natgillin/translations-raw huggingface dataset:
09 The Commission, together with the Member States, is building an EU-wide voluntary eHealth Digital Service Infrastructure (eHDSI), to enable the exchange of patients’ health data – specifically ePrescriptions and Patient Summaries – across national borders. 
09 Komisija skupaj z državami članicami vzpostavlja vseevropsko prostovoljno infrastrukturo za digitalne storitve e-zdravja (eHDSI), da bi se omogočila izmenjava zdravstvenih podatkov pacientov – zlasti e-receptov in povzetkov o pacientih – prek nacionalnih meja.
This project involves 22 Member States10 and aims at connecting their eHealth systems to the EU eHealth Infrastructure through a dedicated “portal” known as the National Contact Point for eHealth (NCPeH) (see Figure 1 showing the procedure for cross-border exchange of ePrescriptions). 
Ta projekt vključuje 22 držav članic10 in je namenjen povezovanju Evropsko teritorialno sodelovanje, bolj poznano kot Interreg, je eden od dveh ciljev kohezijske politike EU in zagotavlja okvir za skupne ukrepe in izmenjavo politik med nacionalnimi, regionalnimi in lokalnimi deležniki iz različnih držav članic.
Capitalising on existing initiatives for cooperation in cross-border regions – Commission study published in March 2018. 
Capitalising on existing initiatives for cooperation in cross-border regions – študija Komisije, objavljena marca 2018.
The list of projects and their objectives as identified by the study may be accessed online here. 
Seznam projektov in njihovih ciljev, opredeljenih v študiji, je dostopen tukaj.
Commission’s Communication on enabling the digital transformation of health and care in the Digital Single Market; empowering citizens and building a healthier society of 25 April 2018, COM(2018) 233 final. 
Sporočilo Komisije o omogočanju digitalne preobrazbe zdravstva in zdravstvenega varstva na enotnem digitalnem trgu; krepitev vloge državljanov in oblikovanje bolj zdrave družbe z dne 25. aprila 2018, COM(2018) 233 final.
The Communication resulted from the mid-term review of the Digital Single Market Strategy. 
Sporočilo je bilo pripravljeno na podlagi vmesnega pregleda strategije za enotni digitalni trg.
10 Belgium, Czechia, Germany, Estonia, Ireland, Greece, Spain, France, Croatia, Italy, Cyprus, Lithuania, Luxembourg, Hungary, Malta, the Netherlands, Austria, Poland, Portugal, Slovenia, Finland, and Sweden. 
10 Belgija, Češka, Nemčija, Estonija, Irska, Grčija, Španija, Francija, Hrvaška, Italija, Ciper, Litva, Luksemburg, Madžarska, Malta, Nizozemska, Avstrija, Poljska, Portugalska, Slovenija, Finska in Švedska.
Reduced availability of eHealth services at national levels is one of the main challenges associated with the deployment of the EU-wide eHealth Infrastructure. 
Zmanjšana razpoložljivost storitev e-zdravja na nacionalni ravni je eden glavnih izzivov, povezanih z uvedbo vseevropske infrastrukture e-zdravja.
In addition some Member States do not participate at all (e.g. Denmark – see Box 1 on eHealth applications for patients) or only participate in some of the services of the EU-wide eHealth Infrastructure. 
Poleg tega nekatere države članice pri tem sploh ne sodelujejo (npr. Danska – glej okvir 1 o aplikacijah e-zdravja za paciente) ali sodelujejo le pri nekaterih storitvah vseevropske infrastrukture e-zdravja.
11 Ten Member States reported more that 90 % as national coverage for ePrescriptions in 2017 (Croatia, Czechia, Denmark, Estonia, Finland, Greece, Italy, Portugal, Spain and Sweden). 
10 11 Deset držav članic je poročalo o več kot 90-odstotni nacionalni pokritosti za e-recepte v letu 2017 (Hrvaška, Češka, Danska, Estonija, Finska, Grčija, Italija, Portugalska, Španija in Švedska).
11 The EU finances eHealth Infrastructure through the Connecting Europe Facility building on a pilot project for cross-border exchanges of health data12. 
11 EU financira infrastrukturo e-zdravja prek Instrumenta za povezovanje Evrope na podlagi pilotnega projekta za čezmejno izmenjavo zdravstvenih podatkov12.
Member States that wish to start cross-border exchanges of health data need to go through a testing and auditing process following which a Member States Expert Group (eHMSEG) makes a recommendation. 
Države članice, ki želijo izvajati čezmejno izmenjavo zdravstvenih podatkov, morajo opraviti preizkus in prestati revizijski proces, na podlagi katerih strokovna skupina držav članic za infrastrukturo za digitalne storitve e-zdravja pripravi priporočilo.
The eHealth Network then takes a final decision on which countries can ‘go live’ in cross-border health data exchanges. 
Mreža e-zdravja nato sprejme končno odločitev o tem, katere države lahko praktično sodelujejo v čezmejni izmenjavi zdravstvenih podatkov.
Cross-border initiatives for rare disease patients 12 The Directive defines a rare disease as any disease affecting fewer than five people in 10 000. 
Čezmejne pobude za paciente z redkimi boleznimi 12 V direktivi je redka bolezen opredeljena kot bolezen, ki prizadene manj kot pet ljudi na 10 000 ljudi.
An estimated 6 000 to 8 000 rare diseases affect between 6 % and 8 % of the EU population, i.e. between 27 and 36 million people. 
Ocenjuje se, da 6 000 do 8 000 redkih bolezni prizadene od 6 do 8 % prebivalstva EU, tj. od 27 in 36 milijonov ljudi.
The specificities of rare diseases – a limited number of patients and a scarcity of relevant knowledge and expertise – led the Council of the European Union to single out cooperation in this field as “as a unique domain of very high added value of action at Community level”13. 
Zaradi specifičnosti redkih bolezni – omejeno število pacientov in pomanjkanje ustreznega strokovnega znanja in izkušenj – je Svet Evropske unije opredelil sodelovanje na tem področju kot „edinstveno področje, na katerem ukrepanje na ravni Skupnosti prispeva zelo visoko dodano vrednost“13.
13 The Commission put forward a specific policy framework to tackle rare diseases, notably through the creation of the European Reference Networks, in its 2008 Communication “rare diseases: Europe’s challenge”. 
13 Komisija je v svojem sporočilu iz leta 2008 z naslovom Redke bolezni: izzivi za Evropo predložila poseben politični okvir za spopadanje z redkimi boleznimi, zlasti z vzpostavitvijo evropskih referenčnih mrež.
11 12 epSOS – Smart Open Service for European Patients – project funded under the Competitiveness and Innovation Programme (CIP) theme 3: Sustainable and interoperable health services. 
Z direktivo je bila Komisija pooblaščena za 12 epSOS – pametne odprte storitve za evropske paciente – projekt, ki se financira v okviru programa za konkurenčnost in inovacije, tema 3: trajnostne in interoperabilne zdravstvene storitve.
13 Council Recommendation of 8 June 2009 on an action in the field of rare diseases. 
13 Priporočilo Sveta z dne 8. junija 2009 o ukrepanju na področju redkih bolezni.
Figure 2 – Successive policy developments leading to the establishment of the European Reference Networks 2004 High Level Group on health services and medical care 2005 2006 Pilot ERNs 2007 2008 Between 2007-2013 Communication on RD November 2009 Council Recommendation on RD 12 Jan 2004-Jun 2009 RD Task Force November June EUCERD Recommendations on RD January 2014 European Commission Expert Group on RD PARENT Project Cross-border Healthcare Expert Group European Union Committee of Expert on RD November 2009-July 2013 2013 Board of MS February March May 2012-2012- May 2015 February 2015 EUCERD Joint Action 2012 2011 2010 March March Launched 24 ERNs January Directive 2011/24/EU October 2004-2017 Before the establishment of ERNs Source: ECA. 
podporo državam članicam pri razvoju evropskih referenčnih mrež. Slika 2 prikazuje razvoj politike, ki je vodil k vzpostavitvi teh mrež. Slika 2 – Razvoj politik, ki je vodil k vzpostavitvi evropskih referenčnih mrež skupina na visoki ravni za zdravstvene storitve in zdravstveno oskrbo pilotne evropske referenčne mreže sporočilo o redkih boleznih november priporočilo Sveta o redkih boleznih junij 12 2004 2005 november 2006 2007 projekt PARENT maj 2012– maj 2015 2008 2009 januar 2004– junij 2009 projektna skupina za redke bolezni 2007–2013 priporočila Odbora strokovnjakov o redkih boleznih januar 2014 skupina strokovnjakov za čezmejno zdravstveno varstvo Odbor strokovnjakov Evropske unije za redke bolezni november 2009–julij 2013 marec 2013 2012 junij 2015– maj 2018 skupni ukrep za redke bolezni RD-ACTION 2011 2016 2010 2017 marec 2012– februar 2015 januar Direktiva 2011/24/EU oktober 2004–2017 pred ustanovitvijo evropskih referenčnih mrež odbor držav članic februar marec skupni ukrep Odbora strokovnjakov Evropske unije za redke bolezni 2015 Izvedbeni sklep Komisije Vir: Evropsko računsko sodišče skupina strokovnjakov Evropske komisije za redke bolezni Delegirani sklep Komisije ustanovljenih 24 evropskih referenčnih mrež 14 Z evropskimi referenčnimi mrežami naj bi se zmanjšal čas, potreben za postavitev diagnoze, in izboljšal dostop do ustrezne oskrbe za paciente z redkimi boleznimi ter zagotovile platforme za razvoj smernic, usposabljanje in izmenjavo znanja.
24 Networks were launched in 2017 for different classes of rare diseases. 
Leta 2017 je začelo delovati 24 mrež za različne razrede redkih bolezni.
Each receives €1 million funding over five years from the EU Health Programme. 
Vsaka mreža prejme 1 milijon EUR finančnih sredstev v petih letih iz programa ukrepov EU na področju zdravja.
The Commission also finances patient registries and support activities for the ERNs as well as the development of IT tools, notably through the Connecting Europe Facility (CEF). 
Komisija financira tudi registre pacientov ter podpira dejavnosti v zvezi z evropskimi referenčnimi mrežami in tudi razvoj orodij informacijske tehnologije, zlasti v okviru Instrumenta za povezovanje Evrope.
15 When a patient case is referred to an ERN, a “virtual” panel of medical experts is convened via the Clinical Patient Management System (CPMS), a web-based application provided by the Commission in November 2017. 
15 Ko se pacientov primer pošlje evropski referenčni mreži, se v sistemu za klinično obravnavo pacientov, spletni aplikaciji, ki jo je Komisija zagotovila novembra 2017, skliče „virtualni“ odbor medicinskih strokovnjakov.
The application enables doctors to share information, data and images on individual patients, subject to their consent, and to get support in the diagnosis and treatment. 
Aplikacija omogoča zdravnikom izmenjavo informacij, podatkov in slik o posameznih pacientih na podlagi njihovega soglasja ter pomoč pri diagnosticiranju in zdravljenju.
73 % of ERN members had registered to use the application and 333 panels had been created by December 2018 (see Box 2 showing examples of rare disease patients’ cases consulted by the ERNs). 
73 % članov evropskih referenčnih mrež je registriranih za uporabo aplikacije in do decembra 2018 je bilo oblikovanih 333 odborov (glej okvir 2 s primeri pacientov z redkimi boleznimi, o katerih se je posvetovalo v okviru evropskih referenčnih mrež).
16 The Board of Member States for ERNs14 approves the creation and membership of the Networks. 
16 Odbor držav članic za evropske referenčne mreže14 odobri ustanovitev mreže in članstvo v njej.
By the end of 2018 there were 952 healthcare providers (i.e. institutes, hospital units) in over 300 hospitals participating in the ERNs, spread out over the EU. 
Konec leta 2018 je v evropskih referenčnih mrežah, razporejenih po vsej EU, sodelovalo 952 izvajalcev zdravstvenega varstva (tj. ustanov, bolnišničnih enot) v več kot 300 bolnišnicah.
No ERN covered more than 19 Member States. 
Nobena evropska referenčna mreža ni zajemala več kot 19 držav članic.
Figure 3 shows that the distribution of healthcare provider members of the ERNs varies across the EU. 
Na sliki 3 je prikazano, da se porazdelitev izvajalcev zdravstvenega varstva, ki so člani evropskih referenčnih mrež, po EU razlikuje.
The highest number of HCPs participating in the ERNs comes from Italy. 
Največje število izvajalcev zdravstvenega varstva, ki sodelujejo v evropskih referenčnih mrežah, je v Italiji.
This Member State has a longstanding national strategy for rare disease actions and a national network of specialised hospitals and centres qualified to assist patients with rare diseases. 
Ta država članica ima že vrsto let vzpostavljeno nacionalno strategijo za ukrepanje na področju redkih bolezni ter nacionalno mrežo specializiranih bolnišnic in centrov, usposobljenih za pomoč pacientom z redkimi boleznimi.
14 The Board of Member States for ERNs was created by the Commission Implementing Decision 2014/287/EU of 10 March 2014 setting out criteria for establishing and evaluating European Reference Networks and their Members and for facilitating the exchange of information and expertise on establishing and evaluating such Networks (OJ L 147, 17.5.2014, p. 
14 Odbor držav članic za evropske referenčne mreže je bil ustanovljen z Izvedbenim sklepom Komisije 2014/287/EU z dne 10. marca 2014 o določitvi meril za ustanavljanje in vrednotenje evropskih referenčnih mrež in njihovih članov ter za lažjo izmenjavo informacij in strokovnega znanja o ustanavljanju in vrednotenju takih mrež (UL L 147, 17.5.2014, str.
Figure 3 – Distribution of healthcare provider members of European Reference Networks across the EU 14 Source: ECA based on data on health care provider members to European Reference Network per Member State provided by the Commission, February 2019. 
Slika 3 – Porazdelitev izvajalcev zdravstvenega varstva, ki so člani evropskih referenčnih mrež po vsej EU 14 Vir: Evropsko računsko sodišče na podlagi podatkov o izvajalcih zdravstvenega varstva, ki so člani evropskih referenčnih mrež, ki jih je zagotovila Komisija, februar 2019
Audit scope and approach 17 One of the strategic goals of the European Court of Auditors (ECA) is to examine performance in areas where EU action matters to citizens15. 
Obseg revizije in revizijski pristop 17 Eden od strateških ciljev Evropskega računskega sodišča je preučitev smotrnosti poslovanja na področjih, na katerih je ukrepanje EU pomembno za državljane.15 Izboljšanje evropske zdravstvene infrastrukture in storitev ter njihova dostopnost in uspešnost je področje, na katerem lahko ukrepanje na ravni EU zagotovi dodano vrednost za državljane EU.
We launched our audit 10 years after the Commission approved its strategy on rare diseases and the main EU pilot project for cross-border exchanges of healthcare data started. 
Sodišče je začelo revizijo 10 let po tem, ko je Komisija odobrila svojo strategijo za redke bolezni in se je začel izvajati glavni pilotni projekt EU za čezmejno izmenjavo zdravstvenih podatkov.
Our audit sought to answer the following question: Do EU actions in cross-border healthcare deliver benefits for patients? 
Z revizijo je Sodišče skušalo odgovoriti na naslednje vprašanje: Ali ukrepi EU na področju čezmejnega zdravstvenega varstva prinašajo koristi za paciente?
18 We examined whether: (a) the Commission oversaw the implementation of EU cross-border healthcare Directive in the Member States well; (b) the results achieved so far in terms of cross-border exchanges of health data are in line with expectations; (c) EU actions on rare diseases add value to Member States efforts to facilitate patients’ access to cross-border healthcare. 
18 Sodišče je preučilo, ali: (a) je Komisija dobro nadzorovala izvajanje direktive EU o čezmejnem zdravstvenem varstvu v državah članicah; (b) so doslej doseženi rezultati na področju čezmejne izmenjave zdravstvenih podatkov v skladu s pričakovanji; (c) ukrepi EU za redke bolezni zagotavljajo dodano vrednost prizadevanjem držav članic za olajšanje dostopa pacientov do čezmejnega zdravstvenega varstva.
19 Our audit covered the period from the adoption of the Commission’s rare disease strategy and the launch of the EU’s main pilot project for cross-border exchanges of health data in 2008. 
19 Revizija Sodišča je zajemala obdobje od sprejetja strategije Komisije za redke bolezni in začetka izvajanja glavnega pilotnega projekta EU za čezmejno izmenjavo zdravstvenih podatkov leta 2008.
We performed the audit work between February and November 2018 and held interviews with the Commission representatives form Directorate-General for Health and Food Safety (DG SANTE), Directorate-General for Communications Networks, Content and Technology and Directorate-General Joint Research Centre (DG JRC) and with five Member States’16 authorities responsible for implementing the Directive. 
Razgovori so bili opravljeni s predstavniki Komisije, in sicer Generalnega direktorata za zdravje in varnost hrane (GD SANTE), Generalnega direktorata za komunikacijska omrežja, vsebine in tehnologijo ter Generalnim direktoratom Skupno raziskovalno središče (GD JRC) in organov petih držav članic16, odgovornih za izvajanje direktive.
Our choice of Member States considered the main EU funded projects for cross-border exchanges of health data. 
Pri izbiri držav članic so se upoštevali glavni projekti za čezmejno izmenjavo zdravstvenih podatkov, ki jih financira EU.
20 We also surveyed all Member States’ representatives in the Cross-border Healthcare Expert Group to obtain their opinions on main developments and challenges hampering patients’ access to cross-border healthcare and representatives of the eHealth Network on their opinion on the Commission’s work on cross-border 15 ECA strategy 2018-2020. 
20 Sodišče je opravilo tudi anketo med vsemi predstavniki držav članic v skupini strokovnjakov za čezmejno zdravstveno varstvo, da bi pridobilo njihova mnenja o 15 Strategija Sodišča za obdobje 2018–2020.
16 Denmark, Italy, Lithuania, the Netherlands and Sweden. 
16 Danska, Italija, Litva, Nizozemska in Švedska.
15 exchanges of patients’ data. 
15
21 We audited EU funded projects which aimed to facilitate access to cross-border healthcare, including those for exchanging health data across borders and for developing and maintaining the European Platform on Rare Diseases Registration. 
21 Sodišče je revidiralo projekte, ki jih financira EU, namenjene zagotovitvi lažjega dostopa do čezmejnega zdravstvenega varstva, vključno s tistimi za izmenjavo zdravstvenih podatkov prek meja ter za razvoj in vzdrževanje evropske platforme za registracijo redkih bolezni.
We organised an Expert Panel to obtain independent advice on the EU’s rare disease policy and the European Reference Networks. 16 
Organiziralo je tudi skupino strokovnjakov, da bi pridobilo neodvisno mnenje o politiki EU za redke bolezni in evropskih referenčnih mrežah. 16
Observations The Commission has ensured that the EU Cross-Border Healthcare Directive has been put into practice 22 In order to oversee the implementation of the Directive, the Commission needs to monitor and enforce its transposition by the Member States through completeness and compliance checks. 
Opažanja Komisija je zagotovila izvajanje direktive EU o čezmejnem zdravstvenem varstvu v praksi 22 Komisija mora za nadzor izvajanja direktive spremljati in izvrševati njen prenos v nacionalno zakonodajo držav članic s pregledi popolnosti in skladnosti.
The Commission also has to report on the operation of the Directive and appropriately guide the National Contact Points responsible for provision of information to patients on cross-border healthcare. 
Poleg tega mora poročati o izvajanju direktive in ustrezno usmerjati nacionalne kontaktne točke, odgovorne za zagotavljanje informacij v zvezi s čezmejnim zdravstvenim varstvom pacientom.
The Commission has monitored and enforced transposition of the Directive 23 Following the Directive’s transposition deadline of 25 October 2013 and the Commission’s completeness checks of the transposition by the Member States, the Commission opened 26 infringement procedures for late or incomplete notification of transposition measures. 
Komisija je spremljala in izvrševala prenos direktive 23 Po roku za prenos direktive Komisije 25. oktobra 2013 in pregledih popolnosti prenosa v državah članicah, ki jih je opravila Komisija, je Komisija začela 26 postopkov za ugotavljanje kršitev zaradi prepoznega ali nepopolnega obvestila o ukrepih za prenos.
In addition, the Commission initiated 21 infringement procedures on late or incomplete transposition of the Implementing Directive on the recognition of medical prescriptions issued in another Member State17. 
Poleg tega je Komisija začela še 21 postopkov za ugotavljanje kršitev zaradi prepoznega ali nepopolnega prenosa izvedbene direktive o priznavanju zdravniških receptov, predpisanih v drugi državi članici17.
After all Member States provided complete notifications of transposition measures, the Commission closed these procedures by November 2017. 
Potem ko so vse države članice predložile popolna obvestila o ukrepih za prenos, je Komisija te postopke do novembra 2017 zaključila.
In order to target these checks, the Commission identified four priority areas that act as barriers to cross-border patients: reimbursement systems, the use of prior authorisation, administrative requirements and the charging of incoming patients. 
Za usmeritev teh pregledov je opredelila štiri prednostna področja, ki predstavljajo ovire za čezmejne paciente, in sicer: sisteme za povračilo stroškov, uporabo predhodne odobritve, upravne zahteve in zaračunavanje pacientom iz drugih držav.
Following these checks, the Commission opened 11 own-initiative infringement cases, four of which had been closed by November 2018, after Member States amended national transposition measures. 
Po teh pregledih je Komisija začela 11 postopkov za ugotavljanje kršitev na lastno pobudo, od katerih so bili štirje zaključeni do novembra 2018, potem ko so države članice spremenile svoje nacionalne ukrepe za prenos.
25 We consider that the Commission’s checks has led to improvements in the systems and practices employed by the Member States. 
25 Sodišče meni, da so pregledi Komisije privedli do izboljšav v sistemih in praksah, ki jih uporabljajo države članice.
17 Commission Implementing Directive 2012/52/EU of 20 December 2012 laying down measures to facilitate the recognition of medical prescriptions issued in another Member State (OJ L 356, 22.12.2012, p. 
17 Izvedbena direktiva Komisije 2012/52/EU z dne 20. decembra 2012 o določitvi ukrepov za olajšanje priznavanja zdravniških receptov, predpisanih v drugi državi članici (UL L 356, 22.12.2012, str.
17 The Commission has reported on the operation of the Directive in a timely manner 26 The Commission is required to draw up a report every three years, starting in 2015, on the operation of the Directive18. 
17 Komisija je pravočasno poročala o izvajanju direktive 26 Komisija mora vsaka tri leta, z začetkom leta 2015, pripraviti poročilo o izvajanju direktive.18 Ta poročila bi morala vključevati informacije o pretokih pacientov in stroških, povezanih z mobilnostjo pacientov.
While the Directive does not oblige Member States to collect data on patients’ flows, it specifies that they shall provide the Commission with assistance and all available information for preparing the report. 
Direktiva sicer ne zavezuje držav članic, da zbirajo podatke o pretokih pacientov, vendar pa določa, da morajo Komisiji zagotavljati pomoč in vse razpoložljive informacije za pripravo poročila.
In 2013, Member States agreed to provide specific data to the Commission on an annual basis. 
Leta 2013 so se države članice strinjale, da bodo Komisiji letno zagotavljale specifične podatke.
27 The majority of Member States were late in the adoption of the national transposition measures (see paragraph 23) and this delayed their provision of data to the Commission in 2015. 
27 Večina držav članic je pozno sprejela nacionalne ukrepe za prenos (glej odstavek 23), zaradi česar je prišlo do zamud pri njihovi zagotovitvi podatkov Komisiji v letu 2015.
In 2017, 26 Member States provided it but for six of them, data was incomplete. 
Leta 2017 je te podatke zagotovilo 26 držav članic, toda podatki šestih od njih so bili nepopolni.