natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For example, France and Spain have reported consistent decreases in overdose deaths since the mid-1990s.
Francija in Španija sta na primer poročali o stalnem zmanjševanju števila smrti zaradi prevelikih odmerkov od sredine devetdesetih let prejšnjega stoletja.
Although coverage or reporting in these countries may be limited, it is worth noting that both countries are among those with higher estimated proportions of opiate users in substitution treatment (over 50%).
Čeprav sta morda pokritost ali poročanje v teh državah omejena, je treba poudariti, da obe državi spadata med države z višjimi deleži uporabnikov opiatov, ki se zdravijo z nadomestki (več kot 50 %).
The fivefold decrease in overdose deaths recorded in France between 1994 and 2002 is considered to result from drug users’ increased access to care, following the massive expansion of substitution treatment.
Petkratno znižanje števila smrti zaradi prevelikih odmerkov v Franciji med letoma 1994 in 2002 naj bi bilo posledica povečanja vstopa uporabnikov drog v zdravljenje, ki mu je sledilo širše povečanje možnosti nadomestnega zdravljenja.
In Spain, the considerable shift away from injection that has been noted since the early 1990s is also likely to have played an important role in the overall reduction in deaths from overdose.
V Španiji je od začetka devetdesetih let prejšnjega stoletja opaženo precejšnje zmanjšanje vbrizgavanja, kar je verjetno tudi imelo pomembno vlogo v splošnem zmanjšanju števila smrti zaradi prevelikih odmerkov.
Notes: Based on national definitions, as used in the 2004 EMCDDA annual report.
Opomba: Na podlagi nacionalnih opredelitev, kot so uporabljene v Letnem poročilu 2004 Centra.
In a few countries, the national figures include some cases of deaths indirectly related to drug use.
V nekaterih državah nacionalne številke zajemajo nekatere smrtne primere, ki so posredno povezani z uživanjem drog.
Source: Reitox national reports 2003, taken from general mortality registries or special registries (forensic or police).
Vir: Nacionalna poročila mreže Reitox za leto 2003, pridobljena iz nacionalnih registrov o umrljivosti ali posebnih registrov (sodnih ali policijskih).
New Member States and candidate countries may be at risk of an increasing trend in overdose deaths, similar to that observed in western Europe.
V novih državah članicah in državah kandidatkah morda obstaja tveganje povečanja smrtnih primerov zaradi prevelikih odmerkov, podobno trendu, ki ga je mogoče opaziti v zahodni Evropi.
Some worrying signs that this might already be happening are observable in Estonia and Slovenia.
Nekaj skrb vzbujajočih znakov, ki kažejo na to, da se ta ta trend že dogaja, je mogoče opaziti v Estoniji in Sloveniji.
If the new Member States are to avoid the ‘overdose epidemic’ experienced by western Europe, then the implementation of a range of effective measures to reduce overdose risk is now urgently required.
Če se nove države članice želijo izogniti“epidemiji prevelikih odmerkov”, ki jo je zahodna Evropa že doživela, je nujno treba uvesti vrsto učinkovitih ukrepov za zmanjšanje tveganja, povezanega s prevelikimi odmerki.
Drugs in focus is a series of policy briefings published by the European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction (EMCDDA), Lisbon.
Problem drog je serija kratkih poročil, ki jih objavlja Evropski center za spremljanje drog in zasvojenosti z drogami (EMCDDA) s sedežem v Lizboni.
The briefings are published three times a year in the 20 official languages of the European Union plus Norwegian.
Poročila izidejo trikrat na leto v 20 uradnih jezikih Evropske unije in v norveščini. Izvorni jezik je angleški.
The importance of drug overdose is becoming increasingly recognised, but has not yet received adequate attention as a public health issue.
Vse bolj se prepoznava pomen prevelikih odmerkov drog, vendar se temu področju kot vprašanju javnega zdravja še ne namenja dovolj pozornosti.
That overdose is avoidable must become a central message and a priority issue for drugs services.
Ključno sporočilo in prednostno vprašanje služb za droge mora biti, da se je prevelikim odmerkom mogoče izogniti.
To have a substantial impact on overdose-related morbidity and mortality, not just a single measure but a range of interventions are likely to be required.
Da bi dosegli znaten vpliv na morbiditeto in umrljivost, povezani s prevelikimi odmerki, ni dovolj en sam ukrep, temveč je verjetno potrebna vrsta intervencij.
Further improvements in the reporting of drug-related deaths at population level are required, especially in those countries where registers remain poor.
Treba je nadalje izboljševati poročanje o smrtih zaradi drog na ravni populacije, zlasti v državah, kjer so registri še vedno nezadostni.
Assessment of other aspects of drug-related mortality is needed, including follow-up studies and the further assessment of innovative interventions, such as the use of opiate antagonists.
Treba je oceniti druge vidike umrljivosti, povezane z drogami, ter nadaljevati študije in ocenjevati inovativne intervencije, kot je uporaba opioidnih antagonistov.
Recent reversals in the long-term upward trend in overdose deaths observed in some Member States are likely to reflect increased treatment coverage and decreased levels of risk taking, especially injecting.
Nedavni preobrat v dolgoročnem trendu povečevanja števila smrti zaradi prevelikih odmerkov, ki so ga opazili v nekaterih državah članicah, kaže na povečano pokritost v zdravljenju in zmanjšane ravni tvegane uporabe, zlasti vbrizgavanja.
The new EU Member States that may face an increase similar to the ones observed earlier in west European countries are in a position to avoid this if they invest in comprehensive programmes informed by the available evidence on effective practices.
Nove države članice EU, kjer se lahko pojavi podobno povečanje, kot ga je bilo mogoče prej opaziti v zahodnih evropskih državah, se temu lahko izognejo, če bodo vlagale v celostne programe, ki bodo utemeljeni na razpoložljivih dokazih o učinkovitih praksah.
Factors associated with overdose are known, both at individual and community levels.
Dejavniki, povezani s prevelikimi odmerki, so znani tako na ravni posameznikov kot v skupnosti.
Opiates still account for most overdose deaths, but awareness of the role of other illegal and legal substances in overdose deaths needs to be heightened.
Opiati so še vedno razlog za večino smrtnih primerov zaradi prevelikih odmerkov, vendar je treba stopnjevati zavedanje o vlogi drugih legalnih in ilegalnih snovi pri smrtih zaradi prevelikih odmerkov.
Key sources
Glavni viri
European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction (EMCDDA), ‘Annual report 2004: the state of the drugs problem in the European Union and Norway’, EMCDDA, Lisbon, 2004 (http://annualreport.emcdda.eu.int).
Evropski center za spremljanje drog in zasvojenosti z drogami (EMCDDA), 'Letno poročilo 2004: stanje v zvezi s problemom drog v Evropski uniji in na Norveškem', EMCDDA, Lizbona, 2004 (http://annualreport.emcdda.eu.int).
Comorbidity — drug use and mental disorders
Komorbidnost – uporaba drog in duševne motnje
An underestimated condition in the general population.
Podcenjena bolezen pred kratkim.
The US National Epidemiologic Survey on Alcohol and Related Conditions firmly established the relation between drug use disorder and personality disorder, with about half of drug users having at least one personality disorder.
Nacionalna epidemiološka raziskava o alkoholu in z njim povezanih težavah v ZDA je ugotovila, da zanesljivo obstaja povezava med motnjo zaradi uporabe drog in osebnostno motnjo, saj ima skoraj polovica uporabnikov drog vsaj eno osebnostno motnjo.
96 %, with the dominant types being antisocial and borderline disorders, depression ranges from 5 % to 72 %, and anxiety disorders from 4 % to 32 %.
se osebnostne motnje gibljejo med 14 in 96 odstotki, pri čemer sta prevladujoči vrsti antisocialna in mejna osebnostna motnja, depresija dosega 5 do 72 odstotkov, anksiozne motnje pa 4 do 32 odstotkov.
The large variation is probably due to differences in the focus of diagnostic assessment and the type of sample chosen, and underlines the lack of comparable data between EU Member States.
Veliko odstopanje je verjetno nastalo, ker so se diagnostične ocene usmerile na različne cilje in vrsto izbranega vzorca, poudarja pa tudi pomanjkanje primerljivih podatkov med državami članicami EU.
The variation in diagnostic foci indicates a need for more structured studies with well-defined sample characteristics and assessment instruments across the EU.
Razlika pri osredotočenju na diagnostične cilje poudarja potrebo po bolj strukturiranih študijah z dobro opredeljenimi vzorčnimi značilnostmi in ocenjevalnimi instrumenti v vsej Evropski uniji.
‘When we see drug users, we tend to attribute their problems to their use of drugs.
“Kadar vidimo uporabnike drog, njihove težave običajno povežemo z uporabo drog.
However, more often than not, drug users have comorbid mental health disorders, which we often fail to recognise.
Vendar pa imajo uporabniki drog pogosteje komorbidne duševne zdravstvene motnje, ki jih ponavadi ne prepoznamo.
We need to take account of comorbidity when treating drug users.’
Pri zdravljenju uporabnikov drog moramo upoštevati komorbidnost.”
In clinical prevalence samples of drug dependent patients, personality disorders (50–90 %) are the most prevalent form of co-morbidity, followed by affective disorders (20–60 %) and psychotic disorders (15–20 %).
Komorbidnost je pogosto podcenjena in premalokrat diagnosticirana. Ugotovljeni sta dve glavni skupini komorbidnih uporabnikov drog, vsaka s svojimi izrazitimi lastnostmi.
Antisocial personality disorder is 25 % in representative clinical samples.
V eni skupini prevladujejo ljudje z duševno motnjo, za drugo pa je značilna odvisnost od drog.
Recent research indicates that psychopathology usually precedes drug use.
Okoli 30–50 odstotkov psihiatričnih bolnikov v Evropi ima danes duševno motnjo in motnje zaradi uživanja psihoaktivnih snovi, zlasti alkohola, pomirjeval ali kanabisa.
The prognosis of psychiatric problems worsens with early onset of drug use and longterm continued drug use.
Med osebami, ki se zdravijo v centrih za zdravljenje odvisnosti od drog, je komorbidnost večinoma povezana z drugim profilom ljudi, pri katerih so prevladujoče diagnostične značilnosti uporaba heroina, amfetaminov ali kokaina ter ena ali več osebnostnih motenj, tem pa sledijo depresija in anksiozna stanja ter redkeje psihotične motnje. To razlikovanje vpliva na izbiro najboljšega načina zdravljenja.
The syndromes mentioned interact and overlap, which means that a person might have more than one of these disorders in addition to drugrelated disorders.
Obe skupini pogosto potrebujeta kombinirano, vendar različno, farmakološko in psihosocialno zdravljenje v daljšem časovnem obdobju.
Comorbidity is often underestimated and underdiagnosed. Two main groups of comorbid drug users are recognised, each with distinct profiles.
V kliničnih vzorcih obolevnosti bolnikov, odvisnih od drog, so osebnostne motnje (50–90 %) najbolj razširjena oblika komorbidnosti, sledijo motnje razpoloženja (20–60 %) in psihotične motnje (15–20 %).
One group is dominated by people with psychiatric illness and the second group is characterised by drug dependency.
V reprezentativnih kliničnih vzorcih se antisocialna osebnostna motnja pojavlja v 25 odstotkih primerov.
About 30–50 % of psychiatric patients in Europe today have a mental illness as well as a substance use disorder, mainly with alcohol, sedatives or cannabis.
Nedavna raziskava navaja, da se je psihopatologija pogosto pojavila že pred uživanjem drog.
This distinction has consequences for the choice of optimal treatment interventions.
Prognoza duševnih motenj se še poslabša z zgodnjim začetkom uporabe drog ter dolgotrajnim in neprekinjenim uživanjem.
Both groups often need combined but different pharmacological and psychosocial interventions over a prolonged time.
Navedeni sindromi vplivajo drug na drugega in se prekrivajo, kar pomeni, da ima lahko oseba poleg težav, povezanih z drogami, še več kot eno od teh motenj.
The co-occurrence of personality disorders and drug abuse was only recently described
Sopojavnost osebnostnih motenj in zlorabe drog je bila v javnosti predstavljena šele
Available European data provide a diverse picture.
Razpoložljivi evropski podatki kažejo mešano sliko.
In different clinical studies, personality disorders range from 14 % to
V različnih kliničnih študijah
Co-morbidity, sometimes called ‘dual diagnosis’, was defined by the World Health Organization (WHO) in 1995 as the ‘co-occurrence in the same individual of a psychoactive substance use disorder and another psychiatric disorder’.
Komorbidnost, ki jo včasih imenujemo “dvojna diagnoza”, je Svetovna zdravstvena organizacija (WHO) leta 1995 opredelila kot “sopojavnost motnje zaradi uživanja psihoaktivne snovi in druge psihiatrične motnje pri istem posamezniku”.
Key issues at a glance
Glavna vprašanja na kratko
Problem drug users, more often than not, suffer from mental disorders.
Problematični uporabniki drog imajo pogosteje duševne motnje.
Both psychiatric teams and drug services regularly fail to identify patients with comorbidity.
Psihiatri in službe za zdravljenje odvisnosti pogosto ne odkrijejo bolnikov s komorbidnostjo.
Treatment staff are often not trained to deal with comorbid clients, since their training usually is specialised (medicine, psychology, social work, etc.).
Zdravstveno osebje velikokrat ni usposobljeno za obravnavo komorbidnih bolnikov, saj je njihovo usposabljanje pogosto specializirano (medicina, psihologija, socialno delo itd.).
In the treatment of co-morbidity, there is no single psychosocial intervention for drug addiction that is superior to all others.
Pri zdravljenju komorbidnosti ni nobenega psihosocialnega ukrepa za zdravljenje odvisnosti od drog, ki bi bil boljši od drugih.
Currently, treatment of comorbidity is often not effectively organised and lacks quality management.
Trenutno zdravljenje komorbidnosti pogostokrat ni učinkovito organizirano in se ne vodi kakovostno.
This leads to inefficient treatment and high staff turnover.
Zaradi tega je zdravljenje neučinkovito in fluktuacija zaposlenih velika.
Comorbid clients are often sent back and forth between psychiatric and drug services, not receiving proper assessment or treatment.
Komorbidne bolnike se pogosto pošilja od psihiatričnih služb do služb za zdravljenje odvisnosti od drog, ne da bi dobili ustrezno oceno ali zdravljenje.
Treatment of comorbid patients involves different services over a long time.
Zdravljenje bolnikov s komorbidnostjo v daljšem časovnem obdobju vključuje različne službe.
Problem drug use and psychiatric disorders — a common combination and so is the combination of both.
Problematično uživanje drog in psihiatrične motnje – pogosta kombinacija
interventions are the most effective.
Za učinkovite intervencije je zlasti značilno, da zagotavljajo (a) trdno strukturo, (b) jasen cilj glede težav z drogami in (c) najmanj tri- do šestmesečno obdobje zdravljenja.
The essential characteristics of effective interventions are that they provide (a) a stringent structure, (b) a clear target on the drug problem and (c) a minimum treatment period of between three and six months.
zaporu, je visoka in vse bolj je priznano dejstvo, da prestajanje zaporne kazni lahko pripomore k poslabšanju duševnih težav in da se uživanje drog pogosto nadaljuje tudi v zaporu.
Systematic diagnostic studies indicate that around 80 % of patients with a drug dependency diagnosis also have comorbid psychiatric disorders.
Sistematične diagnostične študije kažejo, da ima okoli 80 odstotkov bolnikov z diagnozo odvisnosti od drog tudi komorbidne psihiatrične motnje.
For patients with comorbid patterns of mental illness and drug use, casemanagement, structured protected accommodation and use of multiprofessional teams may all contribute to a successful intervention.
Za bolnike s komorbidnimi vzorci duševne motnje in uživanja drog lahko k uspešnemu zdravljenju pripomorejo vodenje primerov, strukturirana in varovana namestitev ter sodelovanje z multiprofesionalnimi skupinami.
Coordinating treatment for comorbid drug users
Uskladitev zdravljenja za uporabnike drog s komorbidnostjo
Among the psychological and psychiatric problems, various studies have identified suicide attempts in about 50 % of comorbid patients, often reflecting problems in the family, at school and in peer relations.
V različnih študijah je bilo ugotovljeno, da se med psihološkimi in psihiatričnimi težavami poskusi samomora pojavijo pri okoli 50 odstotkih komorbidnih bolnikov, kar je pogosto odraz težav v družini, šoli ali v odnosih s sovrstniki.
Many female drug users have experienced sexual abuse and trauma during their upbringing.
Veliko uporabnic drog je bilo med odraščanjem žrtev spolne zlorabe.
Early onset of drug use is a negative prognostic factor since the problem worsens with time more for this group than for other drug users.
Zgodnji začetek uporabe drog je negativni prognostični dejavnik, saj se za to skupino težava sčasoma poslabša veliko bolj kot za druge uporabnike drog.
Investing in intensive and targeted measures to prevent drug use and mental health problems is very worthwhile.
Zelo koristno je vlaganje v intenzivne in ciljno usmerjene ukrepe za preprečevanje uporabe drog in duševnih težav.
Treatment options for comorbidity
Možnosti zdravljenja komorbidnosti
Diagnosis and treatment of comorbidity is hampered by the fact that drug treatment staff generally know little about psychiatry, and psychiatric staff generally know little about drug treatment.
Postavitev diagnoze in zdravljenje komorbidnosti ovira dejstvo, da osebje v službah za zdravljenje odvisnosti od drog ponavadi ne ve veliko o psihiatriji, psihiatrično osebje pa ponavadi ne ve veliko o zdravljenju odvisnosti od drog.
This, combined with the contrasting mindsets of the two disciplines, often prevents the development of a global, integrated perception of comorbidity.
Vse to, skupaj z nasprotujočo si miselnostjo obeh disciplin, pogosto preprečuje razvoj celostnega in integriranega dojemanja komorbidnosti.
Comorbidity is difficult to diagnose and both psychiatric teams and drug treatment services often fail to identify it in patients.
Izbrano farmakološko zdravljenje v zvezi z zlorabo opiatov je postalo nadomestno zdravljenje z metadonom in v zadnjih letih z buprenorfinom.
The acute psychiatric syndromes of a comorbid client seeking drug treatment can be mistaken for substance-induced symptoms or, conversely, withdrawal or intoxication phenomena may be misinterpreted as psychiatric illness.
Farmakološka sredstva, ki zavirajo učinke morfija in heroina, na primer naltrekson, se uporabljajo le redko.
The routine assessment of psychiatric disorders among drug users at the start of treatment appears to be the exception rather than the rule.
Trdni empirični dokazi podpirajo uporabo teh farmakoloških snovi, vendar trenutno ni farmakološkega zdravljenja za kokain, amfetamin, halucinogene droge ali kanabis.
Consequently, many clients with comorbidity commence drug treatment without receiving treatment for their mental health problems.
Komorbidnost je zelo težko ugotoviti, zato je psihiatri in službe za zdravljenje odvisnosti od drog pri bolnikih pogosto ne ugotovijo.
Even when comorbidity is diagnosed, often it is not considered in subsequent drug treatment interventions or, in the case of psychiatric services, results in no drugrelated treatment.
Akutne psihiatrične sindrome komorbidnega bolnika, ki se želi zdraviti odvisnosti od drog, lahko zamenjamo za simptome zaradi zlorabe snovi, ali obratno, pojave odtegnitve ali zastrupitve lahko zmotno opredelimo kot duševno bolezen.
However, some psychiatric and drug services achieve good results with comorbid patients, when they have expertise in both areas or work closely together.
Zdi se, da je rutinska ocena psihiatričnih motenj med uživalci drog na začetku zdravljenja prej izjema kot pravilo.
Further difficulties experienced by comorbid patients arise from the manner in which they are viewed by the drug or psychiatric services.
Zato se pri veliko bolnikih s komorbidnostjo zdravljenje odvisnosti začne, ne da bi jih zdravili tudi zaradi njihovih duševnih težav.
In some countries, drug services do not admit drug users with psychiatric disorders.
Tudi kadar je postavljena diagnoza komorbidnosti, se pri nadaljnjem zdravljenju z njo pogosto ne ukvarjajo več ali, v primeru psihiatričnih služb, ne sprejmejo nobenega zdravljenja, povezanega z drogami.
On the other hand, psychiatric services may view drug users with apprehension, even to the extent of refusing admission to users who are stable on substitution treatment.
Vendar pa so nekatere psihiatrične službe in službe, ki se ukvarjajo z zdravljenjem odvisnosti od drog, zelo uspešne pri bolnikih s komorbidnostjo, kadar imajo strokovno znanje in izkušnje na obeh področjih ali kadar tesno sodelujejo.
For opiate abuse, the pharmacological intervention of choice has been substitution treatment with methadone, and in more recent years buprenorphine.
Dodatne težave, ki jih imajo bolniki s komorbidnostjo, povzroča način, kako službe za zdravljenje odvisnosti ali psihiatrične službe gledajo na njih.
Pharmacological agents that block the effects of morphine and heroin, for example naltrexone, are rarely used.
V nekaterih državah službe za zdravljenje odvisnosti ne sprejemajo uporabnikov drog s psihiatričnimi motnjami.
Strong empirical evidence supports the use of these pharmacological substances, but there is no pharmacological treatment for cocaine, amphetamine, hallucinogenic drugs or cannabis at present.
Na drugi strani pa lahko psihiatrične službe uporabnike drog obravnavajo z bojaznijo, celo tako, da uporabnikom, ki so stabilni zaradi nadomestnega zdravljenja, zavrnejo sprejem.
Treating clients with comorbidity requires cooperation and coordination between services that are involved in their treatment, especially psychiatric and drug services, but also health and social services.
Pri osebah s komorbidnostjo lahko mnogokrat govorimo o multimorbidnosti, saj so običajno prisotne tudi hujše telesne bolezni ter tudi socialne in stanovanjske težave in težave z zaposlitvijo. Uporaba drog pogosto pomeni nesodelovanje pri farmakološkem zdravljenju, kar še otežuje obvladovanje psihotičnih ali depresivnih simptomov.
For the treatment of problem drug users with comorbidity in prison, the authorities must also be involved.
Okužba z virusom HIV in več tipi hepatitisa je pogosta, tako kot so pogoste številne bolezni; zanemarjanje telesnega zdravja pa je pravilo.
Where residential treatment or prison is part of the intervention, in order to secure a stable and continuous treatment package, it is important to organise the treatment as a chain with few disruptions in the links between various agencies.
Podcenjevana težava je slabo zdravje zobovja, ki povečuje tveganje za primarne in sekundarne okužbe ter resno škoduje samopodobi osebe. Položaj teh oseb samo še poslabšujejo socialne težave, kot so osamljenost in brezdomstvo.
Studies support the treatment of opiate dependence by methadone maintenance in combination with manualised (a treatment following a manual) behavioural approaches targeting the drug problem, including cognitive behavioural treatment, relapse-prevention, contingency training, as well as more elaborated short-term psychotherapies like family therapy, behavioural therapy and psychodynamic therapy.
Zdravljenje oseb s komorbidnostjo zahteva sodelovanje in usklajevanje med službami, ki so vključene v njihovo zdravljenje, zlasti s psihiatričnimi službami in službami za zdravljenje odvisnosti od drog, pa tudi z zdravstvenimi in socialnimi službami.
For cocaine dependence, only the manualised behavioural interventions targeting the drug problem have a proven, although low, effect.
Pri zdravljenju problematičnih uporabnikov drog s komorbidnostjo v zaporu je treba vključiti tudi organe oblasti.