natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In line with the case law of the European Court of Justice [55], and in view of giving effect to Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement, national courts should order recovery of the financial advantage resulting from premature implementation of the aid (hereinafter referred to as “illegality interest”).
V skladu s sodno prakso Sodišča Evropskih skupnosti [55] in ob upoštevanju izvrševanja člena 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču morajo nacionalna sodišča odrediti izterjavo finančne koristi, ki izhaja iz predčasnega izvajanja pomoči (v nadaljnjem besedilu: obresti na nezakonito pomoč).
This is because the premature implementation of unlawful aid will at least make competitors suffer depending on the circumstances earlier than they would have to, in competition terms, from the effects of the aid.
To pa zato, ker predčasno izvajanje nezakonite pomoči povzroči vsaj to, da konkurenti, odvisno od okoliščin, prej utrpijo posledice pomoči v smislu konkurence, kot bi jih sicer. Upravičenec do pomoči je torej prejel neupravičeno korist.
The national court’s obligation to order the recovery of illegality interest can arise in two different settings:
Obveznost nacionalnega sodišča, da odredi izterjavo obresti na nezakonito pomoč, lahko nastane v dveh različnih okoliščinah:
The national court must normally order full recovery of unlawful aid under Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement.
nacionalno sodišče mora običajno odrediti izterjavo nezakonite pomoči v celoti v skladu s členom 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču.
Where this is the case, illegality interest needs to be added to the original aid amount when determining the total recovery amount.
V tem primeru je treba pri opredelitvi skupnega zneska, ki se izterja, k prvotnemu znesku pomoči prišteti še obresti na nezakonito pomoč;
However, the national court must also order the recovery of illegality interest in circumstances in which, exceptionally, there is no obligation to order full recovery.
nacionalno sodišče pa mora odrediti izterjavo obresti na nezakonito pomoč tudi v okoliščinah, v katerih izjemoma ni obveznosti odrediti izterjavo.
The national court’s obligation to order recovery of illegality interest therefore remains in place even after a positive Authority decision [57].
Obveznost nacionalnega sodišča, da odredi izterjavo obresti na nezakonito pomoč, velja še naprej tudi potem, ko Nadzorni organ sprejme pozitivno odločitev.
This can be of central importance to potential claimants, since it offers a successful remedy also in cases where the Authority has already declared the aid compatible with the functioning of the EEA Agreement.
To je za morebitne tožnike lahko bistvenega pomena, saj zagotavlja uspešno pravno sredstvo tudi v primerih, v katerih je Nadzorni organ pomoč že razglasil za združljivo z izvajanjem Sporazuma EGP.
In order to comply with their recovery obligation as regards illegality interest, national courts need to determine the interest amount to be recovered.
Nacionalna sodišča morajo opredeliti znesek obresti, ki ga je treba izterjati, da izpolnijo svojo obveznost v zvezi z izterjavo obresti na nezakonito pomoč.
The following principles apply in this respect:
Za to veljajo naslednja načela:
When determining the applicable interest rate and calculation method, national courts should take account of the fact that recovery of illegality interest by a national court serves the same purpose as the Authority’s interest recovery under Article 14 in Part II of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement.
pri opredelitvi veljavne obrestne mere in metode izračuna morajo nacionalna sodišča upoštevati dejstvo, da ima izterjava obresti na nezakonito pomoč, ki jo opravi nacionalno sodišče, isti namen kot izterjava obresti, ki jo opravi Nadzorni organ v skladu s členom 14 dela II Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču.
In addition, claims for the recovery of illegality interest are EEA law claims based on Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement [59].
Poleg tega so zahtevki za izterjavo obresti na nezakonito pomoč zahtevki v okviru prava EGP, ki temeljijo na členu 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču.
The principles of equivalence and effectiveness described under section 1.4.1 of this Chapter therefore apply to these claims.
Zato se za te zahtevke uporabljata načeli enakovrednosti in učinkovitosti iz oddelka 1.4.1 tega poglavja;
In order to ensure consistency with Article 14 in Part II of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement and to comply with the effectiveness requirement, the Authority considers that the method of interest calculation used by the national court may not be less strict than that foreseen in the Authority’s Decision No 195/04/COL of 14 July 2004 [60].
da se zagotovi dosledno upoštevanje člena 14 dela II Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču ter se upošteva zahteva po učinkovitosti, Nadzorni organ meni, da metoda, ki jo za izračun obresti uporabi nacionalno sodišče, ne sme biti manj stroga od metode iz Odločbe Nadzornega organa št. 195/04/COL z dne 14. julija 2004.
Consequently, illegality interest must be calculated on a compound basis and the applicable interest rate may not be lower than the reference rate [61].
Zato je treba obresti na nezakonito pomoč izračunati na podlagi obrestnoobrestnega računa, uporabljena obrestna mera pa ne sme biti nižja od referenčne obrestne mere; [61]
Moreover, in the Authority’s view, it follows from the principle of equivalence that, where the interest rate calculation under national law is stricter than that laid down in the Authority’s Decision No 195/04/COL of 14 July 2004, the national court will have to apply the stricter national rules also to claims based on Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement.
po mnenju Nadzornega organa iz načela enakovrednosti izhaja tudi, da če je izračun obrestne mere po nacionalni zakonodaji strožji od izračuna iz Odločbe Nadzornega organa št 195/04/COL z dne 14. julija 2004, mora nacionalno sodišče uporabiti strožja nacionalna pravila tudi za zahtevke na podlagi člena 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču;
The start date for the interest calculation will always be the day on which the unlawful aid was put at the disposal of the beneficiary.
začetni datum za izračun obresti je vedno dan, ko je bila nezakonita pomoč dana na razpolago upravičencu do pomoči. Končni datum je odvisen od razmer ob izdaji nacionalne sodbe.
The end date depends on the situation at the time of the national judgment.
Če je Nadzorni organ že odobril pomoč, je končni datum datum odločbe Nadzornega organa.
If the Authority has already approved the aid, the end date is the date of the Authority’s decision.
Sicer se obresti na nezakonito pomoč kopičijo za celotno obdobje nezakonitosti do datuma, ko upravičenec do pomoči dejansko povrne pomoč.
Otherwise, illegality interest accumulates for the whole period of unlawfulness until the date of actual repayment of the aid by the beneficiary.
V skladu s sodno prakso Sodišča Evropskih skupnosti se morajo obresti na nezakonito pomoč uporabiti tudi za obdobje med trenutkom, ko Nadzorni organ sprejme pozitivno odločitev, in trenutkom, ko to odločitev sodišče Efte naknadno razveljavi.
In case of doubt, the national court may ask the Authority for support under section 2 of this Chapter.
Če je nacionalno sodišče v dvomih, lahko v skladu z oddelkom 2 tega poglavja zaprosi za pomoč Nadzorni organ.
Damages claims
Odškodninski zahtevki
National courts may be required to uphold claims for compensation for damage caused to competitors of the beneficiary and to other third parties by the unlawful state aid [63].
Od nacionalnih sodišč se lahko zahteva, da ugodijo odškodninskim zahtevkom za škodo, povzročeno konkurentom upravičenca in drugim tretjim osebam z nezakonito državno pomočjo.
Such damages actions are usually directed at the state aid granting authority.
Take odškodninske tožbe so ponavadi naslovljene na organ, ki je dodelil državno pomoč.
They can be particularly important for the claimant, since, contrary to actions aimed at mere recovery, a successful damages action provides the claimant with direct financial compensation for suffered loss.
Za tožnika so lahko še zlasti pomembne, ker se v nasprotju s tožbami, katerih namen je sama izterjava pomoči, z uspešno odškodninsko tožbo tožniku zagotovi neposredno finančno nadomestilo za nastalo škodo.
Such challenges are obviously dependent on national legal rules.
Take tožbe so očitno odvisne od nacionalnih pravnih pravil.
In this respect, the Authority emphasises that national courts should use all appropriate devices and remedies and apply all relevant provisions of national law to give effect to the national law implementing the last sentence of Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement and protect rights which that law confers on individuals and economic operators.
Zato Nadzorni organ poudarja, da morajo nacionalna sodišča uporabiti vse ustrezne mehanizme in pravna sredstva ter uporabiti vse pomembne določbe nacionalnega prava, da bi v nacionalno pravo prenesla zadnji stavek člena 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču ter varovala pravice, ki jih navedeno pravo podeljuje posameznikom in gospodarskim subjektom.
Irrespective of the possibility to claim damages under national law, breaches of the standstill obligation can in principle give rise to damages claims based on the case law of the EFTA Court [64].
Ne glede na možnost zahtevati odškodnino po nacionalnem pravu pa so lahko kršitve obveznosti mirovanja načeloma razlog za odškodninske zahtevke, ki temeljijo na sodni praksi Sodišča Efte.
EFTA States are required to compensate for loss and damage caused to individuals as a result of breaches of obligations under both secondary acts of the EEA legislation and the main part of the EEA Agreement [65].
Od držav Efte se zahteva, da nadomestijo izgubo in škodo, ki jo povzročijo posameznikom kot posledico kršitve obveznosti iz obeh sekundarnih predpisov zakonodaje EGP in glavnega dela Sporazuma EGP.
Such liability exists where: (i) the rule of law infringed is intended to confer rights on individuals; (ii) the breach is sufficiently serious; and (iii) there is a direct causal link between the breach of the Member State’s obligation and the damage suffered by the injured parties [66].
Taka odgovornost obstaja, če so izpolnjeni naslednji pogoji: (i) namen kršenega pravnega pravila je zagotoviti pravice posameznikom; (ii) kršitev je dovolj huda in (iii) obstaja neposredna vzročna zveza med kršitvijo obveznosti države članice in škodo, ki so jo utrpeli oškodovanci. [66]
The first requirement (EEA law obligation aimed at protecting individual rights) is, in the view of the Authority, met in relation to violations of Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement.
Po mnenju Nadzornega organa je prvi pogoj (obveznost prava EGP, namenjena varovanju pravic posameznika) v zvezi s kršitvami člena 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču izpolnjen.
The EFTA Court has held that a rule of law infringed is considered to confer rights on individuals when the relevant provision is unconditional and sufficiently precise [67].
Sodišče Efte je odločilo, da se za kršeno pravno pravilo šteje, da podeljuje pravice posameznikom, če je ustrezna določba nepogojna in dovolj natančno opredeljena.
As stated in paragraph 22 above, the Authority considers this criteria to be fulfilled in Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement.
Kot je navedeno v odstavku 22 zgoraj, Nadzorni organ šteje, da je ta pogoj izpolnjen v členu 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču.
The requirement of a sufficiently serious breach of EEA law will also generally be met as regards Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement.
Na splošno je v zvezi s členom 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču izpolnjen tudi pogoj dovolj hude kršitve prava EGP.
The EFTA Court has held that this depends on whether, in the exercise of its legislative powers, a Contracting Party to the EEA Agreement has manifestly and gravely disregarded the limits on its discretion.
Sodišče Efte je odločilo, da je to odvisno od tega, ali pogodbenica Sporazuma EGP pri izvrševanju zakonodajne oblasti očitno in v resnem obsegu ni upoštevala omejitev svoje diskrecijske pravice.
In order to determine whether this condition is met, all factors that characterise the situation must be taken into account.
Da bi odločili o izpolnjevanju tega pogoja, je treba upoštevati vse dejavnike, ki so značilni za situacijo.
However, with regard to Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement, EFTA State authorities have no discretion not to notify state aid measures.
V zvezi s členom 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču pa organi držav Efte nimajo nobene diskrecijske pravice, da ukrepov državne pomoči ne priglasijo.
They are, in principle, under an absolute obligation to notify all such measures prior to their implementation.
Vse take ukrepe morajo načeloma brezpogojno priglasiti, preden se začnejo izvajati.
Although the EFTA Court may take the excusability of the relevant breach of EEA law into account [69], in the presence of state aid, EFTA State authorities should be fully aware of this obligation and cannot normally argue that they were not aware of the standstill obligation.
Čeprav lahko Sodišče Efte upošteva opravičljivost zadevne kršitve prava EGP [69], pa se morajo ob prisotnosti državne pomoči organi držav Efte v celoti zavedati svoje obveznosti in se navadno ne morejo zagovarjati, da niso poznali obveznosti mirovanja. Če so države Efte v dvomih, lahko zaradi pravne varnosti ukrep vedno priglasijo Nadzornemu organu.
The third requirement that the breach of EEA law must have caused an actual and certain financial damage to the claimant can be met in various ways.
Tretji pogoj, da mora kršitev prava EGP povzročiti resnično in dejansko finančno škodo tožniku, je lahko izpolnjena na različne načine.
The claimant will often argue that the aid was directly responsible for a loss of profit.
Tožnik običajno zatrjuje, da je pomoč neposredno vplivala na izgubo dobička.
When confronted with such a claim, the national court should take account of the following considerations:
V takem primeru lahko nacionalno sodišče upošteva naslednje:
By virtue of the EEA law requirements of equivalence and effectiveness [71], national rules may not exclude an EFTA State’s liability for loss of profit [72].
na podlagi zahtev za enakovrednost in učinkovitost v skladu s pravom EGP [71] nacionalna pravila ne smejo izključiti odgovornosti države Efte za izgubo dobička.
Damage under EEA law can exist regardless of whether the breach caused the claimant to lose an asset or whether it prevented the claimant from improving his asset position.
Škoda lahko po pravu EGP obstaja ne glede na to, ali je kršitev povzročila, da je tožnik izgubil sredstva, ali pa je preprečila, da bi tožnik izboljšal stanje svojih sredstev.
Should national law contain such an exclusion, the national court would need to leave the provision unapplied as regards damages claims under Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement.
Če bi nacionalna zakonodaja vključevala tako izjemo, nacionalno sodišče ne bi smelo uporabiti te določbe za odškodninske zahtevke v skladu s členom 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču;
Determining the actual amount of lost profit will be easier where the unlawful aid enabled the beneficiary to win over a contract or a specific business opportunity from the claimant.
opredelitev dejanskega zneska izgubljenega dobička bo lažja, če nezakonita pomoč upravičencu omogoči, da od tožnika prevzame pogodbo ali neko poslovno priložnost.
The national court can then calculate the revenue which the claimant was likely to generate under this contract.
Nacionalno sodišče lahko potem izračuna prihodek, ki bi ga tožnik verjetno ustvaril na podlagi te pogodbe.
In cases where the contract has already been fulfilled by the beneficiary, the national court would also take account of the actual profit generated.
Kadar je upravičenec do pomoči že izpolnil svoje obveznosti iz pogodbe, nacionalno sodišče upošteva tudi dejansko ustvarjeni dobiček;
More complicated damage assessments are necessary where the aid merely leads to an overall loss of market share.
bolj zapletene ocene škode so potrebne, kadar pomoč povzroči samo splošno izgubo tržnega deleža.
One possible way for dealing with such cases could be to compare the claimant’s actual income situation (based on the profit and loss account) with the hypothetical income situation had the unlawful aid not been granted.
Eden od mogočih načinov obravnavanja takih primerov bi lahko bila primerjava dejanskega prihodkovnega položaja tožnika (na podlagi izkaza poslovnega izida) s hipotetičnim prihodkovnim položajem, če nezakonita pomoč ne bi bila dodeljena;
There may be circumstances where the damage suffered by the claimant exceeds the lost profit.
pojavijo se lahko okoliščine, v katerih škoda, ki jo utrpi tožnik, presega izgubljeni dobiček.
This could, for example, be the case where, as a consequence of the unlawful aid, the claimant is forced out of business (e.g. through insolvency).
To se lahko zgodi, na primer, kadar mora tožnik zaradi nezakonite pomoči prekiniti dejavnost (npr. zaradi plačilne nesposobnosti).
The possibility to claim damages is, in principle, independent of any parallel investigation by the Authority concerning the same aid measure.
Možnost zahtevati odškodnino načeloma ni odvisna od vzporednih preiskav Nadzornega organa v zvezi z istim ukrepom pomoči.
Such an ongoing investigation does not release the national court from its obligation to safeguard individual rights under Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement [73].
Taka tekoča preiskava ne oprosti nacionalnega sodišča obveznosti varovanja pravic posameznikov v skladu s členom 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču. [73] Ker tožnik lahko dokaže, da je utrpel izgubo zaradi predčasnega izvajanja pomoči, in natančneje, zaradi nezakonite časovne prednosti upravičenca do pomoči, uspešni odškodninski zahtevki niso izključeni niti, kadar je Nadzorni organ pred odločitvijo nacionalnega sodišča pomoč že odobril.
National procedural rules will sometimes allow the national court to rely on reasonable estimates for the purpose of determining the actual amount of damages to be granted to the claimant.
Nacionalna procesna pravila včasih omogočajo, da se nacionalno sodišče pri opredelitvi dejanskega zneska odškodnine, ki se izplača tožniku, opre na razumne ocene.
Where that is the case, and provided the principle of effectiveness [75] is respected, the use of such estimates would also be possible in relation to damages claims arising from Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement.
V tem primeru in ob upoštevanju načela učinkovitosti [75] se take ocene lahko uporabijo tudi v zvezi z odškodninskimi zahtevki iz člena 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču.
This can be a useful tool for national courts which face difficulties in relation to the calculation of damages.
Lahko so uporabno orodje za nacionalna sodišča, ki imajo težave z izračunom odškodnin.
The legal prerequisites for damages claims under EEA law and issues of damages calculation can also form the basis of requests for assistance from the Authority under section 2 of this Chapter.
Predpisani pogoji za odškodninske zahtevke v skladu s pravom EGP in vprašanja v zvezi z izračunom odškodnin so tudi lahko podlaga za prošnje za pomoč Nadzornega organa v skladu z oddelkom 2 tega poglavja.
Damages claims against the beneficiary
Odškodninski zahtevki zoper upravičenca do pomoči
As described above, potential claimants are entitled to bring damages claims against the state aid granting authority.
Kot je opisano zgoraj, lahko morebitni tožniki vložijo odškodninske zahtevke zoper organ, ki je dodelil državno pomoč.
However, there may be circumstances in which the claimant prefers to claim damages directly from the beneficiary.
V nekaterih okoliščinah pa tožnik raje zahteva odškodnino neposredno od upravičenca do pomoči.
As Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement does not impose any direct obligation on the beneficiary of state aid, EEA law does not give any basis for such claims [76].
Ker člen 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču ne nalaga kakršne koli neposredne obveznosti upravičencu do državne pomoči, pravo EGP ne daje podlage za takšne zahtevke.
However, this does not in any way prejudice the possibility of a successful damages action against the beneficiary on the basis of substantive national law.
To pa nikakor ne posega v možnosti za uspešno odškodninsko tožbo proti upravičencu na podlagi nacionalnega materialnega prava. V tem smislu se morajo možni tožniki zanašati na nacionalna pravila o nepogodbeni odgovornosti.
The duty of national courts to draw the necessary legal consequences from violations of the standstill obligation is not limited to their final judgments.
Dolžnost nacionalnih sodišč, da se opredelijo glede nujnih pravnih posledic kršitev obveznosti mirovanja, ni omejena na njihove končne sodbe.
As part of their role deriving from Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement, national courts are also required to take interim measures where this is appropriate to safeguard the rights of individuals [78] and the effectiveness of Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement.
Kot del njihove vloge, ki izhaja iz člena 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču, se od nacionalnih sodišč tudi zahteva, da sprejmejo začasne ukrepe, kadar je to primerno za varstvo pravic posameznikov [78] in učinkovitost člena 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču.
The power of national courts to adopt interim measures can be of central importance to interested parties where fast relief is required.
Pristojnost nacionalnih sodišč, da sprejmejo začasne ukrepe, je lahko zelo pomembna za zainteresirane strani, zlasti kadar se zahteva hitro ukrepanje.
Because of their ability to act swiftly against unlawful aid, their proximity and the variety of measures available to them, national courts are very well placed to take interim measures where unlawful aid has already been paid or is about to be paid.
Ker so nacionalna sodišča sposobna hitro ukrepati proti nezakoniti pomoči, ker so blizu dogajanju in ker imajo na voljo različne ukrepe, so v zelo dobrem položaju, da sprejmejo začasne ukrepe, če je bila nezakonita pomoč že izplačana ali je tik pred tem, da se izplača.
The most straightforward cases are those where unlawful aid has not yet been disbursed, but where there is a risk that such payments will be made during the course of national court proceedings.
Najpreprostejši primeri so tisti, v katerih nezakonita pomoč še ni bila izplačana, vendar obstaja nevarnost, da bodo taka izplačila izvedena med postopkom pred nacionalnim sodiščem.
In such cases, the national court’s obligation to prevent violations of Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement [79] can require it to issue an interim order preventing the illegal disbursement until the substance of the matter is resolved.
V takih primerih lahko obveznost nacionalnega sodišča, da prepreči kršitve člena 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču [79], od njega zahteva, da izda začasno odredbo, s katero se prepreči nezakonito izplačilo, dokler ni odločeno o vsebini zadeve.