natgillin/translations-raw huggingface dataset:
General Patients should be advised that treatment with Sebivo has not been shown to reduce the risk of transmission of HBV to others through sexual contact or blood contamination.
Splošno Bolnike je treba opozoriti, da zdravljenje z zdravilom Sebivo ni pokazalo učinkov na zmanjševanje tveganja za prenos virusa hepatitisa B s spolnimi stiki ali z okuženo krvjo ali krvnimi pripravki.
Since telbivudine is eliminated primarily by renal excretion, co-administration of Sebivo with substances that affect renal function (such as aminoglycosides, loop diuretics, platinum compounds, vancomycin, amphotericin B) may affect plasma concentrations of telbivudine and/ or the co- administered substance.
Ker se telbivudin izloča večinoma preko ledvic, lahko sočasna uporaba zdravila Sebivo s snovmi, ki vplivajo na delovanje ledvic (kot so aminoglikozidi, diuretiki Henlejeve zanke, pripravki s platino, vankomicin in amfotericin B), vpliva na plazemske koncentracije telbivudina in/ ali sočasno uporabljanih zdravil.
The steady-state pharmacokinetics of telbivudine were unaltered following multiple dose administration in combination with lamivudine, adefovir dipivoxil, tenofovir disoproxil fumarate, ciclosporin or pegylated interferon alfa-2a.
V stanju dinamičnega ravnovesja se farmakokinetične lastnosti telbivudina niso spremenile po večkratnem odmerjanju v kombinaciji z lamivudinom, adefovir, dipivoksilom, tenofovirdizoproksil fumaratom, ciklosporinom ali pegiliranim interferonom alfa- 2a.
No definitive conclusion could be drawn regarding the effects of telbivudine on the pharmacokinetics of pegylated 5 interferon due to high interindividual variability of pegylated interferon alfa-2a concentrations.
O vplivu telbivudina na farmakokinetične lastnosti pegiliranega interferona ni mogoče podati dokončnih zaključkov zaradi velike interindividualne variabilnosti koncentracij pegiliranega interferona alfa- 2a.
A clinical trial investigating the combination of telbivudine, 600 mg daily, with pegylated interferon alfa-2a, 180 micrograms once weekly by subcutaneous administration, indicates that this combination is associated with an increased risk of developing peripheral neuropathy.
V kliničnem preskušanju s kombinacijo telbivudina 600 mg dnevno in subkutano aplikacijo pegiliranega interferona alfa- 2a 180 mikrogramov enkrat na teden se je pokazalo, da je ta kombinacija povezana s povečanim tveganjem za razvoj periferne nevropatije.
The mechanism behind these events is not known (see section 4.4).
Mehanizem teh pojavov ni znan (glejte poglavje 4. 4).
Telbivudine is not a substrate, inhibitor or inducer of the cytochrome P450 (CYP450) enzyme system (see section 5.2). Therefore, the potential for CYP450-mediated drug interactions involving Sebivo is low.
Zato je možnost medsebojnih interakcij z zdravili preko CYP450 majhna.
For telbivudine no clinical data on exposed pregnancies are available.
Za telbivudin ni na voljo kliničnih podatkov od nosečnic, ki so bile izpostavljene zdravilu.
Animal studies do not indicate direct harmful effects with respect to pregnancy, embryonal/ foetal development, parturition or postnatal development (see section 5.3).
Študije na živalih ne kažejo na neposredne škodljive vplive na nosečnost, razvoj zarodka/ plodu, porod ali postnatalni razvoj (glejte poglavje 5. 3).
Studies in pregnant rabbits showed early delivery and/ or abortion secondary to maternal toxicity.
V študiji na brejih kuncih je prišlo do prezgodnje skotitve in/ ali splava sekundarno zaradi toksičnosti pri materi.
There are no data on the effect of telbivudine on transmission of HBV from mother to infant.
O vplivu telbivudina na prenos virusa hepatitisa B z matere na plod ni podatkov.
Therefore, appropriate interventions should be used to prevent neonatal acquisition of HBV infection.
Zato je za preprečevanje okužbe novorojenčka s HBV potrebno ustrezno ukrepati.
Women should not breast-feed if they are taking Sebivo.
Ženske, ki jemljejo Sebivo, ne smejo dojiti.
In reproductive toxicology studies, no evidence of impaired fertility was seen in male or female rats at systemic exposures approximately 14 times those observed in humans at the therapeutic dose.
V študijah o vplivu na sposobnost razmnoževanja podgan ni bilo nobenih znakov slabše plodnosti samcev ali samic pri sistemski izpostavljenosti, ki je bila približno 14- krat večja od izpostavljenosti pri ljudeh, ki prejemajo terapevtske odmerke.
Assessment of adverse reactions is mainly based on two studies (NV-02B-007 “ GLOBE” and NV- 02B-015) in which 1,699 patients with chronic hepatitis B received double-blind treatment with telbivudine 600 mg/ day (n = 847) or lamivudine (n = 852) for 104 weeks.
Ocena neželenih učinkov temelji večinoma na dveh študijah (NV- 02B- 007 “ GLOBE ” in NV- 02B - 015), v katerih je 1. 699 bolnikov s kroničnim hepatitisom B prejemalo dvojno slepo zdravljenje s telbivudinom v odmerku 600 mg/ dan (n = 847) ali z lamivudinom (n = 852) 104 tedne.
In the 104-week clinical studies, reported adverse reactions were usually classified as mild or moderate in severity.
V 104- tedenskih kliničnih študijah so neželene učinke, o katerih so poročali, po jakosti običajno opredelili kot blage ali zmerne.
The most common adverse events with at least a possible relation to telbivudine were grade 3/ 4 blood creatine kinase elevations (6.8%), fatigue (4.4%), headache (3.0%) and nausea (2.6%).
Najbolj pogosti neželeni dogodki, katerih povezava s telbivudinom je vsaj možna, so bili zvišanje koncentracije kreatin kinaze v krvi stopnje 3/ 4 (6, 8%), utrujenost (4, 4%), glavobol (3, 0%) in navzea (2, 6%).
Table 2 lists the adverse reactions recorded in the pooled 104-week NV-02B-007 GLOBE and NV- 02B-015 studies by system organ class and by frequency using the following convention: very common (≥ 1/ 10); common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10); uncommon (≥ 1/ 1,000 to < 1/ 100); rare (≥ 1/ 10,000 to < 1/ 1,000); very rare (< 1/ 10,000).
6 V preglednici 2 so po organskih sistemih in pogostnosti našteti neželeni učinki iz združenih 104 - tedenskih študij NV- 02B- 007 GLOBE in NV- 02B- 015, in sicer po naslednjem dogovoru: zelo pogosti (≥1/ 10); pogosti (≥1/ 100 do < 1/ 10); občasni (≥1/ 1. 000 do < 1/ 100); redki (≥1/ 10. 000 do < 1/ 1. 000); zelo redki (< 1/ 10. 000).
6 Table 2
Preglednica 2
Clinical adverse reactions in patients with chronic hepatitis B, treated with telbivudine 600 mg in the pooled 104-week NV-02B-007 (GLOBE) and NV-02B-015 studies*
Klinični neželeni učinki iz združenih 104- tedenskih študij NV- 02B- 007 (GLOBE) in NV- 02B- 015 pri bolnikih s kroničnim hepatitisom B, ki so bili zdravljeni s telbivudinom v odmerku 600 mg *
Dizziness, headache Peripheral neuropathy, dysgeusia, hypoaesthesia, paresthesia, sciatica
omotičnost, glavobol periferna nevropatija, motnje okušanja, hipestezija, parestezija, išias
Blood amylase increased, diarrhoea, blood lipase increased, nausea, abdominal pain
zvišana amilaza v krvi, driska, zvišana lipaza v krvi, navzea, bolečine v trebuhu
Blood creatine phosphokinase increased Arthralgia, myalgia, myopathy/ myositis, pain in the extremities, back pain, muscle spasm, neck pain, flank pain
zvišana kreatin fosfokinaza v krvi artralgija, mialgija, miopatija/ miozitis, bolečine v okončinah, bolečine v hrbtu, mišični krči, bolečine v vratu, ledvene bolečine
Fatigue Malaise
utrujenost splošno slabo počutje
Blood alanine aminotransferase increased Aspartate aminotransferase increased
zvišana alanin aminotransferaza v krvi zvišana aspartat aminotransferaza
* Due to the sample size of the pooled analysis (NV-02B-007 [GLOBE] and NV-02B-015), there are insufficient numbers of telbivudine-treated patients to detect rare and very rare events.
* Velikost vzorca v združeni analizi študij NV- 02B- 007 (GLOBE) in NV- 02B- 015 ne zagotavlja dovolj velikega števila bolnikov, ki so bili zdravljeni s telbivudinom, da bi lahko zaznali redke in zelo redke dogodke.
In the pooled analysis, by 104 weeks of treatment Grade 3/ 4 creatine kinase elevations (> 7x ULN) occurred in 12.6% of telbivudine-treated patients and 4.0% of lamivudine-treated patients.
V združeni analizi je v 104 tednih zdravljenja prišlo do zvišanja kreatin kinaze stopnje 3/ 4 (> 7x ULN (upper limit of normal) – zgornje meje normalnih vrednosti) pri 12, 6% bolnikov, zdravljenih s telbivudinom, in pri 4, 0% bolnikov, zdravljenih z lamivudinom.
Most creatine kinase elevations were asymptomatic and creatine kinase values typically decreased by the next visit on continued treatment.
Zvišanje kreatin kinaze je potekalo večinoma brez simptomov, vrednosti pa so se ob nadaljevanju zdravljenja praviloma znižale do naslednjega kontrolnega obiska.
In the pivotal study NV-02B-007 (GLOBE), higher pre-treatment CK values and Caucasian race were identified in both treatment groups as predictive factors for Grade 3/ 4 elevations by 104 weeks.
V ključni študiji NV- 02B- 007 (GLOBE) so ugotovili, da so višje vrednosti kreatin kinaze pred zdravljenjem in pripadnost beli rasi v obeh študijskih skupinah napovedni dejavniki za zvišanje kreatin kinaze stopnje 3/ 4 v 104 tednih.
The incidence of on treatment alanine aminotransferase (ALT) flares in the two treatment arms according to AASLD (American Association for the Study of Liver Diseases) definition (ALT elevation > 2x baseline and > 10x ULN) are further described in Table 3 below.
Incidence poslabšanj z zvišanjem alanin aminotransferaze (ALT) med zdravljenjem v obeh skupinah bolnikov glede na opredelitev Ameriškega združenja za proučevanje bolezni jeter AASLD (American Association for the Study of Liver Diseases) (zvišanje ALT > 2x izhodiščna vrednost in > 10x ULN) so podrobneje navedene v spodnji preglednici 3.
7 Table 3
7 Preglednica 3
Summary of on treatment ALT (IU/ L) flare – Pooled NV-02B-007/ NV-02B-015
Povzetek poslabšanj z zvišanjem ALT (i. e. / l) med zdravljenjem – združeni rezultati NV- 02B- 007/ NV- 02B- 015
ALT elevation > 2x baseline and > 10x ULN
poslabšanje z zvišanjem ALT: zvišanje ALT > 2 x izhodiščna vrednost in > 10x ULN
n/ N (%)
lamivudin n/ N (%)
n/ N (%)
telbivudin n/ N (%)
Overall Baseline to week 24 Week 24 to end of study
skupaj od izhodišča do 24. tedna od 24. tedna do konca študije
Periodic monitoring of hepatic function is recommended during treatment (see section 4.4).
V času zdravljenja je priporočljivo redno spremljanje delovanja jeter (glejte poglavje 4. 4).
Exacerbations of hepatitis B after discontinuation of treatment Severe acute exacerbations of hepatitis B have been reported in patients who have discontinued anti- hepatitis B therapy including telbivudine (see section 4.4).
Poslabšanja hepatitisa B po zaključku zdravljenja Poročali so o hudih akutnih poslabšanjih hepatitisa B pri bolnikih, ki so prekinili zdravljenje hepatitisa B (vključno z zdravljenjem s telbivudinom) (glejte poglavje 4. 4).
Summary of post-treatment ALT flares – Pooled NV-02B-007/ NV-02B-015
Povzetek poslabšanj z zvišanjem ALT po zdravljenju – združeni rezultati NV - 02B- 007/ NV- 02B- 015
Telbivudine
lamivudin telbivudin
ALT flare
poslabšanje z zvišanjem ALT zvišanje ALT > 2 x izhodiščna vrednost in > 10
ALT elevation > 2x baseline and > 10x ULN
x ULN
Tested doses up to 1,800 mg/ day, three times greater than the recommended daily dose, have been well tolerated.
Poskusne odmerke do 1. 800 mg/ dan, ki so trikrat večji od priporočenega dnevnega odmerka, so preiskovanci dobro prenašali.
Telbivudine is a synthetic thymidine nucleoside analogue with activity against HBV DNA polymerase.
Telbivudin je sintetični timidinski nukleozidni analog, ki deluje na DNA polimerazo virusa hepatitisa B.
It is efficiently phosphorylated by cellular kinases to the active triphosphate form, which has an intracellular half-life of 14 hours.
Celične kinaze ga v veliki meri fosforilirajo v aktivno trifosfatno obliko, ki ima znotrajcelični razpolovni čas 14 ur.
Telbivudine-5'-triphosphate inhibits HBV DNA polymerase (reverse transcriptase) by competing with the natural substrate, thymidine 5'-triphosphate.
Telbivudin- 5 '- trifosfat zavira DNA polimerazo virusa hepatitisa B (reverzno transkriptazo), tako da tekmuje z naravnim substratom timidin- 5' - trifosfatom.
Incorporation of telbivudine-5'-triphosphate into viral DNA causes DNA chain termination, resulting in inhibition of HBV replication.
Zaradi vgraditve telbivudin- 5 '- trifosfata v virusno DNA se zaključi sinteza verige, kar zavre replikacijo virusa hepatitisa B.
Telbivudine is an inhibitor of both HBV first strand (EC50 = 0.4-1.3 μ M) and second strand (EC50 = 0.12-0.24 μ M) synthesis, and shows a distinct preference for inhibiting second strand production.
Telbivudin zavira sintezo tako prve verige virusa hepatitisa B (EC50 = 0, 4- 1, 3 μmol/ l) kot tudi druge verige (EC50 = 0, 12- 0, 24 μmol/ l) in kaže večjo nagnjenost k zaviranju sinteze druge verige.
By contrast, telbivudine-5'-triphosphate at concentrations up to 100 μ M did not inhibit cellular DNA polymerases α, β, or γ.
Nasprotno pa telbivudin- 5 '- trifosfat v koncentracijah do 100 μmol/ l ni zaviral celičnih DNA polimeraz α, β ali γ.
In assays relating to mitochondrial structure, function and DNA content, telbivudine lacked appreciable toxic effect at concentrations up to at 10 μ M and did not increase lactic acid production in vitro.
8 telbivudin ni pokazal znatnega toksičnega učinka v koncentracijah do 10 μmol/ l in ni povečal tvorbe mlečne kisline in vitro.
8 The in vitro antiviral activity of telbivudine was assessed in the HBV-expressing human hepatoma cell line 2.2.15.
Protivirusno delovanje telbivudina so in vitro preskušali na celični liniji humanega hepatoma 2. 2. 15, ki je izražala viruse hepatitisa B.
The concentration of telbivudine that effectively inhibited 50% of viral synthesis (EC50) was approximately 0.2 μ M.
Koncentracija telbivudina, ki je učinkovito zavrla 50% virusne sinteze, je bila približno 0, 2 μmol/ l.
Clinical experience The safety and efficacy of long-term (104 weeks) Sebivo treatment were evaluated in two active- controlled clinical studies that included 1,699 patients with chronic hepatitis B (NV-02B-007 GLOBE and NV-02B-015).
Klinične izkušnje Varnost in učinkovitost dolgotrajnega zdravljenja (104 tedne) z zdravilom Sebivo so ocenjevali v dveh kontroliranih kliničnih študijah, v katere so vključili 1. 699 bolnikov s kroničnim hepatitisom B (v študijah NV- 02B- 007 GLOBE in NV- 02B- 015).
NV-02B-007 GLOBE study The NV-02B-007 GLOBE study is a randomised, double-blind, multinational phase III study of telbivudine compared to lamivudine for a treatment period of 104 weeks in 1,367 nucleoside-naïve chronic hepatitis B HBeAg-positive and HBeAg-negative patients.
Študija NV- 02B- 007 GLOBE Študija NV- 02B- 007 GLOBE je randomizirana, dvojno slepa mednarodna študija faze III, v kateri so primerjali telbivudin z lamivudinom v obdobju 104 tednov pri 1. 367 bolnikih s kroničnim hepatitisom B, ki še niso bili zdravljeni z nukleozidnimi analogi, in sicer pri HBeAg- pozitivnih in HBeAg - negativnih bolnikih.
HBeAg-positive patients:
HBeAg- pozitivni bolniki:
The mean age of patients was 32 years, 74% were male, 82% were Asian, 12% were Caucasian, and 6% had previously received alfa-interferon therapy.
Povprečna starost bolnikov je bila 32 let, 74% je bilo moških, 82% je bilo Azijcev, 12% belcev, 6% jih je že prej prejemalo interferon alfa.
HBeAg-negative patients:
HBeAg- negativni bolniki:
The mean age of patients was 43 years, 79% were male, 65% were Asian, 23% were Caucasian, and 11% had previously received alfa-interferon therapy.
Povprečna starost bolnikov je bila 43 let, 79% je bilo moških, 65% je bilo Azijcev, 23% belcev, 11% jih je že prej prejemalo interferon alfa.
Clinical results at week 52 Clinical and virological efficacy endpoints were evaluated separately in the HBeAg-positive and HBeAg-negative patient populations.
Klinični rezultati po 52 tednih Klinične cilje opazovanja in tiste glede virološke učinkovitosti so ocenjevali ločeno po skupinah HBeAg- pozitivnih in HBeAg- negativnih bolnikov.
The primary endpoint of therapeutic response was a composite serological endpoint requiring suppression of HBV DNA to < 5 log10 copies/ ml in conjunction with either loss of serum HBeAg or ALT normalised.
Primarni cilj opazovanja za ocenjevanje odziva na zdravljenje je bil sestavljen serološki izvid, ki je vključeval supresijo HBV DNA na < 5 log10 kopij/ ml skupaj z bodisi izginitvijo HBeAg v serumu ali normalizacijo ALT.
Baseline ALT levels > 2 x ULN and baseline HBV DNA < 9 log10 copies/ ml were associated with higher rates of eAg seroconversion in HBeAg-positive patients.
Izhodiščne koncentracije ALT nad 2- kratno zgornjo mejo normalnih vrednosti (ULN – Upper Limit of Normal) in izhodiščne koncentracije HBV DNA < 9 log10 kopij/ ml so bile povezane z večjo stopnjo serokonverzije eAg pri HBeAg- pozitivnih bolnikih.
Patients who achieve HBV DNA levels< 3 log10 copies/ml by week 24 had optimal responses to treatment; conversely patients with HBV DNA levels> 4 log10 copies/ ml at 24 weeks had less favourable outcomes at week 52.
V nasprotju z njimi so bili pri bolnikih, ki so imeli po 24. tednu količino HBV DNA > 4 log10 kopij/ ml, rezultati po 52. tednu manj ugodni.
In HBeAg-positive patients, telbivudine was superior to lamivudine in therapeutic response (75.3% vs 67.0% responders; p = 0.0047).
Pri HBeAg- pozitivnih bolnikih se je telbivudin glede odzivov na zdravljenje izkazal bolje kot lamivudin (75, 3% bolnikov z odzivom v primerjavi s 67, 0% ob lamivudinu; p = 0, 0047).
In HBeAg-negative patients, telbivudine was non-inferior to lamivudine (75.2% and 77.2% responders; p = 0.6187).
Pri HBeAg - negativnih bolnikih telbivudin ni bil slabši kot lamivudin (75, 2% bolnikov z odzivom v primerjavi s 77, 2% ob lamivudinu; p = 0, 6187).
Caucasian ethnicity was associated with lower treatment response to both antiviral agents used in the GLOBE trial; however the Caucasian patient population was very limited (n = 98).
Pripadnost beli rasi je bila povezana s slabšim odzivom na zdravljenje pri obeh protivirusnih zdravilih, uporabljenih v študiji GLOBE; vendar pa je bila skupina bolnikov bele rase v tej študiji majhna (n = 98).
At week 24, 203 HBeAg-positive and 178 HBeAg-negative subjects achieved non-detectable HBV DNA levels.
Po 24. tednu je pri 203 HBeAg- pozitivnih in 178 HBeAg- negativnih bolnikih postala koncentracija HBV DNA nemerljiva.
Of those HBeAg positive subjects, 95% achieved non-detectable HBV DNA, 39% achieved HBeAg seroconversion, 90% achieved ALT normalisation at week 52 and 0.5% exhibited resistance at week 48.
Izmed teh HBeAg- pozitivnih bolnikov jih je do konca 52. tedna 95% ohranilo HBV DNA pod mejo merljivosti, 39% jih je doseglo HBeAg serokonverzijo, 90% normalizacijo ALT, po koncu 48. tedna pa se je pri 0, 5% teh bolnikov pokazala rezistenca.
Similarly of those HBeAg-negative subjects, 96% achieved non-detectable HBV DNA, 79% achieved ALT normalisation at week 52 and 0% exhibited resistance at week 48.
Podobno je do konca 52. tedna 96% izmed teh HBeAg- negativnih bolnikov ohranilo HBV DNA pod mejo merljivosti, 79% jih je doseglo normalizacijo ALT, po koncu 48. tedna pa se je rezistenca pokazala pri 0% teh bolnikov.
Selected virological, biochemical and serological outcome measures are shown in Table 5 and histological response in Table 6.
9 V preglednici 5 so prikazana izbrana virološka, biokemična in serološka merila izida, v preglednici 6 pa so prikazani histološki odzivi.
9 Table 5
Preglednica 5
Virological, biochemical and serological endpoints at week 52 (NV-02B-007 GLOBE study)
po 52. tednu (študija NV -
HBeAg-positive (n = 921) HBeAg-negative (n = 446)
HBeAg- pozitivni (n = 921)
Telbivudine 600 mg (n = 458)
HBeAg- negativni (n = 446)
Lamivudine 100 mg (n = 463)
parameter odziva
Telbivudine 600 mg (n = 222)
telbivudin lamivudin 600 mg 100 mg (n = 458) (n = 463)
Lamivudine 100 mg (n = 224)
telbivudin lamivudin 600 mg 100 mg (n = 222) (n = 224)
Mean HBV DNA reduction from baseline (log10 copies/ ml) ± SEM1,2,3
povprečno zmanjšanje koncentracije HBV DNA od izhodišča
-6.45 (0.11) *
- 6, 45 (0, 11) * - 5, 54 (0, 11)
-5.54 (0.11)
- 5, 23 (0, 13) * - 4, 40 (0, 13)
-5.23 (0.13) *
(log10 kopij/ ml) ± M1, 2, 3
-4.40 (0.13)
SE
% Patients HBV DNA negative by PCR
% bolnikov, ki so HBV DNA negativni glede na test PCR
40%
60% * 40%
71%
88% * 71%
ALT normalisation4 HBeAg seroconversion4
normalizacija ALT4 HBeAg serokonverzija4
75% 22%
77% 75% 23% 22%
74% -
74% 79% - -
HBeAg loss5 1
izginitev HBeAg5 1
23%
26% 23%
3 HBeAg-positive n = 443 and 444, HBeAg-negative n = 219 and 219, for both telbivudine and lamivudine groups, respectively.
SEM: standardna napaka ocene srednje vrednosti 2 Roche COBAS Amplicor® PCR test (spodnja meja določanja ≤ 300 kopij/ ml) 3 HBeAg- pozitivni n = 443 za telbivudin in n = 444 za lamivudin, HBeAg- negativni n = 219 za telbivudin in n = 219 za lamivudin.
4 HBeAg-positive n = 440 and 446, HBeAg-negative n = 203 and 207, for telbivudine and lamivudine groups, respectively.
4 HBeAg- pozitivni n = 440 za telbivudin in n = 446 za lamivudin, HBeAg- negativni n = 203 za telbivudin in n = 207 za lamivudin.
HBeAg seroconversion and loss assessed only in patients with detectable HBeAg at baseline. *p < 0.0001
HBeAg serokonverzijo in izginitev so ocenjevali samo pri bolnikih, ki so imeli merljive izhodiščne vrednosti HBeAg. * p < 0, 0001
Histological improvement and change in Ishak Fibrosis Score at week 52 (NV-02B- 007 GLOBE study)
Izboljšanje histološke slike in sprememba stopnje fibroze po Ishaku (Ishak Fibrosis Score) po 52. tednu (študija NV- 02B- 007 GLOBE)
HBeAg-positive (n = 921) HBeAg-negative (n = 446) Telbivudine Lamivudine Telbivudine Lamivudine 600 mg 100 mg 600 mg 100 mg (n = 384)1 (n = 386)1 (n = 199)1 (n = 207)1
HBeAg- pozitivni (n = 921) HBeAg- negativni (n = 446) telbivudin lamivudin telbivudin lamivudin 600 mg 100 mg 600 mg 100 mg (n = 384) 1 (n = 386) 1 (n = 199) 1 (n = 207) 1
Improvement No improvement
izboljšanje brez izboljšanja
Improvement No change Worsening
izboljšanje brez spremembe poslabšanje
3 For Ishak Fibrosis Score, improvement measured as ≥ 1 point reduction in Ishak Fibrosis Score from baseline to week 52. *p = 0.0024
brez biopsije po 52. tednu 1 bolniki, ki so prejeli vsaj en odmerek študijskega zdravila, z izhodiščno biopsijo jeter, ki je bila primerna za ocenjevanje, in z izhodiščnim indeksom histološke aktivnosti po Knodellu > 3 (Knodell Histological Activity Index - HAI) 2 histološki odziv opredeljen kot znižanje od izhodišča za ≥ 2 točki na Knodellovi nekroinflamatorni lestvici (Knodell Necroinflammatory Score) brez sočasnega poslabšanja na Knodellovi fibrozni lestvici (Knodell Fibrosis Score) 3 stopnje fibroze po Ishakovi fibrozni lestvici (Ishak Fibrosis Score); izboljšanje izmerjeno kot znižanje za ≥ 1 točko na Ishakovi fibrozni lestvici po 52. tednu glede na izhodiščno vrednost * p = 0, 0024
10 Clinical results at week 104 Overall, clinical results at week 104 in telbivudine-treated patients were consistent with those at week 52, demonstrating durability of efficacy responses for telbivudine-treated patients with continued treatment.
Klinični rezultati po 104 tednih Skupno so se klinični rezultati po 104 tednih pri bolnikih, ki so prejemali telbivudin, ujemali z rezultati po 52 tednih, kar kaže na trajnost odziva glede učinkovitosti pri bolnikih, ki so neprekinjeno prejemali telbivudin.
Among HBeAg-positive patients, therapeutic response (63% vs 48%; p < 0.0001) and key secondary endpoints (mean log10 HBV DNA reduction: -5.74 vs -4.42; p < 0.0001, PCR negativity:
Pri HBeAg- pozitivnih bolnikih se je razlika med zdravljenjem z lamivudinom oziroma s telbivudinom po 104 tednih še povečala glede terapevtskega odziva (63% oziroma 48%; p < 0, 0001) in glede glavnih sekundarnih ciljev študije (povprečno zmanjšanje log10 kopij HBV DNA: - 5, 74 oziroma - 4, 42; p < 0, 0001, negativen izid testa PCR:
56% vs 39%; p < 0.0001 and ALT normalisation of 70% vs 62%) demonstrated a widening difference at week 104 between telbivudine and lamivudine, respectively.
56% oziroma 39%; p < 0, 0001 in normalizacija ALT pri 70% oziroma pri 62%).
A trend towards higher rates of HBeAg loss (35% vs 29%) and seroconversion (30% vs 25%) was also observed for telbivudine.
Pri telbivudinu so opazili tudi trend večanja deležev izginotja HBeAg (35% v primerjavi z 29%) in serokonverzije (30% v primerjavi s 25%).