natgillin/translations-raw huggingface dataset:
3.2 Types of rights falling under Article 8(4) EUTMR 
Vrste pravic, zajete v členu 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU
3.2.1 Introduction 
Uvod
When assessing which kind of intellectual property rights can be invoked under Article 8(4) EUTMR and which cannot, a European standard applies. 
Pri ugotavljanju, na katere pravice intelektualne lastnine se je mogoče sklicevati na podlagi člena 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU in na katere ne, se uporablja evropski standard.
The distinction follows from the scheme of the EUTMR and, in particular, from the differentiation made between the kinds of earlier signs upon which an opposition may be based under Article 8(4) EUTMR and the types of further rights that may be the basis for invalidity under Article 60(2) EUTMR. 
Razlika izhaja iz sistema Uredbe o blagovni znamki EU ter zlasti iz razlikovanja med vrstami prejšnjih znakov, na katerih lahko temelji ugovor na podlagi člena 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU, in vrstami drugih pravic, ki so lahko podlaga za ničnost na podlagi člena 60(2) Uredbe o blagovni znamki EU.
While Article 8(4) EUTMR refers to signs (‘non-registered trade mark or … another sign'), Article 60(2) EUTMR refers to a broader set of rights: (a) a right to a name; (b) a right of personal portrayal; (c) a copyright; and (d) an industrial property right. 
Člen 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU se nanaša na znake („neregistrirane blagovne znamke … ali drugega znaka“), člen 60(2) Uredbe o blagovni znamki EU pa se nanaša na širši sklop pravic: (a) pravico do imena; (b) pravico do osebne podobe; (c) avtorsko pravico in (d) pravico industrijske lastnine.
Therefore, although the signs covered by Article 8(4) EUTMR fall within the broad category of ‘industrial property rights', not all industrial property rights are ‘signs' for the purposes of Article 8(4) EUTMR. 
Čeprav torej znaki, ki jih zajema člen 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU, spadajo v široko kategorijo „pravic industrijske lastnine“, niso vse pravice industrijske lastnine „znaki“ za namene člena 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU.
Since this distinction is contained in the EUTMR, the classification of a right under the respective national law is not decisive, and it is immaterial whether the national law governing the respective sign or industrial property right treats both types of rights in one and the same law. 
Ker je to razlikovanje vključeno v Uredbo o blagovni znamki EU, klasifikacija pravice na podlagi zadevne nacionalne zakonodaje ni odločilna, poleg tega ni pomembno, ali nacionalna zakonodaja, ki ureja zadevni znak ali pravico industrijske lastnine, obe vrsti pravic obravnava na podlagi enega in istega zakona.
The types of rights falling under Article 8(4) EUTMR are: 
Vrste pravic, zajete v členu 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU:
‘non-registered trade marks'; and 
„neregistrirane blagovne znamke“ in
‘other signs used in the course of trade' such as: 
„drugi znaki“, ki se uporabljajo v gospodarskem prometu, kot so:
trade names 
trgovska imena,
corporate names 
firme,
establishment names 
imena obratov,
titles of publications or similar works 
naslovi publikacij ali podobnih del,
domain names. 
domenska imena.
The category of ‘other signs used in the course of trade' within the meaning of Article 8(4) EUTMR mainly covers non-registered signs. 
Kategorija „drugih znakov, ki se uporabljajo v gospodarskem prometu“ v smislu člena 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU zajema predvsem neregistrirane znake.
However, the fact that a sign is also registered in accordance with the requirements of the respective national law does not bar it from being invoked under Article 8(4) EUTMR. 
Vendar dejstvo, da je znak registriran tudi v skladu z zahtevami zadevne nacionalne zakonodaje, ne preprečuje sklicevanja na ta znak na podlagi člena 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU.
3.2.2 Non-registered trade marks 
Neregistrirane blagovne znamke
Non-registered use-based trade marks exist in a number of the Member States and are signs that indicate the commercial origin of a product or service. 
Neregistrirane blagovne znamke, ki temeljijo na uporabi, obstajajo v številnih državah članicah in so znaki, ki označujejo tržni izvor proizvoda ali storitve.
Therefore, they are signs that function as a trade mark. 
Zato so to znaki, ki imajo funkcijo blagovne znamke.
The rules and conditions governing acquisition of rights under the relevant national law vary from simple use to use having acquired a reputation. 
Pravila in pogoji, ki urejajo pridobitev pravic na podlagi ustrezne nacionalne zakonodaje, vključujejo vse od preproste uporabe do uporabe, ki pomeni pridobitev ugleda.
Neither is their scope of protection uniform, although it is generally quite similar to the scope of protection under the provisions in the EUTMR concerning registered trade marks. 
Tudi njihov obseg varstva ni enoten, čeprav je na splošno precej podoben obsegu varstva na podlagi določb Uredbe o blagovni znamki EU v zvezi z registriranimi blagovnimi znamkami.
[2: Benelux, Cyprus, Croatia, Estonia, France, Hungary, Lithuania, Poland, Romania, Slovenia and Spain do not protect unregistered trade marks (unless, for some jurisdictions, they are considered well known within the meaning of Article 6bis of the Paris Convention).] 
[2: Države Beneluksa, Ciper, Hrvaška, Estonija, Francija, Madžarska, Litva, Poljska, Romunija, Slovenija in Španija nimajo varstva neregistriranih blagovnih znamk (razen če se v okviru nekaterih jurisdikcij štejejo za dobro znane v smislu člena 6bis Pariške konvencije).]
Article 8(4) EUTMR reflects the existence of such rights in Member States and grants the proprietors of non-registered marks the possibility of preventing the registration of an EUTM application where they would succeed in preventing use of that EUTM application under the relevant national law, by showing that the conditions set by the national law for prohibiting use of the later EUTM are satisfied and the other conditions of Article 8(4) EUTMR are met. 
Člen 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU izraža obstoj takšnih pravic v državah članicah in imetnikom neregistriranih znamk omogoča, da preprečijo registracijo prijave blagovne znamke EU, kadar lahko preprečijo uporabo navedene prijave blagovne znamke EU na podlagi ustrezne nacionalne zakonodaje, če dokažejo, da so izpolnjeni pogoji za prepoved poznejše blagovne znamke EU, ki jih določa nacionalna zakonodaja, in pogoji iz člena 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU.
As non-registered trade marks are not protected at European Union level, a ‘European Union non-registered trade mark' is not an eligible basis for opposition. 
Ker neregistrirane blagovne znamke na ravni EU niso zaščitene, „neregistrirana blagovna znamka Evropske unije“ ni upravičena podlaga za ugovor.
Example: 17/03/2011, R 1529/20101, GLADIATOR / GLADIATOR, where a non-registered trade mark in the Czech Republic was invoked and 05/11/2007, R 1446/20064, RM2000T / RM2000T, where a non-registered trade mark in Belgium was invoked and the opposition rejected as unfounded because non-registered trade marks are not protected in Belgium. 
Primer: odločba z dne 17/03/2011, R 1529/20101, GLADIATOR / GLADIATOR, v kateri se sklicuje na neregistrirano blagovno znamko na Češkem, in odločba z dne 05/11/2007, R 1446/20064, RM2000T / RM2000T, v kateri se sklicuje na neregistrirano blagovno znamko v Belgiji in je bil ugovor zavrnjen kot neutemeljen, ker neregistrirane blagovne znamke v Belgiji niso zaščitene.
3.2.3 Other signs used in the course of trade 
Drugi znaki, ki se uporabljajo v gospodarskem prometu
‘Other signs used in the course of trade' is a broad category that is not enumerated in Article 8(4) EUTMR. 
„Drugi znaki, ki se uporabljajo v gospodarskem prometu“ so široka kategorija, ki ni navedena v členu 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU.
In order for such signs to come within the ambit of Article 8(4) EUTMR, they must have an identifying function as to commercial origin, that is to say, they must serve to identify an economic activity engaged in by their proprietor (29/03/2011, C96/09 P, Bud, EU:C:2011:189, § 149). 
Da bi ti znaki spadali na področje uporabe člena 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU, morajo imeti funkcijo označevanja tržnega izvora, to pomeni, da morajo označevati gospodarsko dejavnost, ki jo njihov imetnik opravlja (29/03/2011, C96/09 P, Bud, EU:C:2011:189, § 149).
Article 8(4) EUTMR does not cover other types of intellectual property rights that are not ‘commercial signs' - such as patents, copyrights or design rights that do not have a primarily identifying function but protect technical or artistic achievements or the ‘appearance' of something. 
Člen 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU ne zajema drugih vrst pravic intelektualne lastnine, ki niso „trgovski znaki“ - kot so patenti, avtorske pravice ali pravice iz modela, ki v prvi vrsti nimajo vloge označevanja, temveč ščitijo tehnične ali umetniške dosežke ali „videz“ nečesa.
Some examples of cases dealing with whether a right is a ‘sign' for the purposes of Article 8(4) EUTMR are set out below. 
V nadaljevanju so navedeni nekateri primeri, v katerih se obravnava vprašanje, ali je pravica „znak“ za namene člena 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU.
3.2.3.1 Trade names 
Trgovska imena
Trade names are the names used to identify businesses, as distinguished from trade marks that identify goods or services as produced or marketed by a particular undertaking. 
Trgovska imena so imena, ki se uporabljajo za označevanje podjetij, v nasprotju z znamkami, ki označujejo blago ali storitve, kot jih proizvaja ali trži neko podjetje.
A trade name is not necessarily identical with the corporate name or commercial name entered in a commercial or similar register as trade names can cover other non-registered names such as a sign that identifies and distinguishes a certain establishment. 
Trgovsko ime ni nujno enako firmi ali imenu, vpisanemu v trgovinski ali podoben register, saj lahko trgovska imena vključujejo druga neregistrirana imena, kot je znak, ki označuje in razlikuje neki obrat.
Trade names are protected as exclusive rights in all Member States. 
Imena so zaščitena kot izključne pravice v vseh državah članicah.
Pursuant to Article 8 of the Paris Convention, trade names enjoy protection without any registration requirement. 
Trgovska imena so na podlagi člena 8 Pariške konvencije zaščitena brez kakršne koli zahteve po registraciji.
If national legislation requires registration for national trade names, the respective provision is not applicable by virtue of Article 8 of the Paris Convention with respect to trade names held by a national of another contracting party to the Paris Convention. 
Če se na podlagi nacionalne zakonodaje zahteva registracija nacionalnih trgovskih imen, se v skladu s členom 8 Pariške konvencije zadevna določba ne uporablja za trgovska imena državljana druge pogodbenice Pariške konvencije.
This applies as well in respect of nationals of a member of the WTO Agreement. 
To velja tudi za državljane članic Sporazuma o STO.
As regards the application of Article 8(4) EUTMR to trade names, where the trade name is invoked on the basis of the law of one of the Member States where a registration is a condition for the enforcement of rights in a trade name, the Office will apply this requirement where the Member State and the nationality of the opponent are the same, but will not apply this requirement in all other cases, since this would violate the provisions of Article 8 of the Paris Convention. 
Urad bo v zvezi z uporabo člena 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU za trgovska imena, če gre za sklicevanje na trgovsko ime na podlagi zakonodaje ene od držav članic, v kateri je registracija pogoj za uveljavljanje pravic v zvezi s trgovskim imenom, to zahtevo uporabljal, če je država članica enaka državi, katere državljanstvo ima vložnik ugovora, vendar te zahteve ne bo uporabljal v vseh drugih primerih, saj bi to pomenilo kršitev določb iz člena 8 Pariške konvencije.
Examples: 16/08/2011, R 1714/20104, where the Spanish trade name ‘JAMON DE HUELVA' was invoked. 
Primeri: odločba z dne 16/08/2011, R 1714/20104, v kateri je bilo sklicevanje na špansko trgovsko ime „JAMON DE HUELVA“.
3.2.3.2 Corporate names 
Firme
A corporate name or company name is the official designation of an undertaking, in most cases registered in the respective national commercial register. 
Firma ali ime podjetja je uradno poimenovanje podjetja, ki je v večini primerov registrirano v zadevnem nacionalnem trgovinskem registru.
Article 8(4) EUTMR requires that actual use be shown, even if national law vests in the holder of such a name the right to prohibit the use of a subsequent trade mark on the basis of registration alone. 
Člen 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU zahteva, da se dokaže dejanska uporaba, tudi če nacionalna zakonodaja imetniku takšnega imena dodeli pravico do prepovedi uporabe poznejše znamke zgolj na podlagi registracije.
However, if under national law registration is a prerequisite for protection, registration must be demonstrated as well. 
Če pa je na podlagi nacionalne zakonodaje registracija temeljni pogoj za varstvo, je treba dokazati tudi registracijo.
Otherwise, there would be no national right that the opponent could invoke. 
V nasprotnem primeru ne bi obstajala nobena nacionalna pravica, na katero bi se lahko vložnik ugovora skliceval.
Examples: 14/09/2011, T485/07, O-live, EU:T:2011:467, where the Spanish commercial name ‘OLIVE LINE' was invoked and 08/09/2011, R 21/20111, where the French company name ‘MARIONNAUD PARFUMERIES' was invoked. 
Primeri: sodba z dne 14/09/2011, T485/07, O-live, EU:T:2011:467, v kateri je bilo sklicevanje na špansko trgovsko ime „OLIVE LINE“, in odločba z dne 08/09/2011, R 21/20111, v kateri je bilo sklicevanje na francosko ime podjetja „MARIONNAUD PERFUMERIES“.
3.2.3.3 Domain names 
Domenska imena
A domain name is a combination of typographical characters corresponding to one or several numeric IP addresses that are used to identify a particular web page or set of web pages on the internet. 
Domensko ime je kombinacija tipografskih znakov, ki ustrezajo enemu ali več numeričnim naslovom IP, ki se uporabljajo za označevanje neke spletne strani ali sklopa spletnih strani na svetovnem spletu.
As such, a domain name functions as an ‘address' used to refer to a specific location on the internet (euipo.europa.eu) or an email address (@euipo.europa.eu). 
Domensko ime ima kot tako vlogo „naslova“, ki se uporablja za posamezno lokacijo na spletu (euipo.europa.eu) ali elektronski-naslov (@euipo.europa.eu).
Domain names are registered with organisations or commercial entities called ‘domain name registrars'. 
Domenska imena se registrirajo pri organizacijah ali poslovnih subjektih, ki se imenujejo „registratorji domenskih imen“.
Although a domain name is unique and may be a valuable commercial asset, a domain name registration per se is not an intellectual property right. 
Čeprav je domensko ime edinstveno in je lahko dragoceno tržno sredstvo, se registracija domenskega imena sama po sebi ne šteje za pravico intelektualne lastnine.
Such registrations do not create any form of exclusive right. 
Takšne registracije ne pomenijo nobene oblike izključne pravice.
Instead, ‘registration' in this context refers to a contractual agreement between a domain name registrant and the domain name registrar. 
Namesto tega „registracija“ v tem smislu pomeni pogodbo med registracijskim zavezancem za domensko ime in registratorjem domene.
However, the use of a domain name may give rise to rights that can be the basis for an opposition under Article 8(4) EUTMR. 
Vendar lahko uporaba domenskega imena privede do nastanka pravic, ki so lahko podlaga za ugovor na podlagi člena 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU.
This can occur if through the use of the domain name it acquires protection as a non-registered trade mark or a trade sign identifying commercial origin under the applicable national law. 
To je mogoče, če domensko ime z uporabo pridobi zaščito kot neregistrirana blagovna znamka ali trgovski znak, ki označuje tržni izvor, na podlagi veljavne nacionalne zakonodaje.
Examples: 07/12/2011, R 275/20111, where rights based on the use of the German domain name ‘lucky-pet.de' were invoked; B 1 719 379, where rights based on the use of the French domain name ‘Helloresto.fr' were invoked; 14/05/2013, T321/11 & T322/11, Partito della libertà, EU:T:2013:240, where rights based on the use of the Italian domain name ‘partidodellaliberta.it' were invoked and the Court considered that references to this site in the Italian press did not in themselves substantiate its use in the context of a commercial activity. 
Primeri: odločba z dne 07/12/2011, R 275/20111, kjer je bilo sklicevanje na pravice na podlagi uporabe nemškega domenskega imena „lucky-pet.de“; ugovor B 1 719 379, v katerem je bilo sklicevanje na pravice na podlagi uporabe francoskega domenskega imena „Helloresto.fr“; 14/05/2013, T321/11 in T322/11, Partito della libertà, EU:T:2013:240, kjer je bilo sklicevanje na pravice na podlagi uporabe italijanskega domenskega imena „partidodellaliberta.it“ in je Sodišče menilo, da sklicevanje na to stran v italijanskem tisku samo po sebi ne potrjuje njegove uporabe v okviru poslovne dejavnosti.
Titles of magazines and other publications, or titles of similar categories of works such as films, television series, etc. fall under Article 8(4) EUTMR only if, under the applicable national law, they are protected as a trade sign identifying commercial origin. 
Naslovi revij in drugih publikacij ali naslovi iz podobnih vrst del, kot so filmi, televizijske serije itd., spadajo na področje uporabe člena 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU samo, če so na podlagi veljavne nacionalne zakonodaje zaščiteni kot trgovski znak, ki označuje tržni izvor.
The fact that the copyright in a title of a work can be invoked under the respective national law against a subsequent trade mark is not material for the purposes of Article 8(4) EUTMR. 
Dejstvo, da je mogoče avtorsko pravico v naslovu dela na podlagi zadevne nacionalne zakonodaje uveljavljati zoper poznejšo blagovno znamko, ni pomembno za namene člena 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU.
As set out above, whilst a right in copyright may be used to invalidate an EUTM under Article 60(2) EUTMR, it is only where a title has an ‘identifying' function and acts as a trade sign identifying commercial origin that it comes within the scope of Article 8(4) EUTMR. 
Kot je bilo navedeno zgoraj, se pravica do avtorske pravice sicer lahko uporabi za ugotovitev ničnosti blagovne znamke EU na podlagi člena 60(2) Uredbe o blagovni znamki EU, vendar naslov spada na področje uporabe člena 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU samo, če ima funkcijo „označevanja“ in deluje kot trgovski znak, ki označuje tržni izvor.
Therefore, for such signs to be relied on under Article 8(4) EUTMR in the context of opposition proceedings, the national law must envisage a protection that is independent from that recognised by copyright law (30/06/2009, T435/05, Dr. No, EU:T:2009:226, § 41-43.) 
Da se je mogoče v okviru postopka ugovora na takšne znake sklicevati na podlagi člena 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU, mora nacionalna zakonodaja zato predvideti varstvo, ki je neodvisno od tistega, ki ga priznava avtorsko pravo (30/06/2009, T435/05, Dr. No, EU:T:2009:226, § 41-43).
As with all rights under Article 8(4) EUTMR, the title must have been used in the course of trade. 
Kot velja za vse pravice na podlagi člena 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU, se je moral naslov uporabljati v gospodarskem prometu.
This will normally require that the work to which the title relates must have been placed on the market. 
To običajno pomeni, da je moralo biti delo, na katero se naslov nanaša, dano na trg.
Where the title relates to a service (such as a television programme), the service must have been made available. 
Če se naslov nanaša na storitev (kot je televizijska oddaja), je morala biti navedena storitev na voljo.
However, there will be circumstances where pre-use advertising may be sufficient to create rights, and where such advertising will constitute ‘use' within the meaning of Article 8(4) EUTMR. 
Vendar bodo obstajale okoliščine, v katerih bo oglaševanje pred uporabo dovolj, da se ustvarijo pravice, in v katerih bo takšno oglaševanje pomenilo „uporabo“ v smislu člena 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU.
In all cases, the title must have been used as an indicator of the commercial origin of the goods and services in question. 
V vseh primerih se je moral naslov uporabiti kot kazalnik za trgovski izvor zadevnega blaga in storitev.
Where a title is used only to indicate the artistic origin of a work, such use falls outside the scope of Article 8(4) EUTMR (30/06/2009, T435/05, Dr. No, EU:T:2009:226, § 25-31). 
Če se naslov uporablja le za označitev umetniškega izvora dela, takšna uporaba ne spada na področje uporabe člena 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU (30/06/2009, T435/05, Dr. No, EU:T:2009:226, § 2531).
Example: 12/01/2012, R 181/20111, where the magazine title ‘ART' was invoked. 
Primer: odločba z dne 12/01/2012, R 181/20111, v kateri je bilo sklicevanje na naslov revije „ART“.
3.3 Use requirements 
Zahteve glede uporabe
In order to successfully invoke Article 8(4) EUTMR in opposition proceedings, the earlier rights must be used. 
Za uspešno sklicevanje na člen 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU v postopku ugovora je treba uporabiti prejšnje pravice.
There are two different use requirement standards which must be taken into account: 
Obstajata različna standarda za zahteve glede uporabe, ki ju je treba upoštevati:
national standard 
nacionalni standard in
European standard. 
evropski standard.
The two use requirement standards, however, clearly overlap. 
Vendar je očitno, da se ta standarda za zahteve glede uporabe prekrivata.
They must not be viewed in isolation but have to be assessed together. 
Ne smeta se obravnavati ločeno, temveč skupaj.
This applies, in particular, to the ‘intensity of use' under the national standard and ‘use in trade of more than mere local significance' under the European standard. 
To velja zlasti za „intenzivnost uporabe“ na podlagi nacionalnega standarda in „uporabo v gospodarskem prometu, ki je več kot le lokalnega pomena“, na podlagi evropskega standarda.
The national standard is relevant as it defines the scope of protection of the earlier rights, which are often not easily identifiable, all the more so since their protection is not harmonised on an EU level (see paragraph 3.5.2 below on the scope of protection). 
Nacionalni standard je pomemben, saj opredeljuje obseg varstva prejšnjih pravic, ki jih pogosto ni mogoče preprosto opredeliti, zlasti ker njihovo varstvo ni usklajeno na ravni EU (glej odstavek 3.5.2 v nadaljevanju o obsegu varstva).
This standard determines the existence of the national right and the conditions of protection. 
Ta standard določa obstoj nacionalne pravice in pogoje varstva.
For non-registered trade marks and other trade signs identifying commercial origin that do not require registration, use constitutes the only factual premise justifying the existence of the right, including ascertainment of the beginning of its existence. 
Za neregistrirane blagovne znamke in druge trgovske znake, ki označujejo tržni izvor, za katere se ne zahteva registracija, uporaba pomeni edino dejansko predpostavko, ki upravičuje obstoj pravice, vključno z ugotavljanjem začetka njenega obstoja.
The national standard also prescribes the intensity of use under the relevant national law, which may vary from mere first use in trade to use requiring recognition or reputation. 
Poleg tega nacionalni standard določa intenzivnost uporabe na podlagi ustrezne nacionalne zakonodaje, ki lahko sega od le prve uporabe v gospodarskem prometu do uporabe, ki zahteva prepoznavnost ali ugled.
For example, right to an unregistered trade mark in Denmark is acquired by mere commencement of use of the mark in Danish territory. 
Na primer, pravica do neregistrirane blagovne znamke se na Danskem pridobi že z začetkom uporabe blagovne znamke na ozemlju Danske.