natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Actraphane has been studied in a total of 294 patients with type 1 diabetes, when the pancreas cannot produce insulin, and type 2 diabetes, when the body is unable to use insulin effectively.
Zdravilo Actraphane so preučili pri 294 bolnikih s sladkorno boleznijo tipa 1, pri kateri trebušna slinavka ne more tvoriti insulina, in s sladkorno boleznijo tipa 2, pri kateri telo ne more učinkovito izrabiti insulina.
About one third of the patients had Type 1 diabetes (the others had Type 2 diabetes).
Približno tretjina bolnikov je imela sladkorno bolezen tipa 1 (ostali pa so imeli sladkorno bolezen tipa 2).
The study compared Actraphane 30 to a similar mix, but made up using an insulin analogue (insulin aspart).
Študija je primerjala zdravilo Actraphane 30 s podobno mešanico, ki pa je bila sestavljena iz analognega insulina (insulina aspart).
The study measured after 12 weeks the level of a substance (glycosylated haemoglobin, HbA1c), which gives an indication of how well the blood glucose is controlled.
V okviru raziskave so merili raven glikoziliranega hemoglobina (HbA1c), ki kaže, kako dobro je glukoza v krvi nadzorovana.
What benefit has Actraphane shown during the studies?
Kakšne koristi je zdravilo Actraphane izkazalo med raziskavami?
Actraphane led to a decrease in the level of HbA1c, indicating that blood sugar levels had been controlled to a similar level to that seen with other human insulin.
Zdravilo Actraphane je povzročilo znižanje ravni HbA1c, kar kaže, da so bile ravni sladkorja v krvi uravnane na podobno raven kakor pri drugih humanih insulinih.
Actraphane was effective for both Type 1 and Type 2 diabetes.
Zdravilo Actraphane se je izkazalo kot učinkovito tako za sladkorno bolezen tipa 1 kot tudi tipa 2.
Actraphane may cause hypoglycaemia (low blood glucose).
Zdravilo Actraphane lahko povzroči hipoglikemijo (nizko raven glukoze v krvi).
For the full description of the side effects reported with Actraphane, please see the Package Leaflet.
Celovit opis neželenih učinkov, o katerih so poročali pri uporabi zdravila Actraphane, najdete v Navodilih za uporabo.
Actraphane should not be used in people who may be hypersensitive (allergic) to insulin human (rDNA) or to any of the other ingredients.
Zdravilo Actraphane se ne sme uporabljati pri osebah, ki utegnejo biti preobčutljive za (alergične na) človeški insulin (rDNA) ali katerokoli drugo sestavino zdravila.
Actraphane doses might also need to be adjusted when given with a number of other medicines which may have an effect on blood sugar (the full list is available in the Package Leaflet).
Odmerke zdravila Actraphane je morda treba prilagoditi, če se daje istočasno z zdravili, ki lahko vplivajo na raven glukoze v krvi (celoten seznam najdete v Navodilih za uporabo).
The Committee for Medicinal products for Human Use (CHMP) decided that Actraphane’ s benefits are greater than its risks for the treatment of diabetes.
Odbor za zdravila za uporabo v humani medicini (CHMP) je odločil, da so za zdravljenje sladkorne bolezni koristi zdravila Actraphane večje od z njim povezanih tveganj.
They recommended that Actraphane be given marketing authorisation.
Zato je priporočil, da se za zdravilo Actraphane podeli dovoljenje za promet z zdravilom.
Other information about Actraphane:
Druge informacije o zdravilu Actraphane:
The European Commission granted a marketing authorisation valid throughout the European Union, for Actraphane to Novo Nordisk A/ S on 7 October 2002.
Evropska Komisija je dovoljenje za promet z zdravilom Actraphane, veljavno po vsej Evropski uniji, odobrila družbi Novo Nordisk A/ S dne 7. oktobra 2002.
The full EPAR for Actraphane can be found here.
Celotno Evropsko javno poročilo o oceni zdravila (EPAR) za zdravilo Actraphane je na voljo tukaj.
This summary was last updated in 1-2006
Ta povzetek je bil nazadnje posodobljen januarja 2006.
Content EU number
EU številka
(concentration)
Vsebina
40 IU/ ml
40 i. e.
Vial (glass)
viala (steklo)
10 ml (1.4 mg/ ml)
10 ml (1, 4 mg/ ml) 5 vial
100 IU/ ml
100 i. e.
Actraphane 10 NovoLet
Actraphane 10 NovoLet 100 i. e.
Cartridge (glass) in pre-filled pen
injekcijski vložek (steklo) v napolnjenem peresniku
Cartridge (glass) in pre-filled pen
injekcijski vložek (steklo)
10 pre-filled pens
10 napolnjenih peresnikov
Actraphane 20 NovoLet
Actraphane 20 NovoLet 100 i. e.
Actraphane 30 NovoLet
Actraphane 30 NovoLet 100 i. e.
Actraphane 40 NovoLet
Actraphane 40 NovoLet 100 i. e.
Actraphane 50 NovoLet
Actraphane 50 NovoLet 100 i. e.
Actraphane 30 InnoLet
Actraphane 30 InnoLet 100 i. e.
Cartridge (glass) in pre-filled pen
Injekcijski vložek (steklo) v napolnjenem peresniku
Actraphane 30 FlexPen
Actraphane 30 FlexPen 100 i. e.
Subcutaneous use
suspenzija za injiciranje
Cartridge (glass) in pre-filled pen
za subkutano uporabo Injekcijski vložek (steklo) v napolnjenem peresniku
Actraphane 30 FlexPen
Actraphane 30 100 i. e.
100 IU/ ml
FlexPen
Actraphane 30
Actraphane 30 40 i. e.
vial (glass)
za subkutano uporabo viala (steklo)
Actraphane 30 40 IU/ ml suspension for injection in a vial.
Actraphane 30 40 i. e. / ml suspenzija za injiciranje v viali
1 vial contains 10 ml equivalent to 400 IU.
1 ml vsebuje 40 i. e. humanega insulina 1 viala vsebuje 10 ml, kar ustreza 400 i. e.
One IU (International Unit) corresponds to 0.035 mg of anhydrous human insulin.
(mednarodna enota) ustreza 0, 035 mg brezvodnega humanega insulina.
Actraphane is a mixture of dissolved insulin and isophane (NPH) insulin.
Actraphane je mešanica raztopljenega insulina in insulina izofan (NPH).
Actraphane 30 consists of 30% dissolved insulin and 70% isophane insulin.
Actraphane 30 vsebuje 30% raztopljenega insulina in 70% insulina izofan.
Actraphane is a dual-acting insulin.
Actraphane je insulin z dvojnim delovanjem.
It is biphasic formulation containing both fast-acting and long- acting insulin.
Je dvofazen pripravek, ki vsebuje hitrodelujoči in dolgodelujoči insulin.
Premixed insulin products are usually given once or twice daily when a rapid initial effect together with a more prolonged effect is desired.
Mešana insulinska zdravila se ponavadi dajejo enkrat ali dvakrat na dan, kadar je zaželen hiter začetni učinek ob hkratnem podaljšanem učinku.
Dosage Dosage is individual and determined in accordance with the needs of the patient.
Odmerjanje Odmerjanje je individualno in določeno skladno z bolnikovimi potrebami.
The individual insulin requirement is usually between 0.3 and 1.0 IU/ kg/ day.
Individualna potreba po insulinu je ponavadi od 0, 3 do 1, 0 i. e. / kg/ dan.
The daily insulin requirement may be higher in patients with insulin resistance (e. g. during puberty or due to obesity) and lower in patients with residual, endogenous insulin production.
Dnevna potreba po insulinu je lahko večja pri bolnikih z odpornostjo proti insulinu (npr. med puberteto pri mladih ali zaradi debelosti) in manjša pri bolnikih z rezidualnim endogenim nastajanjem insulina.
In patients with diabetes mellitus optimised glycaemic control delays the onset of late diabetic complications.
Čim boljša glikemična urejenost pri bolnikih z diabetesom mellitusom odloži nastanek poznih diabetičnih zapletov.
Close blood glucose monitoring is therefore recommended.
Zato je priporočljivo natančno nadzorovanje glukoze v krvi.
An injection should be followed within 30 minutes by a meal or snack containing carbohydrates.
Injiciranju mora v 30 minutah slediti obrok ali prigrizek, ki vsebuje ogljikove hidrate.
Dosage adjustment Concomitant illness, especially infections and feverish conditions, usually increases the patient's insulin requirement.
Prilagoditev odmerjanja Spremljajoče bolezni, posebno okužbe in stanja z zvišano telesno temperaturo, ponavadi zvečajo bolnikovo potrebo po insulinu.
2 Adjustment of dosage may also be necessary if patients change physical activity or their usual diet.
2 Prilagoditev odmerjanja utegne biti potrebna tudi v primeru, da bolniki spremenijo svojo telesno dejavnost ali običajno prehrano.
Dosage adjustment may be necessary when transferring patients from one insulin preparation to another (see section 4.4).
Pri prehodu bolnikov z enega insulinskega pripravka na drugega utegne biti potrebna prilagoditev odmerka (glejte poglavje 4. 4).
Administration For subcutaneous use.
Način uporabe Za subkutano uporabo.
Insulin suspensions are never to be administered intravenously.
Suspenzij insulina se nikoli ne sme injicirati intravensko.
Actraphane is administered subcutaneously in the thigh or abdominal wall.
Actraphane ponavadi injiciramo subkutano v stegno ali trebušno steno.
If convenient, the gluteal region or the deltoid region may also be used.
Če je prikladno, je mogoče uporabiti tudi glutealni ali deltoidni predel.
Subcutaneous injection into the abdominal wall ensures a faster absorption than from other injection sites.
Subkutano injiciranje v trebušno steno zagotovi hitrejšo absorpcijo kot injiciranje na drugih mestih.
Injection into a lifted skin fold minimises the risk of unintended intramuscular injection.
Injiciranje v dvignjeno kožno gubo minimizira tveganje za nenamerno intramuskularno injiciranje.
The needle should be kept under the skin for at least 6 seconds to make sure the entire dose is injected.
Igla mora ostati pod kožo vsaj 6 sekund, da je zagotovljeno injiciranje celotnega odmerka.
Injection sites should be rotated within an anatomic region in order to avoid lipodystrophy.
Mesta injiciranj znotraj anatomskega predela je treba krožno menjavati, da bi se izognili lipodistrofiji.
The vials are for use with insulin syringes with a corresponding unit scale.
Viale so namenjene uporabi z insulinskimi brizgami, ki imajo ustrezno odmerno skalo.
Actraphane is accompanied by a package leaflet with detailed instruction for use to be followed.
Insulinu Actraphane je priloženo navodilo za uporabo s podrobnimi napotki za uporabo, ki jih je treba upoštevati.
Hypersensitivity to the active substance or to any of the excipients (see section 6.1).
Preobčutljivost za zdravilno učinkovino ali katero od pomožnih snovi (glejte poglavje 6. 1).
Inadequate dosage or discontinuation of treatment, especially in type 1 diabetes, may lead to hyperglycaemia.
Neustrezno odmerjanje ali prekinitev zdravljenja lahko, zlasti pri diabetesu tipa 1, povzroči hiperglikemijo.
In type 1 diabetes, untreated hyperglycaemic events eventually lead to diabetic ketoacidosis, which is potentially lethal.
Pri diabetesu tipa 1 nezdravljene hiperglikemije končno povzročijo diabetično ketoacidozo, ki je lahko smrtna.
Hypoglycaemia may occur if the insulin dose is too high in relation to the insulin requirement (see sections 4.8 and 4.9).
Hipoglikemija se lahko pojavi, če je odmerek insulina prevelik glede na potrebo po insulinu (glejte poglavji 4. 8 in 4. 9).
Patients whose blood glucose control is greatly improved e. g. by intensified insulin therapy, may experience a change in their usual warning symptoms of hypoglycaemia and should be advised accordingly.
Bolnikom, ki se jim uravnanost glukoze v krvi zelo izboljša, npr. z intenziviranim insulinskim zdravljenjem, se običajni opozorilni simptomi hipoglikemije lahko spremenijo in jih je s to možnostjo treba seznaniti.
Usual warning symptoms may disappear in patients with longstanding diabetes.
Pri bolnikih, ki imajo diabetes že dolgo, lahko običajni opozorilni simptomi izginejo.
Transferring a patient to another type or brand of insulin should be done under strict medical supervision.
Prehod bolnika na novo vrsto ali znamko insulina mora potekati pod strogim zdravniškim nadzorom.
Changes in strength, brand (manufacturer), type (fast-, dual-, long-acting insulin etc.), origin (animal, human or analogue insulin) and/ or method of manufacture (recombinant DNA versus animal source insulin) may result in a need for a change in dosage.
Spremembe jakosti, znamke (izdelovalec), vrste (hitro -, dvojno -, dolgodelujoči insulin itd.), izvora (živalski, humani ali analogni insulin) in/ ali načina izdelave (rekombinantna DNA ali živalski vir insulina) imajo lahko za posledico spremembo odmerjanja.
If an adjustment is needed when switching the patients to Actraphane, it may occur with the first dose or during the first several weeks or months.
Če je po prehodu bolnikov na Actraphane potrebna prilagoditev, je to lahko potrebno že pri prvem odmerku ali v prvih nekaj tednih ali mesecih.
As with any insulin therapy, injection site reactions may occur and include pain, itching, hives, swelling and inflammation.
Kot pri vsakem zdravljenju z insulinom se lahko pojavijo reakcije na mestu injiciranja, med njimi bolečine, srbenje, koprivnica, oteklina in vnetje.
On rare occasions, injection site reactions may require discontinuation of Actraphane.
V redkih primerih utegne biti zaradi reakcij na mestu injiciranja potrebna prekinitev uporabe insulina Actraphane.
3 A few patients who have experienced hypoglycaemic reactions after transfer from animal source insulin have reported that early warning symptoms of hypoglycaemia were less pronounced or different from those experienced with their previous insulin.
3 Maloštevilni bolniki, ki so po prehodu z insulina živalskega izvora doživeli hipoglikemije, so navedli, da so bili zgodnji opozorilni simptomi hipoglikemije manj izraziti ali so se razlikovali od tistih, ki so jih doživeli s prejšnjim insulinom.
Before travelling between different time zones, the patient should be advised to consult the physician, since this may mean that the patient has to take insulin and meals at different times.
Bolniku je treba svetovati, naj se pred potovanjem med različnimi časovnimi pasovi posvetuje z zdravnikom, saj takšno potovanje lahko pomeni, da bo moral bolnik uporabiti insulin in uživati obroke ob drugačnem času.
Insulin suspensions are not to be used in insulin infusion pumps.
Suspenzij insulina se ne sme uporabljati v infuzijskih črpalkah za insulin.
Actraphane contains metacresol, which may cause allergic reactions.
Actraphane vsebuje metakrezol, ki lahko povzroči alergijske reakcije.
Oral hypoglycaemic agents (OHA), monoamine oxidase inhibitors (MAOI), non-selective beta- blocking agents, angiotensin converting enzyme (ACE) inhibitors, salicylates, alcohol, anabolic steroids and sulphonamides.
Potrebo po insulinu lahko zmanjšajo naslednje snovi: peroralni antidiabetiki, zaviralci monoaminoksidaze (MAOI), neselektivni zaviralci adrenergičnih receptorjev beta, zaviralci encima angiotenzinske konvertaze (ACE), salicilati, alkohol, anabolni steroidi in sulfonamidi.
Oral contraeptives, thiazides, glucocorticoids, thyroid hormones and beta-sympathomimetics, growth hormone and danazol.
Potrebo po insulinu lahko zvečajo naslednje snovi: peroralni kontraceptivi, tiazidi, glukokortikoidi, ščitnični hormoni, beta- simpatikomimetiki, rastni hormon in danazol.
Beta-blocking agents may mask the symptoms of hypoglycaemia and delay recovery from hypoglycaemia.
Zaviralci receptorjev beta lahko prikrijejo simptome hipoglikemije in upočasnijo okrevanje po njej.
Octreotide/ lanreotide may both decrease and increase insulin requirement.
Oktreotid/ lanreotid lahko potrebo po insulinu zmanjša ali zveča.
Alcohol may intensify and prolong the hypoglycaemic effect of insulin.
Alkohol lahko stopnjuje in podaljša hipoglikemični učinek insulina.
There are no restrictions on treatment of diabetes with insulin during pregnancy, as insulin does not pass the placental barrier.
Omejitev za zdravljenje diabetesa z insulinom med nosečnostjo ni, ker insulin ne prehaja placentne pregrade.
Both hypoglycaemia and hyperglycaemia, which can occur in inadequately controlled diabetes therapy, increase the risk of malformations and death in utero.
Med nezadostno urejenim zdravljenjem diabetesa se lahko pojavita hipoglikemija in hiperglikemija, ki obe zvečujeta tveganje za malformacije in smrt in utero.
Intensified control in the treatment of pregnant women with diabetes is therefore recommended throughout pregnancy and when contemplating pregnancy.
Zato je pri zdravljenju žensk z diabetesom med nosečnostjo in pred načrtovano nosečnostjo priporočljivo intenzivnejše nadziranje.
Insulin requirements usually fall in the first trimester and subsequently increase during the second and third trimesters.
Potreba po insulinu se v prvem trimesečju ponavadi zmanjša, potem pa se v drugem in tretjem trimesečju zveča.
After delivery, insulin requirements return rapidly to pre-pregnancy values.
Po porodu se potreba po insulinu hitro vrne na vrednosti pred nosečnostjo.
However, the Actraphane dosage may need to be adjusted.
Lahko pa je potrebna prilagoditev odmerjanja zdravila Actraphane.
The patient’ s ability to concentrate and react may be impaired as a result of hypoglycaemia.
Hipoglikemija lahko poslabša bolnikovo zmožnost koncentracije in reagiranja.
This may constitute a risk in situations where these abilities are of special importance (e. g. driving a car or operating machinery).
To je lahko nevarno v okoliščinah, v katerih sta ti zmožnosti posebej pomembni (npr. pri vožnji avta ali upravljanju s stroji).
This is particularly important in those who have reduced or absent awareness of the warning signs of
To je posebno pomembno pri bolnikih z zmanjšanim ali odsotnim zaznavanjem opozorilnih znakov hipoglikemije in pri tistih, ki imajo pogoste hipoglikemije.
4.8 Undesirable effects
4 4. 8 Neželeni učinki
As for other insulin products, in general, hypoglycaemia is the most frequently occurring undesirable effect.
Tako kot pri drugih insulinih je praviloma najpogostejši neželeni učinek hipoglikemija.
In clinical trials and during marketed use, the frequency varies with patient population and dose regimens.
Pogostnost v kliničnih raziskavah in med uporabo, ko je insulin že na trgu, se spreminja glede na populacijo bolnikov in odmerne sheme.
Therefore, no specific frequency can be presented.
Natančne pogostnosti ni mogoče navesti.
Severe hypoglycaemia may lead to unconsciousness and/ or convulsions and may result in temporary or permanent impairment of brain function or even death.
Huda hipoglikemija lahko povzroči nezavest, konvulzije ali oboje in ima lahko za posledico prehodno ali trajno okvaro delovanja možganov ali celo smrt.
Frequencies of adverse drug reactions from clinical trials that are considered related to Actraphane are listed below.
Spodaj so navedene pogostnosti neželenih reakcij, ki so po splošni presoji povezane z zdravilom Actraphane.
The frequencies are defined as: uncommon (≥ 1/ 1,000 to < 1/ 100).
Pogostnosti so opredeljene kot: občasni (≥ 1/ 1. 000 < 1/ 100).
Isolated spontaneous cases are presented as very rare defined as < 1/ 10,000 including isolated reports.
Posamezni spontani primeri so opisani kot zelo redki in opredeljeni kot < 1/ 10. 000, vključno s posameznimi primeri.
Nervous system disorders Uncommon - Peripheral neuropathy Fast improvement in blood glucose control may be associated with a condition termed “ acute painful neuropathy”, which is usually reversible.
Bolezni živčevja Občasni – periferna nevropatija Hitro izboljšanje urejenosti glukoze v krvi lahko spremlja motnja, imenovana akutna boleča nevropatija, ki je ponavadi reverzibilna.
Eye disorders Very rare - Refraction disorders Refraction anomalies may occur upon initiation of insulin therapy.
Očesne bolezni Zelo redki – refrakcijske motnje Po začetku zdravljenja z insulinom se lahko pojavijo refrakcijske anomalije.
Uncommon - Diabetic retinopathy Long-term improved glycaemic control decreases the risk of progression of diabetic retinopathy.
Občasni – diabetična retinopatija Dolgoročno izboljšana urejenost glikemije zmanjša tveganje za napredovanje diabetične retinopatije.
However, intensification of insulin therapy with abrupt improvement in glycaemic control may be associated with temporary worsening of diabetic retinopathy.
Vendar lahko intenziviranje insulinskega zdravljenja s hitrim izboljšanjem urejenosti glikemije spremlja prehodno poslabšanje diabetične retinopatije.
Skin and subcutaneous tissue disorders Uncommon - Lipodystrophy Lipodystrophy may occur at the injection site as a consequence of failure to rotate injection sites within an area.
Bolezni kože in podkožja Občasni – lipodistrofija Če bolnik mest injiciranja na posameznem predelu ne menja krožno, se lahko pojavi lipodistrofija.
General disorders and administration site conditions Uncommon - Injection site reactions Injection site reactions (redness, swelling, itching, pain and haematoma at the injection site) may occur during treatment with insulin.
Splošne težave in spremembe na mestu aplikacije Občasni – reakcije na mestu injiciranja Med zdravljenjem z insulinom se lahko pojavijo reakcije na mestu injiciranja (pordelost, oteklina, srbenje, bolečine in hematomi na mestu injiciranja).
Most reactions are transitory and disappear during continued treatment.
Večina teh reakcij je prehodnih in med nadaljevanjem zdravljenja izginejo.
Uncommon - Oedema Oedema may occur upon initiation of insulin therapy.
Občasni – edemi Po začetku zdravljenja z insulinom se lahko pojavijo edemi.
Immune system disorders Uncommon - Urticaria, rash Very rare - Anaphylactic reactions Symptoms of generalised hypersensitivity may include generalised skin rash, itching, sweating, gastrointestinal upset, angioneurotic oedema, difficulties in breathing, palpitation, reduction in blood pressure and fainting/ loss of consciousness.
Bolezni imunskega sistema Občasni – urtikarija, izpuščaj Zelo redki – anafilaktične reakcije Med simptomi generalizirane preobčutljivosti so lahko generaliziran izpuščaj na koži, srbenje, znojenje, gastrointestinalne motnje, angionevrotični edem, težko dihanje, palpitacije, znižanje krvnega tlaka in omedlevica/ izguba zavesti.
Generalised hypersensitivity reactions are potentially life- threatening.
Generalizirane preobčutljivostne reakcije so lahko smrtno nevarne.
5 4.9 Overdose
5 intravensko zdravstveni delavec.
Glucose must also be given intravenously, if the patient does not respond to glucagon within 10 to 15 minutes.
Glukozo je treba dati intravensko tudi v primeru, da se bolnik v 10 do 15 minutah ne odzove na glukagon.
Upon regaining consciousness, administration of oral carbohydrate is recommended for the patient in order to prevent relapse.
Ko se bolnik zave, je priporočljivo, da peroralno dobi ogljikove hidrate za preprečitev ponovitve.
Insulins and analogues for injection, intermediate-acting combined with fast-acting, insulin (human).
Farmakoterapevtska skupina: insulini in analogi za injiciranje, s srednje dolgim delovanjem, s takojšnjim učinkom, humani insulin.
ATC code:
Oznaka ATC:
The blood glucose lowering effect of insulin is due to the facilitated uptake of glucose following binding of insulin to receptors on muscle and fat cells and to the simultaneous inhibition of glucose output from the liver.
Učinek insulina na znižanje glukoze v krvi je posledica lažjega privzema glukoze zaradi vezave insulina na receptorje na mišičnih in maščobnih celicah in hkratne inhibicije sproščanja glukoze iz jeter.
Onset of action is within ½ hour, reaches a maximum effect within 2-8 hours and the entire duration of action is up to 24 hours.
Delovati začne v 1/ 2 ure, največji učinek doseže v 2- 8 urah, celotni čas delovanja pa je do 24 ur.
Insulin in the blood stream has a half-life of a few minutes.
Insulin v krvnem obtoku ima razpolovni čas nekaj minut.
Consequently, the time-action profile of an insulin preparation is determined solely by its absorption characteristics.
Zato časovni potek delovanja pripravka insulina določajo samo njegove absorpcijske lastnosti.
This process is influenced by several factors (e. g. insulin dosage, injection route and site, thickness of subcutaneous fat, type of diabetes).
Na to dogajanje vpliva več dejavnikov (npr. odmerjanje insulina, način in mesto injiciranja, debelina podkožnega maščevja, tip diabetesa).
The pharmacokinetics of insulin products are therefore affected by significant intra- and inter-individual variation.
Na farmakokinetiko insulinskih zdravil torej vplivajo pomembne intra - in interindividualne razlike.
Absorption The absorption profile is due to the product being a mixture of insulin products with fast and protracted absorption respectively.
Absorpcija Absorpcijske lastnosti so rezultat tega, da je zdravilo mešanica insulinskih zdravil s hitro in podaljšano absorpcijo.