natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The A/H5N1 strain of bird flu seems to kill a high proportion of birds infected. 
Kaže, da sev ptičje gripe A/H5N1 ubije velik delež okuženih ptic.
It also infects a surprisingly wide range of birds and animals. 
Prav tako prizadene presenetljivo veliko različnih ptic in živali.
Bird flu can occasionally infect humans who have close contacts with birds and bird products but it rarely causes problems. 
Ptičja gripa lahko občasno prizadene tudi ljudi, ki so v tesnem stiku s pticami in proizvodi iz ptic, vendar le redko povzroča težave.
However A/H5N1 is different. 
Sev A/H5N1 pa je drugačen.
In the Far East where A/H5N1 is common in Vietnam, Cambodia, Thailand and Indonesia over one hundred people have become severely ill when infected with this virus. 
Na daljnem vzhodu, kjer je sev A/H5N1 pogost, na primer v Vietnamu, Kambodži, na Tajskem in v Indoneziji, je več kot sto ljudi po okužbi s tem virusom hudo zbolelo.
More than half of them have died. 
Več kot polovica okuženih je umrla.
It is a highly pathogenic virus. 
Je zelo patogen virus.
Fortunately, so far A/H5N1 has not been very infectious for humans. 
Na srečo pa virus A/H5N1 do zdaj ni bil zelo nalezljiv za ljudi.
Although over two hundred people have become ill so far, this is still a very small number compared with millions who must have been exposed to the virus while living with infected birds in the Far East. 
Čeprav je doslej zbolelo že več kot dvesto ljudi, je to še vedno zelo majhno število v primerjavi z milijoni ljudi na daljnem vzhodu, ki so bili virusu izpostavljeni, ko so živeli z okuženimi pticami.
HEALTH TOPICS A-ZRELATED PAGESREAD MORE ON ECDC SITESECTIONSWHAT’S NEWRELATED HEALTH TOPICSIN SPOTLIGHT 
ZDRAVSTVENE TEME A– Ž POVEZANE STRANI PREBERITE VEČ NA STRANI ECDC POGLAVJA KAJ JE NOVEGA POVEZANE ZDRAVSTVENE TEME V SREDIŠČU
Babesiosis 
Babezioza
Babesiosis is an illness caused by a parasite of the Babesia spp ., which infects and destroys the red blood cells. 
Babezioza je bolezen, ki jo povzroča zajedavec iz skupine Babesia spp , ki prizadene in uniči rdeče krvne celice.
The disease is transmitted mainly by ticks which become infected by feeding on infected cattle, roe deer and rodents, which are the main reservoirs for this parasite. 
Bolezen prenašajo predvsem klopi, ki se okužijo pri prehranjevanju na okuženem govedu, srnjadi ali glodalcih, ki so glavni rezervoar za ta parazit.
While most infections pass by without symptoms, some people may become sick and present with flu-like symptoms like fever, chills, muscle ache, fatigue, as well as jaundice (yellowing of the skin due to a bile disorder). 
Večina okužb sicer mine brez simptomov, nekateri ljudje pa lahko zbolijo in pri njih se kažejo simptomi, ki so podobni gripi, na primer povišana telesna temperatura, mrzlica, bolečine v mišicah, utrujenost ter zlatenica (porumenelost kože zaradi žolčnih motenj).
Severe cases, affecting the kidneys or the lungs, may occur and lead to death. 
Pojavljajo pa se tudi hudi primeri okužbe, pri katerih so prizadete ledvice ali pljuča in lahko povzročijo tudi smrt.
Human babesiosis infection is treated with antibiotics and quinine. 
Človeška okužba z babeziozo se zdravi z antibiotiki in kininom.
There is no vaccine available. 
Cepiva ni.
Biosafety 
Biološka varnost
What do public health specialists and policy makers need to know about biosafety issues and practices in the EU? 
Kaj morajo strokovnjaki na področju javnega zdravja in oblikovalci politik vedeti o vprašanjih in praksah v zvezi z biološko varnostjo v EU?
Research on pathogenic micro-organisms is vital to counteract the possible consequences of infectious disease outbreaks, whether natural or caused by malicious/accidental release. 
Raziskave patogenih mikroorganizmov so nujno potrebne za zajezitev možnih posledic izbruhov nalezljivih bolezni, ne glede na to, ali gre za naravni izbruh ali zlonameren/naključen izpust.
Only then can diagnostic methods and countermeasures to protect human and animal health be developed. 
Samo tako je mogoče razviti načine diagnosticiranja ter protiukrepe za zaščito zdravja ljudi in živali.
However, the possibility of accidental or deliberate release of a pathogenic micro-organism from laboratories must be considered and controlled. 
Upoštevati in nadzorovati pa je treba tudi možnost naključnega ali namernega izpuščanja patogenih mikroorganizmov iz laboratorijev.
The consequence of a release of biological agents from a single laboratory could be the spread of a disease throughout Europe. 
Izpust bioloških dejavnikov iz samo enega laboratorija bi lahko povzročil širjenje bolezni po vsej Evropi.
Coordination of laboratory biosafety and biosecurity efforts across Europe is vital to ensure interoperability and preparedness. 
Prizadevanja za uskladitev biološke varnosti in biološke zaščite med laboratoriji v Evropi so bistvena za zagotavljanje povezljivosti in pripravljenosti.
Within the EU there is a wealth of expertise in the areas of biorisk management that can be harnessed to contribute to communication, and the establishment of best practices. 
V EU je na voljo obsežno strokovno znanje na področju obvladovanja bioloških tveganj, ki lahko prispeva k izmenjavi informacij in oblikovanju najboljših praks.
In recent years, this has been achieved through several European Commission funded projects. 
V zadnjih letih so to v veliki meri omogočili projekti, ki jih je financirala Evropska komisija.
In addition, the European Biosafety Association is an important forum for networking, information exchange and training for biosafety professionals. 
Poleg tega evropsko združenje za biološko varnost predstavlja pomemben forum za mreženje, izmenjavo informacij in usposabljanje strokovnjakov na področju biološke varnosti.
ECDC has established a project involving dedicated experts in all areas of biorisks to define its role in the biosafety field according to its mandate. 
Center ECDC je ustanovil projekt, s katerim želi v skladu s pristojnostmi opredeliti svojo vlogo na področju biološke varnosti. Pri projektu sodelujejo strokovnjaki z vseh področij bioloških tveganj,
This project will also develop information resources on biosafety for policy makers, biosafety professionals, and other public health specialists, which will be available through the ECDC web portal. 
v njem pa se bodo razvili tudi informacijski viri o biološki varnosti za oblikovalce politik ter strokovnjake na področju biološke varnosti in javnega zdravja. Viri bodo na voljo na spletnem portalu ECDC.
Read more about the ECDC biorisk expert group project 
Preberite več o projektu strokovne skupine ECDC za biološka tveganja
Definitions: 
Opredelitve:
Biosafety : 
Biološka varnost :
The containment principles, technologies and practices that are implemented to prevent the unintentional exposure to biological agents and toxins or their accidental release. 
Načela, tehnologije in prakse zadrževanja, ki se uporabljajo za preprečevanje nenamernega izpostavljanja biološkim dejavnikom in toksinom ali njihovega naključnega izpusta.
Laboratory Biosecurity : 
Biološka zaščita v laboratorijih :
The protection, control and accountability for biological materials within laboratories in order to prevent their unauthorised access, loss, theft, misuse, diversion or intentional release. 
Zaščita, nadzor in odgovornost za biološki material v laboratorijih z namenom preprečitve nepooblaščenega dostopa, izgube, kraje, napačne uporabe, zlorabe ali namernega izpusta.
Biorisk Management : 
Obvladovanje bioloških tveganj :
Encompasses hazard identification, risk assessment and risk control both in the fields of biosafety and laboratory biosecurity. 
Vključuje določanje nevarnosti, oceno tveganja in obvladovanje tveganj tako na področju biološke varnosti kot biološke zaščite v laboratorijih.
HEALTH TOPICS A-ZREAD MORE ON ECDC SITERELATED TOPICSSTAY UP TO DATERELATED HEALTH TOPICS 
ZDRAVSTVENE TEME A– Ž PREBERITE VEČ NA STRANI ECDC POVEZANE TEME BODITE OBVEŠČENI POVEZANE ZDRAVSTVENE TEME
Genital chlamydia is a sexually transmitted infection caused by the Chlamydia trachomatis bacterium. 
Genitalna klamidija je spolno prenosljiva okužba, ki jo povzroča bakterija Chlamydia trachomatis .
Sexually active young people are most at risk of chlamydia, and women below 24 years of age have the highest number of infections in Europe. 
Klamidija najbolj ogroža spolno aktivne mlade ljudi, v Evropi pa se najpogosteje pojavlja pri ženskah, mlajših od 24 let.
Syphilis is a sexually transmitted infection caused by the bacterium Treponema pallidum . 
Sifilis je spolno prenosljiva okužba, ki jo povzroča bakterija Treponema pallidum .
Blood-borne virus such as HIV infection , hepatitis B and hepatitis C could be sexually transmitted. 
Spolno se lahko prenašajo tudi virusi, ki se prenašajo s krvjo, na primer: virus HIV , hepatitis B in hepatitis C .
HEALTH TOPICS A-ZRELATED HEALTH TOPICSContent Editor Web Part 
ZDRAVSTVENE TEME A– Ž POVEZANE ZDRAVSTVENE TEME Urednik vsebine spletne strani
The EU and EEA/EFTA countries are expected to report genital chlamydia infections to ECDC. 
Države EU in EGS/EFTA naj bi o okužbah z genitalno klamidijo poročale centru ECDC.
Chlamydia disease surveillance shows that the number of Chlamydia infections is increasing in Europe: 
Spremljanje klamidije kaže, da število okužb s klamidijo v Evropi narašča:
there are now more than 250 000 new cases reported each year. 
vsako leto poročajo o več kot 250 000 novih primerih.
Many Chlamydia infections do not produce symptoms, and the growing number of reported cases is likely to be the result of increased awareness about the disease and intensified testing. 
Veliko okužb s klamidijo se ne kaže s simptomi, naraščajoče število primerov, o katerih poročajo, pa je verjetno posledica povečanega zavedanja o bolezni in pogostejšega testiranja.
Chlamydia trachomatis infections can cause long-term complications in women even when they do not produce symptoms of acute disease. 
Okužba z bakterijo Chlamydia trachomatis lahko pri ženskah povzroči dolgotrajne zaplete, čeprav se simptomi akutne bolezni ne kažejo.
The most common complications are pelvic inflammatory disease (PID) and salpingitis, conditions that can lead to infertility and extra-uterine pregnancies. 
Najpogostejši zapleti so pelvične vnetne bolezni in salpingitis – stanja, ki lahko povzročijo neplodnost in izvenmaternično nosečnost.
This risk of long-term reproductive health problems associated with C. trachomatis infections has lead some European countries to routinely offer testing for chlamydia to sexually active young people in an attempt to reduce the spread of the disease. 
Zaradi tveganja dolgoročnih težav z reproduktivnim zdravjem zaradi okužb z bakterijo C. trachomatis nekatere evropske države mladim spolno aktivnim ljudem ponujajo rutinsko testiranje za klamidijo, s čimer želijo omejiti razširjanje te bolezni.
Lymphogranuloma venereum (LGV) is a special form of genital chlamydia that is caused by a sub-group of the Chlamydia trachomatis bacterium. 
Venerični limfogranulom (LGV) je posebna oblika genitalne klamidije, ki jo povzroča podskupina bakterije Chlamydia trachomatis .
LGV is very rare in Europe. 
Venerični limfogranulom je v Evropi zelo redek.
Most reported cases result from infections acquired through unprotected sex in parts of the world where the disease is more common. 
Večina primerov, o katerih so poročali, je posledica okužb, pridobljenih z nezaščitenimi spolnimi odnosi v tistih delih sveta, kjer je bolezen pogostejša.
Since 2003 an atypical form of LGV infection has been spreading in Europe among men who have sex with men. 
Od leta 2003 se v Evropi med moškimi, ki imajo spolne odnose z moškimi, širi atipična oblika okužbe z veneričnim limfogranulomom.
The disease presentation is different from traditional LGV in that the patients have symptoms of inflammation in the rectum (proctitis) and colon (haemorrhagic colitis), and often do not have urethritis or the swollen lymph nodes in the groins that are otherwise typical of LGV. 
Bolezen se kaže drugače od običajnega veneričnega limfogranuloma, saj se pojavljajo simptomi vnetja danke (proktitis) in debelega črevesja (hemoragični kolitis), pogosto pa bolniki nimajo uretritisa ali otečenih bezgavk v dimljah, kar je sicer značilno za venerični limfogranulom.
Control of genital chlamydia focuses on reducing sexual risk behaviour, condom use, early diagnosis, and effective management of sexual partners in order to break the chain of transmission. 
Bistvo nadzorovanja genitalne klamidije so predvsem zmanjšanje spolno tveganega vedenja, uporaba kondomov, zgodnje diagnosticiranje in odkrit odnos s spolnimi partnerji, saj se le tako lahko prekine veriga prenosa.
RELATED TOPICSHEALTH TOPICS A-ZREAD MORE ON ECDC SITERELATED HEALTH TOPICSRELATED HEALTH TOPICS 
POVEZANE TEME ZDRAVSTVENE TEME A– Ž PREBERITE VEČ NA STRANI ECDC POVEZANE ZDRAVSTVENE TEME POVEZANE ZDRAVSTVENE TEME
Lymphogranuloma venereum 
Venerični limfogranulom
LGV is a systemic STI caused by a specific type of Chlamydia trachomatis ( serovars L1 , L2, and L3 ). 
Venerični limfogranulom je sistemska spolno prenosljiva bolezen, ki jo povzroča posebna vrsta bakterija Chlamydia trachomatis (serovari L1, L2 in L3).
LGV rarely occurs in the Western world and cases are likely imported from Africa, South-East Asia and the Carribean region. 
Venerični limfogranulom se le redko pojavlja v zahodnem svetu, primeri pa so verjetno uvoženi iz Afrike, jugovzhodne Azije in Karibov.
The classical picture of LGV involves genital ulceration, adenopathy and is characterized by buboes. 
Običajna slika veneričnega limfogranuloma vključuje genitalne razjede, adenopatije, zanj pa so značilni tudi bubi.
Since 2003 a series of outbreaks have been reported in large European cities among men who have sex with men. 
Od leta 2003 poročajo o vrsti izbruhov v večjih evropskih mestih med moškimi, ki imajo spolne odnose z moškimi.
Most cases presented with severe proctitis which is associated with unprotected anal intercourse. 
V večini primerov prihaja do hudega proktitisa, ki se pojavlja pri nezaščitenih analnih spolnih odnosih.
Genotyping is needed to confirm infection with serovars L1-L3. 
Za potrditev okužbe s serovari L1– L3 je potrebna genotipizacija.
Sexual partners should be evaluated to prevent further spread of disease. 
Za preprečevanje nadaljnjega širjenja bolezni je treba oceniti spolne partnerje.
LGV can be cured with antibiotic treatment for 3 weeks followed by test of cure. 
Venerični limfogranulom se lahko pozdravi z antibiotičnim zdravljenjem, ki traja tri tedne in mu sledi testiranje.
Accelerating economic activity and fossil fuel combustion over the last century have precipitated an environmental impact of unprecedented proportions. 
Rastoče gospodarstvo in zgorevanje fosilnega goriva v zadnjem stoletju sta na okolje vplivala v nepredstavljivih razsežnostih.
Ecosystem decline, loss of biodiversity, stratospheric ozone depletion, and climate change are some of these environmental changes. 
Propadanje ekosistema, izguba biotske raznovrstnosti, tanjšanje stratosferske ozonske plasti in podnebne spremembe so le nekatere od teh okoljskih sprememb.
Climate change is ascribed to natural processes and human activity altering atmospheric conditions. 
Podnebne spremembe so verjetno posledica naravnih procesov in človeških dejavnosti, ki spreminjajo atmosferske pogoje.
Climate change is indeed tangible: 
Podnebne spremembe je mogoče dokazati:
the worldwide mean surface temperature has increased by 0.74±0.18°C over the past 100 years , while the worldwide sea level has risen by 1.8 mm per year since 1961 and the Arctic sea ice is retreating by 2.7±0.6% per decade. 
svetovna povprečna temperatura površja se je v zadnjih sto letih povečala za 0,74±0,18 °C, raven morja se je od leta 1961 dvignila za okoli 1,8 mm na leto, Severno ledeno morje pa se na desetletje umakne za okoli 2,7±0,6 %.
In addition, sea surface temperatures are warming, mountain glaciers are shrinking, oceans are becoming more acidic, extreme weather events are increasing in frequency and intensity. 
Prav tako se dvigajo površinske temperature morij, gorski ledeniki se manjšajo, oceani se zakisljujejo in vedno več je ekstremnih vremenskih dogodkov, ki so tudi vse hujši.
These climatic changes have already had noticeable effects on many natural systems, including marine and terrestrial ecosystems, such as the timing of seasonal biological events and the distribution of animal and plant species. 
Zaradi podnebnih sprememb se že kažejo vplivi na več naravnih sistemov, vključno z morskimi in kopenskimi ekosistemi, kot so časovni okviri sezonskih bioloških dogodkov in razporeditev živalskih in rastlinskih vrst.
The transmission of infectious disease is determined by many factors including social, economical, ecological conditions, access to care and intrinsic human immunity. 
Na prenašanje nalezljivih bolezni vpliva več dejavnikov, med drugim socialni, gospodarski in ekološki pogoji, dostop do nege in intrinzična človeška odpornost.
Many infectious agents, vector organisms, non-human reservoir species, and pathogen replication rates are particularly sensitive to climatic conditions. 
Podnebni pogoji še zlasti vplivajo na več povzročiteljev okužb, vektorske organizme, nečloveške vrste rezervoarjev in hitrost podvajanja patogenov.
Numerous theories have been developed in recent years to explain the relationship between climate change and infectious diseases: 
V zadnjih letih je bila oblikovana vrsta različnih teorij, ki pojasnjujejo razmerje med podnebnimi spremembami in nalezljivimi boleznimi:
they include higher proliferation rates at higher temperatures, extended transmission season, changes in ecological balances, and climate-related migration of vectors, reservoir hosts, or human populations. 
vključujejo višjo stopnjo proliferacije pri višjih temperaturah, daljše sezone prenosljivosti, spremembe v ekološkem ravnotežju in s podnebjem povezane migracije vektorjev, rezervoarskih gostiteljev ali človeških populacij.
The relationship between climate change and infectious diseases in Europe thus calls for careful assessment and analysis In this Review we look at the evidence for climate-related changes in infectious disease incidence, distribution, localised outbreaks, and potential for the establishment of tropical vector species in Europe. 
Odnos med podnebnimi spremembami in nalezljivimi boleznimi v Evropi tako zahteva natančno oceno in analizo. V tem pregledu bomo pregledali dokaze o vplivu podnebnih sprememb na pojavnost in razporeditev nalezljivih bolezni ter lokalizirane izbruhe nalezljivih bolezni, obenem pa tudi možnosti za ustalitev tropskih vektorskih vrst v Evropi.
Based on this review of published the European Centre for Disease Prevention and Control (ECDC) has identified the need to tackle the technical challenges by developing a blueprint for an environmental and epidemiological network that would link existing resources. 
Na podlagi tega pregleda je Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni (ECDC) ugotovil, da se je treba s tehničnimi izzivi soočiti s pripravo tehničnega načrta za okoljsko in epidemiološko mrežo, ki bi povezala obstoječe vire.
Merging, integrating, and analysing such data will advance our understanding of the relationship between climate change and infectious diseases in Europe and inform public health action, summarized. 
Združevanje, povezovanje in analiziranje takšnih podatkov bo prispevalo k boljšemu razumevanju odnosa med podnebnimi spremembami in nalezljivimi boleznimi v Evropi, povzetki pa bodo poskrbeli za boljšo obveščenost delavcev na področju javnega zdravja.
Source: 
Vir:
Lancet ID. 2009;9:365-75. 
Lancet ID. 2009;9:365– 75.
Figure 1. Key European vulnerabilities to climate change (biogeographical regions) 
Slika 1: Ključne ranljivosti za podnebne spremembe v Evropi (biogeografske regije)
Key vulnerabilities of European systems and sectors to climate change during the 21st century for the main biogeographic regions of Europe (EEA, 2004a): 
Ključne ranljivosti evropskih sistemov in sektorjev za podnebne spremembe v 21. stoletju, za glavne biogeografske regije Evrope (EGP, 2004a):
Tundra, pale turquoise. 
Tundra, svetlo turkizna.
Boreal, dark blue. 
Boreal, temno modra.
Atlantic, light blue. 
Atlantik, svetlo modra.
Central, green; includes the Pannonian Region. 
osrednji del, zelena; vključuje panonsko regijo.
Mountains, purple. 
gore, vijolična.
Mediterranean, orange; includes the Black Sea region. 
Sredozemlje, oranžna; vključuje Črnomorsko regijo.
Steppe, cream. 
Stepa, umazano bela.
sea-level rise. 
dvig morske gladine.
North Atlantic Oscillation. 
Severni Atlantik oscilacija.
Copyright EEA, Copenhagen. 
Copyright EGP, Köbenhavn.
Climate change and public health 
Podnebne spremembe in javno zdravje
The impact on public health from climate change may be far reaching and include deaths and hospitalizations due to heat waves; hypothermia from blizzards; injuries and death from flooding; and potential shifts in the transmission ranges of vector-borne diseases such as hantavirus, West Nile virus, tick-borne encephalitis, Lyme disease, Malaria and Dengue. 
Vpliv podnebnih sprememb na javno zdravje je lahko daljnosežen ter vključuje smrti in hospitalizacije zaradi vročinskih valov, hipotermijo zaradi snežnih neurij, poškodbe in smrt zaradi poplav in možne premike obsega prenosljivosti vektorsko prenosljivih bolezni, kot je hantavirus, virus zahodnega Nila, klopni meningoencefalitis, limska bolezen, malarija in mrzlica denga.
Most importantly, the potential population health impacts of environmental changes extend far into future, if environmental conditions deteriorate further. 
Najpomembnejše pa je, da možni vplivi okoljskih sprememb na zdravje prebivalstva segajo daleč v prihodnost, če se bodo okoljski pogoji še naprej slabšali.
Change can be abrupt and unexpected but they can also be protracted and gradual and thus pose considerable challenges to public health. 
Spremembe so lahko nenadne in nepričakovane ali pa dolgoročne in postopne in kot take predstavljajo velik izziv za javno zdravje.
Climate change and communicable diseases 
Podnebne spremembe in nalezljive bolezni
Climate change may also alter the distribution and transmission of communicable diseases principally through impacting disease pathogens directly; through impacting the distribution of vectors which may carry diseases; or through impacting human behaviours leading to changing patterns of exposure to infectious diseases (e.g. increased time spent outdoors in woodlands where ticks live). 
Podnebne spremembe lahko tudi spreminjajo razporeditev in prenos nalezljivih bolezni, predvsem z neposrednim vplivom na patogene bolezni, z vplivom na razporeditev vektorjev, ki lahko prenašajo bolezni, ali z vplivom na človeško vedenje – vse to lahko povzroči spreminjanje vzorcev izpostavljenosti nalezljivim boleznim (na primer povečana količina časa, ki ga preživimo zunaj v gozdovih, kjer živijo klopi).
Vector-borne diseases are transmitted by arthropods such as ticks (e.g. tick-borne encephalitis (TBE), Lyme disease), mosquitoes (e.g. Chikungunya fever, Dengue fever), or sandflies (e.g. visceral leishmaniasis). 
Vektorsko prenosljive bolezni prenašajo členonožci, kot so klopi (na primer klopni meningoencefalitis, limska bolezen), komarji (na primer vročica čikenganja, mrzlica denga) ali peščene muhe (na primer leishmanioza).
Climatic changes, such as hotter and longer summers, warmer winters, and/or increased annual rainfalls could enable these organisms to shift their habitats, potentially introducing diseases to areas previously unfamiliar with them. 
Podnebne spremembe, kot so bolj vroča in daljša poletja, toplejše zime in/ali povečana letna količina padavin lahko tem organizmom omogočajo selitev življenjskih okolij, s tem pa se lahko bolezni pojavijo tudi na tistih območij, na katerih jih prej ni bilo.
Meanwhile, food-borne diseases like salmonellosis have been observed to be highly temperature sensitive, meaning that increased annual average temperatures could have important effects on food safety. 
Po drugi strani so nekatere bolezni, ki se prenašajo s hrano, na primer salmoneloza, zelo temperaturno občutljive, kar pomeni, da lahko višje letne povprečne temperature pomembno vplivajo na varnost prehrane.