natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Patients should be started on 10 mg/ day and the dose gradually increased in 10 mg steps according to the patient’ s response up to the recommended dose.
Bolniki morajo zdravljenje pričeti z odmerkom 10 mg/ dan, odmerek pa v skladu z bolnikovim odzivom postopno povečujemo za 10 mg do priporočenega odmerka.
This period may be several months or even longer (see section 5.1 Pharmacodynamic Properties)
Zdravljenje lahko traja nekaj mesecev ali celo več (glejte poglavje 5. 1 Farmakodinamične lastnosti).
SOCIAL ANXIETY DISORDER/ SOCIAL PHOBIA
SOCIALNA ANKSIOZNA MOTNJA/ SOCIALNA FOBIJA
If after some weeks on the recommended dose insufficient response is seen some patients may benefit from having their dose increased gradually in 10 mg steps up to a maximum of 50 mg/ day.
Če se po nekaj tednih zdravljenja s priporočenim odmerkom ne opazi zadosten odziv lahko nekaterim bolnikom koristi, če jim odmerek postopno povečujemo za 10 mg, vendar le do največjega odmerka 50 mg/ dan.
Long-term use should be regularly evaluated (see section 5.1 Pharmacodynamic Properties).
Dolgotrajno zdravljenje je potrebno redno vrednotiti (glejte poglavje 5. 1 Farmakodinamične lastnosti).
GENERALISED ANXIETY DISORDER
GENERALIZIRANA ANKSIOZNA MOTNJA
POST-TRAUMATIC STRESS DISORDER
POSTTRAVMATSKA STRESNA MOTNJA
WITHDRAWAL SYMPTOMS SEEN ON DISCONTINUATION OF PAROXETINE Abrupt discontinuation should be avoided (see section 4.4 Special Warnings and Special Precautions for Use and section 4.8 Undesirable Effects).
ODTEGNITVENI SIMPTOMI OPAŽENI PO PREKINITVI ZDRAVLJENJA S PAROKSETINOM Nenadni prekinitvi zdravljenja se je potrebno izogibati (glejte poglavje 4. 4 Posebna opozorila in previdnostni ukrepi ter poglavje 4. 8 Neželeni učinki).
CHMP/ 187488/ 2004 Special Populations:
EMEA 2005 CHMP/ 187488/ 2004 Posebne populacije:
• Elderly
• Starostniki
• Children and adolescents (7-17 years) Paroxetine should not be used for the treatment of children and adolescents as controlled clinical trials have found paroxetine to be associated with increased risk for suicidal behaviour and hostility.
• Otroci in mladostniki (stari od 7 do 17 let) Paroksetin se ne sme uporabljati za zdravljenje otrok in mladostnikov, saj je bilo z nadzorovanimi kliničnimi raziskavami ugotovljeno, da je paroksetin povezan z večjim tveganjem za samomorilno vedenje in sovražnost.
In addition, in these trials efficacy has not been adequately demonstrated (see section 4.4 Special Warnings and Special Precautions for use and section 4.8 Undesirable Effects).
Razen tega pa v teh raziskavah učinkovitost ni bila zadostno dokazana (glejte poglavje 4. 4 Posebna opozorila in previdnostni ukrepi ter poglavje 4. 8 Neželeni učinki).
• Children aged below 7 years The use of paroxetine has not been studied in children less than 7 years.
• Otroci mlajši od 7 let Uporaba paroksetina pri otrocih mlajših od 7 let ni bila raziskana.
• Renal/ hepatic impairment Increased plasma concentrations of paroxetine occur in patients with severe renal impairment (creatinine clearance less than 30 ml/ min) or in those with hepatic impairment.
• Ledvična/ jetrna okvara Pri bolnikih s hudo ledvično okvaro (kreatininski očistek manjši od 30 ml/ min) ali bolnikih z jetrno okvaro se pojavijo zvišane plazemske koncentracije paroksetina.
- two weeks after discontinuation of an irreversible MAOI, or
- dva tedna po ukinitvi ireverzibilnega zaviralca monoaminooksidaz, ali
- at least 24hrs after discontinuation of a reversible MAOI (e. g. moclobemide).
- vsaj 24 ur po ukinitvi reverzibilnega zaviralca monoaminooksidaz (npr. moklobemid).
Paroxetine should not be used in combination with thioridazine, because, as with other drugs which inhibit the hepatic enzyme CYP450 2D6, paroxetine can elevate plasma levels of thioridazine (see section 4.5 Interactions with other medicinal products and other forms of interaction).
Paroksetin se ne sme uporabljati v kombinaciji s tioridazinom, saj lahko, podobno kot druga zdravila, ki zavirajo jetrni encim CYP450 2D6, tudi paroksetin poveča plazemske vrednosti tioridazina (glejte poglavje 4. 5 Medsebojno delovanje z drugimi zdravili in druge oblike interakcij).
4.4 Special Warnings and Special Precautions for use
4. 4 Posebna opozorila in previdnostni ukrepi
Dosage of paroxetine should be increased gradually until an optimal response is reached (see section 4.3 Contraindications and section 4.5 Interactions with other medicinal products and other forms of interaction).
Odmerjanje paroksetina je potrebno povečevati postopoma dokler ni dosežen optimalen odziv (glejte poglavje 4. 3 Kontraindikacije in poglavje 4. 5 Medsebojno delovanje z drugimi zdravili in druge oblike interakcij).
In addition, in these trials efficacy has not been adequately demonstrated and long-term safety data in
Za otroke in mladostnike manjkajo tudi dolgoročni podatki o
children and adolescents concerning growth, maturation and cognitive and behavioural development are lacking (see section 4.8 Undesirable Effects).
varnosti, ki zadevajo rast, dozorevanje in kognitivni ter vedenjski razvoj (glejte poglavje 4. 8 Neželeni učinki).
Suicide/ suicidal ideation Depression is associated with an increased risk of suicidal thoughts, self harm and suicide.
Samomor/ samomorilna miselnost Depresija je povezana z večjim tveganjem za samomorilne misli, samouničevalnost in samomor.
There is a possibility of an increased risk of suicide related behaviour in young adults ages 18-29.
Pri mlajših odraslih, starih od 18- 29 let je tveganje za samomorilno vedenje lahko večje.
Patients, (and caregivers of patients) should be alerted about the need to monitor for the emergence of suicidal ideation/ behaviour or thoughts of harming themselves and to seek medical advice immediately if these symptoms present.
Bolnike (in skrbnike bolnikov) je potrebno opozoriti na potrebo po nadzoru glede pojava samomorilne miselnosti/ vedenja ali misli o samouničevalnosti in da se morajo v primeru pojava teh simptomov nemudoma posvetovati z zdravnikom.
Akathisia The use of paroxetine has been associated with the development of akathisia, which is characterized by an inner sense of restlessness and psychomotor agitation such as an inability to sit or stand still usually associated with subjective distress.
Akatizija Uporaba paroksetina je bila povezana s pojavom akatizije, za katero so značilni notranji občutek nervoznosti in psihomotorična agitacija kot sta nezmožnost mirnega sedenja ali stoje, običajno v povezavi s subjektivnim distresom.
This is most likely to occur within the first few weeks of treatment.
Najpogosteje se pojavi med prvimi nekaj tedni zdravljenja.
Serotonin Syndrome/ Neuroleptic Malignant Syndrome On rare occasions development of a serotonin syndrome or neuroleptic malignant syndrome-like events may occur in association with treatment of paroxetine, particularly when given in combination with other serotonergic and/ or neuroleptic drugs.
Serotoninski sindrom/ maligni nevroleptični sindrom V povezavi z zdravljenjem s paroksetinom se lahko v redkih primerih, še posebej v primeru sočasnega zdravljenja z drugimi serotoninergičnimi in/ ali nevroleptičnimi zdravili, pojavijo serotoninski sindrom ali malignemu nevroleptičnemu sindromu podobni dogodki.
As these syndromes may result in potentially life- threatening conditions, treatment with paroxetine should be discontinued if such events (characterised by clusters of symptoms such as hyperthermia, rigidity, myoclonus, autonomic instability with possible rapid fluctuations of vital signs, mental status changes including confusion, irritability, extreme agitation progressing to delirium and coma) occur and supportive symptomatic treatment should be initiated.
Ker lahko sindroma vodita v potencialno življenjsko nevarna stanja je, če se pojavijo takšni dogodki (značilni po skupini simptomov kot so hipertermija, rigidnost, mioklonus, avtonomna labilnost z mogočim hitrim spreminjanjem vitalnih znakov, spremembe mentalnega statusa vključno z zmedenostjo, razdražljivostjo, ekstremno agitacijo, ki progresira v delirij in komo), potrebno zdravljenje s paroksetinom ukiniti in uvesti podporno simptomatsko zdravljenje.
(See Sections 4.3 Contraindications and 4.5 Interactions with other medicinal products and other forms of interaction).
Zaradi tveganja za serotoninergični sindrom se paroksetina ne sme uporabljati v kombinaciji s serotoninskimi prekurzorji (kot sta L- triptofan, oksitriptan) (glejte poglavje 4. 3 Kontraindikacije in poglavje 4. 5 Medsebojno delovanje z drugimi zdravili in druge oblike interakcij).
Mania As with all antidepressants, paroxetine should be used with caution in patients with a history of mania.
Manija Pri bolnikih z manijo v anamnezi je potrebno, tako kot vse antidepresive, tudi paroksetin uporabljati previdno.
CHMP/ 187488/ 2004 Diabetes
EMEA 2005 CHMP/ 187488/ 2004 Ledvična/ jetrna okvara
 EMEA 2005
Pri bolnikih s hudo ledvično okvaro in pri bolnikih z jetrno okvaro priporočamo previdnost (glejte poglavje 4. 2 Odmerjanje in način uporabe).
In patients with diabetes, treatment with an SSRI may alter glycaemic control.
Diabetes Pri bolnikih s sladkorno boleznijo lahko zdravljenje s selektivnim zaviralcem prevzema serotonina spremeni urejenost sladkorne bolezni.
Insulin and/ or oral hypoglycaemic dosage may need to be adjusted.
Odmerjanje insulina in/ ali peroralnih antidiabetikov bo morda potrebno prilagoditi.
Seizures Overall the incidence of seizures is less than 0.1% in patients treated with paroxetine.
Epileptični napadi Celotna pojavnost epileptičnih napadov je pri s paroksetinom zdravljenih bolnikih manjša od 0, 1%.
Glaucoma As with other SSRI's, paroxetine infrequently causes mydriasis and should be used with caution in patients with narrow angle glaucoma or history of glaucoma.
Glavkom Tako kot drugi selektivni zaviralci prevzema serotonina tudi paroksetin povzroča midriazo, sicer redko, vendar pa ga je pri bolnikih z ozkokotnim glavkomom ali bolnikih z glavkomom v anamnezi potrebno uporabljati previdno.
Hyponatraemia Hyponatraemia has been reported rarely, predominantly in the elderly.
Hiponatriemija O hiponatriemiji so poročali redko in predvsem pri starostnikih.
Caution should also be exercised in those patients at risk of hyponatraemia e. g. from concomitant medications and cirrhosis.
Previdnost je potrebna tudi pri bolnikih pri katerih obstaja tveganje za hiponatriemijo npr. zaradi sočasnega zdravljenja ali ciroze.
Haemorrhage There have been reports of cutaneous bleeding abnormalities such as ecchymoses and purpura with SSRIs.
Krvavitve Pri uporabi selektivnih zaviralcev prevzema serotonina so poročali o kožnih krvavitvah kot so ekhimoze in purpura.
Other haemorrhagic manifestations e. g. gastrointestinal haemorrhage have been reported.
Poročali so tudi o drugih krvavitvah, npr. krvavitve v prebavilih.
Caution is advised in patients taking SSRI’ s concomitantly with oral anticoagulants, drugs known to affect platelet function or other drugs that may increase risk of bleeding (e. g. atypical antipsychotics such as clozapine, phenothiazines, most TCA’ s, acetylsalicylic acid, NSAID’ s, COX-2 inhibitors) as well as in patients with a history of bleeding disorders or conditions which may predispose to bleeding.
Previdnost je priporočena tako pri bolnikih, ki sočasno s selektivnimi zaviralci prevzema serotonina jemljejo peroralne antitrombotike, zdravila za katera je znano da vplivajo na funkcijo trombocitov ali druga zdravila, ki lahko povečajo tveganje za krvavitve (npr. atipični antipsihotiki kot so klozapin, fenotiazini, večina tricikličnih antidepresivov, acetilsalicilna kislina, nesteroidna protivnetna zdravila, zaviralci ciklooksigenaze tipa 2), kot tudi pri bolnikih, ki imajo v anamnezi motnje hemostaze ali bolezni, ki so lahko predispozicija za krvavitve.
< Parabens > < Paroxetine oral suspension contains methyl and propyl hydroxybenzoate (parabens), which are known to cause urticaria; generally delayed type reactions, such as contact dermatitis, but rarely immediate reaction with bronchospasm. > [To be completed nationally].
< Parabeni > < Peroralna suspenzija paroksetina vsebuje metil - in propilhidroksibenzoat (parabena), ki sta znana povzročitelja urtikarije; običajno odložen tip reakcij, kot na primer kontaktni dermatitis, redko pa takojšnja reakcija z bronhospazmom. > [potrebno dopolniti lokalno]
Withdrawal symptoms seen on discontinuation of paroxetine treatment
Odtegnitveni simptomi opaženi po prekinitvi zdravljenja s paroksetinom
Withdrawal symptoms when treatment is discontinued are common, particularly if discontinuation is abrupt (see section 4.8 Undesirable effects).
Odtegnitveni simptomi po prekinitvi zdravljenja so pogosti, še posebej, če se zdravljenje prekine nenadno (glejte poglavje 4. 8 Neželeni učinki).
In clinical trials adverse events seen on treatment discontinuation occurred in 30% of patients treated with paroxetine compared to 20% of patients treated with placebo.
V kliničnih raziskavah so bili neželeni učinki ob prekinitvi zdravljenja ugotovljeni pri 30% bolnikov, ki so prejemali paroksetin v primerjavi z 20% bolnikov, ki so prejemali placebo.
Generally these symptoms are mild to moderate, however, in some patients they may be severe in intensity.
Zaradi navajenosti na zdravilo ali odvisnosti pa pojavnost odtegnitvenih simptomov ni ista.
CHMP/ 187488/ 2004
EMEA 2005 CHMP/ 187488/ 2004 Tveganje za pojav odtegnitvenih simptomov je lahko
62/ 72
63/ 73 odvisno od različnih dejavnikov vključno s
 EMEA 2005
Običajno se pojavijo v prvih nekaj dneh po prekinitvi zdravljenja, zelo redko pa so o takšnih simptomih poročali pri bolnikih, ki so pozabili vzeti odmerek.
Generally these symptoms are self-limiting and usually resolve within 2 weeks, though in some individuals they may be prolonged (2-3 months or more).
Na splošno ti simptomi minejo sami po sebi v 2 tednih, pri posameznikih pa lahko trajajo dlje časa (2- 3 mesece ali več).
It is therefore advised that paroxetine should be gradually tapered when discontinuing treatment over a period of several weeks or months, according to the patient’ s needs (see "Withdrawal Symptoms Seen on Discontinuation of Paroxetine", Section 4.2 Posology and Method of Administration).
Glede na bolnikove potrebe je tako priporočljivo, da se več tednov ali mesecev pred prekinitvijo zdravljenja odmerek postopno zmanjšuje (glejte "Odtegnitveni simptomi opaženi po prekinitvi zdravljenja s paroksetinom", poglavje 4. 2 Odmerjanje in način uporabe).
John's Wort – Hypericum perforatum – preparations) may lead to an incidence of 5-HT associated effects (serotonin syndrome: see Section 4.3 Contraindications and Section 4.4 Special Warnings and Special Precautions for Use).
Serotoninergična zdravila Tako kot velja za druge selektivne zaviralce prevzema serotonina lahko sočasno dajanje serotoninergičnih zdravil (vključujoč zaviralce monoaminooksidaz, L- triptofan, triptane, tramadol, linezolid, selektivne zaviralce prevzema serotonina, litij in pripravke s šentjanževko – Hypericum perforatum) privede do pojava s serotoninom povezanih učinkov (serotoninski sindrom: glejte poglavje 4. 3 Kontraindikacije in poglavje 4. 4 Posebna opozorila in previdnostni ukrepi).
Drug metabolising enzymes The metabolism and pharmacokinetics of paroxetine may be affected by the induction or inhibition of drug metabolising enzymes.
Encimi, ki presnavljajo zdravilo Na presnovo in farmakokinetične lastnosti paroksetina lahko vplivata indukcija oziroma inhibicija encimov, ki zdravilo presnavljajo.
No initial dosage adjustment is considered necessary when the drug is to be co-administered with known drug metabolising enzyme inducers (e. g. carbamazepine, rifampicin, phenobarbital, phenytoin).
Ocenjuje se, da pri sočasni uporabi znanih induktorjev encima, ki presnavlja zdravilo (npr. karbamazepin, rifampicin, fenobarbital, fenitoin) začetnega odmerka ni potrebno prilagoditi.
Procyclidine:
Prociklidin:
Daily administration of paroxetine increases significantly the plasma levels of procyclidine.
Dnevno dajanje paroksetina znatno poveča plazemske vrednosti prociklidina.
Concomitant administration does not seem to show any effect on pharmacokinetic/ dynamic profile in epileptic patients.
Pri bolnikih z epilepsijo sočasno dajanje kot kaže ne vpliva na farmakokinetični oziroma farmakodinamični profil.
CYP2D6 inhibitory potency of paroxetine As with other antidepressants, including other SSRIs, paroxetine inhibits the hepatic cytochrome P450 enzyme CYP2D6.
Paroksetin kot zaviralec CYP2D6 Tako kot drugi antidepresivi, vključno z drugimi selektivnimi zaviralci prevzema serotonina, tudi paroksetin zavira jetrni citokrom P450 encim CYP2D6.
Inhibition of CYP2D6 may lead to increased plasma concentrations of co- administered drugs metabolised by this enzyme.
Zaviranje CYP2D6 lahko privede do povečanih plazemskih koncentracij sočasno uporabljenih zdravil, ki jih presnavlja ta encim.
These include certain tricyclic antidepressants (e. g. clomipramine, nortriptyline, and desipramine), phenothiazine neuroleptics (e. g. perphenazine and thioridazine, see section 4.3 Contraindications), risperidone, certain Type 1c antiarrhythmics (e. g. propafenone and flecainide) and metoprolol.
Mednje sodijo nekateri triciklični antidepresivi (npr. klomipramin, nortriptilin in dezipramin), fenotiazinski nevroleptiki (npr. perfenazin in tioridazon, glejte poglavje 4. 3 Kontraindikacije), risperidon, nekateri antiaritmiki skupine 1C (npr. propafenon in flekainid) in metoprolol.
Alcohol As with other psychotropic drugs patients should be advised to avoid alcohol use while taking paroxetine.
Alkohol Tako kot pri drugih psihotropnih zdravilih je potrebno bolnikom svetovati, da se naj med jemanjem paroksetina izogibajo pitju alkohola.
Concomitant use of paroxetine and oral anticoagulants can lead to an increased anticoagulant activity and haemorrhagic risk.
Peroralni antitrombotiki Med paroksetinom in peroralnimi antitrombotiki lahko pride do farmakodinamične interakcije.
CHMP/ 187488/ 2004
Sočasna uporaba paroksetina in peroralnih antitrombotikov lahko vodi do povečane antitrombotske EMEA 2005 CHMP/ 187488/ 2004
 EMEA 2005
aktivnosti in tveganja za krvavitve.
NSAIDs and acetylsalicylic acid, and other antiplatelet agents A pharmacodynamic interaction between paroxetine and NSAIDs/ acetylsalicylic acid may occur.
Nesteroidna protivnetna zdravila, acetilsalicilna kislina in druga antiagregacijska zdravila Med paroksetinom in nesteroidnimi protivnetnimi zdravili/ acetilsalicilno kislino lahko pride do farmakodinamične reakcije.
Concomitant use of paroxetine and NSAIDs/ acetylsalicylic acid can lead to an increased haemorrhagic risk.
Sočasna uporaba paroksetina in nesteroidnih protivnetnih zdravil/ acetilsalicilne kisline lahko vodi do povečanega tveganja za krvavitve (glejte poglavje 4. 4 Posebna opozorila in previdnostni ukrepi).
(see section 4.4 Special warnings and Special Precautions for use) Caution is advised in patients taking SSRI’ s, concomitantly with oral anticoagulants, drugs known to affect platelet function or increase risk of bleeding (e. g. atypical antipsychotics such as clozapine, phenothiazines, most TCA’ s, acetylsalicylic acid, NSAID’ s, COX-2 inhibitors) as well as in patients with a history of bleeding disorders or conditions which may predispose to bleeding.
Previdnost priporočamo tako pri bolnikih, ki sočasno s selektivnimi zaviralci prevzema serotonina jemljejo peroralne antitrombotike, zdravila za katera je znano da vplivajo na funkcijo trombocitov ali povečajo tveganje za krvavitve (npr. atipični antipsihotiki kot so klozapin, fenotiazini, večina tricikličnih antidepresivov, acetilsalicilna kislina, nesteroidna protivnetna zdravila, zaviralci ciklooksigenaze tipa 2), kot tudi pri bolnikih, ki imajo v anamnezi motnje hemostaze ali bolezni, ki so lahko predispozicija za krvavitve.
Pregnancy Data on a limited number of exposed pregnancies provide no indication of an increased risk of congenital malformations in the newborn.
Nosečnost Podatki zbrani pri majhnem številu nosečnic, ki so bile izpostavljene zdravilu ne kažejo na povečano tveganje za pojav kongenitalnih malformacij pri novorojencu.
Abrupt discontinuation should be avoided during pregnancy (see "Withdrawal Symptoms Seen on Discontinuation of Paroxetine", section 4.2 Posology and Method of Administration).
Nenadni prekinitvi zdravljenja med nosečnostjo se je potrebno izogibati (glejte "Odtegnitveni simptomi opaženi po prekinitvi zdravljenja s paroksetinom", poglavje 4. 2 Odmerjanje in način uporabe).
The following symptoms may occur in the neonate after maternal paroxetine use in later stages of pregnancy: respiratory distress, cyanosis, apnoea, seizures, temperature instability, feeding difficulty, vomiting, hypoglycaemia, hypertonia, hypotonia, hyperreflexia, tremor, jitteriness, irritability, lethargy, constant crying, somnolence and difficulty in sleeping.
Če je mati uporabljala paroksetin med pozno nosečnostjo se pri novorojencu lahko pojavijo naslednji simptomi: respiratorni distres, cianoza, apneja, epileptični napadi, nihanje telesne temperature, težave pri hranjenju, bruhanje, hipoglikemija, hipotonija, hipertonija, hiperrefleksija, tremor, nervoznost, razdražljivost, letargija, somnolenca, neprestano jokanje in težave s spanjem.
In a majority of instances the complications begin immediately or soon (< 24 hours) after delivery.
V večini primerov so bili zapleti bodisi neposredno bodisi kmalu (< 24 ur) po porodu.
Animal studies showed reproductive toxicity, but did not indicate direct harmful effects with respect to pregnancy, embryonal/ foetal development, parturition or postnatal development (see Section 5.3 Preclinical Safety Data).
Študije na živalih so pokazale vpliv na sposobnost razmnoževanja, ne kažejo pa na neposreden škodljiv vpliv na nosečnost, razvoj zarodka/ plodu, porod ali postnatalni razvoj (glejte poglavje 5. 3 Predklinični podatki o varnosti).
Lactation Small amounts of paroxetine are excreted into breast milk.
Dojenje Paroksetin se v majhnih količinah izloča v materino mleko.
In published studies, serum concentrations in breast-fed infants were undetectable (< 2 ng/ ml) or very low (< 4 ng/ ml).
V objavljenih študijah so bile koncentracije v serumu otrok, ki so bili dojeni nedokazljive (< 2 ng/ ml) ali zelo nizke (< 4 ng/ ml).
4.7 Effects on Ability to Drive and Use Machines
4. 7 Vpliv na sposobnost vožnje in upravljanja s stroji
CHMP/ 187488/ 2004 Blood and lymphatic system disorders
EMEA 2005 CHMP/ 187488/ 2004
Uncommon: abnormal bleeding, predominantly of the ecchymosis).
Intenzivnost in pogostnost nekaterih neželenih učinkov, ki so navedeni spodaj, se lahko tekom neprekinjenega zdravljenja zmanjšata.
Very rare: thrombocytopenia.
Pogostnost je definirana kot: zelo pogosti (≥ 1/ 10), pogosti (≥ 1/ 100, < 1/ 10), občasni (≥ 1/ 1. 000, < 1/ 100), redki (≥ 1/ 10. 000, < 1/ 1. 000), zelo redki (< 1/ 10. 000), vključno s posamičnimi primeri.
skin and mucous membranes (mostly
Bolezni krvi in limfatičnega sistema Občasni: neobičajne krvavitve, predvsem na koži in sluznicah (večinoma ekhimoze) Zelo redki: trombocitopenija
Very rare: allergic reactions (including urticaria and angioedema).
Bolezni imunskega sistema Zelo redki: alergijske reakcije (vključno z urtikarijo in angioedemom)
Hyponatraemia has been reported predominantly in elderly patients and is sometimes due to syndrome of inappropriate anti-diuretic hormone secretion (SIADH).
Presnovne in prehranske motnje Pogosti: zmanjšan apetit Redki: hiponatriemija O hiponatriemiji so poročali predvsem pri starejših bolnikih in je včasih povezana s sindromom neustreznega izločanja antidiuretičnega hormona (SIADH).
These symptoms may also be due to the underlying disease
Psihiatrične motnje Pogosti: somnolenca, nespečnost Občasni: zmedenost, halucinacije Redki: manične reakcije, agitacija, anksioznost, depersonalizacija, napadi panike, akatizija (glejte poglavje 4. 4 Posebna opozorila in previdnostni ukrepi) Ti simptomi so lahko tudi posledica osnovne bolezni.