natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Concession power sold according to this pricing model is in the following referred to as ‘cost price concession power’.
Električna energija po znižani ceni, prodana po tem modelu oblikovanja cen, se v nadaljnjem besedilu imenuje „električna energija po ceni glede na stroške“.
For concessions granted after 10 April 1959, the concession price is set by the Ministry of Energy and Petroleum on the basis of the average cost for a representative sample of hydroelectric plants throughout the country.
Za koncesije, podeljene po 10. aprilu 1959, znižano ceno električne energije določa Ministrstvo za nafto in energijo na podlagi povprečne cene za reprezentativni vzorec hidroelektrarn po vsej državi.
This pricing method is in the following referred to as the ‘ministry price’ method.
Ta način oblikovanja cen se v nadaljnjem besedilu imenuje „cena ministrstva“.
Concession power sold according to this pricing model is in the following referred to as ‘ministry price concession power’.
Električna energija po znižani ceni, prodana po tem modelu oblikovanja cen, se v nadaljnjem besedilu imenuje „električna energija po ceni ministrstva“.
The Industrial Licensing Act provides that the municipalities entitlement to concession power may be brought up for review by Norwegian Water Resources and Energy Directorate (‘NVE’) 20 years after the concession was granted [13].
Zakon o industrijskih licencah določa, da norveška Direkcija za vodne vire in vodno energijo (v nadaljnjem besedilu: DVV) lahko pravico občin do električne energije po znižani ceni ponovno prouči 20 let po tem, ko je bila podeljena [13].
The Norwegian authorities have explained that while the review process can lead to a fine-tuning, by NVE, of the volume of concession power, it cannot lead to substantial changes of the municipality’s entitlement to concession power.
Norveški organi so pojasnili, da lahko DVV v postopku proučitve natančneje določi količino električne energije po znižani ceni, vendar ne more občutneje spremeniti pravice občine do električne energije po znižani ceni.
The majority of Narvik’s concession power entitlements are due for review in 2019.
Rok proučitve večine pravic občine Narvik do električne energije po znižani ceni je v letu 2019.
The municipalities carry the cost of feeding the concession power into the grid.
Stroške dovajanja električne energije po znižani ceni v omrežje nosijo občine.
Narvik’s concession power
Električna energija po znižani ceni v občini Narvik
Per year, Narvik is entitled to a total of approximately 128 GWh of concession power, of which approximately 116,3 GWh is priced according to the ministry price method and the remaining approximately 11,7 GWh is priced according to the cost price method.
Občina Narvik je letno v skupni vrednosti upravičena do približno 128 GWh električne energije po znižani ceni, od česar je cena približno 116,3 GWh oblikovana v skladu z načinom cene ministrstva, cena približno 11,7 GWh preostale električne energije pa je oblikovana v skladu z načinom cene glede na stroške.
The Norwegian authorities have explained that the ministry price in 2000 was approximately NOK 0,10 and the relevant cost price for Håkvik and Nygård in 2000 was in the range of NOK 0,14 to NOK 0,178.
Norveški organi so pojasnili, da je cena ministrstva v letu 2000 znašala približno 0,10 NOK in da se je ustrezna cena glede na stroške za Håkvik in Nygård v letu 2000 gibala med 0,14 NOK in 0,178 NOK.
Plant owner at time of the transaction
Lastnik elektrarne v času transakcije
Plant
Elektrarna
Approx. GWh/year
Približno GWh/leto
Price method
Način oblikovanja cen
Håkvik and Nygård
Håkvik in Nygård
Cost price
Cena glede na stroške
Ministry price
Cena ministrstva
Skjomen, Båtsvann and Norddalen
Skjomen, Båtsvann in Norddalen
Narvik Energi AS (‘NEAS’)
Narvik Energi AS (družba NEAS)
NEAS is located in Narvik municipality in the county of Nordland.
Družba NEAS je v občini Narvik v okrožju Nordland.
It produces and sells electricity.
Proizvaja in prodaja električno energijo.
Until 2001, NEAS was 100 per cent owned by Narvik municipality.
Do leta 2001 je bila družba NEAS v 100-odstotni lasti občine Narvik.
In 2001, Narvik sold off 49,99 % of its shares to two power companies, Vesterålskraft AS and Hålogalandskraft AS.
Leta 2001 je občina Narvik prodala 49,99 % svojega deleža dvema energetskima družbama, Vesterålskraft AS in Hålogalandskraft AS.
After a merger in 2006 and a name change in 2009, NEAS is now part of the company Nordkraft AS (‘Nordkraft’).
Po združitvi leta 2006 in spremembi imena leta 2009 je družba NEAS zdaj del družbe Nordkraft AS (v nadaljnjem besedilu: družba Nordkraft).
Events leading up to the sale of concession power
Dogodki, ki so vodili k prodaji električne energije po znižani ceni
Until the end of 1998, Narvik sold its annual entitlement of approximately GWh 128 of concession power to NEAS under short- or longer-term contracts.
Do leta 1998 je občina Narvik prodajala približno 128 GWh električne energije po znižani ceni, do katere je bila letno upravičena, družbi NEAS v okviru kratko- in dolgoročnih pogodb.
However, at the beginning of 1999, after failing to reach an agreement with NEAS, Narvik sold its concession power on a power exchange at spot prices.
Vendar je na začetku leta 1999, potem ko ji ni uspelo doseči dogovora z družbo NEAS, občina Narvik prodala svojo električno energijo, ki jo je dobila po znižanih cenah, na borzi električne energije po tržnih cenah.
The price was NOK 109,50 per MWh.
Cena za MWh je bila 109,50 NOK.
Since it paid NOK 111,10 per MWh plus feeding costs of NOK 20 per MWh for the concession power, Narvik incurred a loss of approximately NOK 2,3 million under this contract.
Ker je občina Narvik plačala 111,10 NOK za MWh in stroške dovajanja električne energije po znižani ceni, ki so znašali 20 NOK za MWh, je v okviru te pogodbe utrpela izgubo v višini približno 2,3 milijona NOK.
Narvik had initially expected a surplus of NOK 3,5 million.
Prvotno je občina Narvik pričakovala dobiček v višini 3,5 milijona NOK.
On 19 October 1999, the Municipal Council Executive Committee (‘Executive Committee’) recommended to the Municipal Council that the overall goal for handling the municipality’s concession power should be to maximize return on a long-term basis in order to obtain a stable planning horizon.
Izvršni odbor občinskega sveta (v nadaljnjem besedilu: izvršni odbor) je 19. oktobra 1999 občinskemu svetu priporočil, da mora biti skupni cilj pri upravljanju občinske električne energijo po znižani ceni dolgoročno maksimiranje donosnosti, tako da je zagotovljen stabilen okvir načrtovanja.
The proposed strategy for achieving this goal had four elements:
Strategija, ki je bila predlagana za doseganje tega cilja, je imela štiri elemente, in sicer:
Concession power is sold to the highest bidder on long-term contracts with a fixed return, however with adjustment clauses that give additional returns if the prices are substantially higher than the projected prices in the contract period;
električna energija, pridobljena po znižani ceni, se proda najugodnejšemu ponudniku v okviru dolgoročne pogodbe z nespremenljivim donosom, vendar pa s klavzulo v primeru razlik, ki omogoča dodatne donose, če so cene občutno višje od cen, predvidenih za obdobje veljavnosti pogodbe;
Concession power is sold under different contracts of different lengths to diversify risk;
za razpršitev tveganja se električna energija, pridobljena po znižani ceni, proda v okviru različnih pogodb, ki imajo različna obdobja veljavnosti;
The Mayor is granted power of attorney to enter into agreements according to the strategy decided by the Municipal Council;
župan je pooblaščen za sklepanje pogodb v skladu s strategijo, o kateri odloča občinski svet;
Profits from the sale of the concession power is deposited into a fund to be dispersed according to decisions by the Municipal Council.
dobički od prodaje električne energije, pridobljene po znižani ceni, se nalagajo v sklad in bodo razdeljeni v skladu z odločitvami občinskega sveta.
The Municipal Council confirmed the recommendation of the Executive Committee with one adjustment, suggested by the Mayor and confirmed by way of an amendment to the strategy:
Občinski svet je potrdil priporočilo izvršnega odbora, vendar z eno prilagoditvijo, ki jo je predlagal župan in ki je bila potrjena z dopolnitvijo strategije:
instead of the Mayor being explicitly ‘granted power of attorney to enter into agreements according to the strategy decided by the Municipal Council’, the final decision stated that ‘as a first step in executing this strategy, NEAS is invited to discuss their interest in the matter as outlined in their letter to the municipality dated 9 November.’
namesto da je župan izrecno „pooblaščen za sklepanje pogodb v skladu s strategijo, o kateri je odločil občinski svet“, se je končna odločitev glasila tako, da „je prvi korak pri izvajanju te strategije povabilo družbi NEAS k pogovorom o njenih interesih, kot jih je navedla v dopisu občini z dne 9. novembra“.
A letter from NEAS dated 9 November 1999 questioned the proposed strategy of selling the concession power under different contracts of different lengths to diversify risk.
V dopisu družbe NEAS z dne 9. novembra 1999 je bila problematizirana predlagana strategija prodaje električne energije, pridobljene po znižani ceni, v okviru različnih pogodb, ki imajo različna obdobja veljavnosti, s čimer bi razpršili tveganje.
Instead, NEAS suggested one long-term contract (‘for example 50 years’) and was open to including a price adjustment clause in the contract with Narvik.
Namesto tega je družba NEAS predlagala eno dolgoročno pogodbo („na primer, 50 let“) in je bila pri pogodbi z občino Narvik pripravljena na vključitev klavzule za prilagoditev cene.
Also in a letter dated 15 April 1999, NEAS stated its interest in entering into a long-term contract regarding the concession power, primarily through a purchase with an upfront lump sum payment, or alternatively as a long-term lease - suggested initially at 60 years - with annual payments to Narvik.
Družba NEAS je prav tako v dopisu z dne 15. aprila 1999 navedla svoj interes za sklenitev dolgoročne pogodbe v zvezi z električno energijo po znižani ceni, predvsem prek nakupa z vnaprejšnjim plačilom pavšalnega zneska ali, namesto tega, kot dolgoročen najem – prvotno predlagan v obdobju 60 let – z letnimi plačili občini Narvik.
Aside from the issue of the concession power, there were also discussions about NEAS’ future role in the market, and Narvik’s role as the owner of NEAS.
Poleg vprašanja električne energije po znižani ceni je šlo tudi za pogovore o prihodnji vlogi družbe NEAS na tržišču in vlogi občine Narvik kot lastnici družbe NEAS.
According to the Norwegian authorities, NEAS was at the time observing extensive regional consolidation amongst power companies and the entry of national/international operators into local markets.
Po mnenju norveških organov je družba NEAS takrat spremljala obširno regijsko povezovanje med energetskimi družbami in vstop nacionalnih/mednarodnih dobaviteljev na lokalne trge.
NEAS needed to strengthen its equity base in order to acquire shares in other electricity companies, particularly Nordkraft AS.
Družba NEAS je morala za pridobitev deležev v drugih družbah za trgovanje z električno energijo, še posebej v družbi Nordkraft AS, okrepiti svoj lastniški kapital.
NEAS had also signed letters of intent with Hålogaland Kraft AS and Vesterålskraft AS to form a regional production company and a regional energy transportation company.
Družba NEAS je z družbama Hålogaland Kraft AS in Vesterålskraft AS podpisala tudi pisma o nameri, da bi oblikovale regijsko družbo za proizvodnjo energije in regijsko družbo za prenos energije.
In a municipal council meeting on 16 December 1999, it was decided that the municipality’s ownership stake in NEAS, the company’s capital needs and the handling of concession power, should be assessed jointly by a negotiation team consisting of the Mayor, the Deputy Mayor, the leader of the opposition, as well as the Director, the Deputy Director and the Head of Procurement of the municipal administration (‘the negotiation team’).
Na sestanku občinskega sveta 16. decembra 1999 so se odločili, da mora lastniški delež, ki ga ima občina Narvik v družbi NEAS, potrebe družbe po kapitalu in upravljanje z električno energijo po znižani ceni skupno oceniti pogajalska skupina, ki jo bodo sestavljali župan, namestnik župana in vodja opozicije ter direktor, namestnik direktorja, in vodja službe za javna naročila iz občinske uprave (v nadaljnjem besedilu: pogajalska skupina).
External assessments
Zunanje ocenjevanje
NEAS commissioned two reports from Arthur Andersen (‘AA’) and Deloitte & Touche (‘DT’) in order to determine the value of the ministry price concession power.
Družba NEAS je naročila dve poročili pri revizijskih družbah Arthur Andersen (v nadaljnjem besedilu: družba AA) in Deloitte & Touche (v nadaljnjem besedilu: družba DT), da bi določila vrednost električne energije po ceni ministrstva.
The AA report applies a net present value (‘NPV’) methodology, but does not describe the underlying assumptions in great detail.
Poročilo družbe AA uporablja metodologijo neto sedanje vrednosti (v nadaljnjem besedilu: metodologija NSV), vendar temeljnih predpostavk ne opisuje podrobneje.
The DT report also utilises an NPV methodology, but goes further than the AA report in explaining relevant assumptions and calculations.
Poročilo družbe DT tudi uporablja metodologijo NSV, vendar pa podrobneje od poročila družbe AA pojasnjuje ustrezne predpostavke in izračune.
For example, the DT report explains in detail how the required return is determined based on the capital asset pricing model (‘CAPM’) and how the weighted average cost of capital (‘WACC’) is determined.
Poročilo družbe DT na primer podrobno opisuje, kako je določen zahtevani donos glede na model določanja cen dolgoročnih naložb (v nadaljnjem besedilu: model CAPM) in kako so določeni tehtani povprečni stroški kapitala (v nadaljnjem besedilu: WACC).
The analysis also contains a detailed description of the calculation of the concession price and include sensitivity analysis based on incremental changes in both the price of electricity and WACC.
Analiza vsebuje tudi podroben opis izračuna znižane cene in vključuje analizo občutljivosti na podlagi postopnih sprememb cene elektrike in WACC.
Narvik commissioned two reports from Danske Securities (‘DS1’ and ‘DS2’).
Občina Narvik je naročila dve poročili pri družbi Danske Securities (v nadaljnjem besedilu: poročili DS1 in DS2).
For the first report, DS1, Danske Securities was commissioned to assess whether or not the municipality should sell its entitlement to concession power in the market or transfer it to NEAS.
Pri prvem poročilu, DS1, je bilo družbi Danske Securities naročeno, naj oceni, ali bi morala občina prodati svojo pravico do električne energije po znižani ceni na trgu ali bi jo morala prenesti na družbo NEAS.
In DS1, Danske Securities, on its own initiative, provided an estimate of the value of the entitlement to concession power for a period of 50 years.
V poročilu DS1 je družba Danske Securities na lastno pobudo predstavila oceno vrednosti pravice do električne energije po znižani ceni za obdobje 50 let.
Apart from stating its assumptions made for future developments of electricity prices, Danske Securities provided limited guidance on how the value of the entitlement to concession power was calculated.
Družba Danske Securities je navedla samo predpostavke, s katerimi je izračunala gibanje cen električne energije v prihodnosti, ni pa podala celotne razlage, kako je izračunala vrednost pravice do električne energije po znižani ceni.
In DS2, Danske Securities requested price and cost expectations from 3 market operators:
V poročilu DS2 je družba Danske Securities zahtevala pričakovane cene in stroške od treh dobaviteljev na trgu:
CBF Kraftmegling AS (‘CBF’), Norwegian Energy Brokers AS (‘NEB’) and Statkraft SF (‘Statskraft’).
družbe CBF Kraftmegling AS (v nadaljnjem besedilu: družba CBF), družbe Norwegian Energy Brokers AS (v nadaljnjem besedilu: družba NEB) in družbe Statkraft SF (v nadaljnjem besedilu: družba Statskraft).
On the basis of these expectations, Danske Securities calculated an estimated market value of the entitlement to concession power.
Na podlagi teh pričakovanj je družba Danske Securities izračunala ocenjeno tržno vrednost pravice do električne energije po znižani ceni.
CBF’s expectations resulted in a base case estimate of NOK 127 million.
Rezultat pričakovanj družbe CBF je izhodiščna ocena 127 milijonov NOK.
NEB’s expectations resulted in a base case estimate of NOK 75 million.
Rezultat pričakovanj družbe NEB je izhodiščna ocena 75 milijonov NOK.
As NEB had not adjusted its price and cost expectations for inflation, Danske Securities stressed that it did not find NEB’s expectations to be credible.
Ker družba NEB ni popravila svojih pričakovanih cen in stroškov glede na inflacijo, je družba Danske Securities poudarila, da pričakovanja družbe NEB niso verodostojna.
Statkraft’s expectations resulted in a range of NOK 115-140 million.
Rezultat pričakovanj družbe Statkraft je izhodiščna ocena med 115 in 140 milijoni NOK.
On the basis of these three value assessments, Danske Securities concluded that the estimated NPV of the entitlement to concession power would be in the range of NOK 100-140 million.
Na podlagi teh treh ocen vrednosti je družba Danske Securities ugotovila, da je ocenjena neto sedanja vrednost pravice do električne energije po znižani ceni med 100 in 140 milijoni NOK.
The four reports are summarised in the following table.
Povzetki vseh štirih poročil so v spodnji tabeli.
In the following, these reports are collectively referred to as ‘the four reports’.
V nadaljnjem besedilu so ta poročila imenovana s skupnim izrazom „štiri poročila“.
Author of report
Avtor poročila
Date of report
Datum poročila
Report commissioned by
Poročilo naročila
Concession power volume assessed (in GWh) [14]
Ocenjena količina električne energije po znižani ceni (v GWh) [14]
Period (in years)
Obdobje (v letih)
Estimated NPV (in NOK million)
Ocenjena NPV (v milijonih NOK)
Internal assessments
Notranje ocenjevanje
In addition to the external advice, the head of procurement in Narvik municipality made his own assessments.
Poleg zunanjega nasveta je vodja službe za javna naročila pri občini Narvik pripravil lastne ocene.
In the first assessment presented to the Executive Committee in October 1999, he concluded that the overall risk for the municipality was high for long-term contracts defined as contracts between 10 and 40 years.
V prvi oceni, predstavljeni izvršnemu odboru oktobra 1999, je sklenil, da je skupno tveganje za dolgoročne pogodbe, določene kot pogodbe s trajanjem veljavnosti med 10 in 14 leti, visoko.
In his second assessment, presented to the negotiation team on 16 March 2000, various options for handling the concession power were discussed.
V drugi oceni, predstavljeni pogajalski skupini 16. marca 2000, je obravnaval več možnosti za upravljanje električne energije po znižani ceni.
By this time, however, the negotiation team had narrowed the scope of his mandate to only assess risk, time to settlement, tax implications and profit maximization for three scenarios (all involving Narvik transferring the concession power right to NEAS for a 50-year period and reducing its ownership stake in NEAS).
Vendar je do takrat pogajalska skupina že zožila njegova pooblastila na oceno tveganja, posledice pri davkih in maksimizacijo dobička za tri scenarije (v skladu s katerimi občina za 50 let prenese pravico do električne energije po znižani ceni na družbo NEAS in zmanjša svoj lastniški delež v tej družbi).
Notwithstanding this, in his second assessment, the head of procurement continued to focus on the importance of the length of the contract.
Ne glede na to se je vodja službe za javna naročila v svoji drugi oceni še naprej osredotočal na pomen trajanja veljavnosti pogodbe.
His assessment of the marginal value of the entitlement to concession power over time was that ‘…to enter into a very long contract such as 50 years gives very little additional value for us as sellers compared to a shorter contract (for example 20 years with NOK 83 million)’.
Njegova ocena mejne vrednosti pravice do električne energije po znižani ceni v prihodnje je bila, da „… sklenitev pogodbe z zelo dolgo veljavnostjo, kot je obdobje 50 let, nam kot prodajalcem nudi zelo majhno dodatno vrednost v primerjavi s pogodbo s krajšo veljavnostjo (na primer 20 let s 83 milijoni NOK)“.
After internal discussions regarding the advantages and disadvantages of a long-term contract, the negotiation team made its recommendation to the Municipal Council where it recommended a contract with a duration of 50,5 years as appropriate to reduce the municipality’s risk and to provide a long-term planning horizon.
Po internih pogovorih glede prednosti in slabosti dolgoročne pogodbe je pogajalska skupina občinskemu svetu podala svoje priporočilo, v katerem je kot ustrezno priporočila pogodbo z veljavnostjo 50,5 let, ki bi znižala tveganje za občino in omogočila dolgoročni okvir načrtovanja.
The sale of concession power
Prodaja električne energije, pridobljene po znižani ceni
NEAS had only sought to purchase the 116,3 GWh of ministry price concession power.
Družba NEAS je želela kupiti le 116,3 GWh električne energije po ceni ministrstva.
In the negotiations with the company, Narvik however insisted that its entitlement to concession power be bought in full, and that the 11,7 GWh cost price concession power therefore be bundled with the ministry price concession power.
Vendar je v pogajanjih z družbo občina Narvik vztrajala, da mora biti njena pravica do električne energije po znižani ceni kupljena v celoti in da je treba 11,7 GWh električne energije po ceni glede na stroške zato združiti z električno energijo po ceni ministrstva.
In May 2000, the parties finally agreed to have the full 128 GWh of concession power covered by the agreement and that NEAS would pay NOK 120 million for the ministry price concession power and NOK 6 million for the cost price concession power.
Maja 2000 sta se stranki le dogovorili, da bo pogodba vključevala vseh 128 GWh električne energije po znižani ceni in da bo družba NEAS za električno energijo po ceni ministrstva plačala 120 milijonov NOK, za električno energijo po ceni glede na stroške pa 6 milijonov NOK.
On 25 May 2000, the Municipal Council formally decided that the municipality should sell its annual 128 GWh entitlement to concession power to NEAS for 50,5 years for NOK 126 million.
Občinski svet se je 25. maja 2000 uradno odločil, da mora občina prodati svojo pravico do 128 GWh električne energije po znižani ceni letno družbi NEAS za obdobje 50,5 let za 126 milijonov NOK.
On 16 October 2000, Narvik and NEAS formalised the agreement by signing the contract where Narvik sold the entitlement to concession power on the above described terms.
Občina Narvik in družba NEAS sta dogovor uradno potrdili 16. oktobra 2000 s podpisom pogodbe, v kateri je občina prodala svojo pravico do električne energije po znižani ceni pod zgoraj opisanimi pogoji.
No price adjustment mechanism was included in the contract, and the money was to be paid as an upfront lump sum.
V pogodbo ni bil vključen noben mehanizem prilagajanja cen, gotovina pa naj bi bila plačana kot vnaprejšnji pavšalni znesek.
On 29 November 2000, Narvik and NEAS signed a supplementary agreement where NEAS for the purchase of the entitlement to concession power committed to pay Narvik NOK 60 million in cash, and the remaining NOK 66 million as an equity contribution in kind injected into NEAS (at the time 100 % owned by the Municipality).
Občina Narvik in družba NEAS sta 29. novembra 2000 podpisali dopolnilni sporazum, v katerem se je družba NEAS zavezala, da za nakup pravice do električne energije po znižani ceni plača občini 60 milijonov NOK v gotovini, preostalih 66 milijonov NOK pa kot stvarni vložek, vložen v družbo NEAS (ki je bila takrat v 100-odstotni lasti občine).
Sale of NEAS shares
Prodaja deležev družbe NEAS
In 2001, Narvik divested 49,99 % of its shares in NEAS to Vesterålskraft AS and Hålogalandskraft AS.
Leta 2001 je občina odprodala 49,99 % svojega deleža družbama Vesterålskraft AS in Hålogalandskraft AS.