natgillin/translations-raw huggingface dataset:
References to the “Oslo Sporveier Group” in this Decision will be used to refer to AS Oslo Sporveier and its subsidiaries.
Sklicevanja na „skupino Oslo Sporveier“ v tej odločbi se bodo uporabljala kot sklicevanje na podjetje AS Oslo Sporveier in njegova odvisna podjetja.
By letter dated 8.2.2012 (Event No 624263), the complainant called upon the Authority to open the formal investigation procedure into the measures that had been subject to the procedure of the EFTA Court in the case E-14/10.
Pritožnik je v dopisu z dne 8. februarja 2012 (ev. št. 624263) pozval Nadzorni organ, naj začne formalni postopek preiskave ukrepov, za katere je veljal postopek Sodišča Efte v zadevi E-14/10.
See the opening decision at paragraphs 122–124.
Glej odločbo o začetku postopka, odstavki 122–124.
See the operative part of the opening decision at Article 1.
Glej operativni del odločbe o začetku postopka, člen 1.
Act of 21.6.2002 No 45 (e.i.f. 1.1.2003).
Zakon št. 45 z dne 21. junija 2002 (začetek veljavnosti 1.1.2003).
Regulation of 26.3.2003 No 401 (e.i.f. 1.4.2003).
Uredba št. 401 z dne 26. marca 2003 (začetek veljavnosti 1.4.2003).
Act of 4.6.1976 No 63 (e.i.f. 1.7.1977).
Zakon št. 63 z dne 4. junija 1976 (začetek veljavnosti 1.7.1977).
Repealed and replaced by the CTA on 1.1.2003.
Z dnem 1.1.2003 ga je razveljavil in nadomestil ZKP.
Regulation of 12.8.1986 No 2170 (e.i.f. 1.1.1987) and Regulation of 4.12.1992 No 1013 (e.i.f. 1.1.1994).
Uredba št. 2170 z dne 12. avgusta 1986 (začetek veljavnosti 1.1.1987) in Uredba št. 1013 z dne 4. decembra 1992 (začetek veljavnosti 1.1.1994).
Both repealed and replaced by the CTR on 1.4.2003.
Obe uredbi je z dnem 1.4.2003 razveljavil in nadomestil UKP.
In Norwegian: Administrasjonsselskap.
V norveščini: „Administrasjonsselskap“.
Article 23 CTA.
Člen 23 ZKP.
Article 22(3) CTA.
Člen 22(3) ZKP.
Article 22(4) CTA.
Člen 22(4) ZKP.
Articles 4 and 6 CTA.
Člena 4 in 6 ZKP.
Article 4(1) CTA.
Člen 4(1) ZKP.
Article 4(2) CTA and Chapter I of the CTR.
Člen 4(2) ZKP in poglavje I UKP.
Article 27(1) CTA.
Člen 27(1) ZKP.
Article 6(1) CTA.
Člen 6(1) ZKP.
Article 25 CTR.
Člen 25 UKP.
Articles 28 and 29 CTR.
Člena 28 in 29 UKP.
These are the requirements the Authority considers to be the most relevant for the purposes of describing the national scheme, however, a number of other detailed requirements for a special concession are set out in the CTR.
To so zahteve, ki so po mnenju Nadzornega organa najpomembnejše za opis nacionalnega načrta, številne druge podrobne zahteve za posebne koncesije pa so določene v UKP.
The Ministry of Transport has delegated its competence for setting the tariffs to the counties.
Ministrstvo za promet je svojo pristojnost za določanje tarif preneslo na okrožja.
However, some rebates are determined on the national level.
Kljub temu se nekaj znižanj določa na nacionalni ravni.
In practice, the Ministry has instructed all the counties to ensure that local scheduled bus transport operators carrying out a public service offer a 50 % price reduction to children, senior and disabled citizens.
Ministrstvo je vsem okrožjem v praksi naročilo, naj zagotovijo, da bodo izvajalci storitev rednega lokalnega avtobusnega prevoza, ki izvajajo javne storitve, ponudili 50-odstotno znižanje cen otrokom, starejšim občanom in invalidom.
Articles 28 and 29(2) CTR.
Člena 28 in 29(2) UKP.
On the basis of Article 28(3) CTR, the Ministry of Transport has the competence to give guidelines on the content and publication of the transportation schedules.
Ministrstvo za promet je na podlagi člena 28(3) UKP pristojno za zagotavljanje smernic glede vsebine in objave voznih redov za prevoze.
The Ministry of Transport’s Circular Letter N-1/2006 contains supplementary guidelines on the publication of route schedules.
Okrožnica N-1/2006 Ministrstva za promet vsebuje dopolnilne smernice o objavi voznih redov za uporabo proge.
Before 2006, Article 28 CTR regulated certain aspects of the publication of route schedules.
Do leta 2006 je nekatere vidike objave voznih redov za uporabo proge urejal člen 28 UKP. Ti vidiki so bili leta 2006 odstranjeni.
These aspects were taken out in 2006. In practice, the Circular Letter N-1/2006 refers to the old provision (Article 28 CTR) as it was before the amendment, and states that the requirements of the old provision, until further notice, shall be considered as a guideline for the content of the route schedule.
V praksi se Okrožnica N-1/2006 nanaša na staro določbo (člen 28 UKP), kakršna je bila pred spremembo, in navaja, da se zahteve iz stare določbe do nadaljnjega upoštevajo kot smernica za vsebino voznega reda za progo.
Article 27(2) CTA.
Člen 27(2) ZKP.
Article 8 CTA.
Člen 8 ZKP.
The possibility to tender the concessions was introduced by an amendment of the Transport Act of 1976 by Act of 11.6.1993 no 85 (e.i.f. 1.1.1994).
Možnost za objavo razpisa za podelitev koncesij je bila uvedena s spremembo Zakona o prevozu iz leta 1976 v skladu z Zakonom z dne 11. junija 1993 št. 85 (začetek veljavnosti 1.1.1994).
Article 30(1) CTR.
Člen 30(1) ZKP.
The Ministry of Transport has powers to give general guidelines for the use of electronic ticketing systems (Article 30(2) CTR).
Ministrstvo za promet je pristojno za izdajo splošnih smernic za uporabo elektronskega sistema izdaje vozovnic (člen 30(2) UKP).
The Ministry has given such guidelines in the form of its Circular Letter N-1/2006.
Ministrstvo je takšne smernice izdalo v obliki svoje Okrožnice N-1/2006.
In that Circular Letter the Ministry has decided that the following document should serve as a standard for electronic ticketing systems – Part 3 of Handbook 206 by the Norwegian Public Roads Administration (in Norwegian: Statens Vegvesen).
V slednji je navedlo odločitev, da bi se moral naslednji dokument uporabljati kot standard za elektronski sistem izdaje vozovnic: del 3 Priročnika št. 206 Norveške javne cestne uprave (v norveščini: „Statens Vegvesen“).
Article 22(5) CTA.
Člen 22(5) ZKP.
The 1997 Transport Agreement between AS Oslo Sporveier and AS Sporveisbussene, referred to below, is an example of such a contract.
Primer takšne pogodbe je prevozni sporazum iz leta 1997 med podjetjema AS Oslo Sporveier in AS Sporveisbussene, ki je naveden spodaj.
Article 22(1) CTA.
Člen 22(1) ZKP.
The Norwegian authorities, in their comments to the opening decision, have confirmed this and explained, with reference to legal literature (Norsk Lovkommentar), that the preceding provision – Article 24a of the Transport Act of 1976 – was interpreted in the same way.
Norveški organi so v svojih pripombah na odločbo o začetku postopka to potrdili in s sklicevanjem na pravno literaturo (Norsk Lovkommentar) pojasnili, da se je prejšnja določba – člen 24a Zakona o prevozu iz leta 1976 – razlagala na enak način.
In that regard, Norsk Lovkommentar to the Transport Act of 1976 (available on http://www.rettsdata.no/ (access requires a paid subscription)) on the issue of compensation states the following in note 43 (in Norwegian): “I rutetransporten vil det dog ofte være aktuelt å pålegge utøver en større rutetjeneste som sammenholdt med de takster som godkjennes, ikke gir et forsvarlig økonomisk grunnlag. I slike tilfeller kan plikten bare opprettholdes dersom det ytes tilskudd, jf. § 24 a”.
Zato je v „Norsk Lovkommentar“ k Zakonu o prometu iz leta 1976 (na voljo na strani http://www.rettsdata.no/ (za dostop je treba plačati naročnino)) v zvezi z izplačilom nadomestil v točki 43 navedeno naslednje (v norveščini): „I rutetransporten vil det dog ofte være aktuelt å pålegge utøver en større rutetjeneste som sammenholdt med de takster som godkjennes, ikke gir et forsvarlig økonomisk grunnlag. I slike tilfeller kan plikten bare opprettholdes dersom det ytes tilskudd, jf. § 24 a“.
Translation by the Authority: “For scheduled transport it will, however, frequently be appropriate to require the transport operator to provide a more comprehensive service that, in light of the set maximum prices, would not be of sound financial interest. Under such circumstances, the public service obligation can only be maintained against compensation, cf. Article 24a.”
Prevod, ki ga je pripravil Nadzorni organ: „Za redni prevoz pa bo pogosto ustrezno, da se od izvajalca prevoza zahteva, naj zagotovi celovitejšo storitev, ki glede na določene najvišje cene ne bo v močnem finančnem interesu. V takšnih okoliščinah se obveznost javne službe lahko ohrani samo na podlagi nadomestil, prim. člen 24a“.
See the preparatory works to the amendment of the Transport Act of 1976 – Ot.prp. nr. 16 (1980–81) at page 2.
Glej pripravljalna dela za spremembo Zakona o prevozu iz leta 1976 – Ot. prp. št. 16 (1980–81), str. 2.
Oslo Municipality is a county, as well as a municipality.
Občina Oslo je okrožje in občina.
In the following, it is referred to as Oslo Municipality.
V nadaljnjem besedilu se navaja kot občina Oslo.
In Norwegian: Norsk Rutebileierforbund.
V norveščini: „Norsk Rutebileierforbund“.
Since 1934 Oslo Municipality has practically been the sole owner of AS Oslo Sporveier (with 98,8 % ownership).
Občina Oslo je od leta 1934 tako rekoč edina lastnica podjetja AS Oslo Sporveier (98,8-odstotno lastništvo).
The Norwegian authorities have explained that in 2002, Oslo Municipality acquired the remaining shares and thus became the 100 % owner of AS Oslo Sporveier.
Norveški organi so pojasnili, da je občina Oslo leta 2002 pridobila tudi preostale delnice in s tem postala 100-odstotna lastnica podjetja.
According to the Norwegian authorities Oslo Municipality was involved in all issues of commercial importance relating to the carrying out of collective bus transport by AS Oslo Sporveier, including financial aspects of agreements/contracts with subsidiaries (such as AS Sporveisbussene) or other third parties.
Po navedbah norveških organov je bila občina Oslo vključena v vsa vprašanja komercialnega pomena v zvezi z tem, kako je podjetje AS Oslo Sporveier izvajalo skupni avtobusni prevoz, vključno s finančnimi vidiki sporazumov/pogodb z odvisnimi podjetji (kot je AS Sporveisbussene) ali ostalimi tretjimi stranmi.
Oslo Municipality was involved via the management board of AS Oslo Sporveier.
Občina Oslo je bila vključena prek upravnega odbora podjetja AS Oslo Sporveier.
Additionally, AS Oslo Sporveier had other departments operating inter alia underground, tram and ferry services.
Podjetje AS Oslo Sporveier je imelo tudi druge oddelke, ki so med drugim izvajali prevozne storitve s podzemno železnico, tramvaji in trajekti.
Three other operators, ING. M.O.
Trije ostali izvajalci, ING. M.O.
Schøyens Bilcentraler A/S, Norgesbuss AS/Oslo, and Follo Busstrafikk A/S also held concessions for scheduled bus transport on a few specified routes in Oslo.
Schøyens Bilcentraler A/S, Norgesbuss AS/Oslo in Follo Busstrafikk A/S, so tudi imeli koncesijo za redne avtobusne prevoze na nekaj določenih progah v Oslu.
Norgesbuss AS/Oslo acquired Follo Busstrafikk A/S in 1996 and with that took over its concessions.
Podjetje Norgesbuss AS/Oslo je prevzelo podjetje Follo Busstrafikk A/S leta 1996, s tem pa tudi njegove koncesije.
Article 22 CTA.
Člen 22 ZKP.
All ticket revenue generated by direct sale on their own buses, plus a share of the ticket revenue stemming from AS Oslo Sporveier, Stor-Oslo Lokaltrafikk (the predecessor to Ruter AS, a publicly owned company responsible for the management of local scheduled transport in Oslo) and Norges Statsbaner AS (a publicly owned company responsible for rail transport in Norway).
Ves prihodek od neposredne prodaje vozovnic na lastnih avtobusih skupaj z deležem prihodka od vozovnic iz podjetij AS Oslo Sporveier, Stor-Oslo Lokaltraffik (predhodnik podjetja Ruter AS v državni lasti, odgovornega za upravljanje lokalnega rednega prevoza v Oslu) in Norges Statsbaner AS (podjetje v državni lasti, odgovorno za železniški prevoz na Norveškem).
Since 1983, on the basis of Article 24a of the Transport Act of 1976, the 1982 Regulation and the KS and NABC Standard Main Agreement.
Od leta 1983, na podlagi člena 24a Zakona o prevozu iz leta 1976, uredbe iz leta 1982 ter glavnega standardnega sporazuma med KS in NABC.
The Norwegian authorities have explained that the practice essentially remained unchanged on the basis of Article 22 CTA after its entry into force on 1 January 2003.
Norveški organi so pojasnili, da je ta praksa v osnovi ostala nespremenjena na podlagi člena 22 ZKP, potem ko je s 1. januarjem 2003 začel veljati.
Calculation by the Authority.
Izračun, ki ga je opravil Nadzorni organ.
The system is described in the annex to the protocol defining the detailed compensation for bus services that AS Sporveisbussene was entitled to for 2004.
Sistem je opisan v prilogi k Protokolu, ki opredeljuje podrobno nadomestilo za avtobusne storitve, do katerega je bilo za leto 2004 upravičeno podjetje AS Sporveisbussene.
The exact figure is covered by the obligation of professional secrecy.
Za natančno številko velja obveznost varovanja poslovne skrivnosti.
It is in the range of 2 % - 7 %.
Številka je v razponu od 2 do 7 %.
Oslo Sporveiers Pensjonskasse was the pension fund for the employees of the Oslo Sporveier Group.
Oslo Sporveiers Pensjonkasse je bil pokojninski sklad za zaposlene v skupini Oslo Sporveier.
The 2004 capital injection covered the underfunding related to the pension obligations of Oslo Sporvognsdrift AS (a company responsible for the operation of tram services in Oslo), Oslo T-banedrift AS (a company responsible for the operation of metro services in Oslo), AS Oslo Sporveier and AS Sporveisbussene.
Kapitalski vložek iz leta 2004 je pokril primanjkljaj, povezan s pokojninskimi obveznostmi podjetij Oslo Sporvognsdrift AS (ki je bilo odgovorno za izvajanje tramvajskih storitev v Oslu), Oslo T-banedrift AS (ki je bilo odgovorno za izvajanje storitev prevoza z metrojem v Oslu), AS Oslo Sporveier in AS Sporveisbussene.
The Norwegian authorities have explained that prior to the 2004 capital injection, AS Sporveisbussene recorded its pension obligations using the so called “corridor solution”.
Norveški organi so pojasnili, da je pred kapitalskim vložkom iz leta 2004 podjetje AS Sporveisbussene evidentiralo svoje pokojninske obveznosti s pomočjo tako imenovane „prehodne rešitve“.
Using this accounting method, the company amortised adjustments in calculated pension obligations over a period of ten years.
Podjetje je s to računovodsko metodo amortiziralo prilagoditve v izračunanih pokojninskih obveznostih za deset let.
The “corridor solution” was based on the assumption that there will be deviations every year between the long-term assumptions and realities and that, over time, such differences will even out.
„Prehodna rešitev“ je temeljila na predpostavki, da se bodo vsako leto pojavljali odkloni med dolgoročnimi predpostavkami in dejanskim stanjem ter da se bodo takšne razlike sčasoma izravnale.
In 2004, the Norwegian authorities decided to change the accounting method used for recording pension obligations.
Leta 2004 so norveški organi sklenili, da spremenijo računovodsko metodo, uporabljeno za evidentiranje pokojninskih obveznosti.
Annual adjustments that included, in the accounts, all costs over the period of assumed average employment were made.
Opravljene so bile letne prilagoditve, ki so v računih vključevale vse stroške v obdobju pričakovane povprečne zaposlenosti.
As a consequence, AS Sporveisbussene recorded in 2004 a reduction in equity of NOK 80934000 (under the item “estimatavvik”), which reflects this change in accounting methods.
Podjetje AS Sporveisbussene je zato leta 2004 evidentirala zmanjšanje lastniškega kapitala v višini 80934000 NOK (pod postavko „estimatavvik“), kar kaže to spremembo v računovodskih metodah.
These changes resulted in an increase in the obligations recognized in the balance sheet and a corresponding reduction of the equity capital of the company.
Zaradi teh sprememb so se povečale obveznosti, kar se prepozna v bilanci stanja, in se je ustrezno zmanjšal lastniški kapital podjetja.
This change in accounting principles did not have an impact on the amount of capital needed to offset the underfunding of the pension fund, but rather explains some of the changes in the accounts of AS Sporveisbussene from 2003 to 2004 to which the complaint referred.
Ta sprememba računovodskih načel ni vplivala na znesek kapitala, potrebnega za izravnavo primanjkljaja v pokojninskem skladu, temveč bolj pojasnjuje nekatere spremembe v računih podjetja AS Sporveisbussene v obdobju 2003–2004, na katero se je pritožba nanašala.
Given that Norwegian national insurance would provide a basic pension between 40 % and 50 %, the employer provided the remaining part through either pension funds or life insurance companies.
Ker 40 in 50 % osnovne pokojnine zagotavlja norveško nacionalno zavarovanje, je delodajalec preostali del zagotovil iz pokojninskih skladov ali zavarovalnic, ki nudijo življenjsko zavarovanje.
The Oslo Sporveier Group organised their pension fund as a municipal pension fund (Oslo Sporveiers Pensjonskasse), in accordance with chapter 7 of the Insurance Act of 10.6.2005 No 44.
Skupina Oslo Sporveier je svoj pokojninski sklad organizirala kot občinski pokojninski sklad (Oslo Sporveiers Pensjonskasse) v skladu s poglavjem 7 Zakona o zavarovanju št. 44 z dne 10. junija 2005.
Regulation of 19.2.1993 no 117, section 28 A.
Oddelek 28 A Uredbe št. 117 z dne 19. februarja 1993.
Not complying with this obligation could have had several legal consequences for Oslo Sporveier Group, for instance it may have been declared bankrupt.
Neupoštevanje te obveznosti bi lahko povzročilo več pravnih posledic za skupino Oslo Sporveier, na primer lahko bi se razglasil stečaj skupine.
Of which NOK 800 million were transferred from Oslo Municipality.
Od tega je bilo 800 milijonov NOK prenesenih iz občine Oslo.
The amount paid to Oslo Sporveiers Pensjonskasse was NOK 711980000 (NOK 90519282 (14,1 % of the total amount NOK 802,5 million) was employment tax).
Znesek, vplačan v sklad Oslo Sporveiers Pensjonskasse, je znašal 711980000 NOK (90519282 NOK (14,1 % od skupnega zneska v višini 802,5 milijona NOK) je bil znesek davka od dohodkov iz zaposlitve).
Act of 10.6.1988 no 39 (repealed), Article 8c-11 in conjunction with Article 8c-10 at paragraphs 1 and 3.
Odstavka 1 in 3 člena 8c-11 v povezavi s členom 8c-10 Zakona št. 39 z dne 10. junija 1988 (razveljavljen).
The Tax Act of 26.3.1999 no 14, Article 2-2.
Člen 2-2 Davčnega zakonika št. 14 z dne 26. marca 1999.
Articles 10-2 to 10-4 of the Tax Act.
Členi 10-2 do 10-4 Davčnega zakonika.
According to Article 10-1 in the Tax Act, the rules governing group contributions are applicable for “aksjeselskap, allmennaksjeselskap samt likestilt selskap og sammenslutning”.
V skladu s členom 10-1 Davčnega zakonika se predpisi, ki urejajo prispevke znotraj skupine, uporabljajo za „aksjeselskap, allmennaksjeselskap samt likestilt selskap og sammenslutning“.
As provided by Act of 13.6.1997 no 44, Articles 1-3 and 1-4.
Kot določata člena 1-3 in 1-4 Zakona št. 44 z dne 13. junija 1997.
Article 10-4(1) of the Tax Act.
Člen 10-4(1) Davčnega zakonika.
The actual payment does not necessarily need to take place in the same year as the income is made, provided that it will be effected by a real transfer of wealth at a later date.
Dejanskega plačila ni treba nujno opraviti v istem letu, v katerem se ustvari prihodek, če se bo izvedlo kasneje z dejanskim prenosom premoženja.
Accordingly, it is sufficient that the granting company undertakes an unconditional obligation to make the contribution.
V skladu s tem zadostuje, če podjetje, ki kapital vlaga, sprejme brezpogojno obveznost, da bo plačalo prispevek.
Article 10-2(1) of the Tax Act.
Člen 10-2(1) Davčnega zakonika.
Article 10-3(1) of the Tax Act.
Člen 10-3(1) Davčnega zakonika.
The Norwegian authorities have explained that a parent company may grant a contribution to a subsidiary in the same year as the same subsidiary grants a group contribution to the parent.
Norveški organi so pojasnili, da lahko matično podjetje vloži prispevek v odvisno podjetje v istem letu, v katerem odvisno podjetje vloži prispevek v matično podjetje v obliki prispevka znotraj skupine.
This would be the case if a parent company has incurred a tax loss of at least the same proportions as the taxable profits of its subsidiary.
To bi se zgodilo v primeru, če bi imelo matično podjetje davčno izgubo v vsaj takem obsegu, kakršen je obdavčljivi dobiček njegovega odvisnega podjetja.
The subsidiary could grant a contribution to its parent company and claim a deduction for this.
Odvisno podjetje bi lahko dodelilo prispevek svojemu matičnemu podjetju in zanj zahtevalo odbitek.
The parent company could set off the contribution received against its own tax loss.
Matično podjetje bi lahko s prejetim prispevkom odpisalo lastno davčno izgubo.
Simultaneously, the parent company could grant its own separate group contribution to the subsidiary.
Obenem bi lahko odvisnemu podjetju dodelilo lasten prispevek znotraj skupine.
The latter group contribution would not be taxable for the receiving subsidiary as the parent company due to its own tax losses would not be in a position to deduct it.
Slednji za odvisno podjetje, ki bi ga prejelo, ne bi pomenil obdavčljivega dohodka, saj matično podjetje zaradi lastnih davčnih izgub ne bi bilo v položaju, da ga odbije.
In effect, the two group contributions would imply that the subsidiary could eliminate its tax base without eroding its net equity.
Zato bi dva prispevka znotraj skupine pomenila, da bi odvisno podjetje lahko odpravilo svojo davčno osnovo, ne da bi s tem zmanjšalo svoj neto lastniški kapital.
The Norwegian authorities have confirmed that no circular contributions involving AS Sporveisbussene were carried out in 2000–2004.
Norveški organi so potrdili, da v obdobju 2000–2004 ni bilo zagotovljenih nobenih cikličnih prispevkov, ki bi vključevali podjetje AS Sporveisbussene.
“Standard cost calculation for the scheduled bus operations of AS Sporveisbussene”, report by Asplan Viak AS dated 25.5.2012, enclosed as Annex 13 to the letter from the Norwegian authorities of 4.6.2012 (Event No 636738).
„Standardni izračun stroškov za redne avtobusne prevoze podjetja AS Sporveisbussene“, poročilo podjetja Asplan Viak AS z dne 25.5.2012, ki je v obliki Priloge 13 vključeno v dopis norveških organov z dne 4.6.2012 (ev. št. 636738).
It must be pointed out that despite the findings in the Asplan Viak Report, the Norwegian authorities, in their comments to the opening decision, do not argue that the compensation granted to AS Sporveisbussene meets the Altmark criteria, see the assessment below.
Treba je poudariti, da norveški organi kljub ugotovitvam iz poročila podjetja Asplan Viak v svojih pripombah na odločbo o začetku postopka ne nasprotujejo dejstvu, da nadomestilo, ki ga je prejelo podjetje AS Sporveisbussene, izpolnjuje merila iz sodbe v zadevi Altmark; glej spodaj navedeno oceno.
Case SA.21654 (ex NN-69/2007 and C-6/2008) Public Commercial Property Åland Industrihus, OJ L 125 12.5.2012 p. 33.
Zadeva SA.21654 (ex NN-69/2007 in C-6/2008), Državno komercialno premoženje Åland Industrihus, UL L 125, 12.5.2012, str. 33.
The Decision has been challenged before the General Court (see Case T-212/12).
Sklep je bil izpodbijan na Splošnem sodišču (glej sodbo v zadevi T-212/12).
The information available to the Authority at the time of the opening decision indicated that Oslo Municipality did not become the sole owner of AS Oslo Sporveier until July 2006 (see the opening decision at footnote 27).
V skladu z informacijo, ki jo je imel Nadzorni organ na voljo v času odločbe o začetku postopka, občina Oslo ni postala edina lastnica podjetja AS Oslo Sporveier do julija 2006 (glej opombo 27 v odločbi o začetku postopka).
In their observations to the opening decision, the Norwegian authorities clarified that Oslo Municipality actually bought the holdings of the minority share holders in 2002.
Norveški organi so v svojih ugotovitvah v zvezi z odločbo o začetku postopka pojasnili, da je občina Oslo leta 2002 kupila kapitalske deleže manjšinskih delničarjev.
See the opening decision at paragraphs 103–108, in particular paragraph 105.
Glej odstavke 103–108, zlasti pa odstavek 105 odločbe o začetku postopka.
Case C-280/00 Altmark [2003] ECR I-7747.
Sodba Altmark, navedena v opombi 74.