natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The convergence of the telecommunications, media and information technology sectors means that all electronic communications networks and services should be covered to the extent possible by a single European electronic communications code established by means of a single Directive, with the exception of matters better dealt with through directly applicable rules established by means of regulations.
Zbliževanje telekomunikacijskega sektorja, sektorja sredstev javnega obveščanja in sektorja informacijske tehnologije pomeni, da bi bilo treba vsa elektronska komunikacijska omrežja in storitve v čim večji možni meri vključiti v enoten Evropski zakonik o elektronskih komunikacijah, določen z eno samo direktivo, razen zadev, ki jih je bolje obravnavati z neposredno veljavnimi pravili, določenimi z uredbami.
It is necessary to separate the regulation of electronic communications networks and services from the regulation of content.
Zakonsko ureditev elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev je treba ločiti od zakonske ureditve vsebin.
Therefore, this Directive does not cover the content of services delivered over electronic communications networks using electronic communications services, such as broadcasting content, financial services and certain information society services, and is without prejudice to measures taken at Union or national level in respect of such services, in accordance with Union law, in order to promote cultural and linguistic diversity and to ensure the defence of media pluralism.
Zato ta direktiva ne zajema vsebine storitev, ki se zagotavljajo po elektronskih komunikacijskih omrežjih z uporabo elektronskih komunikacijskih storitev, kot so radiodifuzijske vsebine, finančne storitve in nekatere storitve informacijske družbe, in ne posega v ukrepe, ki so bili za take storitve sprejeti na ravni Unije ali na nacionalni ravni v skladu s pravom Unije, da bi spodbujali kulturno in jezikovno raznolikost ter zagotovili ohranitev pluralnosti medijev.
The content of television programmes is covered by Directive 2010/13/EU of the European Parliament and of the Council.
Vsebina televizijskih programov je zajeta v Direktivi 2010/13/EU Evropskega parlamenta in Sveta.
The regulation of audiovisual policy and content aims at achieving general interest objectives, such as freedom of expression, media pluralism, impartiality, cultural and linguistic diversity, social inclusion, consumer protection and the protection of minors.
Namen zakonske ureditve avdiovizualne politike in vsebine je doseganje ciljev v splošnem interesu, kot so svoboda izražanja, pluralnost medijev, nepristranskost, kulturna in jezikovna raznolikost, socialna vključenost, varstvo potrošnikov in varstvo mladoletnikov.
The separation between the regulation of electronic communications and the regulation of content does not affect the taking into account of the links existing between them, in particular in order to guarantee media pluralism, cultural diversity and consumer protection.
Ločitev zakonske ureditve elektronskih komunikacij od zakonske ureditve vsebin ne vpliva v upoštevanje povezav med njima, zlasti zato, da se zagotovijo pluralnost medijev, kulturna raznolikost in varstvo potrošnikov.
Within the limits of their competences, competent authorities should contribute to ensuring the implementation of policies aiming to promote those objectives.
Pristojni organi bi morali v okvirih svojih pristojnosti pripomoči k temu, da se izvajajo politike, usmerjene v spodbujanje teh ciljev.
This Directive does not affect the application to radio equipment of Directive 2014/53/EU of the European Parliament and of the Council, but does cover car radio and consumer radio receivers, and consumer digital television equipment.
Ta direktiva ne vpliva na uporabo Direktive 2014/53/EU Evropskega parlamenta in Sveta za radijsko opremo, ureja pa avtomobilsko radijsko opremo in potrošniške radijske sprejemnike ter potrošniško opremo, ki se uporablja za digitalno televizijo.
In order to allow national regulatory and other competent authorities to meet the objectives set out in this Directive, in particular concerning end-to-end interoperability, the scope of the Directive should cover certain aspects of radio equipment as defined in Directive 2014/53/EU and consumer equipment used for digital television, in order to facilitate access for end-users with disabilities.
Da bi nacionalnim regulativnim in drugim pristojnim organom omogočili doseganje ciljev, določenih v tej direktivi, zlasti v zvezi z interoperabilnostjo med koncema, bi moralo področje uporabe Direktive vključevati tudi nekatere vidike radijske opreme, kot je opredeljena v Direktivi 2014/53/EU, pa tudi potrošniško opremo, ki se uporablja za digitalno televizijo, s čimer bi poenostavili dostop za končne uporabnike invalide.
It is important for national regulatory and other competent authorities to encourage network operators and equipment manufacturers to cooperate in order to facilitate access by end-users with disabilities to electronic communications services.
Pomembno je, da nacionalni regulativni in drugi pristojni organi spodbujajo omrežne operaterje in proizvajalce opreme k sodelovanju, da bi končnim uporabnikom invalidom olajšali dostop do elektronskih komunikacijskih storitev.
The non-exclusive use of radio spectrum for the self-use of radio terminal equipment, although not related to an economic activity, should also be the subject of this Directive in order to ensure a coordinated approach with regard to their authorisation regime.
Ta direktiva bi morala urejati tudi neizključno uporabo radiofrekvenčnega spektra za lastno uporabo radijske terminalske opreme, čeprav ni povezana z gospodarsko dejavnostjo, da se zagotovi usklajen pristop glede režima splošne odobritve.
Certain electronic communications services under this Directive could also fall within the scope of the definition of ‘information society service’ set out in Article 1 of Directive (EU) 2015/1535 of the European Parliament and of the Council.
Nekatere elektronske komunikacijske storitve iz te direktive bi lahko spadale tudi v okvir opredelitve storitev informacijske družbe iz člena 1 Direktive (EU) 2015/1535 Evropskega parlamenta in Sveta.
The provisions of that Directive that govern information society services apply to those electronic communications services to the extent that this Directive or other Union legal acts do not contain more specific provisions applicable to electronic communications services.
Določbe navedene direktive, ki urejajo storitve informacijske družbe, se uporabljajo za te elektronske komunikacijske storitve, če v tej direktivi ali drugih aktih Unije ni bolj specifičnih določb, ki bi se uporabljale zanje.
However, electronic communications services such as voice telephony, messaging services and electronic mail services are covered by this Directive.
Vendar so elektronske komunikacijske storitve, na primer storitve govorne telefonije, storitve sporočanja in elektronska pošta, vključene v to direktivo.
The same undertaking, for example an internet service provider, can offer both an electronic communications service, such as access to the internet, and services not covered by this Directive, such as the provision of web-based and not communications-related content.
Eno podjetje, na primer ponudnik internetnih storitev, lahko ponuja elektronsko komunikacijsko storitev, kot je dostop do interneta, in storitve, ki niso zajete v tej direktivi, kot je zagotavljanje internetnih vsebin in ne vsebin, povezanih s komunikacijami.
The same undertaking, for example a cable operator, can offer both an electronic communications service, such as the conveyance of television signals, and services not covered under this Directive, such as the commercialisation of an offer of sound or television broadcasting content services, and therefore additional obligations can be imposed on such an undertaking in relation to its activity as a content provider or distributor, in accordance with provisions other than those of this Directive, without prejudice to the conditions laid in an annex to this Directive.
Eno podjetje, na primer operater kabelskega omrežja, lahko ponuja elektronsko komunikacijsko storitev, na primer prenos televizijskih signalov, in storitve, ki niso zajete v to direktivo, na primer komercializacijo ponudbe storitev zvočnih ali televizijskih radiodifuzijskih vsebin, zato se lahko temu podjetju naložijo dodatne obveznosti v zvezi z njegovo dejavnostjo ponudnika ali distributerja vsebin v skladu z drugimi določbami, ne z določbami iz te direktive, ne da bi to posegalo pogoje iz priloge k tej direktivi.
The regulatory framework should cover the use of radio spectrum by all electronic communications networks, including the emerging self-use of radio spectrum by new types of networks consisting exclusively of autonomous systems of mobile radio equipment that is connected via wireless links without a central management or centralised network operator, and not necessarily within the exercise of any specific economic activity.
Regulativni okvir bi moral urejati uporabo radiofrekvenčnega spektra s strani vseh elektronskih komunikacijskih omrežij, vključno s pojavljajočo se lastno uporabo radiofrekvenčnega spektra s strani novih vrst omrežij, ki jih sestavljajo izključno avtonomni sistemi mobilne radijske opreme, ki so povezani prek brezžičnih povezav brez centraliziranega upravljanja ali centraliziranega omrežnega operaterja, tudi če ne gre za izvajanje gospodarske dejavnosti.
In the developing 5G wireless communications environment, such networks are likely to develop in particular outside buildings and on the roads, for transport, energy, research and development, eHealth, public protection and disaster relief, the Internet of Things, machine-to-machine and connected cars.
V okviru razvoja 5G brezžičnega komunikacijskega okolja bodo taka omrežja verjetno nastajala zlasti pred stavbami in na cestah za uporabo v prometu, energetiki, pri raziskavah in razvoju, e-zdravju, civilni zaščiti in pomoči pri nesrečah, internetu stvari, komunikacijah stroj–stroj in povezanih avtomobilih.
As a result, the application by Member States, based on Article 7 of Directive 2014/53/EU, of additional national requirements regarding the putting into service or use of such radio equipment, or both, in relation to the effective and efficient use of radio spectrum and avoidance of harmful interference should reflect the principles of the internal market.
Zato bi morale države članice v skladu s členom 7 Direktive 2014/53/EU pri uporabi dodatnih nacionalnih zahtev glede dajanja v uporabo ali uporabe take radijske opreme ali obojega zaradi učinkovite in uspešne uporabe radiofrekvenčnega spektra in izogibanja škodljivemu motenju upoštevati načela notranjega trga.
The requirements concerning the capabilities of electronic communications networks are constantly increasing.
Zahteve glede zmogljivosti elektronskih komunikacijskih omrežij se stalno povečujejo.
While in the past the focus was mainly on growing bandwidth available overall and to each individual user, other parameters such as latency, availability and reliability are becoming increasingly important.
Medtem ko je bil v preteklosti poudarek zlasti na povečevanju pasovne širine, ki je bila na voljo na splošno in za posamezne uporabnike, postajajo vedno bolj pomembni drugi parametri, kot so latenca, razpoložljivost in zanesljivost.
The current response towards that demand is to bring optical fibre closer and closer to the user, and future ‘very high capacity networks’ require performance parameters which are equivalent to those that a network based on optical fibre elements at least up to the distribution point at the serving location can deliver.
V odgovor na te zahteve je tehnologija optičnih vlaken vedno bolj dostopna uporabnikom, bodoča zelo visokozmogljiva omrežja pa zahtevajo parametre delovanja, ki so enakovredna tistim, ki jih lahko zagotovi omrežje, ki temelji na elementih optičnih vlaken vsaj do razdelilne točke na kraju, kjer se storitev izvaja.
In the case of fixed-line connection, this corresponds to network performance equivalent to that achievable by an optical fibre installation up to a multi-dwelling building, considered to be the serving location.
Pri fiksnih povezavah to ustreza zmogljivosti omrežja, ki je enakovredna zmogljivosti optične povezave do večstanovanjske stavbe kot kraja, kjer se storitev izvaja.
In the case of wireless connection, this corresponds to network performance similar to that achievable based on an optical fibre installation up to the base station, considered to be the serving location.
Pri brezžičnih povezavah to ustreza zmogljivosti omrežja, ki je podobna zmogljivosti optične povezave do bazne postaje kot kraja, kjer se storitev izvaja.
Variations in end-users’ experience which are due to the different characteristics of the medium by which the network ultimately connects with the network termination point should not be taken into account for the purposes of establishing whether a wireless network could be considered as providing similar network performance.
Pri ugotavljanju, ali je zmogljivost brezžičnega omrežja podobna, se ne bi smele upoštevati različne izkušnje končnih uporabnikov, ki so posledica narave medija, s katerim je omrežje povezano z omrežno priključno točko.
In accordance with the principle of technology neutrality, other technologies and transmission media should not be excluded, where they compare with that baseline scenario in terms of their capabilities.
Druge tehnologije in prenosni mediji v skladu z načelom tehnološke nevtralnosti ne bi smeli biti izključeni, če je njihova zmogljivost primerljiva z osnovnim scenarijem.
The roll-out of such ‘very high capacity networks’ is likely to further increase the capabilities of networks and pave the way for the roll-out of future wireless network generations based on enhanced air interfaces and a more densified network architecture.
Z uvajanjem takih zelo visokozmogljivih omrežij se bodo po vsej verjetnosti zmogljivosti omrežij še povečale, omogočilo pa se bo tudi uvajanje prihodnjih generacij brezžičnih omrežij na podlagi izpopolnjenih zračnih vmesnikov in bolj zgoščene omrežne arhitekture.
Definitions need to be adjusted to ensure that they are in line with the principle of technology neutrality and to keep pace with technological development, including new forms of network management such as through software emulation or software-defined networks.
Opredelitve pojmov bi bilo treba prilagoditi, da se zagotovi, da so skladni z načelom tehnološke nevtralnosti in tehnološkim razvojem, vključno z novimi oblikami upravljanja omrežij, kot je prek programsko emuliranih ali programsko opredeljenih omrežij.
Technological and market evolution has brought networks to move to internet protocol (IP) technology, and enabled end-users to choose between a range of competing voice service providers.
S tehnološkim in tržnim razvojem so omrežja prevzela tehnologijo internetnega protokola (IP), končni uporabniki pa lahko izbirajo med številnimi konkurenčnimi ponudniki govornih storitev.
Therefore, the term ‘publicly available telephone service’, which is exclusively used in Directive 2002/22/EC and widely perceived as referring to traditional analogue telephone services, should be replaced by the more current and technological neutral term ‘voice communications service’.
Zato bi bilo treba izraz „javno dostopna telefonska storitev“, ki se uporablja samo v Direktivi 2002/22/ES in pod katerim se na splošno razumejo tradicionalne analogne telefonske storitve, nadomestiti s sodobnejšim in tehnološko bolj nevtralnim izrazom „govorne komunikacijske storitve“.
Conditions for the provision of a service should be separated from the actual definitional elements of a voice communications service, namely, a publicly available electronic communications service for originating and receiving, directly or indirectly, national or national and international calls through a number or numbers in a national or international numbering plan, whether such a service is based on circuit switching or packet switching technology.
Pogoje za zagotavljanje storitev bi bilo treba ločiti od dejanskih elementov opredelitve storitve govorne komunikacije, in sicer javno dostopne elektronske komunikacijske storitve za neposredne ali posredne odhodne ali dohodne nacionalne ali nacionalne in mednarodne klice z uporabo številke ali številk iz nacionalnega ali mednarodnega načrta oštevilčenja, na glede na to, ali takšna storitev temelji na tehnologiji vodovne ali paketne komutacije.
It is the nature of such a service that it is bidirectional, enabling both parties to communicate.
Narava takšne storitve je, da je dvosmerna, kar omogoča, da lahko komunicirata obe strani.
A service which does not fulfil all those conditions, such as for example a ‘click-through’ application on a customer service website, is not such a service.
Storitev, ki ne izpolnjuje vseh teh pogojev, kot je aplikacija „na klik“ na spletni strani za pomoč strankam, ni taka storitev.
Voice communications services also include means of communication specifically intended for end-users with disabilities using text relay or total conversation services.
Storitve govorne komunikacije zajemajo tudi sredstva za komuniciranje, posebej namenjena končnim uporabnikom invalidom, ki uporabljajo storitve prenosa besedila ali celotnega pogovora.
The services used for communications purposes, and the technical means of their delivery, have evolved considerably.
Storitve, ki se uporabljajo v komunikacijske namene, in tehnična sredstva za njihovo izvajanje so doživeli izjemen razvoj.
End-users increasingly substitute traditional voice telephony, text messages (SMS) and electronic mail conveyance services by functionally equivalent online services such as Voice over IP, messaging services and web-based e-mail services.
Končni uporabniki namesto tradicionalne govorne telefonije, besedilnih sporočil (SMS) in elektronske pošte vedno bolj uporabljajo funkcionalno ekvivalentne spletne storitve, na primer internetno telefonijo (VoIP), storitve sporočanja in spletno elektronsko pošto.
In order to ensure that end-users and their rights are effectively and equally protected when using functionally equivalent services, a future-oriented definition of electronic communications services should not be purely based on technical parameters but rather build on a functional approach.
Da bi bili končni uporabniki in njihove pravice pri uporabi funkcionalno ekvivalentnih storitev učinkovito in enakovredno zaščiteni, v prihodnost usmerjena opredelitev elektronskih komunikacijskih storitev ne bi smela temeljiti izključno na tehničnih parametrih, temveč bi morala izhajati iz funkcionalnega pristopa.
The scope of necessary regulation should be appropriate to achieve its public interest objectives.
Obseg potrebne ureditve bi moral zadostovati za doseganje njenih ciljev splošnega interesa.
While ‘conveyance of signals’ remains an important parameter for determining the services falling into the scope of this Directive, the definition should cover also other services that enable communication.
Medtem ko je prenos signalov še vedno pomemben parameter za opredeljevanje storitev, ki spadajo na področje uporabe te direktive, bi morala opredelitev vključevati tudi druge storitve, ki omogočajo komunikacijo.
From an end-user’s perspective it is not relevant whether a provider conveys signals itself or whether the communication is delivered via an internet access service.
S stališča končnega uporabnika ni pomembno, ali ponudnik omogoča prenos signalov ali poteka komunikacija prek storitve dostopa do interneta.
The definition of electronic communications services should therefore contain three types of services which may partly overlap, that is to say internet access services as defined in point (2) of Article 2 of Regulation (EU) 2015/2120 of the European Parliament and of the Council, interpersonal communications services as defined in this Directive, and services consisting wholly or mainly in the conveyance of signals.
Opredelitev elektronskih komunikacijskih storitev bi morala zato obsegati tri vrste storitev, ki se lahko deloma prekrivajo, in sicer storitev dostopa do interneta v skladu z opredelitvijo iz točke 2 člena 2 Uredbe (EU) 2015/2120 Evropskega parlamenta in Sveta, medosebne komunikacijske storitve, kot so opredeljene v tej direktivi, in storitve, ki obsegajo v celoti ali pretežno prenos signalov.
The definition of electronic communications service should eliminate ambiguities observed in the implementation of the definition as it existed prior to the adoption of this Directive and allow a calibrated provision-by-provision application of the specific rights and obligations contained in the framework to the different types of services.
Opredelitev elektronskih komunikacijskih storitev bi morala odpraviti neskladnosti, ki so bile ugotovljene pri izvajanju opredelitve kot je veljala pred sprejetjem te direktive, in omogočiti umerjeno uporabo posebnih pravic in obveznosti iz okvira za različne vrste storitev, ki bi ustrezala posameznim določbam.
The processing of personal data by electronic communications services, whether as remuneration or otherwise, should comply with Regulation (EU) 2016/679 of the European Parliament and of the Council.
Obdelava osebnih podatkov z elektronskimi komunikacijskim storitvami za namene plačila ali druge namene bi morala biti skladna z Uredbo (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta.
In order to fall within the scope of the definition of electronic communications service, a service needs to be provided normally in exchange for remuneration.
Opredelitev elektronskih komunikacijskih storitev zajema storitve, ki se običajno izvajajo za plačilo.
In the digital economy, market participants increasingly consider information about users as having a monetary value.
V digitalnem gospodarstvu udeleženci na trgu podatkom o uporabnikih vedno bolj pripisujejo denarno vrednost.
Electronic communications services are often supplied to the end-user not only for money, but increasingly and in particular for the provision of personal data or other data.
Elektronske komunikacijske storitve se končnemu uporabniku pogosto zagotovijo ne le za plačilo, temveč čedalje bolj in zlasti v zameno za posredovanje osebnih ali drugih podatkov.
The concept of remuneration should therefore encompass situations where the provider of a service requests and the end-user knowingly provides personal data within the meaning of Regulation (EU) 2016/679 or other data directly or indirectly to the provider.
Pojem plačila bi moral zato zajemati primere, ko ponudnik storitve od končnega uporabnika zahteva osebne podatke, v smislu Uredbe (EU) 2016/679, ali druge podatke, končni uporabnik pa te podatke zavestno – neposredno ali posredno – posreduje ponudniku.
It should also encompass situations where the end-user allows access to information without actively supplying it, such as personal data, including the IP address, or other automatically generated information, such as information collected and transmitted by a cookie.
Zajemati bi moral tudi primere, ko končni uporabnik dovoli dostop do informacij, ne da bi jih aktivno posredoval, na primer do osebnih podatkov, vključno z naslovom IP, ali drugih informacij, ki se generirajo samodejno, kot so informacije, ki jih zbirajo in posredujejo piškotki.
In line with the case-law of the Court of Justice of the European Union (Court of Justice) on Article 57 TFEU, remuneration also exists within the meaning of the TFEU if the service provider is paid by a third party and not by the service recipient.
V skladu s sodno prakso Sodišča Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: Sodišče) glede člena 57 PDEU gre za plačilo v smislu PDEU tudi, če ponudnik storitve dobi plačilo od tretje strani in ne od prejemnika storitve.