagi katerega se vsaka sled prepovedane snovi kaznuje z nekazensko globo ali kazensko globo nižje stopnje, medtem ko so predvidene strožje kazni za zmanjšanje sposobnosti zaradi uporabe take snovi.
In Latvia, impairment by a medicinal substance will incur a lower fine than any trace of an illicit substance.
V Latviji se za zmanjšanje sposobnosti zaradi zaužitja zdravila izreče nižja globa kakor za ugotovljeno sled prepovedane snovi.
In Finland and Sweden, drivers found with medicines may be exempted from charge if they can provide a medical prescription, though they may still be charged if their driving was judged impaired.
Na Finskem in Švedskem je mogoče voznike, ki so vozili pod vplivom zaužitega zdravila, oprostiti kazni, če predložijo zdravniški recept, vendar jih je mogoče kljub temu kaznovati, če se oceni, da so bile zmanjšane njihove sposobnosti za vožnjo.
Surveys carried out in some countries have revealed a lack of awareness about the influence of illicit drugs on driving ability.
Študije, izvedene v nekaterih državah, so pokazale, da se ljudje premalo zavedajo vpliva prepovedanih drog na sposobnost vožnje.
They also show that many drivers are unaware of the effects of combining drugs and alcohol.
Rezultati študij hkrati kažejo, da se številni vozniki ne zavedajo učinkov hkratne uporabe drog in alkohola.
Among older drivers, awareness is often lacking of the effects of psychoactive medicines on driving performance.
Starejši vozniki so pogosto premalo ozaveščeni o učinkih psihoaktivnih zdravil na sposobnost vožnje.
Furthermore, many drivers may be ignorant of laws prohibiting driving under the influence of such medicines.
Poleg tega veliko ljudi ni seznanjenih z zakoni, ki prepovedujejo vožnjo pod vplivom takih zdravil.
After stopping a driver, the police officer may need to perform an initial screening for drug use, by analysing behaviour or biological samples.
Ko policist ustavi voznika, se lahko pojavi potreba po izvedbi začetnega testiranja uporabe drog, in sicer z analizo vedenja ali bioloških vzorcev.
Oral fluid (saliva) might be acceptable for roadside screening of drivers — urine is not appropriate to indicate impairment.
Za testiranje voznikov ob cesti je lahko primeren test ustne tekočine (slina) – urin ni primeren za opredelitev zmanjšanja sposobnosti.
The reliability of devices for roadside saliva testing, however, has yet to be confirmed.
Vendar bo treba zanesljivost opreme za testiranje sline ob cesti še potrditi.
Of the nine on-site saliva-testing devices evaluated by the EU’s Rosita-2 project between 2003 and 2005, not one could be recommended for roadside screening of drivers.
Na podlagi projekta EU Rosita-2, ki je potekal med letoma 2003 in 2005, je bilo preizkušenih devet vrst opreme za testiranje sline na kraju samem, vendar ni bilo mogoče nobene priporočiti za testiranje voznikov ob cesti.
Prevention campaigns targeting drug driving have been carried out in several EU Member States.
V več državah članicah EU so bile izvedene kampanje za preprečevanje vožnje pod vplivom drog.
These generally take the form of mass media campaigns, often including information on drugs within a wider campaign focussing on alcohol.
Take kampanje se običajno izvajajo kot množične medijske kampanje, ki pogosto vključujejo informacije o drogah v sklopu širše kampanje, osredotočene na alkohol.
Drug driving in EU Member States may be defined as impairment caused by drugs or having any trace of drugs in the blood (‘zero tolerance’), and some countries combine both definitions in a two-tier system
Vožnjo pod vplivom drog je v državah članicah EU mogoče opredeliti kot zmanjšanje sposobnosti zaradi uporabe drog, ali dejstvo, da je v voznikovi krvi sled drog („nična toleranca“). Nekatere države pa so obe opredelitvi združile v dvostopenjski sistem
Two-tier system No information
Zmanjšanje sposobnosti Dvostopenjski sistem
General messages that reach young users of cannabis, however, are unlikely to be listened to, or even noticed, by older users of psychoactive medicines, and vice versa.
Vendar starejši uporabniki psihoaktivnih zdravil verjetno ne bodo poslušali (ali sploh opazili) splošnih sporočil, ki dosežejo mlade uporabnike kanabisa, in obratno.
Similarly, both groups may feel that warnings about alcohol do not apply to them.
Podobno lahko obe skupini dobita vtis, da se opozorila glede alkohola nanju ne nanašajo.
Prevention programmes are more likely to succeed if they are tailored to their target group.
Preventivni programi imajo več možnosti za uspeh, če so prilagojeni točno določeni ciljni skupini.
Providing clear information to patients taking psychoactive medicines may prevent them from driving while adversely affected.
Paciente, ki uporabljajo psihoaktivna zdravila, bi lahko odvrnili od vožnje v primeru škodljivega vpliva zaužitih zdravil na njihove sposobnosti, če bi jim glede tega posredovali jasne informacije.
For this, most countries rely on the patient information leaflet inside the packaging, for example advising caution if the patient feels sleepy.
Glede tega se večina držav zanaša na navodila v embalaži, ki pacienta na primer opozarjajo, naj bo previden, če je zaspan.
Yet the patient’s subjective senses are not always reliable or accurate.
Vendar pacientovi subjektivni občutki niso vedno zanesljivi ali natančni.
The use of a clear symbol or pictogram on the outer packaging of medicines that may affect driving ability is currently reported by only five countries.
Trenutno le pet držav poroča o uporabi jasnega simbola ali sličice na zunanji strani embalaže zdravil, ki lahko vplivajo na sposobnost vožnje.
Source: European Legal Database on Drugs
Vir: Evropski pravni zbirki podatkov o drogah
The briefings are produced regularly in the 23 official languages of the European Union plus Norwegian and Turkish.
Poročila izhajajo redno v 23 uradnih jezikih Evropske unije ter v norveščini in turščini.
Responding to drug driving in Europe: Conclusions and policy considerations
Odziv na vožnjo pod vplivom drog v Evropi Sklepne ugotovitve in pomisleki glede politike
National laws and their enforcement need to strike a balance between concerns about ensuring road safety and the therapeutic needs of individuals.
Z nacionalnimi zakoni in njihovim izvajanjem je treba zagotoviti ravnotežje med skrbjo za zagotovitev varnosti na cesti in terapevtskimi potrebami posameznikov.
Surveys on the prevalence of drugs in drivers need to be conducted in all EU Member States.
V vseh državah članicah EU je treba izvesti raziskave glede razširjenosti uporabe drog pri voznikih.
Testing all drivers involved in a fatal accident for drug and alcohol use would provide an important source of information for monitoring the problem.
Pomemben vir podatkov za spremljanje te težave bi bilo mogoče pridobiti s testiranjem uporabe drog in alkohola pri vseh voznikih, vpletenih v nesreče s smrtnim izidom.
Legal frameworks require review, as even with the limitations of existing testing methodology, more effective procedures are possible.
Znova je treba preučiti pravne okvire, kljub omejitvam sedanje metodologije testiranja so namreč možni učinkovitejši postopki.
And, new options are likely to become available.
Poleg tega bodo verjetno na voljo tudi nove možnosti.
New guidelines on study design are available that take into account the variety of legal and practical constraints in different countries.
Na voljo so nove smernice za načrtovanje raziskav, v katerih so zajete različne pravne in praktične omejitve v posameznih državah.