natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Similarly to environmental performance indicators, the relevance and applicability of the best environmental management practices and benchmarks of excellence should be assessed by the organisation according to the significant environmental aspects identified by the organisation in its environmental review, as well as technical and financial aspects.
Vendar izvajanje najboljših praks okoljskega ravnanja ali izpolnjevanje opredeljenih meril odličnosti ni obvezno, saj zaradi prostovoljne narave sistema EMAS organizacije same ocenijo izvedljivost meril in izvajanja najboljših praks z vidika stroškov in koristi.
Elements of SRDs (indicators, BEMPs or benchmarks of excellence) not considered relevant with regards to the significant environmental aspects identified by the organisation in its environmental review should not be reported or described in the environmental statement.
Podobno kot pri kazalnikih okoljske uspešnosti bi morale organizacije oceniti tudi ustreznost in uporabo najboljših praks okoljskega ravnanja in meril odličnosti glede na pomembne okoljske vidike, ki jih opredelijo v svojih okoljskih pregledih, ter tehnične in finančne vidike.
EMAS participation is an ongoing process.
V okoljski izjavi ni treba poročati o elementih SRD (kazalnikih, najboljših praksah okoljskega ravnanja ali merilih odličnosti), ki se ne štejejo za pomembne glede na pomembne okoljske vidike, ki jih je organizacija opredelila v svojem okoljskem pregledu, oziroma jih ni treba opisati.
Every time an organisation plans to improve its environmental performance (and reviews its environmental performance) it shall consult the SRD on specific topics to find inspiration about which issues to tackle next in a step-wise approach.
Sodelovanje v sistemu EMAS je stalen proces.
EMAS environmental verifiers shall check if and how the SRD was taken into account by the organisation when preparing its environmental statement (Article 18(5)(d) of Regulation (EC) No 1221/2009).
Organizacija prouči posamezne teme v SRD vsakič, ko namerava izboljšati svojo okoljsko uspešnost (in kadar pregleduje svojo okoljsko uspešnost), da dobi navdih glede naslednjih vprašanj, ki jih bo obravnavala v okviru postopnega pristopa.
When undertaking an audit, accredited environmental verifiers will need evidence from the organisation of how the relevant elements of the SRD have been selected in light of the environmental review and taken into account.
Okoljski preveritelji EMAS preverijo, ali in kako je organizacija upoštevala SRD pri pripravi okoljske izjave (člen 18(5)(d) Uredbe (ES) št. 1221/2009).
They shall not check compliance with the described benchmarks of excellence, but they shall verify evidence on how the SRD was used as a guide to identify indicators and proper voluntary measures that the organisation can implement to improve its environmental performance.
Akreditirani okoljski preveritelji bodo pri opravljanju presoje potrebovali dokaze o tem, kako je organizacija izbrala in upoštevala ustrezne elemente SRD na podlagi okoljskega pregleda.
Given the voluntary nature of EMAS and SRD, no disproportionate burdens should be put on the organisations to provide such evidence.
Preveritelji ne preverjajo skladnosti z opisanimi merili odličnosti, temveč dokaze o tem, kako se je SRD uporabil kot smernica za opredelitev kazalnikov in ustreznih prostovoljnih ukrepov, ki jih organizacija lahko izvede za izboljšanje svoje okoljske uspešnosti.
In particular, verifiers shall not require an individual justification for each of the best practices, sector-specific environmental performance indicators and benchmarks of excellence which are mentioned in the SRD and not considered relevant by the organisation in the light of its environmental review.
Glede na prostovoljno naravo sistema EMAS in SRD se organizacijam ne bi smelo naložiti nesorazmerno breme za zagotovitev takih dokazov.
Nevertheless, they could suggest relevant additional elements for the organisation to take into account in the future as further evidence of its commitment to continuous performance improvement.
Preveritelji zlasti ne zahtevajo utemeljitve za vsako posamezno najboljšo prakso, sektorski kazalnik okoljske uspešnosti ali merilo odličnosti, ki so navedeni v SRD in za katere organizacija na podlagi svojega okoljskega pregleda meni, da niso pomembni.
Structure of the sectoral reference document
Kljub temu lahko predlagajo ustrezne dodatne elemente, ki bi jih lahko organizacija upoštevala v prihodnosti, s čimer bi dodatno dokazala svojo zavezanost k stalnemu izboljševanju okoljske uspešnosti.
This document consists of four sections.
Struktura sektorskega referenčnega dokumenta
Section 1 introduces EMAS' legal background and describes how to use this document, while Section 2 defines the scope of this SRD.
Ta dokument je sestavljen iz štirih oddelkov.
Section 3 briefly describes the different best environmental management practices (BEMPs) [5] together with information on their applicability, in general as well as at SME level.
V oddelku 1 je predstavljen pravni okvir sistema EMAS in opisan način uporabe tega dokumenta, v oddelku 2 pa opredeljeno področje uporabe tega SRD.
When specific environmental performance indicators and benchmarks of excellence could be formulated for a particular BEMP, these are also given.
V oddelku 3 so na kratko opisane različne najboljše prakse okoljskega ravnanja [5] ter informacije o njihovi uporabi na splošno in na ravni MSP.
Some of the indicators and benchmarks are relevant for more than one BEMP and are thus repeated whenever appropriate.
Navedeni so tudi posebni kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti, če jih je bilo mogoče opredeliti za določeno najboljšo prakso okoljskega ravnanja.
Finally, Section 4 presents a comprehensive table with a selection of the most relevant environmental performance indicators, associated explanations and related benchmarks of excellence.2.
Nekateri kazalniki in merila so lahko pomembni za več najboljših praks okoljskega ravnanja, zato so navedeni večkrat, kjer je to ustrezno.
This SRD addresses the environmental performance of the activities of the food and beverage manufacturing sector.
V oddelku 4 je predstavljena obsežna preglednica z najpomembnejšimi kazalniki okoljske uspešnosti, ustreznimi razlagami in povezanimi merili odličnosti.
In this document, the food and beverage manufacturing sector includes companies belonging to the following NACE code divisions (according to the statistical classification of economic activities established by Regulation (EC) No 1893/2006 of the European Parliament and of the Council [6]):NACE code 10: manufacture of food products,
Ta SRD obravnava okoljsko uspešnost dejavnosti v sektorju proizvodnje hrane in pijače.
NACE code 11: manufacture of beverages.
V tem dokumentu sektor proizvodnje hrane in pijače vključuje podjetja, ki pripadajo naslednjim oddelkom v okviru klasifikacije NACE (v skladu s statistično klasifikacijo gospodarskih dejavnosti, uvedeno z Uredbo (ES) št. 1893/2006 Evropskega parlamenta in Sveta [6]):koda NACE 10: proizvodnja živil,
Best practices presented for the overall food and beverage manufacturing sector (Section 3.1) are addressed to all companies belonging to NACE codes 10 and 11.
koda NACE 11: proizvodnja pijač.
The following two tables present the most significant direct and indirect environmental aspects [7] for food and beverage manufacturers, the related main environmental pressures and how these are tackled in this document.
Najboljše prakse, predstavljene za celotni sektor proizvodnje hrane in pijače (oddelek 3.1), so namenjene vsem podjetjem, opredeljenim s kodama NACE 10 in 11.
They are addressed either by BEMPs described in Section 3.1 or by making reference to other available reference documents such as the Best Available Techniques (BAT) Reference Document for the Food, Drink and Milk Industries (FDM BREF) [8].
V preglednicah v nadaljevanju so predstavljeni najpomembnejši neposredni in posredni okoljski vidiki [7] za proizvajalce hrane in pijače, glavni povezani pritiski na okolje in način, kako se obravnavajo v tem dokumentu.
Table 2.1
Obravnavani so v okviru najboljših praks okoljskega ravnanja, opisanih v oddelku 3.1, ali s sklicevanjem na druge razpoložljive referenčne dokumente, kot je referenčni dokument o najboljših razpoložljivih tehnikah (Best Available Techniques – BAT) v industriji hrane, pijače in mleka (v nadaljnjem besedilu: referenčni dokument BAT HPM) [8].
The most significant direct environmental aspects for food and beverage manufacturers and how these are addressed in the SRD
Preglednica 2.1
Most significant direct environmental aspects
Najpomembnejši neposredni okoljski vidiki za proizvajalce hrane in pijače ter način, kako se obravnavajo v SRD Najpomembnejši neposredni okoljski vidiki
Related main environmental pressures
Glavni povezani pritiski na okolje
Emissions to water
sklic na BAT v referenčnem dokumentu BAT HPM
Reference to BAT in FDM BREF
emisije v zrak (NOx, SOx, hlapne organske spojine, delci)
Emissions to air (NOx, SOx, VOCs, particulate matter)
nastajanje trdnih odpadkov
Solid waste generation
najboljša praksa okoljskega ravnanja za preprečevanje nastajanja živilskih odpadkov pri proizvodnji hrane in pijače (oddelek 3.1.9)
BEMP on avoiding food waste in food and beverage manufacturing (Section 3.1.9)
poraba vode
Water consumption
poraba energije, emisije TGP (CO2)
Energy consumption, GHG emissions (CO2)
najboljša praksa okoljskega ravnanja za zagotavljanje upravljanja z energijo in energijske učinkovitosti pri vseh dejavnostih (oddelek 3.1.7)
BEMP on deploying energy management and energy efficiency throughout all operations (Section 3.1.7)
najboljša praksa okoljskega ravnanja za vključitev obnovljive energije v proizvodne postopke (oddelek 3.1.8)
BEMP on integrating renewable energy in manufacturing processes (Section 3.1.8)
Hlajenje
Refrigeration
poraba energije, emisije TGP (hladilna sredstva)
Energy consumption, GHG emissions (refrigerants)
najboljša praksa okoljskega ravnanja za izboljšanje zamrzovanja in hlajenja (oddelek 3.1.6)
BEMP on improving freezing and refrigeration (Section 3.1.6)
Čiščenje
Cleaning operations
poraba vode, uporaba kemikalij, nastajanje odpadne vode
Water consumption, use of chemicals, waste water generation
najboljša praksa okoljskega ravnanja za okolju prijazno čiščenje (oddelek 3.1.4)
BEMP on environmentally friendly cleaning operations (Section 3.1.4)
Prevoz in logistika
Transport and logistics
poraba energije, emisije TGP, emisije v zrak (CO2, CO, SO2, NOx, delci itd.)
Energy consumption, GHG emissions, emissions to air (CO2, CO, SO2, NOx, particulate matter etc.)
najboljša praksa okoljskega ravnanja za prevoz in logistiko (oddelek 3.1.5)
BEMP on transport and logistics (Section 3.1.5)
Pakiranje
Packaging
emisije TGP, poraba energije, izčrpavanje virov (poraba materialov)
GHG emissions, energy consumption, resource depletion (material use)
najboljša praksa okoljskega ravnanja za izboljšanje ali izbiro embalaže za čim večje zmanjšanje vpliva na okolje (oddelek 3.1.3)
BEMP on improving or selecting packaging to minimise environmental impact (Section 3.1.3)
Preglednica 2.2
Table 2.2
Najpomembnejši posredni okoljski vidiki za vse proizvajalce hrane in pijače ter način, kako se obravnavajo v SRD
The most significant indirect environmental aspects for all food and beverage manufacturers and how these are addressed in the SRD
Najpomembnejši posredni okoljski vidiki
Most significant indirect environmental aspects
Upravljanje dobavne verige emisije TGP, poraba energije, poraba vode, emisije v zrak itd.
GHG emissions, energy consumption, water consumption, emissions to air etc.
Kmetijstvo
BEMP on sustainable supply chain management (Section 3.1.2)
emisije TGP (CO2, CH4), izguba biotske raznovrstnosti, emisije v zrak, evtrofikacija, poraba vode
Agriculture
sklic na SRD za kmetijstvo – pridelava rastlinskih pridelkov in vzreja živali [9]
GHG emissions (CO2, CH4), biodiversity loss, emissions to air, eutrophication, water consumption
Prodaja na drobno
Reference to the Agriculture — crop and animal production SRD [9]
poraba energije, nastajanje živilskih odpadkov
Retail
sklic na SRD za trgovino na drobno [10]
Energy consumption, food waste generation
Priprava hrane s strani potrošnikov
Reference to Retail Trade SRD [10]
Okoljski vidiki, navedeni v preglednicah 2.1 in 2.2, so bili izbrani kot najpomembnejši za večino proizvajalcev hrane in pijače.
Food preparation by consumers
Vendar bi bilo treba okoljske vidike, ki jih morajo obravnavati posamezna podjetja, in to, ali je posamezni vidik za določeno podjetje neposreden ali posreden, oceniti za vsak primer posebej.
Environmental aspects listed in Tables 2.1 and 2.2 were selected as the most significant for the majority of food and beverage manufacturers.
Pomembni so lahko tudi okoljski vidiki, kot so nevarni odpadki, biotska raznovrstnost ali uporaba materialov za druga področja, ki niso navedena.
However, the environmental aspects to be managed by specific companies, and whether each aspect is direct or indirect for a specific company, should be assessed on a case-by-case basis.
Poleg najboljših praks okoljskega ravnanja, navedenih v preglednicah 2.1 in 2.2, bi lahko tudi splošna najboljša praksa okoljskega ravnanja za „izvedbo presoje okoljske trajnosti proizvodov in/ali dejavnosti“ prispevala k izboljšanju okoljske uspešnosti pri vseh okoljskih vidikih in povezanih pritiskih, predstavljenih v preglednicah.
Environmental aspects, such as hazardous waste, biodiversity or material use for areas other than those listed above could also be significant.
Nadalje ta SRD poleg predstavitve navedenih najboljših praks za celotni sektor proizvodnje hrane in pijače (vsa podjetja, opredeljena s kodama NACE 10 in 11) vsebuje tudi različne posebne najboljše prakse za več podsektorjev, in sicer:
In addition to the BEMPs listed in Tables 2.1 and 2.2, an overarching BEMP on ‘performing an environmental sustainability assessment of products and/or operations’ can help to improve the environmental performance for all environmental aspects and related pressures presented in the tables.
predelava kave (koda NACE 10.83) v oddelku 3.2,
Moreover, this SRD, apart from describing the best practices for the overall food and beverage manufacturing sector (all companies belonging to NACE codes 10 and 11) listed above, also includes a range of specific best practices for several subsectors, namely:
proizvodnja oljčnega olja (koda NACE 10.41) v oddelku 3.3,
processing of coffee (NACE code 10.83) in Section 3.2,
proizvodnja brezalkoholnih pijač (koda NACE 11.07) v oddelku 3.4,
manufacture of olive oil (NACE code 10.41) in Section 3.3,
proizvodnja piva (koda NACE 11.05) v oddelku 3.5,
manufacture of soft drinks (NACE code 11.07) in Section 3.4,
proizvodnja mesnih izdelkov (koda NACE 10.13) v oddelku 3.6,
manufacture of beer (NACE code 11.05) in Section 3.5,
proizvodnja sadnih sokov (koda NACE 10.32) v oddelku 3.7,
production of meat and poultry meat products (NACE code 10.13) in Section 3.6,
sirarstvo (koda NACE 10.51) v oddelku 3.8,
manufacture of fruit juice (NACE code 10.32) in Section 3.7,
proizvodnja kruha, piškotov in slaščic (kodi NACE 10.71 in 10.72) v oddelku 3.9,
cheese-making operations (NACE code 10.51) in Section 3.8,
proizvodnja vina (koda NACE 11.02) v oddelku 3.10.
manufacture of bread, biscuits and cakes (NACE codes 10.71 and 10.72) in Section 3.9,
Ta oddelek je namenjen vsem proizvajalcem hrane in pijače (kodi NACE 10 in 11).
manufacture of wine (NACE 11.02) in Section 3.10.
Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se presodi vpliv proizvodov in dejavnosti na okolje, pri čemer se uporabijo orodja za oceno življenjskega kroga [11], da se opredelijo prednostna področja ukrepov ali kritične točke in strategija za zmanjšanje vplivov na okolje.
This section targets all food and beverage manufacturers (NACE codes 10 and 11).
Uporaba
BEMP is to assess the environmental impact of products and operations using life-cycle assessment (LCA) tools [11] to identify priority areas for action, or ‘hotspots’, and define a strategy for reducing the environmental impacts.
Proizvajalci hrane in pijače se lahko pri izvajanju presoje okoljske trajnosti spopadajo s številnimi izzivi, vključno z zapletenostjo proizvoda in dostopnostjo informacij; izvedba ocene življenjskega kroga lahko zahteva velike stroške in časa, proizvajalec pa morda nima nadzora nad nekaterimi okoljskimi vidiki, zato je lahko težko vplivati nanje, tudi če se lahko količinsko opredelijo.
Applicability
Povezani kazalniki okoljske uspešnosti in merila odličnosti
When undertaking an environmental sustainability assessment, food and beverage manufacturers can face a number of challenges which include the complexity of the product and the accessibility of information; it can be expensive and time-consuming to undertake LCAs, and certain environmental impacts may also be beyond the control of the manufacturer and thus very difficult to act upon, even if they can be quantified.
Kazalniki okoljske uspešnosti
Associated environmental performance indicators and benchmarks of excellence
Merila odličnosti (i1) Delež enot ali proizvodov [12], ocenjenih z uporabo priznanega protokola za presojo okoljske trajnosti (%)
Environmental performance indicators
(i2) Število enot ali proizvodov, ocenjenih z uporabo priznanega protokola za presojo okoljske trajnosti
Benchmarks of excellence
(b1) Obsežna presoja okoljske trajnosti, ki zajema celo podjetje in vse dejavnosti, ki se izvajajo
(i1) Percentage of sites or products [12] assessed using a recognised environmental sustainability assessment protocol (%).
(b2) Opravi se presoja okoljske trajnosti za vse nove proizvode v razvoju.
(i2) Number of sites or products assessed using a recognised environmental sustainability assessment protocol.
Najboljša praksa okoljskega ravnanja je upravljanje dobavne verige, zlasti sestavin ali surovin, v skladu z enim ali več od naslednjih treh pristopov:
(b1) A company-wide environmental sustainability assessment covering all operations is implemented.
zelena naročila, tj. izbira dobaviteljev, ki izpolnjujejo opredeljena merila glede okoljske uspešnosti [13],
(b2) An environmental sustainability assessment for all new products under development is carried out.
prilagajanje receptov za odpravo sestavin, ki niso trajnostne,
BEMP is to manage the supply chain, in particular ingredients or raw materials, by choosing one or more of the following three approaches:
podpiranje obstoječih dobaviteljev pri izboljšanju svoje okoljske uspešnosti.
green procurement, i.e. selecting suppliers that fulfil identified environmental performance criteria [13],
Poleg tega je za proizvajalce hrane in pijače, ki kot surovino uporabljajo precejšnje količine vode (npr. proizvajalci pijač), najboljša praksa okoljskega ravnanja to, da se najprej ocenijo tveganja, ki jih za lokalne vodne vire povzroča proizvodna enota.
adapting recipes to remove unsustainable ingredients,
Nato se lahko uvede program za trajnost vodnih virov, v katerem se podrobno opišejo posebni ukrepi, ki se lahko sprejmejo za spodbujanje ohranjevanja lokalnih vodnih virov.
supporting existing suppliers in improving their environmental performance.
Trajnostno upravljanje dobavne verige lahko ima nekatere omejitve: (i) pri pristopu z zelenimi naročili se predpostavlja, da so „zelene“ možnosti na voljo, (ii) recepti se lahko prilagodijo, če se lahko sestavine, ki niso trajnostne, nadomestijo z enakovrednimi in bolj trajnostnimi alternativami, ter (iii) na uspešnost obstoječih dobaviteljev morda ni vedno mogoče vplivati, npr. zato, ker MSP od njih kupuje le majhne količine proizvodov.
Additionally, for those food and beverage manufacturers using substantial amounts of water as an ingredient (e.g. beverage manufacturers), it is BEMP to firstly assess the risks posed, by the production site, to the local water resources.
Ne glede na to so predstavljeni trije pristopi na splošno uporabni v večini primerov.
Afterwards, a water resource sustainability programme can be put in place, detailing specific actions that can be taken to support the preservation of the local water resources.
Ta najboljša praksa okoljskega ravnanja, vključno z navedenimi omejitvami, se v celoti uporablja za mala in srednja podjetja v sektorju proizvodnje hrane in pijače.
Sustainable supply chain management can have some limitations: (i) the green procurement approach assumes that ‘green’ choices are available; (ii) recipes can be adapted if unsustainable ingredients can be removed with equivalent, more sustainable alternatives; and (iii) it may not always be possible to influence the performance of existing suppliers, e.g. due to small volumes of products purchased by an SME.
(i3) Delež sestavin ali proizvodov (npr. embalaža), ki izpolnjujejo posebna merila podjetja glede trajnosti ali veljavne standarde trajnosti (% glede na število ali vrednost v EUR)
However, the three approaches presented are in most cases broadly applicable.
(i4) Delež sestavin ali proizvodov (npr. embalaža), pridobljenih v okviru zelenih naročil (% glede na število ali vrednost v EUR)
This BEMP, with the aforementioned limitations, is fully applicable to SMEs in the food and beverage manufacturing sector.
(i5) Delež dobaviteljev, vključenih v programe za izboljšanje trajnosti (% glede na število dobaviteljev ali vrednost proizvodov, ki jih dobavljajo, v EUR)
(i3) Percentage of ingredients or products (e.g. packaging) meeting the company's specific sustainability criteria or complying with existing sustainability standards (% by number or value in EUR)
(i6) Delež dobaviteljev, ki so uvedli sisteme okoljskega ravnanja (% glede na število dobaviteljev ali vrednost proizvodov, ki jih dobavljajo, v EUR)
(i4) Percentage of ingredients or products (e.g. packaging) sourced via green procurement (% by number or value in EUR)
Najboljša praksa okoljskega ravnanja je, da se v celotnem življenjskem krogu proizvoda čim bolj zmanjša vpliv embalaže (tj. primarne, sekundarne in terciarne embalaže) na okolje, na primer z:
(i5) Percentage of suppliers engaged in sustainability improvement programmes (% by number of suppliers or value in EUR of products they supply)
uporabo orodij za okoljsko primerno zasnovo za simulacijo okoljske uspešnosti embalaže pri oblikovanju,
(i6) Percentage of suppliers with environmental management systems in place (% by number of suppliers or value in EUR of products they supply)
zmanjševanjem teže, tj. uporabo embalaže z manjšo težo, vendar isto učinkovitostjo zaščite,
BEMP is to minimise the environmental impact of packaging (i.e. primary, secondary and tertiary packaging), throughout the product life cycle, for example by the use of:
pakiranjem sestavin, ki jih dobavitelji dostavijo podjetju, v razsutem stanju,
eco-design tools to simulate the environmental performance of the packaging during the design,
ponovnim polnjenjem, npr. embalažo, primerno za ponovno polnjenje, ki se vrne proizvajalcu hrane in pijače,
‘lightweighting’, i.e. packaging with reduced weight but the same protective performance,
uporabo povratne sekundarne in terciarne embalaže,
bulk packaging of ingredients delivered by suppliers to the company,
uporabo embalaže, ki vsebuje reciklirane materiale,
refills, e.g. refillable packaging to be returned to the food and beverage manufacturer,
uporabo embalaže, ki vsebuje bioplastiko, če se lahko dokažejo okoljske koristi te izbire.
returnable secondary and tertiary packaging,
Poleg tega je za proizvajalce hrane in pijače najboljša praksa okoljskega ravnanja, da potrošnikom pomagajo zmanjšati nastajanje živilskih odpadkov s:
packaging containing recycled material,
pakiranjem v spremenjeni atmosferi za podaljšanje roka uporabnosti proizvodov,
packaging containing bio plastics provided that the environmental benefits of this choice can be proven.
opredelitvijo najustreznejše velikosti embalaže za posamezne porcije, da bi bila primernejša različnim življenjskim slogom in gospodinjstvom ter bi se zmanjšali ostanki,
Furthermore, BEMP is for food and beverage manufacturers to help consumers reducing the food waste they generate, by:
opremljanjem embalaže s priporočili za najustreznejšo shranjevanje živil in preprečevanje kvarjenja.