natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Patients with moderate to severe elevations (ASAT or ALAT > 5 ULN) should be permanently discontinued from VIRAMUNE.
Vsem z zmerno ali močno povečanimi vrednostmi (ASAT ali ALAT > 5 - kratna zgornja mejna normalna vrednost) pa moramo VIRAMUNE trajno ukiniti.
If a hypersensitivity reaction occurs, characterised by rash with constitutional symptoms such as fever, arthralgia, myalgia and lymphadenopathy, plus visceral involvement, such as hepatitis, eosinophilia, granulocytopenia, and renal dysfunction, VIRAMUNE must be permanently stopped and not be re- introduced (see section 4.3).
Če se pojavi preobčutljivostna reakcija z izpuščajem in hkratnimi splošnimi simptomi, kot so vročina, artralgija, mialgija in limfadenopatija, ter prizadetost visceralnih organov, npr. hepatitis, eozinofilija, granulocitopenija, in motnje ledvične funkcije, moramo VIRAMUNE trajno ukiniti (glejte poglavje 4. 3).
Severe and life-threatening hepatoxicity, including fatal fulminant hepatitis, has occurred in patients treated with VIRAMUNE.
Pri z VIRAMUNOM zdravljenih bolnikih so se pojavili hudi in življenjsko nevarni toksični učinki na jetra, tudi fulminantni hepatitis s smrtnim izidom.
The risk of hepatic events is greatest in the first 6 weeks of therapy.
Nevarnost jetrnih dogodkov je največja prvih 6 tednov zdravljenja.
Increased ASAT or ALAT levels > 2.5 ULN and/ or co-infection with hepatitis B and/ or C at the start of antiretroviral therapy is associated with greater risk of hepatic adverse reactions during antiretroviral therapy in general, including VIRAMUNE containing regimens.
Povečana raven ASAT ali ALAT na ≥ 2, 5- kratno zgornjo mejo normalne laboratorijske vrednosti ali sočasna okužba z virusom hepatitisa B ali C ali oboje na začetku protivirusnega zdravljenja sta na splošno povezani z večjim tveganjem neželenih učinkov na jetra med protivirusnim zdravljenjem, tudi s takšnim, v sklopu katerega je VIRAMUNE.
Female gender and patients with higher CD4 counts are at increased risk of hepatic adverse events.
Pri ženskah in bolnikih z večjim številom celic CD4 je povečano tveganje neželenih jetrnih dogodkov.
Women have a three fold higher risk than men for symptomatic, often rash-associated, hepatic events (5.8% versus 2.2%), and patients with higher CD4 counts at initiation of VIRAMUNE therapy are at higher risk for symptomatic hepatic events with VIRAMUNE.
Pri bolnikih z večjim številom celic CD4 je na začetku zdravljenja z VIRAMUNOM povečano tveganje simptomatskih jetrnih dogodkov.
In a retrospective review, women with CD4 counts > 250 cells/ mm3 had a 12 fold higher risk of symptomatic hepatic adverse events compared to women with CD4 counts < 250 cells/ mm3 (11.0% versus 0.9%).
V retrospektivnem pregledu podatkov je bilo tveganje simptomatskih neželenih jetrnih dogodkov pri ženskah s številom celic CD4 > 250 celic/ mm3 12- krat večje, kot pri ženskah s številom celic CD4 < 250 celic/ mm3 (11, 0% proti 0, 9%).
An increased risk was observed in men with CD4 counts > 400 cells/ mm3 (6.3% versus 1,2% for men with CD4 counts < 400 cells/ mm3).
Povečano tveganje so zasledili tudi pri moških s številom celic CD4 > 400 celic/ mm3 (6, 3% proti 1, 2% pri moških s številom celic CD4 < 400 celic/ mm3).
Patients should be informed that hepatic reactions are a major toxicity of VIRAMUNE requiring close monitoring during the first 18 weeks.
Bolnikom je treba povedati, da so jetrne reakcije pomemben toksični pojav ob VIRAMUNU, zaradi katerega je prvih 18 tednov treba skrbno spremljati zdravljenje.
They should be informed that occurrence of symptoms suggestive of hepatitis should lead them to discontinue VIRAMUNE and immediately seek medical evaluation, which should include liver function tests.
Poučiti jih je treba, da morajo ob pojavu simptomov, ki kažejo na hepatitis, VIRAMUNE prenehati jemati, in da je potrebna takojšnja zdravniška ocena njihovega zdravstvenega stanja, ki mora vključevati tudi preiskave jetrnega delovanja.
Clinical chemistry tests, which include liver function tests, should be performed prior to initiating VIRAMUNE therapy and at appropriate intervals during therapy.
Spremljanje jetrne funkcije Klinične kemijske preiskave, ki vključujejo jetrne preiskave, je treba opraviti pred začetkom zdravljenja z VIRAMUNOM in v ustreznih razmikih med zdravljenjem.
Abnormal liver function tests have been reported with VIRAMUNE, some in the first few weeks of therapy.
Za VIRAMUNE poročajo o nenormalnih izvidih preiskav jetrne funkcije, o nekaterih v prvih tednih zdravljenja.
Asymptomatic elevations of liver enzymes are frequently described and are not necessarily a contraindication to use VIRAMUNE.
Pogosto opisujejo nesimptomatično povečanje jetrnih encimov, ki pa ni vedno kontraindikacija za VIRAMUNE.
Asymptomatic GGT elevations are not a contraindication to continue therapy.
Nesimptomatično povečanje gama- glutamiltransferaze (GGT) ni kontraindikacija za nadaljevanje zdravljenja.
5 Monitoring of hepatic tests should be done every two weeks during the first 2 months of treatment, at the 3rd month and then regularly thereafter.
5 Preiskave jetrne funkcije je treba narediti vsaka dva tedna prva dva meseca zdravljenja, po tretjem mesecu in nato redno.
Liver test monitoring should be performed if the patient experiences signs or symptoms suggestive of hepatitis and/ or hypersensitivity.
Če se pri bolniku pojavijo znaki ali simptomi, ki kažejo na hepatitis ali preobčutljivost ali oboje, moramo pregledati delovanje jeter.
If ASAT or ALAT > 2.5 ULN before or during treatment, then liver tests should be monitored more frequently during regular clinic visits.
Če je raven ASAT ali ALAT pred zdravljenjem ali med njim povečana na ≥ 2, 5- kratno zgornjo mejno vrednost, je treba jetrne preiskave ob rednih kontrolnih pregledih opravljati pogosteje.
VIRAMUNE must not be administered to patients with pre- treatment ASAT or ALAT > 5 ULN until baseline ASAT/ ALAT are stabilised < 5 ULN (see section 4.3).
VIRAMUNA ne smemo dajati bolnikom, ki imajo pred zdravljenjem raven ASAT ali ALAT > 5- kratne zgornje laboratorijske mejne vrednosti, dokler se začetna raven ASAT/ ALAT ne stabilizira na < 5- kratno zgornjo mejno vrednost (glejte poglavje 4. 3).
If ASAT or ALAT increase to > 5 ULN during treatment, VIRAMUNE should be immediately stopped.
Če se raven ASAT ali ALAT med zdravljenjem poveča na > 5- kratno zgornjo mejo normalne vrednosti, moramo zdravljenje z VIRAMUNOM nemudoma ukiniti.
If ASAT and ALAT return to baseline values and if the patient had no clinical signs or symptoms of hepatitis, rash, constitutional symptoms or other findings suggestive of organ dysfunction, it may be possible to reintroduce VIRAMUNE, on a case by case basis, at the starting dosage regimen of 200 mg/ day for 14 days followed by 400 mg/ day.
Če se raven ASAT ali ALAT zmanjša na začetne vrednosti in bolnik ni imel kliničnih znakov ali simptomov hepatitisa, izpuščaja, splošnih simptomov ali drugih izvidov, ki kažejo na motnje delovanja organov, lahko VIRAMUNE ponovno uvedemo, o čemer presodimo za vsakega posamezno, in ga dajemo po shemi za začetno zdravljenje v odmerkih po 200 mg/ dan 14 dni, nato 400 mg na dan.
If liver function abnormalities recur, VIRAMUNE should be permanently discontinued.
Če se motnje jetrne funkcije ponovijo, moramo VIRAMUNE trajno ukiniti.
If clinical hepatitis occurs, characterised by anorexia, nausea, vomiting, icterus AND laboratory findings (such as moderate or severe liver function test abnormalities (excluding GGT), VIRAMUNE must be permanently stopped.
Če se pojavi klinična oblika hepatitisa z anoreksijo, slabostjo, bruhanjem in zlatenico IN nenormalnimi laboratorijskimi izvidi (zmernimi ali hudimi spremembami v jetrni funkciji (razen GGT), moramo VIRAMUNE trajno ukiniti.
VIRAMUNE must not be readministered to patients who have required permanent discontinuation for clinical hepatitis due to nevirapine.
Ne smemo ga ponovno dajati bolnikom, katerim smo ga morali dokončno ukiniti zaradi klinične oblike hepatitisa, ki jo je povzročil nevirapin.
Liver Disease
Jetrna bolezen
The safety and efficacy of VIRAMUNE has not been established in patients with significant underlying liver disorders.
Varnost in učinkovitost VIRAMUNA še nista raziskani pri bolnikih s hujšimi jetrnimi motnjami.
VIRAMUNE is contraindicated in patients with severe hepatic impairment (Child-Pugh C, see section 4.3).
VIRAMUNE je kontraindiciran za bolnike s hudo jetrno okvaro (Child- Pugh C) (glejte poglavje 4. 3).
Patients with chronic hepatitis B or C and treated with combination antiretroviral therapy are at an increased risk for severe and potentially fatal hepatic adverse events.
Farmakokinetični podatki kažejo, da moramo biti previdni, kadar dajemo VIRAMUNE bolnikom z zmerno jetrno disfunkcijo (Child- Pugh C.) Bolnike s kroničnim hepatitisom B ali C, ki prejemajo kombinirano protivirusno zdravljenje, spremlja povečano tveganje hudih neželenih učinkov na jetra, ki so lahko tudi smrtno nevarni.
Serious hepatotoxicity, including liver failure requiring transplantation, has been reported in HIV-uninfected individuals receiving multiple doses of VIRAMUNE in the setting of post-exposure-prophylaxis (PEP), an unapproved use.
Profilaksa po izpostavljenosti okužbi: pri posameznih osebah, ki sicer niso bile okužene s HIV, a so prejele več odmerkov VIRAMUNA v sklopu profilakse po izpostavljenosti okužbi, kar sicer ni odobrena uporaba, so poročali o resnih toksičnih učinkih na jetra, tudi o jetrni odpovedi, zaradi katere je bila potrebna transplantacija.
The use of VIRAMUNE has not been evaluated within a specific study on PEP, especially in term of treatment duration and therefore, is strongly discouraged.
V tem primeru za VIRAMUNE niso opravili specifične raziskave o profilaktični uporabi po izpostavljenosti okužbi, zlasti ne glede na trajanje takšnega zdravljenja, ter je zato taka uporaba močno odsvetovana.
Combination therapy with VIRAMUNE is not a curative treatment of patients infected with HIV-1; patients may continue to experience illnesses associated with advanced HIV-1 infection, including opportunistic infections.
6 Kombinirano zdravljenje z VIRAMUNOM ni kurativna oblika zdravljenja s HIV- 1 okuženih bolnikov; še nadalje lahko zbolevajo za boleznimi, povezanimi z napredovano okužbo s HIV- 1, tudi oportunističnimi okužbami.
6 HIV-1 to others through sexual contact or contaminated blood.
Za zdaj ni dokazano, da bi kombinirano zdravljenje z VIRAMUNOM zmanjšalo tveganje prenosa HIV- 1 na druge osebe med spolnim občevanjem ali z okuženo krvjo.
Hormonal methods of birth control other than DMPA should not be used as the sole method of contraception in women taking VIRAMUNE, since nevirapine might lower the plasma concentrations of these medications.
Ženske, ki jemljejo VIRAMUNE, ne smejo uporabljati hormonskih metod za preprečevanje zanositve, razen DMPA, kot edino metodo kontracepcije, ker lahko nevirapin zmanjša njihovo koncentracijo v plazmi.
For this reason, and to reduce the risk of HIV transmission, barrier contraception (e. g., condoms) is recommended.
Iz tega razloga in zato, da bi zmanjšali nevarnost prenosa HIV, priporočamo uporabo mehanske kontracepcije (npr. kondoma).
Additionally, when postmenopausal hormone therapy is used during administration of VIRAMUNE, its therapeutic effect should be monitored.
Pri uporabi hormonskega nadomestnega zdravljenja v pomenopavzi, je treba med jemanjem VIRAMUNA spremljati njihov terapevtski učinek.
Combination antiretroviral therapy has been associated with the redistribution of body fat (lipodystrophy) in HIV infected patients.
Kombinirano protiretrovirusno zdravljenje povezujejo pri bolnikih, okuženih s HIV, s prerazporeditvijo telesnega maščevja (lipodistrofijo), katere dolgoročne posledice še niso znane.
The long-term consequences of these events are currently unknown.
Poznavanje mehanizma tega pojava je nepopolno.
A connection between visceral lipomatosis and PIs and lipoatrophy and NRTIs has been hypothesised.
Domnevajo, da obstaja povezava med visceralno lipomatozo in zaviralci proteaze ter lipoatrofijo in nukleozidnimi zaviralci reverzne transkriptaze.
A higher risk of lipodystrophy has been associated with individual factors such as older age, and with drug related factors such as longer duration of antiretroviral treatment and associated metabolic disturbances.
Večje tveganje lipodistrofije povezujejo s posameznimi dejavniki, npr. starostjo, in z dejavniki, ki so povezani z zdravilom, npr. dolgotrajnejšim protivirusnim zdravljenjem in z njim povezanimi presnovnimi motnjami.
Clinical examination should include evaluation for physical signs of fat redistribution.
Pri kliničnem pregledu je treba oceniti telesne znake prerazporeditve maščevja.
Consideration should be given to the measurement of fasting serum lipids and blood glucose.
Presoditi je treba o merjenju serumskih lipidov na tešče in krvne glukoze.
Lipid disorders should be managed as clinically appropriate (see section 4.8).
Lipidne motnje je treba ustrezno zdraviti glede na klinično sliko (glejte poglavje 4. 8).
The available pharmacokinetic data suggest that the concomitant use of rifampicin and VIRAMUNE is not recommended (please also refer to section 4.5).
Farmakokinetični podatki kažejo, da sočasna uporaba rifampicina in VIRAMUNA ni priporočljiva (glejte tudi poglavje 4. 5)
VIRAMUNE tablets contain 636 mg of lactose per maximum recommended daily dose.
Laktoza: največji priporočeni dnevni odmerek tablet VIRAMUNE vsebuje 636 mg laktoze.
Patients with rare hereditary problems of galactose intolerance e. g. galactosaemia, the Lapp lactase deficiency or glucose-galactose malabsorption should not take this medicine.
Bolniki z redkim, dednim neprenašanjem galaktoze, na primer galaktozemijo, s pomanjkanjem laktaze Lapp ali z malabsorpcijo glukoze- galaktoze zdravila ne smejo jemati.
Nevirapine is an inducer of CYP3A and potentially CYP2B6, with maximal induction occurring within 2-4 weeks of initiating multiple-dose therapy.
Indukcija je največja 2 do 4 tedne po začetku zdravljenja z več odmerki.
Compounds using this metabolic pathway may have decreased plasma concentrations when co- administered with VIRAMUNE.
Pri sočasnem dajanju z VIRAMUNOM se lahko v plazmi zmanjša koncentracija spojin z isto potjo presnavljanja.
Careful monitoring of the therapeutic effectiveness of P450 metabolised medicinal products is recommended when taken in combination with VIRAMUNE.
Priporočamo skrbno spremljanje terapevtskega učinka zdravil, ki se presnavljajo prek P450, kadar jih bolnik jemlje v kombinaciji z VIRAMUNOM.
7 The interaction data is presented as geometric mean value with 90% confidence interval (90% CI) whenever these data were available.
7 Podatki o interakcijah so povsod, kjer so bili dosegljivi, navedeni kot geometrične srednje vrednosti z 90- odstotnim intervalom zaupanja (90- odstotni IZ).
ND = Not Determined, ↑ = Increased, ↓ = Decreased, ↔ = No Effect
ND = ni določeno, ↑ = povečanje, ↓ = zmanjšanje, ↔ = ni učinka
Medicinal products by therapeutic areas ANTI-INFECTIVES Antiretrovirals NRTIs
Zdravila po terapevtskih področjih
Didanosine 100-150 mg BID
100- 150 mg 2- krat na
Didanosine AUC ↔ 1.08 (0.92-1.27) Didanosine Cmin ND Didanosine Cmax ↔ 0.98 (0.79-1.21)
Cmin didanozina ND Cmax didanozina ↔ 0, 98 (0, 79- 1, 21)
Didanosine and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments.
Lamivudin in VIRAMUNE lahko
Lamivudine 150 mg BID
150 mg 2- krat na dan
No changes to lamivudine apparent clearance and volume of distribution, suggesting no induction effect of nevirapine on lamivudine clearance.
AUC stavudina ↔ 0, 96 (0, 89- 1, 03)
Lamivudine and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments.
odmerkov.
30/ 40 mg BID
30/ 40 mg 2- krat na dan
Stavudine AUC ↔ 0.96 (0.89-1.03) Stavudine Cmin ND Stavudine Cmax ↔ 0.94 (0.86-1.03)
Cmin stavudina ND Cmax stavudina ↔ 0, 94 (0, 86- 1, 03)
Stavudine and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments.
dajemo sočasno brez prilagajanja odmerkov.
Tenofovir plasma levels remain unchanged when co-administered with Nevirapine.
Raven nevirapina v plazmi se pri sočasnem dajanju tenofovirjem ni spremenila.
Tenofovir and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments.
odmerkov.
Nevirapine plasma levels were not altered by co-administration of tenofovir.
Zidovudin in VIRAMUNE lahko
Zidovudine 100-200 mg TID
100- 200 mg 3- krat na
Zidovudine AUC ↓ 0.72 (0.60-0.96) Zidovudine Cmin ND Zidovudine Cmax ↓ 0.70 (0.49-1.04)
Cmin zidovudina ND Cmax zidovudina ↓ 0, 70 (0, 49- 1, 04)
Zidovudine and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments
dajemo sočasno brez prilagajanja
Nevirapine:
odmerkov.
Zidovudine had no effect on its pharmacokinetics.
Nevirapin: zidovudin ni vplival na njegovo farmakokinetiko.
NNRTIs Efavirenz 600 mg QD
600 mg na dan PI (zaviralci proteaze)
Efavirenz AUC ↓ 0.72 (0.66-0.86) Efavirenz Cmin ↓ 0.68 (0.65-0.81) Efavirenz Cmax ↓ 0.88 (0.77-1.01)
Cmin efavirenza ↓ 0, 68 (0, 65- 0, 81) Cmax efavirenza ↓ 0, 88 (0, 77- 1, 01)
It is not recommended to co- administer efavirenz and VIRAMUNE, because of additive toxicity and no benefit in terms of efficacy over either NNRTI alone.
VIRAMUNA ne priporočamo ker se toksični učinki seštevajo in v primerjavi z dajanjem enega ali drugega NNRTI samega ni dodatne koristi.
PIs
Atazanavir/ ritonavir
Atazanavir/ ritonavir 300/ 100 mg QD 400/ 100 mg QD
AUC atazanavirja/ r ↓ 0, 58 (0, 48 -
Atazanavir/ r 300/ 100mg:
300/ 100 mg na dan
Atazanavir/ r AUC ↓ 0.58 (0.48-0.71) Atazanavir/ r Cmin ↓ 0.28 (0.20-0.40) Atazanavir/ r Cmax ↓ 0.72 (0.60-0.86)
0, 71) Cmin atazanavirja/ r ↓ 0, 28 (0, 20- 0, 40) Cmax atazanavirja/ r ↓ 0, 72 (0, 60- 0, 86)
It is not recommended to co- administer atazanavir/ ritonavir and VIRAMUNE.
priporočajo.
8 Atazanavir/ r 400/ 100mg:
atazanavir/ r 400/ 100 mg AUC atazanavirja/ r ↓ 0, 81 (0, 65 - 1, 02) Cmin atazanavirja/ r ↓ 0, 41 (0, 27- 0, 60)
Atazanavir/ r AUC ↓ 0.81 (0.65-1.02) Atazanavir/ r Cmin ↓ 0.41 (0.27-0.60) Atazanavir/ r Cmax ↔ 1.02 (0.85– 1.24) (compared to 300/ 100mg without nevirapine)
8 Cmax atazanavirja/ r ↔ 1, 02 (0, 85 – 1, 24) (v primerjavi s 300/ 100 mg brez nevirapina)
Nevirapine AUC ↑ 1.25 (1.17-1.34) Nevirapine Cmin ↑ 1.32 (1.22– 1.43) Nevirapine Cmax ↑ 1.17 (1.09-1.25)
AUC nevirapina ↑ 1, 25 (1, 17- 1, 34) Cmin nevirapina ↑ 1, 32 (1, 22– 1, 43) Cmax nevirapina ↑ 1. 17 (1, 09– 1, 25) AUC darunavirja ↑ 1, 24 (0, 97- 1, 57) Darunavir/ ritonavir
Darunavir/ ritonavir 400/ 100 mg BID
400/ 100 mg 2- krat na
Darunavir AUC ↑ 1.24 (0.97-1.57) Darunavir Cmin ↔ 1.02 (0.79-1.32) Darunavir Cmax ↑ 1.40 (1.14-1.73)
Cmax darunavirja ↑ 1, 40 (1, 14- 1, 73)
Darunavir and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments.
odmerkov.
Nevirapine AUC ↑ 1.27 (1.12-1.44) Nevirapine Cmin ↑ 1.47 (1.20-1.82) Nevirapine Cmax ↑ 1.18 (1.02-1.37)
AUC amprenavirja↓ 0, 67 (0, 55- 0, 80) Cmin amprenavirja ↓ 0, 65 (0, 49- 0, 85)
Fosamprenavir 1400 mg BID,
1400 mg 2- krat na dan
Amprenavir AUC ↓ 0.67 (0.55-0.80) Amprenavir Cmin ↓ 0.65 (0.49-0.85) Amprenavir Cmax ↓ 0.75 (0.63-0.89) Nevirapine AUC ↑ 1.29 (1.19-1.40) Nevirapine Cmin ↑ 1.34 (1.21-1.49) Nevirapine Cmax ↑ 1.25 (1.14-1.37)
Cmax amprenavirja ↓ 0, 75 (0, 63- 0, 89) AUC nevirapina ↑ 1, 29 (1, 19- 1, 40) Cmin nevirapina ↑ 1, 34 (1, 21- 1, 49) Cmax nevirapina ↑ 1,. 25 (1, 14- 1, 37) AUC amprenavirja ↔ 0, 89 (0, 77 -
It is not recommended to co- administer fosamprenavir and VIRAMUNE if fosamprenavir is not co-administered with ritonavir.
z ritonavirjem, sočasne uporabe fosamprenavirja in VIRAMUNA ne priporočamo.
Fosamprenavir/ ritona vir 700/ 100 mg BID
Fosamprenavir/ ritona- vir
Amprenavir AUC ↔ 0.89 (0.77- 1.03) Amprenavir Cmin ↓ 0.81 (0.69-0.96) Amprenavir Cmax ↔ 0.97 (0.85-1.10)
1, 03) Cmin amprenavirja ↓ 0, 81 (0, 69- 0, 96)
Fosamprenavir/ ritonavir and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments
VIRAMUNE lahko dajemo sočasno
Nevirapine AUC ↑ 1.14 (1.05-1.24) Nevirapine Cmin ↑ 1.22 (1.10-1.35) Nevirapine Cmax ↑ 1.13 (1.03-1.24)
AUC nevirapina ↑ 1, 14 (1, 05- 1, 24) Cmin nevirapina ↑ 1, 22 (1, 10- 1, 35) Cmax nevirapina ↑ 1, 13 (1, 03- 1, 24) Lopinavir/ ritonavir
Lopinavir/ ritonavir (capsules) 400/ 100 mg BID
Lopinavir AUC ↓ 0, 73 (0, 53- 0, 98)
patients:
(kapsule)
An increase in the dose of lopinavir/ ritonavir to 533/ 133 mg (4 capsules) or 500/ 125 mg (5 tablets with 100/ 25 mg each) twice daily with food is recommended in combination with VIRAMUNE.
mg (4 kapsule) ali 500/ 125 mg (5 tablet po 100/ 25 mg) 2- krat na dan ob jedi.
Dose adjustment of VIRAMUNE is not required when co-administered with lopinavir.
Odmerka VIRAMUNA ni treba prilagoditi, če ga dajemo hkrati z lopinavirjem.
9 Lopinavir/ ritonavir (oral solution) 300/ 75 mg/ m2 BID
Lopinavir/ ritonavir (peroralna raztopina)
Lopinavir AUC ↓ 0.78 (0.56-1.09) Lopinavir Cmin ↓ 0.45 (0.25-0.82) Lopinavir Cmax ↓ 0.86 (0.64-1.16)
AUC lopinavirja ↓ 0, 78 (0, 56- 1, 09)
For children, increase of the dose of lopinavir/ ritonavir to 300/ 75 mg/ m2 twice daily with food should be considered when used in combination with VIRAMUNE, particularly for patients in whom reduced susceptibility to lopinavir/ ritonavir is suspected.
300/ 75 mg/ m2 2- krat na dan
Nelfinavir 750 mg TID
750 mg 3- krat na dan
Nelfinavir and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments.
dajemo sočasno brez prilagajanja odmerkov.
Nelfinavir metabolite M8:
Nelfinavirjev presnovek M8:
AUC ↓ 0.38 (0.30– 0.47) Cmin ↓ 0.34 (0.26– 0.45) Cmax ↓ 0.41 (0.32– 0.52)
AUC ↓ 0, 38 (0, 30– 0, 47) Cmin ↓ 0, 34 (0, 26– 0, 45)
Nevirapine: compared to historical controls, levels appeared to be unchanged.
Nevirapin: v primerjavi s prejšnjimi kontrolnimi vrednostmi je kazalo, da so bile ravni nespremenjene.
Ritonavir 600 mg BID
600 mg 2- krat na dan
Ritonavir AUC↔ 0.92 (0.79-1.07) Ritonavir Cmin ↔ 0.93 (0.76-1.14) Ritonavir Cmax ↔ 0.93 (0.78-1.07)
Cmax ritonavirja ↔ 0, 93 (0, 78- 1, 07) Navirapin:
Ritonavir and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments.
Sočasno dajanje ritonavirja ne povzroči nikakršne klinično pomembne spremembe ravni nevirapina v plazmi.
Co-administration of ritonavir does not lead to any clinically relevant change in nevirapine plasma levels.
dajemo sočasno brez prilagajna odmerkov.
Saquinavir/ ritonavir
Sakvinavir/ ritonavir
The limited data available with saquinavir soft gel capsule boosted with ritonavir do not suggest any clinically relevant interaction between saquinavir boosted with ritonavir and Nevirapine
voljo o uporabi mehkih želatinskih kapsul sakvinavirja ob sočasnem jemanju ritonavirja, ne kaže na klinično pomembno interakcijo med sakvinavirjem ob sočasnem jemanju ritonavirja in nevirapina.
Saquinavir/ ritonavir and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments.
Sakvinavir z ritonavirjem in VIRAMUNE lahko dajemo sočasno brez prilagajanja odmerkov.
Tipranavir/ ritonavir 500/ 200 mg BID
Tipranavir/ ritonavir 500/ 200 mg 2- krat na dan
The limited data available from a phase IIa study in HIV-infected patients have shown a clinically non significant 20% decrease of TPV Cmin.
Omejeni podatki iz raziskave faze IIa pri bolnikih okuženih s HIV kažejo na klinično nepomembno 20- odstotno zmanjšanje Cmin TPV.
Tipranavir and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments.
Tipranavir in VIRAMUNE lahko dajemo sočasno brez prilagajanja odmerkov.
Entry Inhibitors Enfuvirtide
Fuzijski zaviralci (zaviralci zlitja) Glede na presnovno pot med Enfuvirtid
Due to the metabolic pathway no clinically significant pharmacokinetic interactions are expected between enfuvirtide and nevirapine.
enfuvirtidom in nevirapinom ni pričakovati klinično pomembnih farmakokinetičnih interakcij med enfuvirtidom in nevirapinom.
Enfuvirtide and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments.
Enfuvirtid in VIRAMUNE lahko dajemo sočadno brez prilagajanja odmerkov.
10 Maraviroc 300 mg QD
300 mg na dan
Maraviroc AUC ↔ 1.01 (0.6 -1.55) Maraviroc Cmin ND Maraviroc Cmax ↔ 1.54 (0.94-2.52) compared to historical controls
Cmin maraviroka ND Cmax maraviroka ↔ 1, 54 (0, 94- 2, 52) v primerjavi s prejšnjimi, kontrolnimi vrednostmi
Maraviroc and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments.
odmerkov.
Nevirapine concentrations not measured, no effect is expected.
Ni pričakovanega vpliva.
Integrase Inhibitors Raltegravir 400 mg BID
400 mg 2- krat na dan
No clinical data available.
raltegravirjeve presnovne poti