natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Negotiations on instruments to develop the Schengen rules take place at ministerial level within the joint committee (Council and associated partners), not within the Council alone; however, the latter remains the competent institution – together with the European Parliament – for the adoption of these instruments.
Pogajanja o predpisih za oblikovanje schengenskih pravil potekajo na ministrski ravni v okviru skupnega odbora (Svet in pridružene partnerice) in ne v okviru samega Sveta; kljub temu pa je slednji skupaj z Evropskim parlamentom še naprej institucija, ki je pristojna za sprejemanje teh predpisov.
This principle denotes that a person may not be prosecuted and punished twice for the same acts.
V skladu s tem načelom osebe ni mogoče dvakrat preganjati in kaznovati za ista dejanja.
Although this seems selfevident at national level, Article 54 of the CISA clearly affirms the same principle for relations between countries that are party to the Schengen Agreements.
Čeprav se to na nacionalni ravni zdi samoumevno, člen 54 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma jasno potrjuje isto načelo tudi v odnosih med državami podpisnicami Schengenskih sporazumov.
Since the rules in force within the Schengen area became incorporated within the Treaty on European Union (through the Treaty of Amsterdam – entry into force in 1999) the EU Court of Justice has been petitioned to rule on numerous preliminary issues involving the interpretation of this notion.
Od vključitve pravil, ki veljajo za schengensko območje, v Pogodbo o Evropski uniji (z Amsterdamsko pogodbo, ki je začela veljati leta 1999), je bilo Evropsko sodišče pozvano, da razsodi v številnih predhodnih zadevah, ki vključujejo tolmačenje tega pojma.
The SIS is a shared computerised system whose automated inquiry procedure allows verification of a person or object’s identifying data.
SIS je skupni računalniško podprt sistem, katerega samodejno iskanje omogoča preverjanje identifikacijskih podatkov osebe ali predmeta.
Each country feeds into the central data system the details of persons identified with a view to arrest or extradition, aliens identified for the purposes of non-admis-sion, missing persons, lost or stolen vehicles, stolen firearms, stolen identity documents (blank or delivered) and stolen banknotes.
Vsaka država v centralni sistem podatkov vnaša podrobnosti o osebah, za katere se zahteva prijetje ali izročitev, tujcih, za katere velja zavrnitev vstopa v schengensko območje, pogrešanih osebah, izgubljenih ali ukradenih vozilih, ukradenem orožju, ukradenih osebnih dokumentih (praznih ali izročenih) in ukradenih bankovcih.
This police cooperation instrument has proved extremely effective.
Ta instrument policijskega sodelovanja se je izkazal za izredno učinkovitega.
Work is under way at present on an even more effective instrument (SIS II).
Trenutno je v pripravi še učinkovitejši sistem (SIS II).
FRONTIER ZONE – External borders
OBMEJNO OZEMLJE – Zunanje meje
Stayed in Luxembourg as a guest of the Collart family, owners of Schengen Castle, in September 1871; two of the poet’s sketches depict the castle’s tower.
Septembra leta 1871 je bival v Luksemburgu kot gost družine Collart, lastnice schengenskega gradu; dve pesnikovi skici upodabljata grajski stolp.
The Member States are expected to deploy mobile units to carry out external border surveillance along stretches of border between the Schengen area’s external border crossing points (Article 12 of the Schengen Borders Code).
Od držav članic se pričakuje, da razporedijo mobilne enote, ki bodo nadzirale zunanjo mejo na pasovih meje med točkami prečkanja na zunanji meji schengenskega območja (člen 12 Zakonika o Schengenskih mejah).
As Secretary of State for Foreign Affairs in the Luxembourg government (1989-94), he signed the Implementation Convention of 19 June 1990 on behalf of Luxembourg.
Kot luksemburški državni sekretar za zunanje zadeve (1989–94) je v imenu Luksemburga 19. junija 1990 podpisal Konvencijo o izvajanju.
The other countries were represented at the signing by: Paul De Keersmaeker (Belgium), Lutz Stavenhagen (Germany), Edith Cresson (France), and Piet Dankert (Netherlands).
Druge države so ob podpisu zastopali Paul De Keersmaeker (Belgija), Lutz Stavenhagen (Nemčija), Edith Cresson (Francija) ter Piet Dankert (Nizozemska).
Given how difficult the European institutions had found it to produce substantive results, some countries opted to create this area without borders on a purely governmental basis outside of the EU institutional framework: this was the story of Schengen from 1985 onwards.
Glede na to, kako težko so evropske institucije prišle do vsebinskih rezultatov, so se nekatere države odločile, da območje brez meja ustvarijo na popolnoma vladnih izhodiščih, zunaj institucionalnega okvira EU: takšna je bila schengenska zgodba od leta 1985 naprej.
Under the Treaty of Amsterdam (1997-1999), Schengen cooperation became incorporated within the European Union, despite the two areas not being identical geographically: some Union members do not take part at all, or only partially, in the operation of Schengen, while some EU non-member countries also form part of the Schengen area.
Z Amsterdamsko pogodbo (1997–99) je schengensko sodelovanje postalo del Evropske unije ne glede na to, da gre za dve, z geografskega vidika različni območji: nekatere članice Unije v schengenskem območju ne sodelujejo oziroma sodelujejo le delno, medtem ko so nekatere države, ki niso članice EU, članice schengenskega območja.
(Schengen Protocol annexed to the Treaty of Amsterdam).The 1985 and 1990 Schengen Agreements were concluded between some of the member countries of the European Union outside the Union’s institutional framework.
(Schengenski protokol, priložen Amsterdamski pogodbi)Schengenska sporazuma iz 1985 in 1990 sta bila sklenjena med nekaterimi državami članicami Evropske unije zunaj institucionalnega okvira Unije.
By the time of the Treaty of Amsterdam’s negotiation, all of the then EU Member States, with the exception of Ireland and the United Kingdom, had signed these Agreements.
Pred začetkom pogajanj o Amsterdamski pogodbi so te Sporazume podpisale vse tedanje države članice EU, razen Irske in Združenega kraljestva.
Therefore, it was decided to incorporate the rules governing cooperation in the Schengen area (the Schengen acquis) within the new Treaty of Amsterdam (signed in 1997 – entered into force on 1 May 1999).
Zato je bilo odločeno, da se pravila, ki urejajo sodelovanje znotraj schengenskega območja (schengenski pravni red), vključijo v novo Amsterdamsko pogodbo (podpisana leta 1997 – začetek veljavnosti 1. maja 1999).
Special rules were established for Ireland and the United Kingdom (opt-in option).
Za Irsko in Združeno kraljestvo so bila določena posebna pravila (možnost naknadnega sprejema).
responsible for issuing the visa is the one located in the primary destination within the Schengen area or, failing that, the authority in the initial country of entry.
Organ, ki je pristojen za izdajo vizuma, je tisti, ki se nahaja v primarni namembni državi članici schengenskega območja oziroma, če to ni mogoče, v prvi državi vstopa.
The uniform visa model is determined by EU law and, as a result, applied by all the member countries; at the same time, the conditions and charges for issuing visas have been harmonised.
Model enotnega vizuma določa pravo EU, zato ga uporabljajo vse države članice; istočasno so se uskladili pogoji in stroški izdaje vizumov.
Third edition
Tretja izdaja
Handbook on Integration for policy-makers and practitioners
Priročnik o integraciji za oblikovalce politik in strokovne delavce
Handbook on Integrationfor policy-makers and practitioners
Priročnik o integracijiza oblikovalce politik in strokovne delavce
Third edition, April 2010
Tretja izdaja, april 2010
This Handbook was written by Jan Niessen and Thomas Huddleston of MPG on behalf of the European Commission (Directorate General for Justice, Freedom and Security)
Ta priročnik sta v imenu Evropske komisije (Generalni direktorat za pravosodje, svobodo in varnost) napisala Jan Niessen in Thomas Huddleston iz Skupine za migracijsko politiko („Migration Policy Group – MPG“).Prenesti ga je mogoče s spletne strani Evropske komisije http://ec.europa.eu/comm/justice_home/ in z evropske spletne strani za integracijo http://www.integration.eu
It can be downloaded from the European Commission's website at http://europa.eu/comm/justice_home/ and from the European Web Site on Integration at www.integration.eu
Veliko dodatnih informacij o Evropski uniji je na voljo na internetu. Dostop je mogoč na strežniku Europa (http://europa.eu).
' European Communities, 2009Reproduction is authorised provided the source is acknowledged.
' Evropska unija, 2010Reprodukcija je dovoljena z navedbo vira.
Chapter 1: European exchange of information and good practice
8 n Poglavje 1: izmenjava informacij in dobrih praks na evropski ravni
1.1 Targeted European cooperation on integration
Ciljno usmerjeno evropsko sodelovanje na področju integracije
1.2 The Handbook in focus
1.2 Priročnik v središču
Chapter 2: Mass media and integration
20 n Poglavje 2: Sredstva javnega obveščanja in integracija
2.2 Developing an effective media strategy
2.2 Razvoj učinkovite medijske strategije
Chapter 3: Awarenessraising and migrant empowerment
Poglavje 3: Ozaveščanje in krepitev vloge in položaja priseljencev
3.2 Building capacity and choosing action
3.2 Krepitev sposobnosti in izbira ukrepov
Chapter 4: Dialogue Platforms
Poglavje 4: Platforme za dialog
4.1 Setting up and running a platform : overcoming obstacles
Vzpostavitev in vodenje platforme: preseganje ovir
4.2 Roles for a leading public authority or civil society organisation
4.2 Naloge vodilnih organov javne uprave ali organizacij civilne družbe
Chapter 5: Acquisition of nationality and the practice of active citizenship 101
Poglavje 5: Pridobitev državljanstva in uresničevanje aktivnega državljanstva
5.2 The acquisition of nationality
5.2 Pridobitev državljanstva
5.3 Administrative procedures encouraging citizens-to-be
5.3 Upravni postopki, spodbudni za prihodnje državljane
5.4 From acquisition to active citizenship among old and new citizens
5.4 Od pridobitve državljanstva do aktivnega državljanstva med starimi in novimi državljani
Chapter 6: Immigrant Youth, Education and the Labour Market
Poglavje 6: Priseljenska mladina, izobraževanje in trg dela
6.1 Improving the school system
Izboljšanje šolskega sistema
6.3 Facilitating the transition to higher education and the labour market
6.3 Olajšanje prehoda v visoko šolstvo in na trg dela
Annex II : Integration benchmarking tool
Skupna osnovna načela za politiko integracije priseljencev v evropski uniji
Annex III : National Contact Points on Integration
Priloga ii: Orodje za primerjalno analizo integracije
The Handbook has been structured for ease of reference with the use of boxes and the following symbols :
Pri strukturiranju priročnika smo zaradi lažjega sklicevanja uporabili okvirčke in naslednje simbole:
= Conclusion highlighting lessons learned
= sklepna ugotovitev s poudarkom na pridobljenih novih spoznanjih
= A website link to further information.
= A spletna povezava za pridobitev dodatnih informacij.
Weblinks have been provided wherever
Spletne povezave so nave-
Please note these links were live at time of drafting but are subject to change.
Upoštevajte, da so bile te povezave med pripravljanjem osnutka aktivne, vendar se lahko spremenijo.
Seven years ago, at the European Council in Thessaloniki, the Heads of State and Government called for more discussion on integration between Member States with a view to learning from one another.
Vodje držav in vlad so pred sedmimi leti na zasedanju Evropskega sveta v Solunu pozvali k obsežnejši razpravi o integraciji, da bi se države članice lahko učile druga od druge.
The European Commission, in cooperation with the National Contact Points on Integration, experts who meet together regularly, decided to draw up a handbook of good practice.
Evropska komisija se je v sodelovanju z nacionalnimi kontaktnimi točkami za integracijo, tj. strokovnjaki, ki se redno sestajajo, odločila, da pripravi priročnik dobrih praks.
Today, we present this third edition of the handbook.
Danes vam predstavljamo tretjo izdajo priročnika.
It covers subjects of great importance : ‘the mass media and integration’, ‘awareness-raising and migrant empowerment’, ‘dialogue platforms’, ‘acquisition of nationality and practice of active citizenship’, ‘immigrant youth, education and the labour market’.
Zajema zelo pomembna področja: „sredstva javnega obveščanja in integracija“, „ozaveščanje in krepitev položaja in vloge priseljencev“, „platforme za dialog“, „pridobitev državljanstva in uresničevanje aktivnega državljanstva“ ter „priseljenska mladina, izobraževanje in trg dela“.
Almost 600 experts, from Governments and representing civil society, worked for over 18 months to exchange ideas on these crucial topics.
Skoraj 600 vladnih strokovnjakov in predstavnikov civilne družbe si je več kot 18 mesecev izmenjevalo izkušnje o teh ključnih tematikah.
The result is the vast range of inspiring, concrete examples contained in this edition of the handbook.
Rezultat je veliko število konkretnih primerov, ki služijo kot navdih in so vključeni v to izdajo priročnika.
But this handbook is not the only fruit of the experts’ work.
Vendar pa priročnik ni edini plod dela strokovnjakov.
Seven years, three editions, fourteen technical seminars, the involvement of several hundred people : all this created a connected, well-functioning community of practitioners.
V sedmih letih, po treh izdajah in 14 tehničnih seminarjih je na podlagi sodelovanja več sto ljudi nastala povezana, dobro delujočo skupnost strokovnih delavcev.
Challenges in this area persist, but the handbook takes us a step further in finding common solutions to meet them.
Izzivi na tem področju še obstajajo, priročnik pa nas vodi korak naprej pri iskanju skupnih rešitev zanje.
In previous editions we dealt with introduction programmes, civic participation, indicators, mainstreaming, urban housing, economic integration and integration governance.
V prejšnjih izdajah smo obravnavali programe uvajanja, državljansko udeležbo, kazalnike, vključevanje integracije v splošne politike, stanovanja v mestnem okolju, gospodarsko integracijo in upravljanje integracije.
With this third edition, almost all areas of relevance identified by the Common Basic Principles agreed by Member States back in 2004 have been covered.
Ta izdaja obsega skoraj vsa pomembna področja, določena s temeljnimi skupnimi načeli, o katerih so se države članice dogovorile leta 2004.
This integration community is growing.
Ta integracijska skupnost še naprej raste.
A forum accessible to all was opened last year – the European Website on Integration.
Lani je bil odprt forum, ki je na voljo vsem – evropsko spletno mesto o integraciji.
Hundreds of good practices have been added to keep inspiring us, often leading to new, excellent ideas and projects.
Dodanih je bilo več sto dobrih praks, ki naj nas še naprej navdihujejo in vodijo tudi k novim, odličnim idejam in projektom.
Some of these are funded by the European Fund for Integration.
Nekatere izmed njih financira Evropski sklad za vključevanje.
With this third edition and the launch of the website, we complete the first stage of the 2005 Common Agenda for Integration.
S tretjo izdajo in zagonom spletne strani smo zaključili prvo stopnjo skupne agende za integracijo iz leta 2005.
The Treaty of Lisbon encourages us to establish measures providing incentives and support for the action of Member States to promote integration.
Lizbonska pogodba nas opogumlja k oblikovanju ukrepov, ki države članice podpirajo pri spodbujanju integracije.
With the impetus provided by the Stockholm Programme, Ministerial Conferences on Integration and debates of the European Integration Forum, we now enter a dynamic period of work towards a common goal – the well-being of all citizens in a diverse society.
S spodbudo stockholmskega programa, ministrskih konferenc o integraciji in razprav evropskega foruma o integraciji zdaj vstopamo v razgibano obdobje prizadevanj za skupni cilj – dobro počutje vseh državljanov v raznoliki družbi.
The European Commission remains fully committed to this process.
Evropska komisija ostaja še naprej v celoti predana temu procesu.
Jonathan Faull Director General DG Justice, Freedom and Security European Commission
Jonathan Faull Generalni direktor Generalni direktorat za pravosodje, svobodo in varnost Evropska komisija
The Handbook on Integration contains ‘lessons learned’ and good practices drawn from the experience of policy-makers and practitioners across Europe.
Ta priročnik o integraciji vsebuje nova spoznanja in dobre prakse, ki temeljijo na izkušnjah oblikovalcev politik in strokovnih sodelavcev iz vse Evrope.
By collecting and presenting concrete examples from different areas of immigrant integration, the Handbook feeds into a larger policy process in the field of integration in the European Union (EU), notably the development of the European framework on integration.
Z zbiranjem in predstavitvijo konkretnih primerov z različnih področij integracije priseljencev se priročnik vključuje v širši politični proces integracije v Evropski uniji (EU), zlasti v razvoj evropskega okvira o integraciji.
As with previous versions of the Handbook, the third version covers a mixture of ‘substantive’ and ‘methodological’ topics.
Kakor v prejšnjih izdajah priročnika so tudi v tej, tretji, združene „vsebinske“ in „metodološke“ teme.
It covers three thematic subjects and three governance approaches.
Zajema tri tematske sklope in tri pristope k upravljanju.
Chapters on the role of the media, the acquisition of nationality and the practice of active citizenship, and the experiences of immigrant youth in the education system and labour market present practices and lessons learned in these specific areas.
V poglavjih o vlogi medijev, pridobitvi državljanstva in uresničevanju aktivnega državljanstva ter izkušnjah priseljenske mladine v izobraževalnem sistemu in na trgu dela so predstavljeni prakse in nova spoznanja s teh specifičnih področij.
Chapters on European exchange of information and good practice, awarenessraising and empowerment, and dialogue platforms examine the structures and mechanisms used for implementing successful integration strategies across all policy fields.
Poglavja o vseevropski izmenjavi informacij in dobrih praks, ozaveščanju in krepitvi položaja in vloge priseljencev ter platformah za dialog proučujejo strukture in mehanizme, ki se uporabljajo za izvajanje uspešnih integracijskih strategij na vseh področjih politik.
The third edition is based on a series of technical seminars hosted by the ministries responsible for integration in Vienna (November 2007), Paris (November 2007), Athens (March 2008), Dublin (May 2008), Lisbon (November 2008) and Tallinn (February 2009).
Tretja izdaja temelji na sklopu tehničnih seminarjev, ki so jih organizirala ministrstva, pristojna za integracijo, in sicer na Dunaju (novembra 2007), v Parizu (novembra 2007), Atenah (marca 2008), Dublinu (maja 2008), Lizboni (novembra 2008) in Talinu (februarja 2009).
A thriving Europe aims to secure the long-term well-being of all the residents of its diverse societies.
Cilj uspešne Evrope je zagotovitev dolgotrajne blaginje vseh pripadnikov njenih raznolikih družb.
Different groups of immigrants will continue to arrive and settle in European societies that are themselves in transformation under the influence of socioeconomic and demographic changes.
V evropske družbe, ki so same v postopku preoblikovanja pod vplivom socialno-eko-nomskih in demografskih sprememb, bodo še naprej prihajale in se naseljevale različne skupine priseljencev.
Integration policies aim to bring about, over time, a convergence of societal outcomes for all.
Cilj integracijskih politik je, da se sčasoma doseže zbliževanje družbenih učinkov za vse.
This requires the active involvement of all citizens and residents ; those with and without an immigrant background.
To zahteva dejavno vključevanje vseh državljanov in prebivalcev, tistih s priseljenskim ozadjem ali brez njega.
They can contribute to the social, economic, cultural and civic life of society by using their skills and competencies.
S svojimi znanji, spretnostmi in sposobnostmi lahko prispevajo k družbenemu, gospodarskemu, kulturnemu in civilnemu življenju v določeni družbi.
Individuals develop a capacity for lifelong learning and are empowered as agents of change for integrating societies.
S svojo sposobnostjo za vseživljenjsko učenje so posamezniki kot dejavniki sprememb odgovorni za integracijo družb.
Comparable rights and responsibilities make participation possible, as does the opening up of mainstream institutions.
Pogoj za dejavno vključevanje v družbo so primerljive pravice in dolžnosti ter dostopnost uveljavljenih institucij.
Residents with a migration background may encounter difficulties related to their origins, settlement conditions or discrimination.
Nove ureditve aktivnega državljanstva nastajajo tako, da se odstranijo ovire družbeni integraciji in krepijo dejavniki, ki jo spodbujajo.
Residents without a migration background may encounter difficulties in living with their new fellow residents, adjusting to the increased diversity around them and negotiating new concepts of citizenship and participation.
Organi javne uprave, civilna družba in zasebni sektor si med seboj pomagajo v integracijskem procesu, v katerem postanejo „učeče se organizacije“. Pridobijo si medkulturno znanje in delujejo proaktivno pri obravnavi spreminjajočih se potreb, socialne dinamike in blaginje vse bolj raznolikega prebivalstva.
Chapter One differs from the other chapters as it presents how the exchange of information and good practice currently works through the targeted European cooperation on integration.
Prvo poglavje se razlikuje od drugih, saj opisuje, kako trenutno poteka izmenjava informacij in dobrih praks v okviru usmerjenega evropskega sodelovanja na področju integracije.
The few practice examples concern EU-level activities, instead of national practices.
Maloštevilni praktični primeri se nanašajo na evropsko raven delovanja, ne opisujejo pa nacionalnih praks.
The chapter refers to the setting of legal standards and reporting on their implementation.
To poglavje se navezuje na določitev pravnih standardov in poročanje o njihovem izvajanju.
It also refers to the setting of policy priorities at European level and briefly describes major elements of the Common Agenda for Integration such as the European Website on Integration and the European Integration Forum.
V njem so opredeljene tudi politične prednostne naloge na evropski ravni ter na kratko povzeti glavni elementi skupnega programa za integracijo, kot sta evropsko spletno mesto o integraciji in evropski forum o integraciji.
In particular, it describes the Handbook exercise, including the three series of technical seminars, which led to three handbook editions for policy-makers and practitioners.
Pri tem zlasti opisuje dogajanje, ki je spremljalo oblikovanje priročnika, vključno s tremi sklopi tehničnih seminarjev, na podlagi katerih so nastale tri izdaje priročnika za oblikovalce politik in strokovne delavce.
Chapter Two’s thematic focus is the role of the mass media in immigrant integration.
Drugo poglavje je posvečeno vlogi sredstev javnega obveščanja pri integraciji priseljencev.
In liberal democracies that guarantee the freedom of the press, the media’s role is to provide information, education, and entertainment.
V liberalnih demokracijah z zagotovljeno svobodo tiska mediji skrbijo za obveščanje, izobraževanje in razvedrilo.
The media functions as a platform for open and honest communication about the positive and negative sides of social realities, including migration.
Pri tem delujejo kot platforma za odprto in pošteno komunikacijo o pozitivnih in negativnih straneh družbene resničnosti, tudi o migraciji.
It possesses powerful instruments for influencing attitudes in society and providing information for everyone in society, including immigrants.
Na voljo imajo močne instrumente, s katerimi vplivajo na odnose v družbi in obveščajo vse predstavnike družbe, tudi priseljence.