natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This Sectoral Reference Document (SRD) is based on a detailed scientific and policy report (‘Best Practice Report’) developed by the European Commission’s Joint Research Centre (JRC).
Ta sektorski referenčni dokument (v nadaljnjem besedilu: SRD) temelji na podrobnem znanstvenem in političnem poročilu (poročilo o najboljših praksah), ki ga je pripravilo Skupno raziskovalno središče Evropske komisije (JRC).
The Community eco-management and audit scheme (EMAS) was introduced in 1993, for voluntary participation by organisations, by Council Regulation (EEC) No 1836/93.
Sistem Skupnosti za okoljsko ravnanje in presojo (v nadaljnjem besedilu: sistem EMAS), v katerem lahko organizacije prostovoljno sodelujejo, je bil uveden leta 1993 z Uredbo Sveta (EGS) št. 1836/93.
Subsequently, EMAS has undergone two major revisions:
Pozneje je bil sistem EMAS dvakrat obsežno spremenjen, in sicer z:
Regulation (EC) No 761/2001 of the European Parliament and of the Council,
Uredbo (ES) št. 761/2001 Evropskega parlamenta in Sveta ter
Regulation (EC) No 1221/2009.
Uredbo (ES) št. 1221/2009.
An important new element of the latest revision, which came into force on 11 January 2010, is Article 46 on the development of SRDs.
Pomemben nov element najnovejše spremembe, ki je začela veljati 11. januarja 2010, je člen 46 o pripravi SRD.
The eco-management and audit scheme (EMAS) is a scheme for voluntary participation by organisations committed to continuous environmental improvement.
Sistem Skupnosti za okoljsko ravnanje in presojo (EMAS) je sistem, v katerem lahko prostovoljno sodelujejo organizacije, ki so se zavezale k stalnemu okoljskemu izboljševanju.
Within this framework, this SRD provides sector-specific guidance to the public administration sector and points out a number of options for improvement as well as best practices.
V zvezi s tem ta SRD določa sektorske smernice za sektor javne uprave ter izpostavlja številne možnosti za izboljšanje in najboljše prakse.
A Technical Working Group, comprising experts and stakeholders of the sector, led by the JRC, discussed and ultimately agreed on the best environmental management practices, sector-specific environmental performance indicators and benchmarks of excellence described in this document; these benchmarks in particular were deemed to be representative of the levels of environmental performance that are achieved by the best performing organisations in the sector.
Tehnična delovna skupina, ki so jo sestavljali strokovnjaki in zainteresirane strani iz sektorja, je pod vodstvom Skupnega raziskovalnega središča razpravljala o najboljših praksah okoljskega ravnanja, kazalnikih okoljske uspešnosti za posamezne sektorje in merilih odličnosti, ki so opisani v tem dokumentu, ter o njih sprejela dogovor; zlasti ta merila pa so se štela za reprezentativna glede ravni okoljske uspešnosti, ki jih dosegajo najuspešnejše organizacije v sektorju.
The SRD aims to help and support all organisations that intend to improve their environmental performance by providing ideas and inspiration as well as practical and technical guidance.
Namen SRD je pomagati vsem organizacijam, ki nameravajo izboljšati svojo okoljsko uspešnost, in jih podpirati, pri čemer zagotavlja zamisli in navdih ter praktične in tehnične smernice.
The SRD is primarily addressed to organisations that are already registered with EMAS; secondly to organisations that are considering registering with EMAS in the future; and thirdly to all organisations that wish to learn more about best environmental management practices in order to improve their environmental performance.
SRD je namenjen predvsem organizacijam, ki so že registrirane v sistemu EMAS, nato organizacijam, ki razmišljajo, da bi se registrirale v sistemu EMAS v prihodnosti, in nazadnje vsem organizacijam, ki želijo izvedeti več o najboljših praksah okoljskega ravnanja, da bodo lahko izboljšale svojo okoljsko uspešnost.
Consequently, the objective of this document is to support all organisations in the public administration sector to focus on relevant environmental aspects, both direct and indirect, and to find information on best environmental management practices, as well as appropriate sector-specific environmental performance indicators to measure their environmental performance, and benchmarks of excellence.
Zato je cilj tega dokumenta podpirati vse organizacije iz sektorja javne uprave pri osredotočanju na ustrezne neposredne in posredne okoljske vidike ter iskanju informacij o najboljših praksah okoljskega ravnanja, ustreznih sektorskih kazalnikih okoljske uspešnosti za merjenje njihove okoljske uspešnosti in merilih odličnosti.
When developing and implementing their environmental management system in light of the environmental reviews (Article 4(1)(b)):
Pri oblikovanju in izvajanju sistema okoljskega ravnanja ob upoštevanju okoljskih pregledov (člen 4(1)(b)):
Organisations should use relevant elements of the SRD when defining and reviewing their environmental targets and objectives in accordance with the relevant environmental aspects identified in the environmental review and policy, as well as when deciding on the actions to implement to improve their environmental performance.
Organizacije bi morale uporabiti ustrezne elemente SRD pri opredeljevanju in pregledovanju svojih posamičnih in splošnih okoljskih ciljev v skladu z ustreznimi okoljskimi vidiki, opredeljenimi pri okoljskem pregledu in v politiki, ter pri sprejemanju odločitev o ukrepih za izboljšanje svoje okoljske uspešnosti.
When preparing the environmental statement (Article 4(1)(d) and Article 4(4)):
Pri pripravi okoljske izjave (člen 4(1)(d) in člen 4(4)):
Organisations should consider the relevant sector-specific environmental performance indicators in the SRD when choosing the indicators to use for their reporting of environmental performance.
Organizacije bi morale pri izbiranju kazalnikov, ki jih bodo uporabile za poročanje o okoljski uspešnosti, upoštevati ustrezne sektorske kazalnike okoljske uspešnosti v SRD.
When choosing the set of indicators for reporting, they should take into account the indicators proposed in the corresponding SRD and their relevance with regards to the significant environmental aspects identified by the organisation in its environmental review.
Organizacije bi morale pri izbiranju sklopa kazalnikov za poročanje upoštevati kazalnike, predlagane v ustreznem SRD, in njihovo ustreznost v zvezi s pomembnimi okoljskimi vidiki, ki jih je organizacija opredelila v svojem okoljskem pregledu.
When reporting on environmental performance and on other factors regarding environmental performance, organisations should mention in the environmental statement how the relevant best environmental management practices and, if available, benchmarks of excellence have been taken into account.
Organizacije bi morale pri poročanju o okoljski uspešnosti in drugih dejavnikih v zvezi z okoljsko uspešnostjo v okoljski izjavi navesti, kako so upoštevale ustrezne najboljše prakse okoljskega ravnanja in po potrebi merila odličnosti.
They should describe how relevant best environmental management practices and benchmarks of excellence (which provide an indication of the environmental performance level that is achieved by best performers) were used to identify measures and actions, and possibly to set priorities, to (further) improve their environmental performance.
Opisati bi morale, kako so uporabile ustrezne najboljše prakse okoljskega ravnanja in merila odličnosti (ki kažejo raven okoljske uspešnosti, ki jo dosegajo najuspešnejše organizacije) za opredelitev ukrepov in dejavnosti ter morebiti za določitev prednostnih nalog za (dodatno) izboljšanje svoje okoljske uspešnosti.
This feasibility assessment is also necessary for public administrations, which are frequently requested to lead by example.
Ocena izvedljivosti je potrebna tudi za javne uprave, od katerih se pogosto zahteva, da dajejo zgled.
Similarly to environmental performance indicators, the relevance and applicability of the best environmental management practices and benchmarks of excellence should be assessed by the organisation according to the significant environmental aspects identified by the organisation in its environmental review, as well as technical and financial aspects.
Podobno kot pri kazalnikih okoljske uspešnosti bi morala organizacija oceniti tudi ustreznost in uporabo najboljših praks okoljskega ravnanja in meril odličnosti glede na pomembne okoljske vidike, ki jih opredeli v svojem okoljskem pregledu, ter tehnične in finančne vidike.
Elements of SRDs (indicators, BEMPs or benchmarks of excellence) not considered relevant with regards to the significant environmental aspects identified by the organisation in its environmental review should not be reported or described in the environmental statement.
V okoljski izjavi ni treba poročati o elementih SRD (kazalnikih, najboljših praksah okoljskega ravnanja ali merilih odličnosti), ki se ne štejejo za ustrezne glede na pomembne okoljske vidike, ki jih je organizacija opredelila v svojem okoljskem pregledu, oziroma jih ni treba opisati.
EMAS participation is an ongoing process.
Sodelovanje v sistemu EMAS je neprekinjen proces.
Every time an organisation plans to improve its environmental performance (and reviews its environmental performance) it shall consult the SRD on specific topics to find inspiration about which issues to tackle next in a step-wise approach.
Organizacija prouči posamezne teme v SRD vsakič, ko namerava izboljšati svojo okoljsko uspešnost (in kadar pregleduje svojo okoljsko uspešnost), da dobi navdih glede naslednjih vprašanj, ki jih bo obravnavala v okviru postopnega pristopa.
EMAS environmental verifiers shall check if and how the SRD was taken into account by the organisation when preparing its environmental statement (Article 18(5)(d) of Regulation (EC) No 1221/2009).
Okoljski preveritelji EMAS preverijo, ali in kako je organizacija upoštevala SRD pri pripravi okoljske izjave (člen 18(5)(d) Uredbe (ES) št. 1221/2009).
When undertaking an audit, accredited environmental verifiers will need evidence from the organisation of how the relevant elements of the SRD have been selected in light of the environmental review and taken into account.
Akreditirani okoljski preveritelji pri opravljanju presoje potrebujejo dokaze o tem, kako je organizacija izbrala in upoštevala ustrezne elemente SRD na podlagi okoljskega pregleda.
They shall not check compliance with the described benchmarks of excellence, but they shall verify evidence on how the SRD was used as a guide to identify indicators and proper voluntary measures that the organisation can implement to improve its environmental performance.
Preveritelji ne preverjajo skladnosti z opisanimi merili odličnosti, temveč dokaze o tem, kako se je SRD uporabil kot smernica za opredelitev kazalnikov in ustreznih prostovoljnih ukrepov, ki jih organizacija lahko izvede za izboljšanje svoje okoljske uspešnosti.
In particular, verifiers shall not require an individual justification for each of the best practices, sector-specific environmental performance indicators and benchmarks of excellence which are mentioned in the SRD and not considered relevant by the organisation in light of its environmental review.
Preveritelji zlasti ne zahtevajo utemeljitve za vsako posamezno najboljšo prakso, sektorski kazalnik okoljske uspešnosti ali merilo odličnosti, ki so navedeni v SRD in za katere organizacija na podlagi svojega okoljskega pregleda meni, da niso ustrezni.
Nevertheless, they could suggest relevant additional elements for the organisation to take into account in the future as further evidence of its commitment to continuous performance improvement.
Kljub temu lahko predlagajo ustrezne dodatne elemente, ki bi jih lahko organizacija upoštevala v prihodnosti, s čimer bi dodatno dokazala svojo zavezanost k stalnemu izboljševanju okoljske uspešnosti.
Chapter 1 introduces EMAS’ legal background and describes how to use this document, while Chapter 2 defines the scope of this SRD.
V poglavju 1 je predstavljen pravni okvir sistema EMAS in opisan način uporabe tega dokumenta, v poglavju 2 pa je opredeljeno področje uporabe tega SRD.
Chapter 3 briefly describes the different best environmental management practices (BEMPs) together with information on their applicability.
V poglavju 3 so na kratko opisane različne najboljše prakse okoljskega ravnanja ter informacije o njihovi uporabi.
When specific environmental performance indicators and benchmarks of excellence could be formulated for a particular BEMP, these are also given.
Navedeni so tudi posebni kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti, če jih je bilo mogoče opredeliti za posamezno najboljšo prakso okoljskega ravnanja.
However, defining benchmarks of excellence was not possible for all BEMPs because in some areas either there was limited data available or the specific conditions (local climate, local economy, local society, responsibilities of the public administration, etc.) vary to such an extent that a benchmark of excellence would not be meaningful.
Vendar meril odličnosti ni bilo mogoče opredeliti za vse najboljše prakse okoljskega ravnanja, ker so bili na nekaterih področjih na voljo omejeni podatki ali pa se nekateri pogoji (lokalno podnebje, lokalno gospodarstvo, lokalna družba, odgovornosti javne uprave itd.) tako zelo razlikujejo, da merilo odličnosti ne bi bilo smiselno.
Finally, Chapter 4 presents a comprehensive table with a selection of the most relevant environmental performance indicators, associated explanations and related benchmarks of excellence.
V poglavju 4 je predstavljena obsežna preglednica z najpomembnejšimi kazalniki okoljske uspešnosti, ustreznimi razlagami in povezanimi merili odličnosti.
This SRD addresses the environmental performance of the activities of the public administration sector.
Ta SRD obravnava okoljsko uspešnost dejavnosti v sektorju javne uprave.
In this document, the public administration sector includes organisations belonging mainly to the following NACE code division (according to the statistical classification of economic activities established by Regulation (EC) No 1893/2006 of the European Parliament and of the Council):
V tem dokumentu sektor javne uprave vključuje organizacije, ki spadajo večinoma v naslednji oddelek v okviru klasifikacije NACE (v skladu s statistično klasifikacijo gospodarskih dejavnosti, uvedeno z Uredbo (ES) št. 1893/2006 Evropskega parlamenta in Sveta):
NACE code 84: Public administration and defence; compulsory social security.
koda NACE 84: javna uprava in obramba; obvezna socialna varnost.
Organisations registered under this NACE code are the target group of this document.
Ciljna skupina tega dokumenta so organizacije, registrirane pod to kodo NACE.
In addition, the best environmental management practices identified in this SRD can be of inspiration also for other organisations, such as public owned companies or private companies delivering services on behalf of public administrations.
Poleg tega so lahko najboljše prakse okoljskega ravnanja, opredeljene v tem SRD, navdih tudi za druge organizacije, kot so podjetja v državni lasti ali zasebna podjetja, ki zagotavljajo storitve v imenu javnih uprav.
These may belong, among others, to the following NACE code divisions:
Te lahko med drugim spadajo v naslednje oddelke v okviru klasifikacije NACE:
NACE code 2: Forestry, logging,
koda NACE 2: gozdarstvo in sečnja,
NACE code 36: Water collection, treatment and supply,
koda NACE 36: zbiranje, prečiščevanje in distribucija vode,
NACE code 37: Sewerage,
koda NACE 37: ravnanje z odplakami,
NACE code 38: Waste collection, treatment and disposal activities; materials recovery,
koda NACE 38: zbiranje in odvoz odpadkov ter ravnanje z njimi; pridobivanje sekundarnih surovin,
NACE code 39: Remediation activities and other waste management services,
koda NACE 39: saniranje okolja in drugo ravnanje z odpadki,
NACE code 41.2: Construction of residential and non-residential buildings,
koda NACE 41,2: gradnja stanovanjskih in nestanovanjskih stavb,
NACE code 49.3.1: Urban and suburban passenger land transport.
koda NACE 49.3.1: mestni in primestni kopenski potniški promet.
This SRD targets a number of aspects which are relevant for all types of public administrations, such as the environmental performance of offices, the energy efficiency of public buildings and green public procurement (i.e. Sections 3.1, 3.2.5, 3.2.7, 3.2.8, 3.2.10 and 3.11).
V tem SRD so obravnavani številni vidiki, ki so pomembni za vse vrste javnih uprav, kot so okoljska uspešnost pisarn, energijska učinkovitost javnih stavb in zelena javna naročila (tj. oddelki 3.1, 3.2.5, 3.2.7, 3.2.8, 3.2.10 in 3.11).
All public administrations at local, regional, national and international level are invited to consult these sections of the document.
Vse javne uprave na lokalni, regionalni, nacionalni in mednarodni ravni so pozvane, naj preberejo te oddelke dokumenta.
However, effective environmental management for a public administration needs also to address its core business, where the largest environmental benefits can be achieved.
Vendar je treba v okviru učinkovitega okoljskega ravnanja za javno upravo obravnavati tudi njeno temeljno dejavnost, pri kateri je mogoče doseči največje okoljske koristi.
This document aims at easing this task for local authorities and municipalities focusing on best practices that are relevant for their role and the services they provide directly or indirectly to their inhabitants (e.g. waste water treatment, local public transport).
Cilj tega dokumenta je lokalnim organom in občinam olajšati to nalogo z osredotočanjem na najboljše prakse, ki so ustrezne za njihovo vlogo in storitve, ki jih neposredno ali posredno zagotavljajo svojim prebivalcem (npr. ravnanje z odpadki, lokalni javni prevoz).
Local authorities are specifically targeted because they make up the highest share of public administrations in the EU and it is at the local level that there is the highest potential for replicability and learning from best practices.
Dokument se posebej osredotoča na lokalne organe, ker ti predstavljajo največji delež javnih uprav v EU ter ker na lokalni ravni obstajajo največje možnosti za posnemanje najboljših praks in učenje iz njih.
The main environmental aspects, the associated environmental pressures and the corresponding relevant sections of the document are presented in the table below.
Glavni okoljski vidiki, povezani pritiski na okolje in ustrezni oddelki dokumenta so predstavljeni v spodnji preglednici spodaj.
The environmental aspects listed were selected as the most relevant in the sector.
Navedeni okoljski vidiki so bili izbrani kot najpomembnejši vidiki v sektorju.
However, the environmental aspects to be managed by each specific public administration should be assessed on a case-by-case basis.
Vendar bi bilo treba okoljske vidike, ki jih upravljajo posamezne javne uprave, oceniti za vsak primer posebej.
No distinction is made in the table below between direct and indirect environmental aspects, because the operations that are carried out in-house and those that are outsourced vary from case to case.
V spodnji preglednici se ne razlikuje med neposrednimi in posrednimi okoljskimi vidiki, saj se dejavnosti, ki se izvajajo v organizaciji, in dejavnosti, ki jih izvajajo zunanji izvajalci, od primera do primera razlikujejo.
Moreover, many environmental aspects can be considered both direct and indirect, since they refer directly to the activities of the public administration but also to all the activities of residents, companies and organisations in the territory administered or served by the public administration.
Poleg tega se številni okoljski vidiki lahko štejejo tako za neposredne kot posredne, saj se nanašajo neposredno na dejavnosti javne uprave, vendar tudi na vse dejavnosti prebivalcev, podjetij in organizacij na ozemlju, ki ga javna uprava upravlja ali na katerem zagotavlja storitve.
The most relevant environmental aspects and pressures for public administrations and how these are addressed in this document
Najpomembnejši okoljski vidiki in pritiski na okolje za javne uprave ter njihova obravnava v tem dokumentu
Related main environmental pressure
Glavni povezani pritiski na okolje
Operate offices
vodenje pisarn
Solid waste generation
nastajanje trdnih odpadkov
Water consumption
poraba vode
Energy consumption, GHG emissions (CO2)
poraba energije, emisije TGP (CO2)
Emissions to air (CO, SO2, NOx, particulate matter, etc.)
emisije v zrak (CO, SO2, NOx, delci itd.)
Resource depletion
izčrpavanje virov
Section 3.1
oddelek 3.1
Steer energy use in the territory administered and manage own energy use
usmerjanje porabe energije na ozemlju, ki se upravlja, in upravljanje lastne porabe energije
Section 3.2
oddelek 3.2
Manage mobility and/or public transport
upravljanje mobilnosti in/ali javnega prevoza
Section 3.3
oddelek 3.3
Plan land use and manage green urban areas
načrtovanje rabe tal in upravljanje zelenih mestnih površin
Land use
raba tal
Sections 3.4 and 3.5
oddelka 3.4 in 3.5
Manage ambient air quality and noise
upravljanje kakovosti zunanjega zraka in hrupa
Noise generation
ustvarjanje hrupa
Sections 3.6 and 3.7
oddelka 3.6 in 3.7
Waste management
ravnanje z odpadki
Section 3.8
oddelek 3.8
Supply of potable water
oskrba s pitno vodo
Section 3.9
oddelek 3.9
Manage waste water treatment
upravljanje čiščenja odpadne vode
Emissions to water (BOD, COD, micropollutants, etc.)
emisije v vodo (BPK, KPK, mikroonesnaževala itd.)
Section 3.10
oddelek 3.10
Procure goods and services
nabava blaga in storitev
Section 3.11
oddelek 3.11
Promote environmental behaviour of residents and businesses
spodbujanje okoljskega vedenja prebivalcev in podjetij
Emissions to water (COD, BOD, micropollutants, etc.)
emisije v vodo (KPK, BPK, mikroonesnaževala itd.)
Section 3.12
oddelek 3.12
The best environmental management practices (BEMPs) described in chapter 3 were identified as the most relevant techniques, actions and measures that public administrations can implement to improve their environmental performance for each of the environmental aspects listed in the table above.
Najboljše prakse okoljskega ravnanja, opisane v poglavju 3, so bile opredeljene kot najustreznejše tehnike, dejavnosti in ukrepi, ki jih lahko javne uprave izvajajo za izboljšanje svoje okoljske uspešnosti za vsakega od okoljskih vidikov iz preglednice zgoraj.
In their identification, the specific challenges and opportunities of public bodies, compared to private companies were taken into account.
Pri njihovi opredelitvi so se upoštevali posebni izzivi in priložnosti javnih organov v primerjavi z zasebnimi podjetji.
These include, among others:
Ti med drugim zajemajo:
more rigid procurement procedures,
bolj toge postopke naročil,
strict funding rules,
stroga pravila financiranja,
need of longer time periods to implement decisions,
potrebna daljša obdobja za izvajanje odločitev,
legacy infrastructure,
obstoječo infrastrukturo,
limited budget,
omejen proračun,
but also:
pa tudi:
the possibility to accept longer term paybacks,
sprejemljivost daljših vračilnih dob,
the possibility to give priority to choices that result in societal benefits rather than financial paybacks,
možnost, da dajo prednost izbiram, ki prinašajo družbene koristi in ne finančnih povračil,
stability of staff,
stalnost osebja,
the opportunities for economies of scale in case of cooperation among different public administration at local, regional or national level.
priložnosti za ekonomijo obsega v primeru sodelovanja med različnimi javnimi upravami na lokalni, regionalni ali nacionalni ravni.
When considering the implementation of any of the BEMPs presented in this document, local authorities need to consider their specific challenges and how to take advantage of the specific opportunities available.
Kadar lokalni organi razmišljajo o izvajanju katere koli od najboljših praks okoljskega ravnanja, predstavljenih v tem dokumentu, morajo upoštevati posebne izzive, s katerimi se srečujejo, in proučiti, kako bodo izkoristili posebne priložnosti, ki so jim na voljo.