natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In accordance with the CPSS-IOSCO Principles, tangible and intangible assets' amortisation and depreciation costs can be deducted from gross operational expenses for the calculation of the capital requirements.
V skladu z načeli CPSS-IOSCO se lahko za izračun kapitalskih zahtev stroški amortizacije opredmetenih in neopredmetenih sredstev odštejejo od bruto operativnih stroškov.
Since those costs do not generate actual cash flows that need to be backed by capital, such deductions should be applicable to the capital requirements for business risk and to those covering winding-down or restructuring.
Ker ti stroški ne ustvarjajo dejanskih denarnih tokov, ki morajo biti kriti s kapitalom, bi se morali taki odbitki uporabljati za kapitalske zahteve za poslovno tveganje in kapitalske zahteve za kritje prenehanja ali prestrukturiranja.
Since the time necessary for an orderly winding-down or restructuring strictly depends on the services provided by any individual CSD and on the market environment in which it operates, in particular on the possibility that another CSD can take on part or all of its services, the number of months required for restructuring of its activities or winding-down should be based on the CSD's own estimate.
Ker je čas, potreben za urejeno prenehanje ali prestrukturiranje, strogo odvisen od storitev, ki jih opravlja posamezna CDD, in tržnega okolja, v katerem deluje, zlasti kadar lahko druga CDD prevzame del ali vse njene dejavnosti, bi moralo število mesecev, potrebnih za prestrukturiranje dejavnosti ali prenehanje, temeljiti na lastni oceni CDD.
However, this period of time should not be less than the minimum number of months required for restructuring or winding-down provided for in Article 47 of Regulation (EU) No 909/2014 in order to ensure a prudent level of capital requirements.
Vendar to obdobje ne bi smelo biti krajše od najmanjšega števila mesecev, potrebnih za prestrukturiranje ali prenehanje, določenega v členu 47 Uredbe (EU) št. 909/2014, da se zagotovi varna raven kapitalskih zahtev.
A CSD should design scenarios for restructuring of its activities or winding-down that are adapted to its business model.
CDD bi morala pripraviti scenarije za prestrukturiranje svojih dejavnosti ali prenehanje, ki so prilagojeni njenemu poslovnemu modelu.
However, in order to obtain a harmonised application of the requirements on restructuring or winding-down in the Union and to ensure that prudentially sound requirements are satisfied, the discretion on the design of such scenarios should be limited by well-defined criteria.
Vendar bi morala biti za harmonizirano uporabo zahtev o prestrukturiranju in prenehanju v Uniji in zagotovitev, da so izpolnjene bonitetno zanesljive zahteve, diskrecijska pravica glede oblikovanja takih scenarijev omejena z jasno opredeljenimi merili.
Regulation (EU) No 575/2013 is the relevant benchmark for the purpose of establishing the capital requirements for CSDs.
Ustrezno merilo za določitev kapitalskih zahtev za CDD je Uredba (EU) št. 575/2013.
In order to ensure consistency with that Regulation, the methodologies for the calculation of operational risk laid down in this Regulation should also be understood as covering legal risk for the purposes of this Regulation.
Za zagotovitev skladnosti z navedeno uredbo bi bilo treba šteti, da metodologije za izračun operativnega tveganja iz te uredbe krijejo tudi pravno tveganje za namene te uredbe.
Where there is a failure in the safekeeping of securities on behalf of a participant, such a failure would materialise as either a cost to the participant or as a cost for the CSD that would face legal claims.
V primeru napake pri hrambi vrednostnih papirjev v imenu udeleženca se taka napaka šteje kot strošek za udeleženca ali strošek za CDD, za katero se vloži pravni zahtevek.
Therefore, rules for the calculation of the regulatory capital for operational risk already take into account the custody risk.
Zato je v pravilih za izračun regulativnega kapitala za operativno tveganje že upoštevano skrbniško tveganje.
For the same reasons, custody risk for securities held through a link with another CSD should not be subject to any additional regulatory capital charge but should be considered as part of the regulatory capital for operational risk.
Zaradi enakih razlogov za skrbniško tveganje za vrednostne papirje, hranjene prek povezave z drugo CDD, ne bi smela veljati nobena dodatna regulativna kapitalska zahteva, temveč bi se moralo šteti kot del regulativnega kapitala za operativno tveganje.
Similarly, custody risk faced by a CSD on own assets held by a custodian bank or other CSDs should not be double-counted and no additional regulatory capital should be required.
Podobno se skrbniško tveganje, ki mu je izpostavljena CDD glede lastnih sredstev, ki jih hrani skrbniška banka ali druge CDD, ne bi smelo šteti dvakrat in ne bi se smel zahtevati dodaten regulativni kapital.
A CSD may also face investment risks with regard to the assets that it owns or with regard to the investments that it makes using collateral, participants' deposits, loans to the participants or any other exposure under the allowed banking-type ancillary services.
CDD je lahko izpostavljena tudi naložbenim tveganjem v zvezi s sredstvi, ki jih ima v lasti, ali naložbami, ki jih opravi z uporabo zavarovanja, vlog udeležencev, posojil udeležencem ali katero koli drugo izpostavljenostjo v okviru dovoljenih pomožnih bančnih storitev.
Investment risk is the risk of loss faced by a CSD when it invests its own or its participants' resources, such as collateral.
Naložbeno tveganje je tveganje izgube, ki mu je izpostavljena CDD, ko vlaga svoja sredstva ali sredstva udeležencev, kot je zavarovanje.
Provisions set out in Directive 2013/36/EU of the European Parliament and of the Council [6], Regulation (EU) No 575/2013 and Delegated Regulation (EU) No 152/2013 are the appropriate benchmark for the purpose of establishing capital requirements to cover credit risk, counterparty credit risk and market risks that may arise from the investments of a CSD.
Ustrezno merilo za določitev kapitalskih zahtev za kritje kreditnega tveganja, kreditnega tveganja nasprotne stranke in tržnih tveganj, ki lahko izhajajo iz naložb CDD, so določbe iz Direktive 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta [6], Uredbe (EU) št. 575/2013 in Delegirane uredbe Komisije (EU) št. 152/2013.
Given the nature of the activities of CSDs, a CSD assumes business risk due to potential changes in general business conditions that are likely to impair its financial position following a decline in its revenues or an increase in its expenses and that result in a loss that should be charged against its capital.
Glede na naravo dejavnosti centralnih depotnih družb je taka družba izpostavljena poslovnemu tveganju zaradi morebitnih sprememb splošnih pogojev poslovanja, ki bi lahko škodovale njenemu finančnemu položaju zaradi upada prihodkov ali povečanja stroškov, kar bi povzročilo izgubo, ki jo mora pokriti njen kapital.
Given that the level of business risk is highly dependent on the individual situation of each CSD and it can be caused by various factors, the capital requirements of this Regulation should be based on a CSD's own estimate and the methodology used by a CSD for such an estimate should be proportional to the scale and complexity of the CSD's activities.
Ker je stopnja poslovnega tveganja zelo odvisna od individualnega položaja posamezne CDD in je lahko posledica različnih dejavnikov, bi morale kapitalske zahteve iz te uredbe temeljiti na lastni oceni CDD, metodologija, ki jo CDD uporabi za tako oceno, pa bi morala biti sorazmerna z obsegom in kompleksnostjo dejavnosti CDD.
A CSD should develop its own estimate of the capital required against business risk under a set of stress scenarios in order to cover the risks that are not already captured by the methodology used for operational risk.
CDD bi morala pripraviti svojo oceno zahtevanega kapitala za zaščito pred poslovnim tveganjem ob različnih scenarijih stresnih situacij, da se pokrijejo tveganja, ki še niso zajeta v metodologiji, uporabljeni za operativno tveganje.
In order to ensure a prudent level of the capital requirements for business risk when making a calculation based on self-designed scenarios, a minimum level of capital, should be introduced in the form of a prudential floor.
Da se zagotovi varna raven kapitalskih zahtev za poslovno tveganje pri izračunu na podlagi scenarijev, ki jih CDD oblikuje sama, bi bilo treba uvesti minimalno raven kapitala v obliki varne spodnje meje.
The minimum level of required capital for business risk should be aligned to similar requirements for other market infrastructures in related Union Acts such as Commission Delegated Regulation on capital requirements for central counterparties (‘CCPs’).
Minimalna raven zahtevanega kapitala za poslovno tveganje bi morala biti usklajena s podobnimi zahtevami za druge infrastrukture trgov v povezanih aktih Unije, kot je delegirana uredba Komisije o kapitalskih zahtevah za centralne nasprotne stranke (CNS).
The additional capital surcharge for risks related to banking-type ancillary services should cover all the risks related to the provision of intraday credit to participants or other CSD users.
Dodaten kapitalski pribitek za tveganja, povezana s pomožnimi bančnimi storitvami, bi moral zajemati vsa tveganja, povezana z zagotavljanjem posojila znotraj enega dne udeležencem ali drugim uporabnikom CDD.
Where overnight or longer credit exposures result from the provision of intraday credit, the corresponding risks should be measured and addressed by using the methodologies already laid down in Part Three, Title II, Chapter 2, for the Standardised Approach, and Chapter 3, for the Internal Ratings Based Approach (IRB Approach), of Regulation (EU) No 575/2013, given that that Regulation provides prudential rules for measurement of credit risk resulting from overnight or longer credit exposures.
Kadar je kreditna izpostavljenost čez noč ali daljša kreditna izpostavljenost posledica zagotavljanja posojila znotraj enega dne, bi bilo treba ustrezna tveganja izmeriti in obravnavati z metodologijami, ki so že določene v poglavju 2 naslova II dela 3 za standardizirani pristop in poglavju 3 naslova II dela 3 za pristop na podlagi notranjih bonitetnih ocen (pristop IRB) iz Uredbe (EU) št. 575/2013, glede na to, da navedena uredba določa bonitetna pravila za merjenje kreditnega tveganja, ki izhaja iz kreditne izpostavljenosti čez noč ali daljše kreditne izpostavljenosti.
Intraday credit risks, however, require special treatment since the methodology for their measurement is not explicitly provided for in Regulation (EU) No 575/2013 or other applicable Union legislation.
Vendar je treba kreditna tveganja znotraj enega dne obravnavati posebej, saj metodologija za njihovo merjenje ni izrecno določena v Uredbi (EU) št. 575/2013 ali drugi veljavni zakonodaji Unije.
As a result, the methodology that specifically addresses intraday credit risk should be sufficiently risk-sensitive to take into account the quality of the collateral, the credit quality assessment of the participants and the actual observed intraday exposures.
Metodologija, ki posebej obravnava kreditno tveganje znotraj enega dne, bi zato morala biti dovolj občutljiva na tveganja, da bi se upoštevale kakovost zavarovanja, ocena kreditne kakovosti udeležencev in dejanske ugotovljene izpostavljenosti znotraj enega dne.
At the same time, the methodology should provide proper incentives to the providers of banking-type ancillary services, including the incentive to collect the highest quality of collateral and select creditworthy counterparties.
Hkrati bi morala ta metodologija zagotoviti ustrezne spodbude za izvajalce pomožnih bančnih storitev, vključno s spodbudami za zbiranje zavarovanja najvišje kakovosti in izbiranje posojilno zmožnih nasprotnih strank.
Although providers of banking-type ancillary services have the obligation to properly assess and test the level and value of collateral and haircuts, the methodology used to determine the additional capital surcharge for intraday credit risk should nevertheless cater to and provide enough capital for the case where a sudden decrease in the value of the collateral exceeds estimates and results in partially uncollateralised residual credit exposures.
Čeprav morajo izvajalci pomožnih bančnih storitev ustrezno oceniti in preizkusiti raven in vrednost zavarovanja in odbitkov, bi morala metodologija za določitev dodatnega kapitalskega pribitka za kreditno tveganje znotraj enega dne kljub temu zagotoviti in predvideti dovolj kapitala za primer, če nenadno zmanjšanje vrednosti zavarovanja preseže ocene in so posledično delno nezavarovane preostale kreditne izpostavljenosti.
The calculation of the capital surcharge for risks arising from providing banking-type ancillary services requires taking into account past information on intraday credit exposures.
Pri izračunu kapitalskega pribitka za tveganja, ki izhajajo iz zagotavljanja pomožnih bančnih storitev, je treba upoštevati pretekle informacije o kreditnih izpostavljenostih znotraj enega dne.
As a result, in order to be able to calculate that capital surcharge, entities that provide banking-type ancillary services to users of CSD services in accordance with Article 54(2) of Regulation (EU) No 909/2014 (‘CSD-banking service providers’) should record at least one year of data concerning their intraday credit exposures.
Da bi lahko izračunali ta kapitalski pribitek, bi morali subjekti, ki zagotavljajo pomožne bančne storitve uporabnikom storitev CDD v skladu s členom 54(2) Uredbe (EU) št. 909/2014 (v nadaljnjem besedilu: izvajalci bančnih storitev za uporabnike CDD) za vsaj eno leto voditi evidenco o svoji kreditni izpostavljenosti znotraj enega dne.
Otherwise they are not able to identify the relevant exposures based on which the calculation is done.
V nasprotnem primeru ne morejo ugotoviti zadevnih izpostavljenosti, na podlagi katerih se opravi izračun.
Consequently, CSD-banking service providers should not be required to meet the own funds requirement corresponding to the capital surcharge until after they are able to collect all the information necessary to perform the calculation of the surcharge.
Zato se od izvajalcev bančnih storitev za uporabnike CDD ne bi smelo zahtevati, da izpolnjujejo kapitalske zahteve, ki ustrezajo kapitalskemu pribitku, dokler nimajo možnosti zbrati vseh informacij, potrebnih za izračun pribitka.
Article 54(8) of Regulation (EU) No 909/2014 requires the development of rules to determine the additional capital surcharge referred to in point (d) of Article 54(3) and point (e) of Article 54(4) of that Regulation.
Člen 54(8) Uredbe (EU) št. 909/2014 določa, da je treba pripraviti pravila za določitev dodatnega kapitalskega pribitka iz točke (d) člena 54(3) in točke (e) člena 54(4) navedene uredbe.
Further, Article 54 of that Regulation requires that additional surcharge reflects the intra-day credit risk resulting from the activities under Section C of the Annex to Regulation (EU) No 909/2014, and in particular the provisions of intraday credit to participants in a securities settlement system or other users of CSD services.
Poleg tega je v členu 54 navedene uredbe določeno, da dodatni pribitek izraža kreditno tveganje znotraj enega dne, ki izhaja iz dejavnosti iz oddelka C Priloge k Uredbi (EU) št. 909/2014 in zlasti zagotavljanja posojila znotraj enega dne udeležencem v sistemu poravnave vrednostnih papirjev ali drugim uporabnikom storitev CDD.
Therefore, intraday credit risk exposure should also include the loss that a CSD-banking service provider would face if a borrowing participant were to default.
Zato bi morala izpostavljenost zaradi kreditnega tveganja znotraj enega dne vključevati tudi izgubo, ki bi ji bil izpostavljen izvajalec bančnih storitev za uporabnike CDD, če udeleženec, ki si izposoja, ne bi izpolnil svojih obveznosti.
Point (d) of Article 59(3) of Regulation (EU) No 909/2014 relating to the credit risk of a CSD-banking service provider requires the collection of ‘highly liquid collateral with minimal credit and market risk’.
Točka (d) člena 59(3) Uredbe (EU) št. 909/2014 v zvezi s kreditnim tveganjem izvajalca bančnih storitev za uporabnike CDD določa, da je treba zbirati „visoko likvidno zavarovanje z minimalnim kreditnim in tržnim tveganjem“.
Point (d) of Article 59(4) of Regulation (EU) No 909/2014 relating to the liquidity risk of a CSD-banking service provider, requires availability of ‘qualifying liquid resources’.
Točka (d) člena 59(4) Uredbe (EU) št. 909/2014 v zvezi z likvidnostnim tveganjem izvajalca bančnih storitev za uporabnike CDD določa kritje s „primernimi likvidnimi sredstvi“.
One such qualifying liquid resource is ‘highly liquid collateral’.
Tako primerno likvidno sredstvo so med drugim „zelo likvidna zavarovanja“.
While it is understandable that the terminology used in each of the two cases is different, given the different nature of the risks involved and the correspondence to different concepts in the regulation of credit and liquidity risk, they both relate to a similarly high quality of providers or assets.
Čeprav je razumljivo, da je v vsakem od teh dveh primerov uporabljena različna terminologija zaradi različne narave možnih tveganj in skladnosti z različnimi koncepti v urejanju kreditnega in likvidnostnega tveganja, se oba nanašata na podobno visoko kakovost ponudnikov ali sredstev.
Therefore, it would be appropriate to require that the same conditions are met before a collateral or a liquidity resource in the form of collateral can qualify as pertaining to either the ‘highly liquid collateral with minimal credit and market risk' category’, or to the ‘qualifying liquid resources’ category, respectively.
Zato bi bilo primerno zahtevati, da se izpolnijo enaki pogoji, preden se lahko šteje, da se zavarovanje ali likvidno sredstvo v obliki zavarovanja nanaša na kategorijo „visoko likvidno zavarovanje z minimalnim kreditnim in tržnim tveganjem“ oziroma kategorijo „primerna likvidna sredstva“.
Point (d) of Article 59(3) of Regulation (EU) No 909/2014 requires that a CSD-banking service provider accepts highly liquid collateral with minimal credit and market risk to manage its corresponding credit risk.
Točka (d) člena 59(3) Uredbe (EU) št. 909/2014 določa, da mora izvajalec bančnih storitev za uporabnike CDD za upravljanje ustreznega kreditnega tveganja sprejeti visoko likvidno zavarovanje z minimalnim kreditnim in tržnim tveganjem.
The same allows for other types of collateral than highly liquid collateral with minimal credit and market risk to be used in specific situations, with the application of an appropriate haircut.
V isti točki je določeno, da se v specifičnih primerih lahko uporabijo druge vrste zavarovanja, ki niso visoko likvidno zavarovanje z minimalnim kreditnim in tržnim tveganjem, pri čemer se upošteva ustrezen odbitek.
To facilitate this, a clear hierarchy of the collateral quality should be set in order to distinguish which collateral should be acceptable to fully cover credit risk exposures, which collateral is acceptable as liquidity resource and which collateral, although remaining acceptable for mitigating credit risk, requires qualifying liquidity sources.
Da bi se to omogočilo, bi bilo treba določiti jasno hierarhijo kakovosti zavarovanj, da bi lahko razlikovali, katero zavarovanje je lahko sprejemljivo za popolno kritje izpostavljenosti zaradi kreditnega tveganja, katero zavarovanje je sprejemljivo kot likvidno sredstvo in za katero zavarovanje, ki je sicer še vedno sprejemljivo za zmanjšanje kreditnega tveganja, so potrebna primerna likvidna sredstva.
Collateral providers should not be impeded from freely substituting collateral depending on their availability of resources or their asset-liability management strategies.
Ponudniki zavarovanja se ne bi smeli ovirati pri prosti zamenjavi zavarovanja glede na razpoložljivost sredstev ali njihove strategije upravljanja sredstev in obveznosti.
Thus, common collateral practices, such as the reliance on participants' pledge accounts, where the collateral is deposited by the participant in its pledged accounts in order to fully cover any credit exposure should be allowed to be used for substituting collateral as long as the quality and liquidity of the collateral is monitored and complies with the requirements of this Regulation.
Zato bi bilo treba omogočiti, da se običajna praksa v zvezi z zavarovanji, kot je opiranje na zastavne račune udeležencev, pri čemer udeleženec deponira zavarovanje na svojih zastavljenih računih, da bi popolnoma pokril vsako kreditno izpostavljenost, uporablja za zamenjavo zavarovanja, če se pri tem spremljata kakovost in likvidnost zavarovanja in sta skladni z zahtevami iz te uredbe.
Under such pledge account arrangements, the collateral is deposited by the participant in his pledged accounts in order to fully cover any credit exposure.
V okviru takih ureditev glede zastavnih računov udeleženec deponira zavarovanje na svojem zastavljenem računu, da bi popolnoma pokril vsako kreditno izpostavljenost.
In addition, a CSD-banking service provider should accept collateral taking into account the hierarchy specified, but may perform the liquidation of the accepted collateral, where necessary, in the most efficient way following a participant's default.
Poleg tega bi moral izvajalec bančnih storitev za uporabnike CDD sprejeti zavarovanje ob upoštevanju navedene hierarhije, vendar lahko sprejeto zavarovanje po potrebi unovči na najučinkovitejši način, če udeleženec ne izpolni obveznosti.
However, from a prudential viewpoint, a CSD-banking service provider should be able to monitor the availability of collateral, its quality and its liquidity on an ongoing basis to fully cover credit exposures.
Izvajalec bančnih storitev za uporabnike CDD pa mora imeti z bonitetnega vidika možnost stalno spremljati razpoložljivost zavarovanja, njegovo kakovost in likvidnost za popolno kritje kreditnih izpostavljenosti.
It should also have arrangements in place with the borrowing participants to ensure that all the collateral requirements of this Regulation are met at all times.
Poleg tega bi moral imeti z udeleženci, ki si izposojajo, vzpostavljene ureditve za zagotovitev, da so vedno izpolnjene vse zahteve glede zavarovanja iz te uredbe.
For the purposes of measuring intraday credit risk, CSD-banking service providers should be in a position to anticipate peak exposures for the day.
Izvajalci bančnih storitev za uporabnike CDD bi morali biti za namene merjenja kreditnega tveganja znotraj enega dne zmožni predvideti konične izpostavljenosti v tem dnevu.
This should not require a forecast of the exact number but should identify trends in those intraday exposures.
V ta namen ne bi bila potrebna napoved natančnega števila, temveč opredelitev trendov za te izpostavljenosti znotraj enega dne.
This is further supported by the reference to ‘anticipate peak exposures’ also in Basel Committee on Banking Supervision standards [7].
To je dodatno podprto tudi s sklicevanjem na „predvidevanje koničnih izpostavljenosti“ v standardih Baselskega odbora za bančni nadzor [7].
Title II of Part Three of Regulation (EU) No 575/2013 establishes the risk weights to be applied to credit exposures to the European Central Bank and other exempted entities.
Naslov II dela 3 Uredbe (EU) št. 575/2013 uvaja uteži tveganja, ki naj bi se uporabile za kreditne izpostavljenosti do Evropske centralne banke in drugih izvzetih subjektov.
When measuring credit risk for regulatory purposes, such risk weights are widely understood as the best available reference.
Pri merjenju kreditnega tveganja za regulativne namene se take uteži tveganja na splošno štejejo za najboljšo razpoložljivo referenco.
Therefore, the same methodology may be applied to intraday credit exposures.
Enaka metoda se zato lahko uporabi za kreditne izpostavljenosti znotraj enega dne.