natgillin/translations-raw huggingface dataset:
33 75 % 58 % 50 % 25 % 0% 46 % 25 % 25 % 7% Not considered yet No necessary know-Other reports used 17% 17% 8% 10% how (EMAS Statement, AAR, HR Report, etc.) 
32 75 % 58 % 50 % 25 % 0% 46 % 25 % Nimamo potrebnega strokovnega znanja 25 % 15 % institucije EU agencije EU 7% 8% 10 % 17 % 17 % O tem še nismo razmislili Uporabljamo druga poročila (izjavo EMAS, letno poročilo o dejavnostih, poročilo o človeških virih ipd.)
EU Institutions EU Agencies No indicators available Too much work 15 % 
Kazalniki niso na voljo S tem bi imeli preveč dela
Figure 13 – Potential benefits and disadvantages of sustainability reporting 34 Sustainability reporting... Improves credibility 73% 75% 63% 75% 67% 58% 51% Improves transparency Helps to identify risk and oportunities Increases awareness on internal processes of the organisation Improves management strategy and policy Brings additional work load EU Institutions 61% 0% 20% 40% EU Agencies 60% 75% 80% 54% 50% 49% Source: ECA. 
Slika 13 – Možne prednosti in slabosti poročanja o trajnostnosti 33 Poročanje o trajnostnosti ... izboljšuje verodostojnost povečuje preglednost prispeva k prepoznavanju tveganj in priložnosti povečuje seznanjenost z notranjimi procesi organizacije izboljšuje strategijo in politiko upravljanja prinaša dodatno delovno obremenitev institucije EU 73 % 75 % 63 % 75 % 67 % 58 % 51 % 0 % 20 % agencije EU 40 % 60 % 75 % 80 % 54 % 50 % 49 % 61 % Vir: Evropsko računsko sodišče
Auditing sustainability information 67 Auditing financial statements and performance reports increases their accountability value. 
Revidiranje informacij o trajnostnosti 67 Z revidiranjem računovodskih izkazov in poročil o smotrnosti se poveča njihova vrednost glede odgovornosti.
External assurance of sustainability reports can increase credibility as well as stakeholders’ trust in the information provided. It can reduce the risk of greenwashing and reports being used as PR-exercises. 
Z zunanjim revidiranjem poročil o trajnostnosti je mogoče povečati njihovo verodostojnost in zaupanje deležnikov v predložene informacije ter zmanjšati tveganje lažnega zelenega oglaševanja (greenwashing) in instrumentalizacije poročil za oglaševalske kampanje.
Auditing information can improve the value of information for internal control and management systems, and raise awareness at boardroom level100. 68 Auditing sustainability reporting poses different types of challenges to those posed by auditing financial statements. 
Z revidiranjem informacij je mogoče povečati njihovo vrednost za sisteme notranjih kontrol in upravljanja ter izboljšati ozaveščenost med direktorji.100 68 Izzivi pri revidiranju poročanja o trajnostnosti so drugačni kot pri revidiranju računovodskih izkazov.
For example it can mean reviewing a “narrative” rather than financial data or figures101. Most sustainability reports by large companies are subject to external audit or review102 but there is no generally accepted audit or assurance standard for sustainability reports. 
Revidiranje poročil o trajnostnosti lahko na primer namesto pregleda finančnih podatkov ali številk zajema pregled opisa.101 Za večino poročil o trajnostnosti, ki jih pripravijo velika podjetja, se izvede zunanja revizija ali pregled,102 vendar za ta poročila ni splošno sprejetega standarda revidiranja ali dajanja zagotovil.
For example, the EU directive requires auditors to check whether a sustainability report exists, without going into its substance. 
V Direktivi 2014/95/EU je na primer določeno, da morajo revizorji preveriti, ali poročilo o trajnostnosti obstaja, ni pa jim treba preverjati njegove vsebine.
Member States such as France and Italy have implemented the directive differently by requiring that auditors also look at the substance of the reports103. 69 More recently, in February 2019, the International Auditing and Assurance Standards Board (IAASB) published a consultation paper on providing assurance on extended external reporting104. Extended external reporting encapsulates many different forms of reporting, including, but not limited to, integrated reporting, sustainability reporting and other reporting by entities about environmental, social and governance matters. 
Nekatere države članice, kot sta Francija in Italija, direktivo izvajajo drugače in zahtevajo, da revizorji preučijo tudi vsebino poročil.103 69 Bolj pred kratkim, februarja 2019, je Odbor za mednarodne standarde revidiranja in dajanja zagotovil (IAASB) objavil posvetovalni dokument o dajanju zagotovil glede razširjenega zunanjega poročanja.104 Razširjeno zunanje poročanje združuje številne različne oblike poročanja, ki med drugim vključujejo celovito poročanje, poročanje o trajnostnosti in drugo poročanje subjektov o okoljskih, družbenih in upravljavskih zadevah.
70 According to ISAE 3000, in a limited assurance engagement (a review engagement), “the practitioner’s conclusion is expressed in a form that conveys that, based on the procedures performed, nothing has come to the practitioner’s attention to cause the practitioner to believe the subject matter information is materially misstated”. 
70 V skladu z MSZ 3000 je pri poslu dajanja omejenega zagotovila (poslu pregleda) revizorjev sklep izražen v obliki, ki sporoča, ali je revizor na podlagi opravljenih postopkov opazil kar koli, zaradi česar bi menil, da so informacije o obravnavani zadevi pomembno napačno navedene.
In such cases, engagement risk is reduced to a level that is acceptable in the circumstances of the engagement but risk is greater than for a reasonable assurance engagement105. Of the two sustainability reports by EU Institutions and agencies, the EIB’s one is externally audited and limited assurance is provided. EUIPO’s report is not audited. 
V takih primerih se tveganje v zvezi s poslom zmanjša na raven, ki je glede na okoliščine posla še zadovoljiva, vendar je tveganje večje kot pri poslu dajanja sprejemljivega zagotovila.105 Kar zadeva poročili o trajnostnosti, ki ju objavljata EIB in EUIPO, se za poročilo EIB opravi zunanja revizija in da omejeno zagotovilo, medtem ko se poročila EUIPO ne revidira.
71 Most Supreme Audit Institutions (SAIs) have experience in performance audit, which could be useful for working on sustainability reports and auditing the implementation of SDGs. 
71 Večina vrhovnih revizijskih institucij ima izkušnje z izvajanjem revizij smotrnosti, ki bi lahko bile koristne za poročila o trajnostnosti in revizijo uresničevanja ciljev trajnostnega razvoja.
INTOSAI (International Organisation of Supreme Audit Institutions) has encouraged SAIs to conduct performance audits on governments’ 35 
Mednarodna organizacija vrhovnih revizijskih institucij je 34
Several SAIs around the world have published the results of these audits, and some of them have analysed how their government monitors and reports on SDGs (Box 9)106. 
Več vrhovnih revizijskih institucij po vsem svetu je objavilo rezultate teh revizij, nekatere pa so analizirale, kako njihove vlade spremljajo cilje trajnostnega razvoja in o njih poročajo (okvir 9).106 Cilji trajnostnega razvoja se lahko uporabijo kot revizijska merila.107 Eden od standardov javnega revidiranja (ISSAI 140) je trenutno v postopku prenove, pri čemer poteka razprava o tem, ali ga je treba razširiti na vidik, pomemben za poročila o trajnostnosti, in sicer revizijo uresničevanja ciljev trajnostnega razvoja.
When more public sector organisations start to disclose sustainability information, the question how the auditing profession can contribute to improve the quality of information produced by organisations will need to be tackled. 
Ko bo več organizacij javnega sektorja začelo razkrivati informacije o trajnostnosti, bo treba odgovoriti na vprašanje, kako lahko revizijska stroka prispeva k izboljšanju kakovosti informacij, ki jih predložijo organizacije.
This might require SAIs to develop new capabilities or approaches within the auditing profession. 
Za to bodo morda morale vrhovne revizijske institucije razviti nove sposobnosti ali pristope v okviru revizijske stroke.
36 Box 9 Results of SAI audits related to sustainability reporting Some SAIs found weaknesses in their country’s 2030 Agenda process, which made monitoring and reporting difficult. 
36 Okvir 9 Rezultati revizij, ki so jih v zvezi s poročanjem o trajnostnosti izvedle vrhovne revizijske institucije Nekatere vrhovne revizijske institucije so v procesu Agende 2030, ki ga izvajajo njihove države, odkrile slabosti, ki otežujejo spremljanje in poročanje.
For example, Austria had adopted a mainstreaming approach to Agenda 2030, but the Austrian SAI found that overall responsibility was not well defined, which resulted in fragmentation of the implementation process. 
Avstrija je denimo v zvezi z Agendo 2030 sprejela pristop vključevanja, vendar je avstrijska vrhovna revizijska institucija ugotovila, da splošna odgovornost ni dobro opredeljena, zaradi česar je izvajanje razdrobljeno.
Some SAIs also audited the preparation of Voluntary National Reports in the course of INTOSAI’s cooperative audit “Preparedness for Implementation of Sustainable Development Goals”, and some of these SAIs recommended seeing these reviews not only as a product, but rather as a continuous process: o The Austrian SAI found that the government had not planned to report to the United Nations until 2020. 
Zato tudi ocenjevanje in poročanje nista usklajena, avstrijsko nacionalno poročilo o napredku pri izvajanju pa ne vsebuje strnjenega pregleda.108 Nekatere vrhovne revizijske institucije so v okviru kooperacijske revizije z naslovom Preparedness for Implementation of Sustainable Development Goals, ki jo je izvedla Mednarodna organizacija vrhovnih revizijskih institucij, revidirale tudi pripravo prostovoljnih nacionalnih poročil, nekatere od teh vrhovnih revizijskih institucij pa so priporočile, naj se ti pregledi ne obravnavajo le kot produkt, temveč kot stalen proces: o avstrijska vrhovna revizijska institucija je ugotovila, da namerava vlada začeti Združenim narodom poročati šele leta 2020, zato ji je priporočila, naj začne poročati čim prej in vsaj enkrat v vsakem zakonodajnem obdobju, o nizozemska vrhovna revizijska institucija je ugotovila, da je vlada Združenim narodom poročala leta 2017, pri čemer je predstavila pregled stanja v zvezi z Agendo 2030 in do takrat doseženega napredka.
However, it recommended the central government should include important SDG themes in its annual financial report109. o The Polish SAI, while acknowledging that the voluntary national review had been effectively prepared, recommended that progress should be reviewed on a regular basis110. 
Vseeno je osrednji vladi priporočila, naj v svoje letno finančno poročilo vključi pomembne teme v zvezi s cilji trajnostnega razvoja,109 o poljska vrhovna revizijska institucija je potrdila, da je bil prostovoljen nacionalni pregled uspešno pripravljen, in hkrati vseeno priporočila, naj se napredek pregleduje redno.110
Challenges for sustainability reporting in EU institutions and agencies 73 The EU has committed itself to the implementation of the Agenda 2030 Sustainable Development Goals. 
Izzivi za poročanje o trajnostnosti v institucijah in agencijah EU 73 EU se je zavezala uresničevanju ciljev trajnostnega razvoja iz Agende 2030.
Our review has shown that the Commission and other EU institutions and agencies are working on some elements necessary for meaningful sustainability reporting. Overall, however, the necessary pre-requisites for sustainability reporting are largely not yet in place. 
Sodišče je v svojem pregledu ugotovilo, da Komisija ter druge institucije in agencije EU pripravljajo nekatere elemente, potrebne za smiselno poročanje o trajnostnosti, na splošno pa potrebni predpogoji za poročanje o trajnostnosti večinoma še niso izpolnjeni.
One EU institution and one agency publish sustainability reports and engage in the underlying strategy necessary for such a reporting process. 
Ena institucija EU in ena agencija EU objavljata poročila o trajnostnosti in izvajata osnovno strategijo, potrebno za tak proces poročanja.
Others publish or collect relevant information. 
Druge institucije in agencije objavljajo ali zbirajo ustrezne informacije.
We have also highlighted practices in the private sector and in the public sector in Member States, which could serve as examples. 
Sodišče je opozorilo tudi na prakse v zasebnem in javnem sektorju v državah članicah, ki bi lahko služile za zgled.
We identified a number of challenges. 
Opredelilo je več izzivov.
Challenge 1: Developing an EU strategy post-2020 that covers the SDGs and sustainability 74 Despite various calls from the co-legislators and stakeholders, there is no long-term EU strategy on sustainable development up to 2030, identifying potential objectives, and targets to report upon in the Commission’s performance framework (paragraphs 30 to 35). 
Izziv 1: Razvoj strategije EU za obdobje po letu 2020, ki bi zajemala cilje trajnostnega razvoja in trajnostnost 74 Kljub več pozivom sozakonodajalcev in deležnikov ni nobene dolgoročne strategije EU o trajnostnem razvoju do leta 2030, s katero bi bili določeni potencialni cilji, in ciljnih vrednosti, o katerih bi bilo treba poročati v okviru smotrnosti Komisije (odstavki 30 do 35).
Such a strategy would determine which SDGs would be relevant for the EU. 
S takšno strategijo bi bilo določeno, kateri cilji trajnostnega razvoja so pomembni za EU.
The Commission has produced a “reflection paper” as input for the next Commission which points out three scenarios for a future sustainable Europe. 
Komisija je kot prispevek za naslednjo Komisijo pripravila dokument za razpravo, v katerem so predstavljeni trije scenariji za prihodnjo trajnostno Evropo.
The reflection paper highlights some areas where, according to the Commission, it should do more. However, it does not include a gap analysis identifying what more needs to be done to achieve the SDGs in terms of budget, EU policy and/or legislation (paragraphs 36 to 38). 
V dokumentu za razpravo so poudarjena nekatera področja, na katerih bi bilo treba po mnenju Komisije storiti več, vendar dokument ne vsebuje analize vrzeli, s katero bi se ugotovilo, kaj še je treba storiti, da bi dosegli cilje trajnostnega razvoja z vidika proračuna, politike EU in/ali zakonodaje (odstavki 36 do 38).
Challenge 2: Integrating sustainability and SDGs into the EU budget and the performance framework 75 This review has highlighted that sustainability reporting is a process and involves more than just publishing a report. 
Izziv 2: Vključevanje trajnostnosti in ciljev trajnostnega razvoja v proračun EU in okvir smotrnosti 75 V tem pregledu je poudarjeno, da je poročanje o trajnostnosti proces, ki vključuje več kot le objavo poročila.
The Commission does not report on the contribution of the EU budget or EU policy to achieving the SDGs. 
Komisija ne poroča o prispevku proračuna ali politike EU k uresničevanju ciljev trajnostnega razvoja.
The Commission’s reflection paper describes how selected Commission policies are related to the SDGs. 
V svojem dokumentu za razpravo opisuje, kako so njene izbrane politike povezane s cilji trajnostnega razvoja.
While the Commission has started to refer to SDGs in programme statements, there is no monitoring or reporting of how the EU ́s policies and budget contribute to implementing sustainable development and achieving the SDGs (paragraphs 38 to 42). 
Čeprav je v izjavah o programih začela omenjati cilje trajnostnega razvoja, ni spremljanja ali poročanja o tem, kako politike in proračun EU prispevajo k izvajanju trajnostnega razvoja in uresničevanju ciljev trajnostnega razvoja (odstavki 38 do 42).
Since 2017, Eurostat produces regular annual monitoring of the SDGs, which provides a statistical presentation of trends relating to the SDGs in the EU. 37 
Eurostat od leta 2017 izvaja redno letno spremljanje ciljev trajnostnega razvoja, na podlagi katerega statistično predstavi trende v zvezi s cilji trajnostnega razvoja v EU. 37
77 Mainstreaming crosscutting policies into the budget is not easy, as we have previously shown. 
77 Kot je Sodišče že navedlo, vključevanje medsektorskih politik v proračun ni enostavno.
Efficient mainstreaming and prioritisation could mean directing EU funds to those areas with the greatest need or EU added value (paragraphs 39 to 43). 
Učinkovito vključevanje in prednostno razvrščanje bi lahko pomenila, da se sredstva EU usmerjajo na področja, na katerih so ta najbolj potrebna ali prinašajo največjo dodano vrednost EU (odstavki 39 do 43).
78 The Commission is adapting its performance reporting system in the area of external action (paragraph 52) to measure and report upon the EU’s contribution to the implementation of the SDGs in this policy area. 
78 Komisija svoj sistem za poročanje o smotrnosti na področju zunanjega delovanja (odstavek 52) prilagaja za merjenje prispevka EU k uresničevanju ciljev trajnostnega razvoja na tem področju in poročanje o tem prispevku.
This mirrors the situation in some countries where the development aid area – an area which previously had to deal with the Millennium Development Goals – is leading (paragraph 52). 
To odraža stanje v nekaterih državah, v katerih je področje razvojne pomoči, ki se je prej nanašalo na razvojne cilje tisočletja, vodilno področje (odstavek 52).
79 One challenge for future reporting will be on how the information provided is taken into account in decision making. 
79 Eden od izzivov za prihodnje poročanje bo določiti, kako se predložene informacije upoštevajo pri odločanju.
Despite the highly advanced nature of the EU performance budgeting framework, already at present there is room for development on how information is used (paragraph 48 ). 
Kljub zelo razvitemu okviru EU za pripravo proračuna, ki temelji na smotrnosti, bi bilo mogoče način uporabe informacij že zdaj izboljšati (odstavek 48).
Challenge 3: Developing sustainability reporting in EU institutions and agencies 80 We found two examples of sustainability reporting among EU Institutions and agencies: the EIB and EUIPO. These provide examples of mainstreaming sustainability reporting throughout their business processes. 
Izziv 3: Razvoj poročanja o trajnostnosti v institucijah in agencijah EU 80 Sodišče je ugotovilo, da izmed institucij in agencij EU o trajnostnosti poročata dve: Evropska investicijska banka (EIB) in Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO).
The EIB and EUIPO have developed these practices despite not being under any legal obligation to produce sustainability reports, and without any guidance or systematic direction at EU level (paragraph 57 and Box 7). 
EIB in EUIPO poročanje o trajnostnosti vključujeta v vse faze svojih poslovnih procesov, te prakse pa sta razvila, čeprav k pripravi poročil o trajnostnosti nista pravno zavezana in glede tega na ravni EU ni nobenih smernic ali sistematičnih navodil (odstavek 57 in okvir 7).
81 Our survey suggests that EU Institutions and agencies can see the potential benefits of sustainability reporting. 
81 Iz ankete, ki jo je opravilo Sodišče, je razvidno, da se institucije in agencije EU zavedajo potencialnih koristi poročanja o trajnostnosti.
Most notably, they see its potential to increase their credibility and transparency. 
Predvsem menijo, da lahko z njim povečajo svojo verodostojnost in preglednost.
We also found that, while other EU institutions and agencies do not publish sustainability reports, they do collect and publish some information related to sustainability, albeit in a piece-meal manner and without covering all material aspects. 
Sodišče je ugotovilo tudi, da druge institucije in agencije EU sicer ne objavljajo poročil o trajnostnosti, zbirajo in objavljajo pa nekatere informacije v zvezi s trajnostnostjo, čeprav nesistematično in brez vključevanja vseh bistvenih vidikov.
The information they collect and publish mainly relates to how the running of the organisations affects sustainability (such as their use of 38 
Informacije, ki jih zbirajo in objavljajo, se nanašajo predvsem na to, kako vodenje organizacij vpliva na trajnostnost (npr. poraba papirja ali 38
39 paper or water) rather than how they take into account of sustainability in their overall business processes (paragraphs 60 to 66 ). 
39 vode), ne pa na to, kako organizacije trajnostnost upoštevajo v svojih splošnih poslovnih procesih (odstavki 60 do 66).
Challenge 4: Increasing the credibility of sustainability reporting through audit 82 In the private sector, sustainability reports are increasingly subject to limited external audit or review, but there is not yet any generally accepted audit or assurance standard for sustainability reports. 
Izziv 4: Povečanje verodostojnosti poročanja o trajnostnosti z revizijo 82 V zasebnem sektorju se za poročila o trajnostnosti vse pogosteje izvaja omejena zunanja revizija ali pregled, vendar za ta poročila še ni splošno sprejetega standarda revidiranja ali dajanja zagotovil.
Once more public institutions start publishing sustainability reports, SAIs will need to consider to what extent they can provide assurance on such reports. 
Ko bo več javnih institucij začelo objavljati poročila o trajnostnosti, bodo morale vrhovne revizijske institucije razmisliti, v kolikšnem obsegu lahko dajejo zagotovila o teh poročilih.
One of the key challenges will be taking account of the long-term nature and complexity of environmental, social and economic sustainability. 
Eden ključnih izzivov bo upoštevanje dolgoročne narave in kompleksnosti okoljske, družbene in gospodarske trajnostnosti.
This might require SAIs to develop new capabilities or approaches within the auditing profession (paragraphs 67 to 72). 
Za to bodo morda morale vrhovne revizijske institucije razviti nove sposobnosti ali pristope v okviru revizijske stroke (odstavki 67 do 72).
Annexes Annex I — Approach and Methodology We had interviews with the following persons and entities: 40 European Commission Council of the European Union Other EU institutions and bodies International institutions, associations, audit companies Commissioners : First Vice-President Franz Timmermans, Vice-President Jyrki Katainen, Commissioner Günther Oettinger and their Cabinets Working Party on the 2030 Agenda for Sustainable Development Agenda 2030 European Investment Bank: Corporate Social Responsibility Division Accountancy Europe Secretary General of the Commission European Intellectual Property Office: Internal Control Coordination KPMG, PWC, E&Y, Deloitte Director-General of Internal Audit Service Contact with the European Parliament Directorate-General for Internal Policies of the Union SAI Canada Head of European Political Strategy Centre OECD: Budgeting and Public Expenditures Division, Policy Coherence for Development Unit Directorate-Generals of the European Commission (DGs): Budget, Eurostat, Human Resources and Security Directorate-General for Financial Stability, Financial Services and Capital Markets Union, European Political Strategy Centre, 
Priloge Priloga I - Pristop in metodologija Sodišče je opravilo razgovore z naslednjimi osebami in subjekti: 40 Evropska komisija Svet Evropske unije Druge institucije in organi EU Mednarodne institucije, združenja in revizijske družbe komisarji: prvi podpredsednik Franz Timmermans, podpredsednik Jyrki Katainen, komisar Günther Oettinger in njihovi kabineti Delovna skupina za agendo za trajnostni razvoj do leta 2030 (Agenda 2030) Evropska investicijska banka: oddelek za družbeno odgovornost podjetij Accountancy Europe generalni sekretar Komisije Urad Evropske unije za intelektualno lastnino: oddelek za usklajevanje notranjih kontrol KPMG, PWC, E&Y, Deloitte generalni direktor Službe za notranjo revizijo kontakt z Generalnim direktoratom za notranjo politiko Unije pri Evropskem parlamentu vrhovna revizijska institucija Kanade vodja Evropskega središča za politično strategijo OECD: Budgeting and Public Expenditures Division (oddelek za pripravo proračuna in javnofinančne odhodke), Coherence for Development Unit (enota za skladnost politik za razvoj) Generalni direktorat za proračun, Eurostat, Generalni direktorat za človeške vire in varnost, Generalni direktorat za finančno stabilnost, finančne storitve in unijo kapitalskih trgov, Evropsko središče za politično strategijo