natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Challenge 7: raising skills and awareness Training, skills and capacity development Awareness Challenge 8: better information exchange and coordination Coordination among EU institutions and with Member States Cooperation and information exchange with the private sector Responding effectively to cyber incidents Challenge 9: effective detection and response Detection and notification Coordinated response Challenge 10: protecting critical infrastructure and societal functions Protecting infrastructure Enhancing autonomy Concluding remarks Annex I — A complex, multi-layered landscape with many actors Annex II — EU spending on cybersecurity since 2014 Annex III — EU Member State audit office reports Acronyms and abbreviations Glossary ECA team 82-90 84-87 88-90 91-100 92-96 97-100 101-117 102-111 102-105 106-111 112-117 112-115 116-117 118-121 3 
Ukrepi EU na področju kibernetske varnosti Politika Zakonodaja Priprava okvira politike in zakonodajnega okvira Izziv 1: smiselno ocenjevanje in odgovornost Odstavek I–XIII 01–24 02–06 07–10 11–24 13–18 19–24 25–39 26–32 33–39 40–64 41–46 41–44 45–46 47–60 50–56 57–58 59–60 61–64 65–100 66–81 66–75 76–78 79–81 82–90 Izziv 2: odpravljanje vrzeli v zakonodaji EU in neenakomeren prenos zakonodaje EU v nacionalno zakonodajo Financiranje in poraba Izziv 3: uskladitev ravni naložb s cilji Povečanje naložb Povečanje učinka Izziv 4: jasen pregled nad porabo iz proračuna EU Ugotovljiva poraba za kibernetsko varnost Druga poraba za kibernetsko varnost Obeti za prihodnost Izziv 5: zagotavljanje ustreznih virov za agencije EU Vzpostavitev kibernetsko odporne družbe Izziv 6: krepitev upravljanja in standardov Upravljanje varnosti informacij Ocene ogroženosti in tveganja Spodbude Izziv 7: pridobivanje znanja in ozaveščanje 2 Usposabljanje, znanje in razvoj zmogljivosti Ozaveščenost Izziv 8: boljša izmenjava informacij in usklajevanje Usklajevanje med institucijami EU in z državami članicami Sodelovanje in izmenjava informacij z zasebnim sektorjem Uspešno odzivanje na kibernetske incidente Izziv 9: uspešno zaznavanje in odziv Zaznavanje in priglasitev Usklajen odziv Izziv 10: zaščita kritične infrastrukture in družbenih funkcij Zaščita infrastrukture Krepitev avtonomnosti Zaključne pripombe Priloga I – Kompleksnost in večplastnost s številnimi akterji Priloga II – Poraba EU za kibernetsko varnost od leta 2014 Priloga III – Poročila revizijskih uradov držav članic EU Kratice in okrajšave Glosar Ekipa Evropskega računskega sodišča 84–87 88–90 91–100 92–96 97–100 101–117 102–111 102–105 106–111 112–117 112–115 116–117 118–121 3
Executive summary I Technology is opening up a whole new world of opportunities, with new products and services becoming integral parts of our daily lives. 
Povzetek I Tehnologija ustvarja številne nove priložnosti, novi proizvodi in storitve pa postajajo sestavni del našega vsakodnevnega življenja.
In turn, the risk of falling victim to cybercrime or a cyberattack is increasing, the societal and economic impact of which continues to mount. 
S tem se povečuje tudi tveganje, da postanemo žrtve kibernetske kriminalitete ali kibernetskega napada, katerih družbeni in ekonomski učinek se še vedno povečuje.
The EU’s recent drive since 2017 to accelerate efforts to strengthen cybersecurity and its digital autonomy come therefore at a critical time. 
Zagon EU od leta 2017 za povečanje prizadevanj za okrepitev kibernetske varnosti in njene digitalne samostojnosti tako poteka v ključnem trenutku.
II This briefing paper, which is not an audit report and is based on publicly available information, aims to provide an overview of a complex and uneven policy landscape, and to identify the main challenges to effective policy delivery. 
II S tem informativnim dokumentom, ki ni revizijsko poročilo in temelji na javno dostopnih informacijah, želi Sodišče zagotoviti pregled zapletene in neenotne politike ter opredeliti glavne izzive za uspešno izvajanje te politike.
The scope of our paper covers EU cybersecurity policy, as well as cybercrime and cyber defence, and also encompasses efforts to combat disinformation. 
V dokumentu je obravnavana politika EU za kibernetsko varnost, pa tudi kibernetska kriminaliteta in kibernetska obramba ter prizadevanja za boj proti dezinformacijam.
The challenges we identified are grouped into four broad clusters: (i) the policy and legislative framework; (ii) funding and spending; (iii) building cyber-resilience; and (iv) responding effectively to cyber incidents. 
Opredeljeni izzivi so razvrščeni v štiri glavne sklope: i) okvir politike in zakonodajni okvir; ii) financiranje in poraba; iii) izgradnja kibernetske odpornosti ter iv) uspešno odzivanje na kibernetske incidente.
Each chapter includes some reflection points on the challenges presented. 
V vsakem poglavju je nekaj točk za razmislek o predstavljenih izzivih.
The policy and legislative framework III Developing action aligned to the EU’s cybersecurity strategy’s broad aims of becoming the world’s safest digital environment is a challenge in the absence of measurable objectives and scarce, reliable data. 
Okvir politike in zakonodajni okvir III Oblikovanje ukrepov, usklajenih s širokimi cilji strategije EU za kibernetsko varnost, da bi EU postala najvarnejše digitalno okolje na svetu, je izziv, ker ni merljivih ciljev in ker je malo zanesljivih podatkov.
Outcomes are rarely measured and few policy areas have been evaluated. 
Izidi se redko merijo, ocenjenih pa je bilo le malo področij.
A key challenge is therefore ensuring meaningful accountability and evaluation by shifting towards a performance culture with embedded evaluation practices. 
Zagotavljanje smiselne odgovornosti in ocenjevanja s prehodom na kulturo smotrnosti s praksami ocenjevanja je zato eden ključnih izzivov.
IV The legislative framework remains incomplete. 
IV Zakonodajni okvir je še vedno nepopoln.
Gaps in, and the inconsistent transposition of, EU law can make it difficult for legislation to reach its full potential. 
Zakonodaja EU zaradi vrzeli in neskladnosti pri njenem prenosu v nacionalne zakonodaje težko dosega svoj polni potencial.
Funding and spending V Aligning investment levels with goals is challenging: this requires scaling up not just overall investment in cybersecurity – which in the EU has been low and fragmented– but also scaling up impact, especially in better harnessing the results of research spending and ensuring the effective targeting and funding of start-ups. 
Financiranje in poraba V Uskladitev ravni naložb s cilji je zahtevna: zanjo ni potrebno samo povečanje splošnih naložb v kibernetsko varnost – ki so bile v EU nizke in razdrobljene – temveč tudi učinka, zlasti z boljšim izkoriščanjem rezultatov porabe za raziskave in zagotavljanjem uspešnega ciljnega usmerjanja in financiranja zagonskih podjetij.
VI Having a clear overview of EU spending is essential for the EU and its Member States to know which gaps to close to meet their stated goals. 
VI Jasen pregled nad porabo EU je bistven za to, da EU in njene države članice vedo, katere vrzeli je treba zapolniti za dosego njihovih zastavljenih ciljev.
As there is no dedicated EU budget to fund the cybersecurity strategy, there is not a clear picture of what money goes where. 
EU ni namenskih sredstev za financiranje strategije za kibernetsko varnost, ni jasno, koliko denarja se porabi za kaj.
VII At a time of heightened security-driven political priorities, constraints in the adequate resourcing of the EU’s cyber-relevant agencies may prevent the EU’s ambitions from being matched. 
VII V času, ko je vedno več političnih prioritet povezanih z varnostjo, bi lahko nezadostnost virov agencij EU, relevantnih za kibernetsko varnost, preprečila doseganje ambicij EU.
Addressing this challenge includes finding ways of attracting and retaining talent. 
Obravnava tega izziva vključuje iskanje načinov za privabljanje in ohranjanje talentov.
Building cyber-resilience VIII Weaknesses in cybersecurity governance abound in the public and private sectors across the EU as well as at the international level. 
Izgradnja kibernetske odpornosti VIII Obstaja mnogo slabosti v upravljanju kibernetske varnosti, in sicer tako v javnih in zasebnih sektorjih v EU kot tudi na mednarodni ravni.
This impairs the global community’s ability to respond to and limit cyberattacks and undermines a coherent EU-wide approach. The challenge is thus to strengthen cybersecurity governance. 
To omejuje zmožnost svetovne skupnosti za odziv na kibernetske napade in njihovo omejevanje, poleg tega pa otežuje koherenten pristop na ravni EU.
IX Raising skills and awareness across all sectors and levels of society is essential, given the growing global cybersecurity skills shortfall. 
IX Usposabljanje in ozaveščanje v vseh sektorjih in na vseh ravneh družbe je bistveno, saj je na svetovni ravni pomanjkanje znanja v zvezi s kibernetsko varnostjo vedno večje.
There are currently limited EU-wide standards for training, certification or cyber risk assessments. 
Zdaj obstajajo omejeni standardi EU za usposabljanje, certificiranje ali ocenjevanje kibernetskega tveganja.
X A foundation of trust is essential for strengthening overall cyber resilience. 
X Zaupanje je bistveno za krepitev splošne kibernetske odpornosti.
The Commission itself has assessed that coordination in general is still insufficient. 
Komisija sama je ocenila, da je usklajevanje na splošno še vedno nezadostno.
Improving information exchange and coordination between the public and private sectors remains a challenge. 
Izboljšanje izmenjave informacij in usklajevanja med javnimi in zasebnimi sektorji je še vedno izziv.
Responding effectively to cyber incidents XI Digital systems have become so complex that preventing all attacks is impossible. 
Uspešno odzivanje na kibernetske incidente XI Digitalni sistemi so postali tako kompleksni, da je nemogoče preprečiti vse napade.
Responding to this challenge is rapid detection and response. 
Odziv na ta izziv je hitro zaznavanje in odzivanje.
However, cybersecurity is not yet fully integrated into existing EU-level crisis response coordination mechanisms, potentially limiting the EU’s capacity to respond to large-scale, cross-border cyber incidents. 
Toda kibernetska varnost še ni v celoti vključena v obstoječe mehanizme za usklajevanje odzivanja na krize na ravni EU, kar lahko zmanjšuje zmožnost EU za odziv na velike čezmejne kibernetske incidente.
XII The protection of critical infrastructure and societal functions is key. 
XII Ključna je zaščita kritične infrastrukture in družbenih funkcij.
The potential interference in electoral processes and disinformation campaigns are a critical challenge. 
Kritičen izziv so potencialno poseganje v volilne procese in kampanje širjenja dezinformacij.
XIII The current challenges posed by cyber threats facing the EU and the broader global environment require continued commitment and an ongoing steadfast adherence to the EU’s core values. 5 
XIII Zaradi sedanjih izzivov v zvezi s kibernetskimi grožnjami, s katerimi se srečujeta EU in širše globalno okolje, sta potrebna stalna zavezanost temeljnim vrednotam EU in njihovo neomajno uveljavljanje. 5
As new products and services take off, they become integral parts of our daily lives. 
Uvod 01 Tehnologija ustvarja številne nove priložnosti, novi proizvodi in storitve pa postajajo sestavni del našega vsakodnevnega življenja.
However, with each new development our technological dependence rises, and so too does the importance of cybersecurity. 
Z vsako novostjo pa se naša odvisnost od tehnologije in z njo pomembnost kibernetske varnosti večata.
The more personal data we put online and the more connected we become, the more likely we are to fall victim to a form of cybercrime or cyberattack. 
Več osebnih podatkov ko damo na voljo na spletu in bolj ko smo povezani, večja je verjetnost, da bomo postali žrtev neke vrste kibernetske kriminalitete ali kibernetskega napada.
02 There is no standard, universally accepted definition of cybersecurity1. 
02 Standardna in splošno sprejeta opredelitev kibernetske varnosti ne obstaja1.
Broadly, it is all the safeguards and measures adopted to defend information systems and their users against unauthorised access, attack and damage to ensure the confidentiality, integrity and availability of data. 
Na splošno so to vsi zaščitni in drugi ukrepi, sprejeti za obrambo informacijskih sistemov in njihovih uporabnikov pred nepooblaščenim dostopom, napadom in poškodovanjem, da se zagotovi zaupnost, celovitost in razpoložljivost podatkov.
Incidents may be intended or not and range, for example, from accidental disclosures of information, to attacks on businesses and critical infrastructure, to the theft of personal data, and even interference in democratic processes. 
Incidenti so lahko namerni ali nenamerni in zajemajo npr. nenamerno razkritje informacij, napade na podjetja in kritično infrastrukturo, krajo osebnih podatkov in celo poseganje v demokratične procese.
These can all have wide-ranging harmful effects on individuals, organisations and communities. 
Vse to ima lahko obširne škodljive posledice za posameznike, organizacije in skupnosti.
04 As a term used in EU policy circles, cybersecurity is not limited to network and information security. 
04 Kot izraz, ki se uporablja v zvezi s politiko EU, kibernetska varnost ni omejena na varnost omrežij in informacij.
It covers any unlawful activity involving the use of digital technologies in cyberspace. 
Zajema vse nezakonite dejavnosti, ki vključujejo uporabo digitalnih tehnologij v kibernetskem prostoru.
This can therefore include cybercrimes like launching computer virus attacks and non-cash payment fraud, and it can straddle the divide between systems and content, as with the dissemination of online child sexual abuse material. 
Zato lahko zajema kibernetsko kriminaliteto, kot sta npr. izvedba napada z računalniškim virusom in goljufija z negotovinskim plačevanjem, lahko pa vključuje tudi sisteme in vsebino, kot npr. razširjanje spletnega gradiva o spolni zlorabi otrok.
It can also cover disinformation campaigns to influence online debate and suspected electoral interference. 
Vključuje lahko tudi kampanje za širjenje dezinformacij za vplivanje na spletne razprave in domnevno poseganje v volilne procese.
In addition, Europol sees a convergence between cybercrime and terrorism2. 
Poleg tega Europol meni, da se kibernetska kriminaliteta in terorizem zbližujeta2.
05 Different actors – including states, criminal groups and hacktivists – instigate cyber incidents, moved by different motives. 
05 Različni akterji, vključno z državami, kriminalnimi združbami in hekerji-aktivisti, izvajajo kibernetske incidente z različnimi motivi.
The fallout from these incidents is felt at the national, European and even global level. 
Negativne posledice teh incidentov so občutene na nacionalni, evropski in celo svetovni ravni.
However, the intangible and largely borderless nature of the internet, and the tools and tactics used, often make it difficult to identify an attack’s perpetrator (the so-called “attribution problem”). 6 
Vendar neotipljivost in brezmejnost interneta ter uporabljena orodja in taktike pogosto otežujejo identifikacijo storilca napada (t. i. problem pripisa). 6
06 The numerous types of cybersecurity threats can be classified according to what they do to data – disclosure, modification, destruction or denied access – or the core information security principles they violate, as shown in Figure 1 below. 
06 Številne vrste groženj za kibernetsko varnost je mogoče razvrstiti glede na to, kaj se pri njih zgodi s podatki – razkritje, spreminjanje, uničenje ali preprečitev dostopa –, ali glede na to, katera temeljna načela varnosti informacij kršijo, kot je prikazano na sliki 1 spodaj.
Some examples of attacks are described in Box 1. 
Nekaj primerov napadov je opisanih v okviru 1.
As the attacks to information systems increase in sophistication, our defence mechanisms become less effective3. 
Z vedno večjo sofisticiranostjo napadov na informacijske sisteme naši obrambni mehanizmi postajajo manj uspešni3.
Figure 1 – Threat types and the security principles they put at risk Availability Confidentiality Integrity 7 Unauthorised access Disclosure Modification of Information Destruction Denial of service Source: ECAmodifiedfromaEuropeanParliamentstudy4.Padlock=securitynotimpacted; Exclamation mark = security at risk 
Slika 1 – Vrste groženj in varnostna načela, ki jih ogrožajo Razpoložljivost Zaupnost Celovitost 7 Nepooblaščen dostop Razkritje Spreminjanje informacij Uničenje Zavrnitev storitve Vir: Evropskoračunskosodišče,prilagojenopoštudijiEvropskegaparlamenta4.Obešanka=varno;klicaj = varnostogrožena.
8 Box1 Types of cyber attacks Every time a new device comes online or connects with other devices, the so-called cybersecurity “attack surface” increases. 
Okvir 1 Vrste kibernetskih napadov Vsakič ko se nova naprava poveže na splet ali z drugimi napravami, se poveča t. i. površina za kibernetske napade.
The exponential growth of the Internet of Things, the cloud, big data and the digitisation of industry is accompanied by a growth in the exposure of vulnerabilities, enabling malicious actors to target ever more victims. 
Eksponentno rast interneta stvari, računalništva v oblaku, velepodatkov in digitalizacije industrije spremlja vedno večja izpostavljenost ranljivosti, zaradi česar lahko zlonamerni akterji napadajo vedno več žrtev.
The variety of attack types and their growing sophistication make it genuinely difficult to keep pace5. 
Zaradi velikega števila različnih vrst napadov in njihove vse večje sofisticiranosti je resnično težko slediti razvoju5.
Malware (malicious software) is designed to harm devices or networks. 
Zlonamerna programska oprema je zasnovana tako, da škoduje napravam ali omrežjem.
It can include viruses, trojans, ransomware, worms, adware and spyware. 
Vključuje lahko viruse, trojance, izsiljevalsko programje, črve, oglaševalsko in vohunsko programje.
Ransomware encrypts data, preventing users from accessing their files until a ransom is paid, typically in cryptocurrency, or an action is carried out. 
Izsiljevalsko programje šifrira podatke in s tem uporabnikom preprečuje dostop do njihovih datotek, dokler ne plačajo odkupnine, običajno v kriptovaluti, ali dokler ne izvedejo zahtevanega dejanja.
According to Europol, ransomware attacks dominate across the board, and the number of ransomware types has exploded over the past few years. 
8 Europola na splošno prevladujejo napadi z izsiljevalskim programjem, število vrst izsiljevalskega programja pa se je v zadnjih nekaj letih izredno povečalo.
Distributed Denial of Service (DDoS) attacks, which make services or resources unavailable by flooding them with more requests than they can handle, are also on the rise, with one-third of organisations facing this type of attack in 20176. 
Povečuje se tudi število porazdeljenih napadov za zavrnitev storitve (DDoS), s katerimi se onemogoči dostop do storitev ali virov s tem, da jih preplavi s toliko zahtevki, da jih ne morejo obdelati. Leta 2017 se je tretjina organizacij srečevala s to vrsto napadov6.
Users can be manipulated into unwittingly performing an action or disclosing confidential information. 
Uporabniki se lahko z manipulacijo pripravijo do tega, da nevede nekaj storijo ali razkrijejo zaupne informacije.
This ruse can be used for data theft or cyberespionage, and is known as social engineering. 
To se lahko uporabi za krajo podatkov ali kibernetsko vohunjenje in se imenuje socialni inženiring.
There are different ways to achieve this, but a common method is phishing, where emails appearing to come from trusted sources trick users into revealing information or clicking on links that will infect devices with downloaded malware. 
Obstajajo različni načini za doseganje tega, običajna metoda pa je lažno predstavljanje, pri katerem so elektronska pisma videti, kot da prihajajo iz zanesljivega vira, da se prejemnike zavede, da razkrijejo informacije ali kliknejo na povezave, ki bodo naprave okužile s preneseno zlonamerno programsko opremo.
More than half of Member States reported investigations into network attacks7. 
Več kot polovica držav članic je poročala o preiskavah v zvezi z napadi na omrežja7.
Perhaps the most nefarious of threat types are advanced persistent threats (APTs). 
Najbolj škodljiva vrsta groženj pa so verjetno napredne neprestane grožnje (APT).
These are sophisticated attackers engaged in long-term monitoring and stealing of data, and sometimes harbouring destructive goals as well. 
Gre za sofisticirane napadalce, ki dolgo spremljajo in kradejo podatke, včasih pa imajo tudi uničevalne cilje.
The aim here is to stay under the radar without detection for as long as possible. 
Njihov cilj je, da njihova dejanja čim dlje ostanejo nezaznana.
APTs are often state-linked and targeted at especially sensitive sectors like technology, defence, and critical infrastructure. 
Napredne neprestane grožnje so pogosto povezane z državo in usmerjene v posebej občutljive sektorje, kot so tehnologija, obramba in kritična infrastruktura.
Cyberespionage is said to account for at least one-quarter of all cyber incidents and the majority of costs 8. 
Kibernetsko vohunjenje naj bi pomenilo vsaj četrtino kibernetskih incidentov in večino stroškov8.
07 Capturing the impact of being poorly prepared for a cyberattack is difficult due to the lack of reliable data. 
07 Vpliv slabe pripravljenosti na kibernetski napad je težko opisati, ker ni dovolj zanesljivih podatkov.
The economic impact of cybercrime rose fivefold between 2013 and 20179, hitting governments and companies, large and small alike. 
Ekonomski vpliv kibernetske kriminalitete se je v obdobju med letoma 2013 in 2017 povečal za petkrat9, prizadene pa vlade velikih in majhnih držav ter velika in majhna podjetja.
The forecast growth in cyber insurance premiums from €3 billion in 2018 to €8.9 billion in 2020 reflects this trend. 
Napovedana rast zneska premij za kibernetsko zavarovanje s 3 milijard EUR leta 2018 na 8,9 milijarde EUR leta 2020 odraža ta trend.
08 While the financial impact of cyberattacks continues to grow, there is an alarming disparity between the cost of launching an attack and the cost of prevention, investigation and reparation. 
08 Medtem ko finančni vpliv kibernetskih napadov še vedno raste, obstaja zaskrbljujoča razlika med stroški izvedbe napada in stroški preprečevanja, preiskave in vzpostavitve prejšnjega stanja.
For example, a DDoS attack can cost as little as €15 a month to carry out, yet the losses suffered by the targeted business, including reputational damage, are considerably higher10. 
Izvedba porazdeljenega napada za zavrnitev storitve lahko npr. stane manj kot 15 EUR na mesec, izgube podjetja, ki je tarča napada, vključno z oškodovanjem ugleda, pa so bistveno večje10.
09 Although 80 % of EU businesses having experienced at least one cybersecurity incident in 201611, acknowledgement of the risks is still alarmingly low. 
09 Čeprav je 80 % podjetij v EU leta 2016 izkusilo vsaj en incident, povezan s kibernetsko varnostjo11, je priznavanje tveganj še vedno zaskrbljujoče nizko.
Among companies in the EU, 69 % have no, or only a basic understanding, of their exposure to cyber threats 12, and 60 % have never estimated the potential financial losses 13. 
Od podjetij v EU jih 69 % ne pozna svoje izpostavljenosti kibernetskim grožnjam ali pa poznajo le osnove12, 60 % pa jih še nikoli ni ocenilo potencialnih finančnih izgub13.
Furthermore, according to a global survey, one-third of organisations would rather pay the hacker’s ransom than invest in information security14. 
Poleg tega bi po navedbah iz svetovne raziskave tretjina organizacij raje plačala odkupnine hekerjem, kot da bi vložila v varnost informacij14.
10 The global Wannacry ransomware and NotPetya wiper malware attacks in 2017 together affected more than 320 000 victims in around 150 countries15. 
10 Svetovna napada z izsiljevalskim programjem WannaCry in zlonamerno programsko opremo za brisanje NotPetya leta 2017 sta skupaj prizadela več kot 320 000 žrtev v približno 150 državah15.
In addition, 86 % of EU citizens now believe the risk of falling victim to cybercrime is increasing16. 
Poleg tega 86 % državljanov EU zdaj meni, da tveganje, da bi postali žrtve kibernetske kriminalitete, narašča16.