natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Despite certain improvements in the 2014-2020 programming period, weaknesses in the monitoring system persist, mainly because of complications in the programming exercise and the restricted scope of the main indicators. 
Kljub nekaterim izboljšavam v programskem obdobju 2014–2020 ima sistem spremljanja še vedno slabosti, zlasti zaradi zapletov pri načrtovanju programov in omejenega področja uporabe glavnih kazalnikov.
Our sample of projects audited included both investments that had supplied third parties with energy from renewable sources and others that had generated the energy for the project owners’ own use. 
Vzorec projektov, ki jih je Sodišče revidiralo, je vključeval naložbe, ki so tretjim osebam zagotovile oskrbo z energijo iz obnovljivih virov, in naložbe, ki so zagotovile proizvodnjo energije za lastno porabo nosilcev projektov.
We considered most of the projects visited successful, because of their positive economic and environmental impact on rural development. 
Sodišče je menilo, da je večina obiskanih projektov uspešna zaradi njihovega pozitivnega gospodarskega in okoljskega vpliva na razvoj podeželja.
However, weaknesses in the Member States’ selection procedures also resulted in the funding of projects that had an economic benefit for the project owners, but had little further impact on rural areas. 
Zaradi slabosti v izbirnih postopkih držav članic pa so se financirali tudi projekti, ki so nosilcem projektov zagotovili gospodarske koristi, vendar niso imeli večjega dodatnega vpliva na podeželska območja.
VIII. • • On the basis of these findings, we make the following recommendations: When designing their future renewable energy policy, the Commission and the Member States should take into account the circumstances and needs of rural areas, in particular when setting up the integrated national energy and climate plans. 
VIII. Sodišče na podlagi teh ugotovitev priporoča: • Komisija in države članice naj pri oblikovanju prihodnje politike v zvezi z energijo iz obnovljivih virov upoštevajo okoliščine in potrebe podeželskih območij, zlasti pri pripravi celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov,
• The Commission should specify the purpose and role of EAFRD support for investments in renewable energy. • With regard to EAFRD support for renewable energy, the Commission should require the Member States to provide pertinent information on programme achievements of renewable energy projects in their enhanced annual implementation reports of 2019. • The Commission should reinforce with the Member States the need to apply relevant selection procedures, in order to give support only to viable renewable energy projects with a clear benefit for sustainable rural development. 
• Komisija naj v sodelovanju s sozakonodajalcema oblikuje prihodnji okvir politike za bioenergijo, in sicer tako, da bo zagotavljal boljšo zaščito pred netrajnostnim pridobivanjem biomase za energijo, • Komisija naj opredeli namen in vlogo podpore iz EKSRP za naložbe v energijo iz obnovljivih virov, • kar zadeva podporo iz EKSRP za energijo iz obnovljivih virov, naj Komisija od držav članic zahteva, da v razširjenih letnih poročilih o izvajanju za leto 2019 zagotovijo ustrezne informacije o programskih dosežkih projektov na področju energije iz obnovljivih virov, • Komisija naj v sodelovanju z državami članicami poudari nujnost uporabe relevantnih izbirnih postopkov, da bi zagotovila podporo le za rentabilne projekte na področju energije iz obnovljivih virov, ki bodo nedvomno koristni za trajnostni razvoj podeželja.
INTRODUCTION Renewable energy in the EU 1. 
UVOD Energija iz obnovljivih virov v EU 1.
Renewable energy is energy generated from renewable, non-fossil based energy sources which are replenished in a human lifetime. 
Energija iz obnovljivih virov je energija, proizvedena iz obnovljivih, nefosilnih virov energije, ki se obnavljajo v obdobju človekovega življenja.
Renewable energy sources include solar and wind energy, marine energy and hydropower, geothermal energy and bioenergy1, 2. 
Energija iz obnovljivih virov vključuje sončno in vetrno energijo, energijo morja in hidroenergijo, geotermalno energijo in bioenergijo1,2.
The main types of renewable energy, relevant technologies and typical applications are shown in Figure 1. 
Glavne vrste energije iz obnovljivih virov, ustrezne tehnologije in značilne vrste uporabe so prikazane na sliki 1.
Biomass is the biodegradable fraction of products, waste and residues from biological origin from agriculture, including vegetal and animal substances, forestry and related industries including fisheries and aquaculture, as well as the biodegradable fraction of waste, including industrial and municipal waste of biological origin. 
Biomasa so biološko razgradljivi deli proizvodov, odpadkov in ostankov biološkega izvora iz kmetijstva, vključno s snovmi rastlinskega in živalskega izvora, in iz gozdarstva ter z njima povezanih proizvodnih dejavnosti, vključno z ribištvom in akvakulturo, ter biološko razgradljivi deli odpadkov, vključno z industrijskimi in komunalnimi odpadki biološkega izvora.
The Renewable Energy Directive (RED) defines renewable energy in Article 2(a) as follows: “‘energy from renewable sources’ means energy from renewable non-fossil sources, namely wind, solar, aerothermal, geothermal, hydrothermal and ocean energy, hydropower, biomass, landfill gas, sewage treatment plant gas and biogases;”. 
V členu 2(a) direktive o energiji iz obnovljivih virov je opredelitev energije iz obnovljivih virov: „energija iz obnovljivih virov‘ pomeni energijo iz obnovljivih nefosilnih virov, namreč veter, sonce, aerotermalno, geotermalno in hidrotermalno energijo ter energijo oceanov, vodno energijo, biomaso, plin, pridobljen iz odpadkov, plin, pridobljen z napravami za čiščenje odplak, in biopline”.
In 2015, 26.7 % of the primary energy produced across the EU came from renewable sources (see Figure 2). 
Leta 2015 je 26,7 % primarne energije, proizvedene v EU, izviralo iz obnovljivih virov (glej sliko 2).
The production of renewable energy grew from around 120 Mtoe in 2005 to 205 Mtoe in 2015 (an increase of 71 %), whereas the production of primary energy from most of the other sources declined in the same period, both in absolute and relative terms3. 
Proizvodnja energije iz obnovljivih virov se je povečala s približno 120 Mtoe leta 2005 na 205 Mtoe leta 2015 (71-odstotno povečanje), medtem ko se je proizvodnja primarne energije iz večine drugih virov v istem obdobju zmanjšala tako v absolutnem kot v relativnem smislu3.
Figure 2 – Production of primary energy, EU-28, 2015 (% of total, based on tonnes of oil equivalent) Note: In the statistical documents, biomass sources include wood and other solid biofuels; biogas, liquid biofuels; and renewable (biodegradable) wastes. 
Slika 2 – Proizvodnja primarne energije, države članice EU-28, leto 2015 (v % celotne proizvodnje, na podlagi ton ekvivalenta nafte) Zemeljski plin 14,0 % Surova nafta 9,8 % Drugo 1,7 % 100 75 50 25 0 Geotermalna energija 3,2 % Veter 12,7 % Obnovljivi odpadki 4,7 % Bioplin 7,7 % Sončna energija 6,4 % Hidroenergija 14,3 % Tekoča biogoriva 6,7 % Les in druga trdna biogoriva 44,3 % Trdna fosilna goriva 18,9 % Energija iz obnovljivih virov 26,7 % Jedrska energija 28,8 % Opomba: V statističnih dokumentih med vire biomase spadajo les in druga trdna biogoriva; bioplin, tekoča biogoriva in obnovljivi (biorazgradljivi) odpadki.
Source: Eurostat (nrg_100a) and (nrg_107a) (http://ec.europa.eu/eurostat/statistics-explained/index.php/Energy_production_and_imports and http://ec.europa.eu/eurostat/statistics-explained/index.php/Renewable_energy_statistics). 
Vir: Eurostat (nrg_100a) in (nrg_107a) (http://ec.europa.eu/eurostat/statistics-explained/index.php/Energy_production_and_imports in http://ec.europa.eu/eurostat/statistics-explained/index.php/Renewable_energy_statistics).
Figure 2 also shows that biomass (incl. the biodegradable fraction of waste) is by far the most significant renewable energy source in the EU: it accounts for 63.3 % of all renewable energy production. 
Na sliki 2 je prikazano tudi, da je biomasa (vključno z biološko razgradljivimi deli odpadkov) daleč najpomembnejši obnovljivi vir energije v EU, saj se iz nje proizvede 63,3 % vse energije iz obnovljivih virov.
This makes the agriculture and forestry sectors particularly important to renewable energy production. 
Zato sta kmetijski in gozdarski sektor še posebej pomembna za proizvodnjo energije iz obnovljivih virov.
In 2010, 48.5 % (80.7 Mtoe) of the renewable energy produced across the EU came from forestry biomass, while agricultural biomass accounted for a further 10.6 % (17.6 Mtoe)4. 
Leta 2010 je bilo 48,5 % (80,7 Mtoe) energije iz obnovljivih virov v EU proizvedene iz gozdne biomase, iz kmetijske biomase pa dodatnih 10,6 % (17,6 Mtoe)4.
The EU’s renewable energy policy framework 5. 
Okvir politike EU za energijo iz obnovljivih virov 5.
The key element of the EU’s current renewable energy policy framework is the Renewable Energy Directive. 
Ključni element sedanjega okvira politike EU za energijo iz obnovljivih virov je direktiva o energiji iz obnovljivih virov.
The Directive is an integral part of the EU’s 2020 climate and energy package5, which sets three EU-wide targets to be achieved by 2020. 
Direktiva je sestavni del podnebnega in energetskega svežnja EU za leto 20205, v katerem so določeni trije cilji na ravni EU, ki jih je treba doseči do leta 2020.
One of these targets is that 20 % of energy consumed in the EU should be produced using renewable resources6. The Directive also establishes national targets for the proportion of energy to be consumed from renewable sources, ranging from 10 % in Malta to 49 % in Sweden7. 
Eden od teh ciljev je, da bi moralo biti 20 % porabljene energije v EU proizvedenih iz obnovljivih virov.6 V direktivi so določeni tudi nacionalni cilji glede deleža porabljene energije iz obnovljivih virov, ki znaša od 10 % na Malti do 49 % na Švedskem.7 Določeno je tudi, da bi moralo biti 10 % energije, porabljene v prometnem sektorju v vseh državah članicah, proizvedenih iz obnovljivih virov.
The Renewable Energy Directive requires the Member States to adopt national renewable energy action plans (NREAP) and to report to the Commission every two years on their progress towards achieving their renewable energy targets. 
V direktivi o energiji iz obnovljivih virov je določeno, da morajo države članice sprejeti nacionalne akcijske načrte za energijo iz obnovljivih virov in vsaki dve leti poročati Komisiji o napredku pri doseganju svojih ciljev v zvezi z energijo iz obnovljivih virov.
15 4 5 6 7 16 reports, the Commission prepares a progress report giving an overview of renewable energy policy developments in the EU8. 
Komisija na podlagi teh posameznih poročil pripravi poročilo o napredku s pregledom razvoja politike za energijo iz obnovljivih virov v EU.8 7.
In 2014, the European Council adopted a new climate and energy framework, setting out new targets to be achieved by 2030. 
Evropski svet je leta 2014 sprejel nov okvir podnebne in energetske politike, v katerem je določil nove cilje, ki jih je treba doseči do leta 2030.
These stipulate that at least 27 % of the EU’s energy should come from renewable sources by that year9. To this end, the Commission made several legislative proposals, in particular in its ‘Clean Energy for all Europeans’ package (also referred to as the ‘Winter Package’) of 30 November 2016. 
Delež energije iz obnovljivih virov, ki se bo porabil v EU leta 2030, naj bi znašal vsaj 27 %.9 Komisija je zato pripravila več zakonodajnih predlogov, zlasti v svežnju „Čista energija za vse Evropejce” (imenovanem tudi „zimski sveženj”) z dne 30. novembra 2016.
This package included a proposal to revise the Renewable Energy Directive (referred to in this report as the RED II proposal)10 and is currently going through the legislative procedure. 
direktive o energiji iz obnovljivih virov (v tem poročilu imenovan predlog druge direktive o energiji iz obnovljivih virov)10 in je sedaj v zakonodajnem postopku.
The Commission in its RED II proposal proposed removing binding national targets for the Member States. 
Komisija je v predlogu druge direktive o energiji iz obnovljivih virov predlagala odpravo zavezujočih nacionalnih ciljev za države članice.
However, it required them not to fall behind their 2020 targets. 
Uvedla pa je zahtevo, da ne smejo zaostajati pri doseganju svojih ciljev za leto 2020.
In its proposal on Energy Union Governance11, it required them to prepare integrated National Energy and Climate Plans to ensure that their national efforts were ambitious and coherent enough to meet the EU objectives. 
V svojem predlogu o upravljanju energetske unije11 je od njih zahtevala, naj pripravijo celovite nacionalne energetske in podnebne načrte za zagotovitev, da so njihova nacionalna prizadevanja dovolj ambiciozna in usklajena za doseganje ciljev EU.
Whilst renewable energy represents 26.7 % of the energy produced in the EU (see Figure 2), according to the Commission’s Renewable Energy Progress Report from 2017, the share of renewable energy in the EU in terms of consumption had reached only 16 % in 2014. 
Medtem ko glede na poročilo Komisije o napredku na področju energije iz obnovljivih virov iz leta 2017 energija iz obnovljivih virov predstavlja 26,7 % energije, proizvedene v EU (glej sliko 2), je delež porabe energije iz obnovljivih virov v EU leta 2014 znašal le 16 %.
This is because more than half of the EU’s energy consumption was supplied by net Articles 22 and 23 of the RED. 
Razlog za to je, da je bila več kot polovica porabljene energije v EU dobavljena z neto uvozom (večinoma plina in surove nafte)12.
The same report states that the EU as a whole and a majority of Member States will achieve or exceed their 2020 targets. 
V istem poročilu je tudi navedeno, da bodo EU kot celota in večina držav članic dosegle ali presegle svoje cilje za leto 2020.
However, the projections also anticipate that Ireland, Luxembourg, the Netherlands and the United Kingdom will not meet their national targets13. 
Vendar se v skladu z napovedmi predvideva tudi, da Irska, Luksemburg, Nizozemska in Združeno kraljestvo ne bodo dosegli svojih nacionalnih ciljev13.
Renewable energy support schemes 10. 
Programi podpore za energijo iz obnovljivih virov 10.
To boost the production of renewable energy and to reach their national renewable energy targets, the Member States have implemented a variety of policy measures. 
Države članice za povečanje proizvodnje in doseganje nacionalnih ciljev glede energije iz obnovljivih virov izvajajo različne ukrepe politike.
They include financial incentives, such as feed-in tariffs (FITs) or feed-in premiums (FIPs); and measures, such as quota obligations with tradeable green certificates. 
10 11 12 13 zagotovljene odkupne cene ali odkupne premije, in ukrepi, kot so obveznosti glede kvot s tržljivimi zelenimi certifikati.
Combinations of these instruments are often used, particularly in the electricity sector. 
Pogosto se uporabljajo kombinacije teh instrumentov, zlasti v sektorju električne energije.
In the heating and cooling sector, support is mainly based on investment grants and tax incentives14. 11. 
V sektorju ogrevanja in hlajenja podpora večinoma temelji na nepovratnih sredstvih za naložbe in davčnih spodbudah.14 11.
Renewable energy is a cross-cutting priority relevant to many EU policy areas. 
Energija iz obnovljivih virov je medsektorska prioriteta, ki je pomembna za številna področja EU.
The EU provides support for renewable energy under several funding programmes. 
EU zagotavlja podporo za energijo iz obnovljivih virov v okviru več programov financiranja.
These include the European Regional Development Fund (ERDF) and the European Agricultural Fund for Rural Development (EAFRD) as well as the Horizon 2020 and LIFE programmes15. 
Mednje sodijo Evropski sklad za regionalni razvoj (ESRR) in Evropski kmetijski sklad za razvoj podeželja (EKSRP) ter programa Obzorje 2020 in LIFE15.
The Commission could not provide recent comprehensive information on the overall financial support for renewable energy, either from EU programmes or from national schemes set up by the Member States. 
Komisija ni mogla zagotoviti najnovejših celovitih informacij o skupni finančni podpori za energijo iz obnovljivih virov, bodisi iz programov EU ali nacionalnih programov, ki so jih vzpostavile države članice.
Herczeg, M., 2012 “Renewable energy support schemes in Europe, Copenhagen Resource Institute”, and Climate Policy Info Hub, “Renewable Energy Support Policies in Europe” (http://climatepolicyinfohub.eu/renewable-energy-support-policies-europe). 
Glavne vrste pomoči, dodeljene za obnovljive vire, so bile zagotovljene odkupne cene Herczeg, M., 2012, Renewable energy support schemes in Europe, Copenhagen Resource Institute (Programi podpore za energijo iz obnovljivih virov v Evropi, Copenhagen Resource Institute) in Climate Policy Info Hub, Renewable Energy Support Policies in Europe (Politike za podporo energije iz obnovljivih virov) (http://climatepolicyinfohub.eu/renewable-energy-support-policies-europe).
FREE – Future of Rural Energy in Europe – Funding tool (http://www.rural-energy.eu/en_GB/funding#.V0gVvU1f2Hv), and Covenant of Mayors for Climate and Energy, “Quick Reference Guide – Financing Opportunities for Local Climate & Energy Actions (2014-2020)”, Brussels, 2016 (http://www.covenantofmayors.eu/support/funding-instruments_en.html). 
FREE – Future of Rural Energy in Europe (Prihodnost oskrbe z električno energijo na podeželju) – instrument financiranja (http://www.rural-energy.eu/en_GB/funding#.V0gVvU1f2Hv), in Konvencija županov za podnebne spremembe in energijo, Quick Reference Guide – Financing Opportunities for Local Climat & Energy Actions (2014–2020) (Kratek vodnik – možnosti financiranja za lokalne ukrepe na področju podnebnih sprememb in energije (2014–2020)), Bruselj, 2016 (http://www.covenantofmayors.eu/support/funding-instruments_en.html).
FITs (23.8 billion euro), FIPs (6.4 billion euro) and investment grants (4 billion euro) were the main types of aid allocated to renewables. 
(23,8 milijarde EUR), odkupne premije (6,4 milijarde EUR) in nepovratna sredstva za naložbe (4 milijarde EUR).
Renewable energy within the EU’s rural development policy framework 13. 
Energija iz obnovljivih virov v okviru politike EU za razvoj podeželja 13.
EU legislative and policy documents identify the potentially positive impact of renewable energy on rural development. 
V zakonodaji EU in dokumentih politike je opredeljen morebiten pozitiven vpliv energije iz obnovljivih virov na razvoj podeželja.
The Renewable Energy Directive and the RED II proposal contain references to the opportunities presented by renewable energy for employment and regional development, “especially in rural and isolated areas”17. 
V direktivi o energiji iz obnovljivih virov in predlogu druge direktive o energiji iz obnovljivih virov so omenjene priložnosti, ki jih energija iz obnovljivih virov prinaša za zaposlovanje in regionalni razvoj, „zlasti na podeželskih in odročnih območjih”17.
The Community Strategic Guidelines for Rural Development for 2007-201318 and Regulation (EC) No 1698/200519 take up these issues in the context of the rural development policy framework. 
Strateške smernice Skupnosti za razvoj podeželja za obdobje 2007–201318 in Uredba (ES) št 1698/200519 obravnavajo ta vprašanja ob upoštevanju okvira politike razvoja podeželja.
The considerations on the potential of the production and use of renewable energy in rural areas were expanded upon in the ‘Health Check’, a reform package of the Common Agricultural Policy (CAP) which the EU’s agriculture ministers agreed in November 2008. 
Premisleki o morebitni proizvodnji in uporabi energije iz obnovljivih virov na podeželskih območjih so bili podrobneje pojasnjeni v svežnju reform skupne kmetijske politike (SKP), imenovanem sistematski pregled, o katerem so se ministri EU za kmetijstvo dogovorili novembra 2008.
In this context, they recognised renewable energy as one of six ‘new challenges’20. 
V tem kontekstu so energijo iz obnovljivih virov priznali kot enega od šestih „novih izzivov”20.
Council Decision 2006/144/EC of 20 February 2006 on Community strategic guidelines for rural development (programming period 2007 to 2013) (OJ L 55, 25.2.2006, p. 
Sklep Sveta 2006/144/ES z dne 20. februarja 2006 o strateških smernicah Skupnosti za razvoj podeželja (programsko obdobje 2007–2013) (UL L 55, 25.2.2006, str.
20) amended by Council Decision 2009/61/EC of 19 January 2009 (OJ L 30, 31.1.2009, p. 
20), spremenjen s Sklepom Sveta 2009/61/ES z dne 19. januarja 2009 (OJ L 30, 31.1.2009, str.
See section 3.1; 3.2; 3.3 and 3.4a. 
Glej oddelke 3.1, 3.2, 3.3 in 3.4a.
See recitals 22 and 23 of Council Regulation (EC) No 1698/2005 of 20 September 2005 on support for rural development by the European Agricultural Fund for Rural Development (EAFRD) (OJ L 277, 21.10.2005, p. 
Glej uvodni izjavi 22 in 23 Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 z dne 20. septembra 2005 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) (UL L 277, 21.10.2005, str.
The other ‘new challenges’ were: climate change, water management, bio-diversity, dairy restructuring, and broadband. 
Drugi „novi izzivi” so bili podnebne spremembe, gospodarjenje z vodo, biotska raznovrstnost, prestrukturiranje mlečnega sektorja in širokopasovna povezava.
This framework is intended to allow the different funds to be better coordinated, with the aim of improving the implementation of the Europe 2020 strategy for smart, sustainable and inclusive growth21. 
izvajanja strategije Evropa 2020 za pametno, trajnostno in vključujočo rast21.
The strategic objectives of the Europe 2020 strategy have been translated into 11 thematic objectives at the level of the ESIFs. 
Strateški cilji strategije Evropa 2020 so bili pretvorjeni v 11 tematskih ciljev na ravni skladov ESI.
For the EAFRD, they have been further broken down into six rural development priorities and 18 focus areas22 (see Figure 3). 
Za EKSRP so bili dodatno razčlenjeni na šest prioritet za razvoj podeželja in 18 prednostnih področij22 (glej sliko 3).
Our view on the new programming procedure is provided in Special Report No 16/2017 ‘Rural Development Programming: less complexity and more focus on results needed’. 
Stališče Sodišča o novem postopku načrtovanja programov je opisano v Posebnem poročilu št. 16/2017 – Načrtovanje programov razvoja podeželja: manj zapletenosti in več osredotočenosti na potrebne rezultate.
19 21 22 COM(2010) 2020 final of 3.3.2010 “A strategy for smart, sustainable and inclusive growth”. 
21 22 COM(2010) 2020 final z dne 3. marca 2010 – Strategija za pametno, trajnostno in vključujočo rast.
See Article 5 of Regulation (EU) No 1305/2013 of the European Parliament and of the Council of 17 December 2013 on support for rural development by the European Agricultural Fund for Rural Development (EAFRD) and repealing Council Regulation (EC) No 1698/2005 (OJ L 347, 20.12.2013, p. 
1305/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št.