natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Elements of SRDs (indicators, BEMPs or benchmarks of excellence) not considered relevant with regards to the significant environmental aspects identified by the organisation in its environmental review should not be reported or described in the environmental statement.
V okoljski izjavi ni treba poročati o elementih SRD (kazalnikih, najboljših praksah okoljskega ravnanja ali merilih odličnosti), ki se ne štejejo za pomembne glede na znatne okoljske vidike, ki jih je organizacija opredelila v svojem okoljskem pregledu, oziroma jih ni treba opisati.
EMAS participation is an ongoing process.
Sodelovanje v sistemu EMAS je stalen proces.
Every time an organisation plans to improve its environmental performance (and reviews its environmental performance) it shall consult the SRD on specific topics to find inspiration about which issues to tackle next in a step-wise approach.
Organizacija prouči posamezne teme v SRD vsakič, ko namerava izboljšati svojo okoljsko uspešnost (in kadar pregleduje svojo okoljsko uspešnost), da dobi navdih glede naslednjih vprašanj, ki jih bo obravnavala v okviru postopnega pristopa.
EMAS environmental verifiers shall check if and how the SRD was taken into account by the organisation when preparing its environmental statement (Article 18(5)(d) of Regulation (EC) No 1221/2009).
Okoljski preveritelji EMAS preverijo, ali in kako je organizacija pri pripravi okoljske izjave upoštevala SRD (člen 18(5)(d) Uredbe (ES) št. 1221/2009).
When undertaking an audit, accredited environmental verifiers will need evidence from the organisation of how the relevant elements of the SRD have been selected in light of the environmental review and taken into account.
Akreditirani okoljski preveritelji bodo pri opravljanju presoje potrebovali dokaze o tem, kako je organizacija izbrala in upoštevala ustrezne elemente SRD na podlagi okoljskega pregleda.
They shall not check compliance with the described benchmarks of excellence, but they shall verify evidence on how the SRD was used as a guide to identify indicators and proper voluntary measures that the organisation can implement to improve its environmental performance.
Preveritelji ne preverjajo skladnosti z opisanimi merili odličnosti, temveč dokaze o tem, kako se je SRD uporabil kot smernica za opredelitev kazalnikov in ustreznih prostovoljnih ukrepov, ki jih organizacija lahko izvede za izboljšanje svoje okoljske uspešnosti.
Given the voluntary nature of EMAS and SRD, no disproportionate burdens should be put on the organisations to provide such evidence.
Glede na prostovoljno naravo sistema EMAS in SRD se organizacijam ne bi smelo naložiti nesorazmerno breme za zagotovitev takih dokazov.
In particular, verifiers shall not require an individual justification for each of the best practices, sector-specific environmental performance indicators and benchmarks of excellence which are mentioned in the SRD and not considered relevant by the organisation in light of its environmental review.
Preveritelji zlasti ne zahtevajo utemeljitve za vsako posamezno najboljšo prakso, sektorski kazalnik okoljske uspešnosti ali merilo odličnosti, ki so navedeni v SRD in za katere organizacija na podlagi svojega okoljskega pregleda meni, da niso pomembni.
Nevertheless, they could suggest relevant additional elements for the organisation to take into account in the future as further evidence of its commitment to continuous performance improvement.
Kljub temu lahko predlagajo ustrezne dodatne elemente, ki bi jih lahko organizacija upoštevala v prihodnosti, s čimer bi dodatno dokazala svojo zavezanost stalnemu izboljševanju okoljske uspešnosti.
Structure of the Sectoral Reference Document
Struktura sektorskega referenčnega dokumenta
Chapter 1 introduces EMAS' legal background and describes how to use this document, while Chapter 2 defines the scope of this SRD.
V poglavju 1 je predstavljen pravni okvir sistema EMAS in opisan način uporabe tega dokumenta, v poglavju 2 pa je opredeljeno področje uporabe tega SRD.
Chapter 3 briefly describes the different best environmental management practices (BEMPs) together with information on their applicability.
V poglavju 3 so na kratko opisane različne najboljše prakse okoljskega ravnanja in informacije o njihovi uporabi.
When specific environmental performance indicators and benchmarks of excellence could be formulated for a particular BEMP, these are also given.
Navedeni so tudi posebni kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti, če jih je bilo mogoče opredeliti za določeno najboljšo prakso okoljskega ravnanja.
However, defining benchmarks of excellence was not possible for all BEMPs because in some areas either there was limited data available or the specific conditions (farm type, business model, climate, etc.) vary to such an extent that a benchmark of excellence would not be meaningful.
Vendar meril odličnosti ni bilo mogoče opredeliti za vse najboljše prakse okoljskega ravnanja, ker so bili na nekaterih področjih na voljo omejeni podatki ali ker se posebni pogoji (vrsta kmetije, poslovni model, podnebje itd.) tako razlikujejo, da merilo odličnosti ne bi bilo smiselno.
Some of the indicators and benchmarks are relevant for more than one BEMP and are thus repeated whenever appropriate.
Nekateri kazalniki in merila so lahko pomembni za več najboljših praks okoljskega ravnanja, zato so navedeni vsakič, kadar je to ustrezno.
Finally, Chapter 4 presents a comprehensive table with a selection of the most relevant environmental performance indicators, associated explanations and related benchmarks of excellence.
V poglavju 4 je predstavljena obsežna preglednica z najpomembnejšimi kazalniki okoljske uspešnosti, ustreznimi razlagami in povezanimi merili odličnosti.
This SRD addresses the environmental performance of the activities of the agriculture sector.
V tem SRD je obravnavana okoljska uspešnost dejavnosti v kmetijskem sektorju.
In this document, the agriculture sector is considered consisting of organisations belonging to NACE code divisions from A1.1 to A1.6 (according to the statistical classification of economic activities established by Regulation (EC) No 1893/2006 of the European Parliament and of the Council.
V tem dokumentu se za kmetijski sektor šteje, da vključuje organizacije, ki pripadajo oddelkom od A1.1 do A1.6 v okviru klasifikacije NACE (v skladu s statistično klasifikacijo gospodarskih dejavnosti, uvedeno z Uredbo (ES) št. 1893/2006 Evropskega parlamenta in Sveta).
This includes all animal and annual and perennial crop production.
To vključuje rejo vseh živali ter pridelavo vseh enoletnic in trajnic.
These organisations are the target group of this document.
Te organizacije so ciljna skupina tega dokumenta.
Figure 2.1 presents a schematic overview of the scope of this document and shows the interaction of the target group with other organisations.
Na sliki 2.1 je predstavljen shematski prikaz področja uporabe tega dokumenta, prikazani pa so tudi medsebojni vplivi ciljne skupine in drugih organizacij.
Figure 2.1
Slika 2.1
Schematic overview of the scope of this SRD: the target groups of the document are shown in bold font in boxes with light grey background; their most relevant interactions with other sectors are also shown; the sectors that are addressed by other SRDs are shown in italic font in boxes with light green background
Shematski prikaz področja uporabe tega SRD: ciljne skupine dokumenta so napisane v krepkem tisku v poljih s svetlo sivim ozadjem; prikazani so tudi njihovi najpomembnejši medsebojni vplivi z drugimi sektorji; sektorji, obravnavani v drugih SRD, so napisani v ležečem tisku v poljih s svetlo zelenim ozadjem.
Besides its direct target group, this SRD can be also useful to other actors, such as farm advisors.
Ta SRD je lahko koristen tudi za druge akterje, kot so kmetijski svetovalci, in ne samo za neposredno ciljno skupino.
This SRD is structured according to the different agricultural activities, as presented in Table 2.1.
Strukturiran je glede na različne kmetijske dejavnosti, kot so navedene v preglednici 2.1.
Table 2.1
Preglednica 2.1
Structure of the agriculture SRD
Struktura SRD za kmetijstvo
Sustainable farm and land management
Trajnostno upravljanje kmetij in gospodarjenje z zemljišči
This section covers cross cutting issues related to landscape planning, energy and water efficiency, biodiversity, use of environmental management systems and engagement of consumers with responsible consumption.
V tem oddelku so obravnavana medsektorska vprašanja, povezana s krajinskim načrtovanjem, energijsko učinkovitostjo, učinkovito rabo vode, biotsko raznovrstnostjo, uporabo sistemov okoljskega ravnanja in vključevanjem potrošnikov v odgovorno porabo.
All farms
Vse kmetije.
Soil quality management
Upravljanje kakovosti tal
This section deals with the management of the quality of the soil.
V tem oddelku je obravnavano upravljanje kakovosti tal.
It covers the assessment of its physical conditions and the establishment of a management plan, as well as practical guidance on how soil quality can be improved by e.g. using organic amendments, on maintenance of soil structure and on drainage.
Zajema oceno fizičnega stanja tal, pripravo načrta upravljanja in praktične smernice o ohranjanju strukture tal, osuševanju in tem, kako se lahko kakovost tal izboljša na primer z uporabo organskih dodatkov.
Nutrient management planning
Načrtovanje upravljanja hranil
This section deals with the management of nutrients in soil.
V tem oddelku je obravnavano upravljanje hranil v tleh.
It includes best practices on field nutrient budgeting, crop rotation, precision application of nutrients and selection of fertilisers with lower environmental impact.
Vključuje najboljše prakse v zvezi z ugotavljanjem bilančnega presežka hranil na ravni polja, kolobarjenjem, natančno aplikacijo hranil in izbiro gnojil, ki manj vplivajo na okolje.
Soil preparation and crop planning
Priprava tal in načrtovanje pridelka
This section focuses on selecting appropriate tillage operations, minimising soil disturbance, applying low impact tillage, implementing efficient crop rotations and establishing cover and catch crops.
Ta oddelek je osredotočen na izbiro ustreznih dejavnosti obdelave tal, zmanjšanje mešanja tal, uporabo obdelave tal z majhnim vplivom, izvajanje učinkovitega kolobarjenja ter določitev pokrovnih in dosevkov.
Grass and grazing management
Upravljanje travinj in pašnikov
This section deals with maximising grass production and grazing uptake, managing grazing in high nature value areas, pasture renewal and clover incorporation as well as application of efficient silage production.
V tem oddelku so obravnavani povečanje pridelave trave in porabe paše, upravljanje pašnikov na območjih velike naravne vrednosti, obnova pašnikov, vključevanje detelje in učinkovita proizvodnja silaže.
Livestock farms
Živinorejske kmetije
Animal husbandry
Živinoreja
This section outlines best practices related to animal husbandry.
V tem oddelku so opisane najboljše prakse v zvezi z živinorejo.
In particular, it presents practices related to appropriate breed selection, farm nutrient budgeting, dietary reduction of nitrogen excretion, improving feed conversion efficiency, green procurement of feed, animal health plans and herd/flock profile management.
Predstavljene so zlasti prakse, povezane z ustrezno selektivno vzrejo, ugotavljanjem bilančnega presežka hranil na ravni kmetije, zmanjšanjem izločanja dušika prek prehrane, izboljšanjem učinkovitosti konverzije krme, okolju prijazno oskrbo s krmo, načrti zdravstvenega varstva živali in upravljanjem profila črede/jate.
Manure management
Ravnanje z gnojem
This section covers best practices related to optimised manure management by reducing emissions and improving nutrient uptake.
V tem oddelku so obravnavane najboljše prakse v zvezi z optimizacijo ravnanja z gnojem z zmanjšanjem emisij in izboljšanim sprejemom hranil.
It includes the building of low emission housing systems, the implementation and optimisation of anaerobic digestion, the separation of slurry or digestate, and appropriate solid and liquid manure storage facilities, as well as techniques for the application of slurries and manure.
Vključuje izgradnjo sistemov hlevske reje z nizkimi emisijami, izvajanje in optimizacijo anaerobne razgradnje, ločevanje gnojevke ali digestata, ustrezne objekte za skladiščenje hlevskega in tekočega gnoja ter tehnike za raztros gnojevke in gnoja.
Irrigation management
Upravljanje namakanja
This section deals with efficient irrigation strategies and provides guidance on agronomic methods, optimisation of irrigation delivery and efficient management of irrigation systems.
V tem oddelku so navedene učinkovite namakalne strategije ter smernice o agronomskih metodah, optimizaciji namakanja in učinkovitem upravljanju namakalnih sistemov.
The importance of the source of the water used for irrigation is also addressed.
Obravnavan je tudi pomen vodnega vira, ki se uporablja za namakanje.
Farms using irrigation
Kmetije, na katerih se uporablja namakanje.
Crop protection
Zaščita pridelka
This section deals with sustainable crop protection practices in applying low pesticides input for pest management.
V tem oddelku so obravnavane prakse trajnostne zaščite pridelka z uporabo majhnih količin pesticidov za zatiranje škodljivih organizmov.
The objectives are prevention of pest occurrence, reduction of dependency on chemical crop protection products, optimisation of the use of plant protection products and of pest resistance management strategies.
Cilji so preprečevanje pojava škodljivih organizmov, zmanjšanje odvisnosti od kemičnih fitofarmacevtskih sredstev ter optimizacija uporabe fitofarmacevtskih sredstev in strategij obvladovanja odpornosti proti pesticidom.
Protected horticulture
Vrtnarstvo v zaprtih prostorih
This section outlines best practices for protected horticulture.
V tem oddelku so opisane najboljše prakse za vrtnarstvo v zaprtih prostorih.
In particular, it deals with energy efficiency, water and waste management, and selection of growing media.
Obravnavani so zlasti energijska učinkovitost, gospodarjenje z vodo, ravnanje z odpadki in izbira rastnega substrata.
Protected horticulture farms
Kmetije, ki se ukvarjajo z vrtnarstvom v zaprtih prostorih.
Table 2.2 presents the most relevant environmental aspects for farms, distinguishing between arable and horticultural production and livestock production.
V preglednici 2.2 so navedeni najpomembnejši okoljski vidiki za kmetije, pri čemer se razlikuje med poljedelstvom in vrtnarstvom ter živinorejo.
For each of them, the table outlines the related main possible environmental pressures and how these are addressed in this document.
V preglednici so za vsakega od vidikov opisani glavni možni povezani pritiski na okolje in način, kako so ti vidiki obravnavani v tem dokumentu.
These environmental aspects were selected as the most commonly relevant in the sector.
Ti okoljski vidiki so bili izbrani kot vidiki, ki so v tem sektorju najpogosteje pomembni.
However, the environmental aspects to be managed by specific organisations should be assessed on a case by case basis.
Vendar bi bilo treba okoljske vidike, ki jih morajo upravljati posebne organizacije, oceniti za vsak primer posebej.
Table 2.2
Preglednica 2.2
Most relevant environmental aspects for farms and how these are addressed in the SRD
Najpomembnejši okoljski vidiki za kmetije in način, kako so obravnavani v SRD
Relevant sections of the SRD
Ustrezni oddelki SRD
Arable and horticultural production
Poljedelstvo in vrtnarstvo
On-farm operations
Dejavnosti na kmetiji
Section 3.1: Sustainable farm and land management, BEMP 3.1.5
Oddelek 3.1: Trajnostno upravljanje kmetij in gospodarjenje z zemljišči, najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.1.5
Section 3.10: Protected horticulture, BEMP 3.10.1
Oddelek 3.10: Vrtnarstvo v zaprtih prostorih, najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.10.1
Soil management
Upravljanje tal
Soil degradation (erosion, compaction)
Degradacija tal (erozija, zbijanje tal)
Section 3.2: Soil quality management, all BEMPs
Oddelek 3.2: Upravljanje kakovosti tal, vse najboljše prakse okoljskega ravnanja
Nutrients application
Uporaba hranil
and N2O emissions
Emisije NH3 in N2O
Nutrient losses to water
Izguba hranil v vodo
Biodiversity loss
Izguba biotske raznovrstnosti
Heavy metal accumulation
Kopičenje težkih kovin
Section 3.3: Nutrient management, all BEMPs
Oddelek 3.3: Upravljanje hranil, vse najboljše prakse okoljskega ravnanja
Tillage
Obdelava tal
Soil C and N loss
Izguba C in N v tleh
Potential water sedimentation
Morebitna sedimentacija v vodi
GHG emission
Emisije toplogrednih plinov
Section 3.4: Soil preparation and crop planning, BEMPs 3.4.1 — 3.4.3
Oddelek 3.4: Priprava tal in načrtovanje pridelka, najboljše prakse okoljskega ravnanja 3.4.1–3.4.3
Grazing
Pašniki
Soil erosion and compaction
Erozija in zbijanje tal
Biomass C loss if land use has changed from forest
Izguba ogljikove biomase, če je bil gozd nadomeščen z drugo rabo zemljišča
Section 3.4: Soil preparation and crop planning, all BEMPs
Oddelek 3.4: Priprava tal in načrtovanje pridelka, vse najboljše prakse okoljskega ravnanja
Section 3.5: Grass and grazing management, all BEMPs
Oddelek 3.5: Upravljanje travinj in pašnikov, vse najboljše prakse okoljskega ravnanja
Eco-toxicity effects
Ekotoksični učinki
Section 3.9: Crop protection, all BEMPs
Oddelek 3.9: Zaščita pridelka, vse najboljše prakse okoljskega ravnanja
Irrigation and other on-farm water use operations
Namakanje in druge dejavnosti na kmetiji, pri katerih se uporablja voda
Water stress
Stres zaradi pomanjkanja vode
Salinisation
Zaslanjevanje
Nutrient losses
Izgube hranil
Section 3.8: Irrigation, all BEMPs
Oddelek 3.8: Namakanje, vse najboljše prakse okoljskega ravnanja
Section 3.10: Protected horticulture, BEMP 3.10.2
Oddelek 3.10: Vrtnarstvo v zaprtih prostorih, najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.10.2
Plastic waste generation
Ustvarjanje plastičnih odpadkov
Biodiversity threat
Grožnja za biotsko raznovrstnost
Energy and water use
Poraba energije in vode
Section 3.10: Protected horticulture, all BEMPs
Oddelek 3.10: Vrtnarstvo v zaprtih prostorih, vse najboljše prakse okoljskega ravnanja
emissions from enteric fermentation
Emisije CH4 zaradi črevesne fermentacije
Section 3.6: Animal husbandry, all BEMPs
Oddelek 3.6: Živinoreja, vse najboljše prakse okoljskega ravnanja
Animal housing
Hlevi za živali
and CH4 emissions
Emisije NH3 in CH4
Water use
Poraba vode
Section 3.1: Sustainable farm and land management, BEMP 3.1.6
Oddelek 3.1: Trajnostno upravljanje kmetij in gospodarjenje z zemljišči, najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.1.6
Section 3.7: Manure management, BEMP 3.7.1-3.7.3
Oddelek 3.7: Ravnanje z gnojem, najboljše prakse okoljskega ravnanja 3.7.1–3.7.3
Manure storage
Skladiščenje gnoja
CH4, NH3 and N2O emissions
Emisije CH4, NH3 in N2O
Section 3.7: Manure management, BEMP 3.7.4 and 3.7.5
Oddelek 3.7: Ravnanje z gnojem, najboljši praksi okoljskega ravnanja 3.7.4 in 3.7.5
Manure spreading
Raztresanje gnoja
Section 3.7: Manure management, BEMPs 3.7.6 and 3.7.7
Oddelek 3.7: Ravnanje z gnojem, najboljši praksi okoljskega ravnanja 3.7.6 in 3.7.7
Biodiversity loss (or potential biodiversity gain)
Izguba (ali možnost povečanja) biotske raznovrstnosti
On-farm medical treatment
Zdravljenje na kmetiji
Antibiotic resistance
Odpornost proti antibiotikom
Section 3.6: Animal husbandry, BEMP 3.6.6
Oddelek 3.6: Živinoreja, najboljša praksa okoljskega ravnanja 3.6.6
Agriculture is a very diverse sector which includes a variety of produce and farm types, as well as intensity levels, ranging from large scale highly mechanised intensive farms to very small scale extensive agriculture farms.
Kmetijstvo je zelo raznovrsten sektor, ki vključuje različne vrste pridelkov in kmetij ter različne ravni intenzivnosti, ki segajo od zelo mehaniziranih velikih kmetij z visoko intenzivnostjo do zelo majhnih kmetij, ki se ukvarjajo z ekstenzivnim kmetijstvom.
Whatever the farm type and business model, there is scope for substantial environmental improvement, although this may materialise in different sets of actions supporting different aims depending on the farm type and business model.
Ne glede na vrsto kmetije in poslovni model obstajajo možnosti za bistveno okoljsko izboljšanje.
In coherence with the spirit of the EMAS scheme, aimed at fostering continuous improvement in environmental performance whatever the starting point, this document covers best practices aimed at realising all those different improvement potentials.
To se lahko uresniči z različnimi sklopi ukrepov, ki podpirajo različne cilje, odvisno od vrste kmetije in poslovnega modela.
For instance, in the chapter on grass and grazing management, the document identifies a BEMP (section 3.5.1) on improving the efficiency of grass production and the nutrient uptake by livestock, as well as a BEMP (section 3.5.2) on matching grazing intensity to biodiversity needs in high nature value grassland.
V duhu sistema EMAS, katerega cilj je spodbujati nenehno izboljševanje okoljske uspešnosti ne glede na izhodišče, ta dokument zajema najboljše prakse, namenjene uresničitvi vseh navedenih različnih možnosti za izboljšanje.
The first one is more relevant for farms with intensively managed grazing livestock and aims at improving the efficiency of the system; the second one is more relevant for extensively managed farms that prioritise the compatibility of the agricultural activity with the natural environment they are part of.
V tem dokumentu sta v poglavju o upravljanju travinj in pašnikov na primer opredeljeni najboljša praksa okoljskega ravnanja (oddelek 3.5.1) v zvezi z izboljšanjem učinkovitosti pridelave trave in sprejema hranil pri živini ter najboljša praksa okoljskega ravnanja (oddelek 3.5.2) v zvezi z usklajevanjem intenzivnosti paše s potrebami na področju biotske raznovrstnosti na travinjih velike naravne vrednosti.
In many cases, however, the best practices described are relevant, with due adjustment to the specific case, for all farms.
Prva praksa je pomembnejša za kmetije z intenzivno upravljano pašno živino, njen cilj pa je izboljšati učinkovitost sistema; druga praksa je pomembnejša za ekstenzivno upravljane kmetije, ki dajejo prednost združljivosti kmetijske dejavnosti z naravnim okoljem, katerega del so.
For instance, in the chapter on soil preparation, there is a BEMP (section 3.4.2) on minimising soil preparation by implementing non-inversion tillage or specialist drills, which is beneficial whatever the level of intensity of the farming.
Vendar so opisane najboljše prakse v številnih primerih pomembne za vse kmetije, če se ustrezno prilagodijo posameznemu primeru.
In each of the BEMPs presented in the document, a specific text indicates whether they are relevant for specific farm types and for intensive and/or extensive farming.
V poglavju o pripravi tal je na primer navedena najboljša praksa okoljskega ravnanja (oddelek 3.4.2) v zvezi z zmanjšanjem priprave tal z obdelovanjem brez obračanja zemlje ali s specializiranimi setvami, ki je koristna ne glede na raven intenzivnosti kmetovanja.
Additionally, this information is summarised in Table 2.3 where the different BEMPs are mapped across 12 major farm types.
Pri vsaki najboljši praksi okoljskega ravnanja, predstavljeni v tem dokumentu, je v posebnem besedilu navedeno, ali je ta praksa pomembna za določene vrste kmetij ter za intenzivno in/ali ekstenzivno kmetijstvo.
Simplification is inevitably involved, and many farms may include features of multiple farm types (e.g. mix of intensive and extensive areas, mixed animal and crop production).
Poleg tega so te informacije povzete v preglednici 2.3, v kateri so različne najboljše prakse okoljskega ravnanja dodeljene 12 glavnim vrstam kmetij.
This guidance is indicative and the actual relevance of individual BEMPs to a specific organisation should be assessed by the organisation itself on a case by case basis.
Poenostavitev je neizogibna, številne kmetije pa imajo lahko lastnosti več vrst kmetij (npr. kombinacija intenzivnih in ekstenzivnih območij, kombinacija živinoreje in pridelave rastlin).
Table 2.3
Te smernice so okvirne, dejansko pomembnost posameznih najboljših praks okoljskega ravnanja za določeno organizacijo pa bi morala oceniti organizacija sama za vsak primer posebej.