natgillin/translations-raw huggingface dataset:
IATTC, meeting of parties, Antigua (Guatemala), 23 September – 1 October 2010 > For more information: www.iattc.org 10
IATTC, srečanje članic, Antigua (Gvatemala), 23. september-1. oktober 2010 > Za podrobnejše informacije: www.iattc.org 10
SEAFO, annual meeting, Windhoek (Namibia), 11-15 October 2010 > For more information: www.seafo.org Reform: actors press for change
SEAFO, letno srečanje, Windhoek (Namibija), 11.-15. oktober 2010 > Za podrobnejše informacije: www.seafo.org Reforma: zainteresirane strani zahtevajo spremembe
CCAMLR, meeting of the Commission, Hobart (Australia), 25 October – 5 November 2010 > For more information: www.ccamlr.org Seafood: a can’t-miss fair
CCAMLR, srečanje Komisije, Hobart (Avstralija), 25. oktober-5. november 2010 > Za podrobnejše informacije: www.ccamlr.org Seafood: obvezno srečanje
Committee on Fisheries, European Parliament, Brussels (Belgium)• 30 August 2010• 29 September 2010• 26-27 October 2010 > For more information: www.europarl.europa.eu Agriculture and Fisheries Council of the European Union• 27 September 2010, Brussels (Belgium)• 26 October 2010, Luxembourg (Grand Duchy of Luxembourg) > For more information: www.consilium.europa.eu Note to readers We welcome your comments or suggestions at the following address: European Commission – Directorate-General for Maritime Affairs and Fisheries – Information, communication, inter-institutional relations, evaluation and programming Unit – Rue de la Loi/Wetstraat 200 – B-1049 Brussels or by fax to: (+ 32) 2 299 30 40 with reference to Fisheries and aquaculture in Europe. E-mail: fisheries-magazine@ec.europa.eu
Zasedanja Odbora Evropskega parlamenta za ribištvo, Bruselj (Belgija)• 30. avgust 2010• 29. september 2010• 26.-27. oktober 2010 > Za podrobnejše informacije: www.europarl.europa.eu Svet Evropske unije za kmetijstvo in ribištvo• 27. september 2010, Bruselj (Belgija)• 26. oktober 2010, Luxembourg (Veliko vojvodstvo Luksemburg) > Za podrobnejše informacije: www.consilium.europa.eu Sporočilo bralcem Svoje komentarje ali predloge nam pošljite na naslednji naslov: European Commission – Directorate-General for Maritime Affairs and Fisheries – Information, communication, inter-institutional relations, evaluation and programming Unit – Rue de la Loi/Wetstraat 200 – B-1049 Brussels, ali po faksu na številko (+ 32) 2 299 30 40, s pripisom Ribištvo in ribogojstvo v Evropi. E-pošta: fisheries-magazine@ec.europa.eu
Consumers, key players for sustainable fisheries
Potrošnik, pomemben dejavnik trajnostnega ribolova
A recent report by the European Commission points out that, of the hundred or so species exploited in the North Atlantic, the number in danger of extinction has been brought down from 23 in 2003 to 14 today.
Glede na nedavno poročilo Evropske komisije je v primerjavi z letom 2003, ko je 23 vrstam rib v severnem Atlantiku grozilo izumrtje, od približno sto vrst, ki se lovijo, zdaj ogroženih le še 14.
There is still room for improvement though, which is why the Commission proposes to reform the common fisheries policy. This process is expected to be completed by 2013.
Vendar lahko storimo še več, zato Komisija predlaga reformo skupne ribiške politike, katere priprava bi se morala končati leta 2013.
A major part of the reform challenge will be not only to come to the aid of the sector to ensure a smooth transition towards sustainability, but also to restore the prestige of Europe’s fish as a resource that has been caught in a responsible manner.
Pomemben del izziva, ki ga predstavlja reforma, bo ne le pomagati sektorju, da bi zagotovili njegov prehod na trajnostno upravljanje, temveč tudi znova pozlatiti podobo evropske ribe kot živila, ki ga ribiči lovijo resnično odgovorno.
Consumers have real power. With their decisions to buy or not to buy, they can pressure the sector, pushing it towards more sustainable exploitation of resources.
Potrošniki imajo veliko moč: s tem ko se odločijo za nakup ali ne, lahko vplivajo na potek dogodkov in spodbujajo sektor k bolj trajnostnemu izkoriščanju virov.
Consumers increasingly wish to be sure about the quality of fish in terms of freshness and hygiene, but also about whether it was caught without contributing to overfishing and the collapse of stocks.
Vedno bolj želijo biti prepričani, da so ribe res kakovostne, to je sveže in zdrave, pa tudi da so bile ulovljene tako, da to ni prispevalo k prelovu in uničenju staležev. Skratka, želijo se prepričati, da riba, ki jo jedo, ustreza njihovim ekološkim in etičnim vrednotam.
So consumers have to be informed by means of fair, transparent and verifiable labels.
Zato je treba potrošnike obveščati s pravičnim in preglednim označevanjem, ki ga je mogoče preverjati in nadzirati.
That is why the new common fisheries policy plans to make significant progress in the area of information to consumers.
Zato je v novi skupni ribiški politiki predviden pomemben napredek na področju obveščanja potrošnikov.
These advances are already in the works.
Nekateri ukrepi pa so se že začeli izvajati.
New enforcement rules, for example, particularly those that extend traceability requirements to the point of catch or breeding zone, will make product traceability easier and better from January 2011.
Na primer, sledljivost proizvodov bi morala biti od januarja 2011 precej lažja in boljša, saj bodo začela veljati nova pravila o nadzoru, predvsem se bodo okrepile zahteve glede sledljivosti vse od ulova ali območja gojenja.
The Commission also plans to improve and flesh out existing labelling requirements.
Namen vseh teh ukrepov je zagotoviti večjo preglednost nad tem, kako ribiški sektor predstavlja in dobavlja svoje proizvode potrošnikom.
Many acknowledge that these requirements are not widely respected and that labels are hard to understand and to read.
Ti so namreč upravičeno zaskrbljeni glede trajnostnega vidika tega sektorja.
Sustainable fisheries labels represent an option that supplements mandatory labelling to help enlighten consumers’choices. choices.
Vedno bolj se želijo o pi v r vesti kot odgovorni potrošniki in pomembni akterji v prizadevanju za bolj trajnostni ribolov.
The Editor is he ri es and a qu ac ul t ur F u gu st 2010 I I A
Uredništvo o in ribo go js tv i bi št R g us t 2010 I v I a
No48
48 Št
Encouraging but insufficient
Spodbudno, vendar ne dovolj
Despite noteworthy improvements since 2002, most European stocks are still being overfished.
Ribolov večine evropskih staležev je kljub velikemu napredku, doseženemu od leta 2002, še vedno čezmeren.
For the Atlantic shoreline (including the North Sea and the Baltic Sea), only 11 stocks are exploited at MSY.
V atlantskih vodah (skupaj s Severnim in Baltskim morjem) se samo 11 staležev izkorišča v skladu z njihovim največjim trajnostnim donosom.
This is admittedly much better than five years ago, but there are still 28 overexploited stocks and another 60 whose state is not known precisely due to insufficient catch data.
Kar je sicer veliko bolje kot pred petimi leti, vendar je 28 staležev še vedno preveč izkoriščenih, stanje 60 drugih pa z znanstvenega vidika ni znano predvsem zaradi nezadostnih podatkov o ulovu.
In the Mediterranean, the initial scientific findings show that 21 stocks are fished at MSY and 25 are overfished, but many stocks still have to be evaluated.
V sredozemskih vodah prve znanstvene ugotovitve kažejo, da je 21 staležev izkoriščanih v skladu z njihovim največjim trajnostnim donosom, 25 staležev jih je čezmerno izkoriščanih, veliko drugih pa je še treba oceniti.
In this context of overfishing, application of MSY can imply more or less sizeable reductions in total allowable catches (TACs) to rebuild resources.
V teh okoliščinah prelova uporaba največjega trajnostnega donosa lahko pomeni, da bo treba celotne dovoljene ulove (TAC) bolj ali manj zmanjšati, da bi obnovili vire.
To avoid an abrupt change that could destabilise the sector, the Commission proposes to phase in these cuts over four years.
Da v sektorju ne bi prišlo do nenadnega pretresa, Komisija predlaga, da bi se ukrepi izvajali postopno, in sicer v štirih letih.
It has drawn up clear and transparent rules that will be applied to each stock depending on its state.
Določila je jasna in pregledna pravila, ki se bodo uporabljala za vsak stalež glede na njegovo stanje.
The idea is that similar measures will apply to all stocks in a similar state:
Cilj je, da se za staleže v podobnem položaju sprejmejo podobni ukrepi:
European fisheries already apply the MSY principle as part of long-term plans, like the plan for saithe.
Evropsko ribištvo že uporablja načelo največjega trajnostnega donosa v nekaterih večletnih načrtih, kot je načrt za upravljanje saja.
From 2015, all fisheries will have to use it as their benchmark.
Od leta 2015 pa ga bodo morala upoštevati vsa ribištva.
The Commission therefore proposes a programme made up of four annual phases.
Komisija zato predlaga, naj se od prihodnjega leta izvaja program v štirih letnih fazah.
The year 2011 will mark a turning point.
Leto 2011 bo ključno.
It will be the first stage of the gradual transition that will bring maximum sustainable yield into general practice by 2015.
Takrat bo izvedena prva faza gladkega prehoda na splošno uporabo največjega trajnostnega donosa, predvideno za leto 2015.
This process will imply a decrease in fishing opportunities for stocks that are overexploited today.
Za to bo treba zmanjšati ribolovne možnosti za staleže, ki se zdaj preveč izkoriščajo.
These reductions will have to be supervised very strictly.
Ta zmanjšanja pa bo treba strogo določiti v predpisih.
No 48
48 Št
These are the categories that have been scientifically evaluated and for which it is possible to calculate MSY. For the others, the usual management measures based on the precautionary principle will continue to apply, since MSY requires relatively precise findings on the state of stocks.
• staleži, ki se že izkoriščajo v skladu z njihovim največjim trajnostnim donosom – TAC bo določen tako, da se ohrani ta dolgoročni donos, in se v primerjavi z letom 2010 ne bo spremenil za več kot 25 %;• staleži, ki se ne izkoriščajo v skladu z njihovim največjim trajnostnim donosom , vendar so v varnih bioloških mejah – TAC bo določen tako, da se bo prelov v enakomernih deležih zmanjševal v letih 2011, 2012, 2013 in 2014, da bi leta 2015 dosegli ribolov v skladu z največjim trajnostnim donosom, ne da bi se TAC spremenil za več kot 25 %;• staleži, ki so zunaj varnih bioloških mejah – TAC bo določen tako, da se bo prelov v enakomernih deležih zmanjševal v letih 2011, 2012, 2013 in 2014, da bi leta 2015 dosegli ribolov v skladu z največjim trajnostnim donosom, ne da bi se TAC spremenil za več kot 30 %;• staleži, za katere se izvaja večletni načrt – TAC bo določen v skladu z načrti za upravljanje.
The European Union made a number of commitments in support of global biodiversity, in September 2002, at the World Summit on Sustainable Development in Johannesburg.
Evropska unija je septembra 2002 na Svetovnem vrhu o trajnostnem razvoju v Johannesburgu sprejela vrsto zavez za svetovno biotsko raznovrstnost. Ena od teh zavez se nanaša na ribolov.
From 2015, all stocks in European Union waters will have to be exploited at their maximum sustainable yield (MSY).
Od leta 2015 bo treba vse staleže v evropskih vodah loviti v skladu z njihovim največjim trajnostnim donosom.
In other words, the total allowable catch (TAC) for each stock will have to be calculated to secure the highest catches over the long term.
Povedano drugače: TAC za vsak stalež bo moral biti izračunan tako, da bo ulov dolgoročno največji.
Based on the results of the consultation and on scientific advice, the Commission will draw up its proposals for fishing opportunities in September for the Baltic Sea and in October for the Black Sea, Atlantic zones and deep-water species.
Te kategorije so znanstveno ocenjene, zanje pa je mogoče tudi izračunati največji trajnostni donos.
Its proposals will then be debated by the Council and Parliament.
Za druge kategorije se bodo še naprej uporabljali običajni ukrepi za upravljanje, ki temeljijo na previdnostnem načelu, saj se za največji trajnostni donos zahteva razmeroma natančno poznavanje stanja staležev.
With that aim in mind, the Commission proposes to apply a programme in four annual stages, starting next year.
Komisija zato predlaga, naj se od prihodnjega leta izvaja program v štirih letnih fazah.
This was the basis on which it launched its consultation on fishing opportunities for 2011, requesting the opinions of the Member States, Regional Advisory Councils, and the Advisory Committee on Fisheries and Aquaculture.
V vsakem primeru je to podlaga, na kateri Komisija začenja posvetovanje o ribolovnih možnostih za leto 2011 in prosi za mnenje države članice, regionalne svetovalne svete in Svetovalni odbor za ribištvo in ribogojstvo.
Informing consumers Towards clearer and more precise fish labelling
Obveščanje potrošnikov Za natančnejše in jasnejše označevanje rib
What is the name of the fish I am buying?
Kako se imenuje riba, ki jo kupujem?
Was it fished or farmed?
Ali je bila ulovljena ali gojena? Od kod prihaja?
This information is already required for all fish placed for sale on retail markets in the 27 countries of the European Union.
Ti podatki so že zdaj obvezni za vse ribe, ki se prodajajo na drobno v 27 državah Evropske unije.
Consumers’demands are evolving, however, and to develop their trust in European fishery products, the information given on labels needs to be improved.
Vendar se zahteve potrošnikov spremi-njajo. In da bi okrepili njihovo zaupanje v proizvode evropskega ribištva, bi bilo dobro izboljšati podatke na oznakah.
That is why the Commission’s reform of market policy, which is already on the drawing board, will include a chapter on informing consumers.
Komisija namerava zato v reformi politike trgov, ki jo zdaj pripravlja, posvetiti celo poglavje obveščanju potrošnikov.
Three types of information must be shown on the label of a fishery product placed for sale on the retail market: the name of the species, the means of production (fishing or farming) and the origin.
Na oznaki morskega proizvoda, ki se prodaja na drobno, morajo biti navedeni trije podatki: ime vrste, način proizvodnje (ribolov ali gojenje) in poreklo.
This information is not always clear enough or precise enough, nor are information obligations always respected.
Vendar ti podatki niso vedno dovolj jasni ali natančni… niti dovolj upoštevani.
To start, existing rules will be improved.
Najprej bo treba izboljšati veljavna pravila.
Three types of information already have to be shown on the label of a fishery product sold on the retail market: the name of the species recognised by the different Member States, the means of production (fishing or farming) and the origin (catch zone, country of aquaculture production).
Naj spomnimo, da morajo biti na oznaki morskega proizvoda, ki se prodaja na drobno, obvezno navedeni trije podatki: ime vrste, ki ga priznavajo različne države članice, način proizvodnje (ribolov ali ribogojstvo) in poreklo proizvoda (območja ulova, država ribogojne proizvodnje).
There is broad consensus that the information being provided on these three aspects is neither precise enough nor clear enough.
Vendar se na splošno meni, da podatki o teh treh vidikih niso niti dovolj natančni niti dovolj jasni.
Another option for making information clearer and more precise could be to change the labels for farmed fish to show the region of production rather than the country.
Še vedno v tej želji po večji jasnosti in natančnosti obveščanja bi se lahko razmislilo o izpopolnitvi označevanja rib iz ribogojstva, tako da ne bi bila več navedena država proizvodnje, temveč regija proizvodnje.
It is worth noting that a European frame of reference was introduced in 2009 for ‘organic aquaculture’certification for farmed products and seaweed.
Vendar je treba opozoriti, da za farmsko gojene proizvode in alge že od leta 2009 obstaja evropski referenčni okvir za certificiranje„ekološkega ribogojstva“.
First point to be improved: information on the commercial name of a species, which is not always explicit enough.
Prva točka, ki jo bo treba izboljšati: obveščanje o trgovskem imenu vrste, ki ni vedno dovolj nedvoumno.
Even worse, though, some names can even be misleading to consumers.
Še slabše, v nekaterih primerih lahko celo zavaja potrošnika.
Names that enhance the value of the fish are sometimes misused.
Cenjena imena se tako včasih zlorabljajo.
‘Sole’ for example, is used for both Atlantic sole and tropical sole; yellowfin tunny with red flesh is often sold as ‘bluefin tuna’at a much lower price than that of genuine Mediterranean bluefin tuna.
Na primer: izraz„morski list“ se uporablja za atlantski list in tropski list, rumenoplavuti tun z rdečim mesom se pogosto prodaja pod imenom„tun“, ki ima precej drugačno tržno vrednost kot tun iz Sredozemlja.
To keep consumers from being cheated on what they are buying, the Commission is considering the option of requiring both the scientific name of the species and the commercial name.
Da potrošnik ne bi več tvegal, da bo ogoljufan pri nakupu, Komisija načrtuje, da bo znanstveno ime vrste povezano z njenim trgovskim imenom.
is he ri es and a qu ac ul t ur F u gu st 2010 I I A
o in ribo go js tv i bi št R
Labels will also become longer.
Druga točka razprave: navedba načina proizvodnje bi tudi lahko bila natančnejša.
A fourth type of information, namely whether the product is fresh or was previously frozen, will have to be provided to consumers from 1 January 2011.
Nazadnje, oznake bodo tudi daljše, saj bo moral biti potrošnik od 1. januarja 2011 seznanjen še s četrtim podatkom, s katerim bo predstavljena riba, in sicer ali je sveža ali odmrznjena.
This information has become mandatory since the adoption, in November 2009, of the regulation establishing a Community control system for ensuring compliance with the rules of the common fisheries policy (CFP).
Ta podatek je namreč postal obvezen, ko je bila novembra 2009 sprejeta Uredba o vzpostavitvi nadzornega sistema Skupnosti za zagotavljanje skladnosti s pravili skupne ribiške politike (SRP).
Second point under discussion: information on the means of production could also be more precise.
Proces je – razen te točke – zdaj šele v fazi razmisleka. Komisija zbira različne predloge zainteresiranih.
Apart from this latter point, the process is still in the analysis stage at present. The Commission is collecting proposals from the different stakeholders.
Ta razprava je očitno bistvena, da bi se podoba evropskih ribiških proizvodov izboljšala, kar zadeva varnost hrane, kakovost in upoštevanje pravil za učinkovito upravljanje ribištva.
Everyone knows that fish is excellent for the health and that some are more healthful than others, but suitable labelling of fishery and aquaculture products will do a lot to help (re)gain consumer confidence.
Čeprav ves svet ve, da je riba odlična za zdravje in da so nekatere res bolj zdrave od drugih, bo z dobrim označevanjem ribiških proizvodov in proizvodov iz ribogojstva mogoče (znova) osvojiti zaupanje potrošnikov.
Third point: information on fishing zones is hard for consumers to understand.
Tretja točka: potrošnik zdaj težko razume podatke o ribolovnih območjih.
It is based on 12 catch zones defined by the United Nations Food and Agriculture Organisation (FAO): Northeast Atlantic, Northwest Atlantic, Baltic Sea, Western Central Atlantic, etc.
Ti temeljijo na 12 ribolovnih območjih, ki jih je opredelila Organizacija Združenih narodov za prehrano in kmetijstvo (FAO): severovzhodni Atlantik, severozahodni Atlantik, Baltsko morje, zahodni osrednji Atlantik itd.
These zones are so vast that they lack clarity.
Ta območja se zdijo močno prevelika in prav zato premalo jasna.
The Commission wishes to propose the use of zones that are more meaningful to consumers, but this process entails certain difficulties.
Komisija želi predlagati razdelitev na območja, ki bo bolj nazorna za potrošnike. Vendar ta ukrep prinaša težave.
Names that are very regional, for instance, may not prove possible.
Tako na primer ni gotovo, ali bi bilo mogoče izbrati preveč regionalna imena.
Using the term ‘Gulf of Riga cod’could be perplexing to Spanish or Portuguese consumers, whereas it would be perfectly clear to those living in Germany or Poland.
Omemba„trske iz Riškega zaliva“ bi namreč lahko zbegala španskega ali portugalskega potrošnika, medtem ko bi bila popolnoma jasna za nemškega ali poljskega ljubitelja rib.
The objective seems useful, but putting it into practice will require further analysis.
Čeprav je ta usmeritev želena, pa bo treba še dobro premisliti, kako jo izvesti.
With an effective traceability system, control authorities know, almost in real time, which operators handle the lots of fish after catch.
Dobra sledljivost mora nadzornim organom omogočati, da skoraj v realnem času vedo, pri katerih gospodarskih subjektih so serije ribe, ko so enkrat ulovljene.
Tracing a product back up the supply chain all the way to the vessel’s deck is possible thanks to traceability rules for fishery and aquaculture products.
Ribe, mehkužce in rake je treba pred prvo prodajo razdeliti v serije iste vrste, ki se običajno dajo v zaboje, katerih velikost ustreza zahtevam organizacije proizvajalcev ali dražbenega centra, kateremu pripada plovilo.
These identify every operator, from the retailer to the fishing vessel.
Ta razvrstitev se pogosto opravi že na plovilu pred prihodom v pristanišče, zato da se tehtajo serije.
Originally put in place for control purposes, traceability also helps consumers to know what they are buying and to be sure that they are paying a fair price.
V logičnem nadaljevanju postopka sledljivosti je serija osnovna enota, ki se bo spremljala med tržno potjo ribe.
Before their first sale, fish, molluscs and crustaceans must be divided into lots of the same species, generally presented in crates graded according to the requirements of the PO or the auction centre to which the vessel delivers its products.
Slediti proizvodu nazaj do krova plovila. Kar je mogoče zaradi pravil o sledljivosti ribiških proizvodov in proizvodov iz ribogojstva, zaradi katerih je mogoče opredeliti vsak gospodarski subjekt od trgovine do ribiškega plovila.
This sorting operation often takes place on the vessel, before reaching the port, so that the fish can be weighed by lots. In the logical next step in the traceability process, the lot is the basic unit that will be traced throughout the fish marketing chain.
Sledljivost, ki je bila najprej uvedena zaradi nadzora, je tudi sredstvo, ki potrošniku omogoča, da ve, kaj kupuje, in mu daje zagotovilo, da je plačal pošteno ceno.
Since 1 January 2010, the implementation of new rules on fisheries control has further strengthened product traceability.
Z uvedbo novih pravil o nadzoru ribištva se je od 1. januarja 2010 še bolj okrepila sledljivost proizvodov.
Let’s look at how the system works, from sea to plate.
Poglejmo, kako deluje sistem od morja do krožnika.
It is often during the weighing that information on the fishery products is placed on the lot, generally in the form of a barcode or electronic chip.
Pogosto se podatki o ribiških proizvodih dodajo seriji ob tehtanju, in sicer običajno v obliki črtne kode ali elektronskega čipa.
This information will accompany the product up to the retail sale.
Ti podatki bodo ostali s proizvodom do prodaje na drobno. Poleg identifikacijske številke serije morajo vsebovati vsaj podatke o ribiškem plovilu (ali ribogojnici), ime vrste (mednarodna oznaka, trgovsko ime, znanstveno ime), datum in območje ulova (ali nabiranja), točno količino in ali gre za zmrznjene proizvode ali ne.
Apart from the lot identification u gu st 2010 I I A
Ta zadnji podatek je novost, ki se uvaja s predpisi, sprejetimi leta 2010.
When the fish is hauled aboard the vessel, the master must submit a catch declaration to the control authorities without delay.
Ko ribo potegnejo na plovilo, mora poveljnik hitro poslati poročilo o ulovu svojemu nadzornemu organu.
For each species, the declaration mentions the estimated quantity, date and zone of catch, gears used and the vessel’s home port, and the start and end dates of its season.
Za vsako vrsto navede ocenjeno količino, datum in območje ulova, uporabljeno opremo ter matično pristanišče in datuma začetka in konca ribolovnega leta.