natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Voluntary departure of minors: in principle, Article 10(2) only applies to situations where the minor is removed and not situations where the minor is leaving the Member State voluntarily.
Razmerje med triletnim pregledom razpisov ukrepov, vnesenih v sistem SIS (v skladu s členom 112 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma in členom 29 uredbe o SIS II), ter trajanjem prepovedi vstopa, ki je določeno v skladu z direktivo o vračanju: pregled razpisov ukrepov, ki so vneseni v sistem SIS, je postopkovna zahteva, katere cilj je zagotoviti, da se razpisi ukrepov hranijo zgolj tako dolgo, kot je potrebno, da se izpolni namen njihovega vnosa.
Taking into account the Member States' obligation deriving from the requirement to take into due account the best interests of the child, it is recommended to also assess the situation in the family and the situation and reception conditions in the country of return in cases of voluntary departure.
Ne vpliva na vsebinsko odločitev držav članic, da določijo trajanje prepovedi vstopa v skladu z določbami direktive o vračanju.
The adequacy of reception facilities in the country of return needs to be assessed on a case-by-case basis, taking into account the individual circumstances and the age of the returned minor.
Če je na dan triletnega pregleda prepoved vstopa, ki je bila izdana v skladu z direktivo o vračanju, še vedno veljavna (na primer: prepoved je bila naložena za petletno obdobje in v vmesnem času ni bila preklicana), lahko države članice ohranijo razpis ukrepa v sistemu SIS nadaljnji dve leti, če je še vedno potreben glede na veljavna ocenjevalna merila, zlasti člen 11 direktive o vračanju v povezavi s členom 112(4) Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma ali členom 29(4) uredbe o SIS II.
A mere reception by the border police in the country of return without any necessary follow-up measures or flanking measures cannot be considered as ‘adequate reception’.
Izdaja prepovedi vstopa ob odhodu na meji na podlagi postopka v odsotnosti (na primer v primerih oseb, ki nadaljujejo bivanje po izteku vizuma in se pred odhodom za krajši čas zglasijo na mejni kontroli na letališču): državam članicam nič ne preprečuje, da začnejo postopek vrnitve med pridobivanjem informacij o prekoračitvi obdobja dovoljenega bivanja in da izdajo odločbo o vrnitvi (glej oddelek 5.1), ki ji je priložena prepoved vstopa, na podlagi postopka v odsotnosti, če:
Member State should pay particular attention to availability of appropriate housing, access to healthcare and education in the country of return.
nacionalno upravno pravo zagotavlja možnost postopkov v odsotnosti in
Member States shall respect Article 20 of the UN Convention on the Rights of the Child and are encouraged to meet the UN Guidelines for the alternative care of children [57].11.
so ti nacionalni postopki v skladu s splošnimi načeli prava Unije in temeljnimi pravicami, kot so določene v Listini, zlasti s pravico osebe, da se izjasni, ter pravico do učinkovitega pravnega sredstva in nepristranskega sodišča.
Legal basis: Return Directive — Article 3(6) and Article 11
Izdaja prepovedi vstopa osebam v postopku vračanja, ki v trenutku odhoda niso izpolnile obveznosti vrnitve v obdobju za prostovoljni odhod: prepoved vstopa bo naložena pozneje (na primer ob odhodu) kot spremljevalni in naknadni element že izdane odločbe o vrnitvi, če oseba v postopku vračanja ni izpolnila obveznosti vrnitve v obdobju za prostovoljni odhod.
‘Entry ban’ means an administrative or judicial decision or act prohibiting entry into and stay on the territory of the Member States for a specified period, accompanying a return decision.
Prisotnost na ozemlju države članice: nezakonito prebivanje je osnovni predpogoj za izdajo odločbe o vrnitvi, ki ji je priložena prepoved vstopa.
Return decisions shall be accompanied by an entry ban:
Država članica ne more izdati odločbe o vrnitvi, ki ji je priložena prepoved vstopa, osebam, ki ne prebivajo na njenem ozemlju.
if no period for voluntary departure has been granted; or
V primeru, ko je oseba pobegnila (na primer po zavrnitvi prošnje za azil), ampak se še vedno lahko domneva, da je prisotna na ozemlju zadevne države članice, se lahko sprejme odločba o vrnitvi (vključno s prepovedjo vstopa) na podlagi postopka v odsotnosti v skladu z nacionalno zakonodajo.
if the obligation to return has not been complied with.
Nezakonito prebivanje v preteklih letih: Države članice v skladu z direktivo o vračanju ne morejo izdati odločbe o vrnitvi, ki ji je priložena prepoved vstopa, osebam, ki niso prisotne na njihovem ozemlju, vključno z državljani tretjih držav, ki so tam (v preteklih letih) že nezakonito prebivali, nato pa se vrnili v tretjo državo, preden je bilo odkrito njihovo nezakonito prebivanje.
In other cases return decisions may be accompanied by an entry ban.
Če take osebe znova vstopijo v državo članico in so sprejeti ukrepi v skladu z direktivo o vračanju (odločba o vrnitvi, prepoved vstopa), se lahko predhodno nezakonito prebivanje pri določanju trajanja prepovedi vstopa upošteva kot obteževalna okoliščina.
The length of the entry ban shall be determined with due regard to all relevant circumstances of the individual case and shall not in principle exceed five years.
Kot obteževalna okoliščina pri določanju trajanja prepovedi vstopa se lahko upošteva tudi predhodno nezakonito prebivanje v drugih državah članicah.
It may however exceed five years if the third-country national represents a serious threat to public policy, public security or national security.
Direktiva zavezuje države članice, da izdajo prepoved vstopa v dveh „utemeljenih“ primerih:
The return-related entry bans foreseen in the Return Directive are intended to have preventive effects and to foster the credibility of Union return policy by sending a clear message that those who disregard migration rules in EU Member States will not be allowed to re-enter any EU Member State for a specified period of time.
obdobje za prostovoljni odhod ni bilo odobreno ali
The Directive obliges Member States to issue an entry ban in two ‘qualified’ cases: (i) no period for voluntary departure granted; and (ii) obligation to return not complied with.
obveznost vrnitve ni bila spoštovana.
In all other cases, return decisions may be accompanied by an entry ban.
V vseh drugih primerih (vse odločbe o vrnitvi, sprejete v skladu z direktivo o vračanju, ki ne sodijo v enega od dveh „utemeljenih“ primerov) se odločbam o vrnitvi lahko priloži prepoved vstopa.
The length of the entry ban must be determined with due regard to all relevant circumstances of the individual case.
To pomeni, da se lahko prepoved vstopa predvidi tudi v primerih prostovoljnega odhoda osebe.
In principle it should not exceed five years.
Države članice se lahko o tem odločajo same, spodbujajo pa se, da pri tem podpirajo prostovoljni odhod.
Only in cases of serious threat to public policy, public security or national security, the entry ban may be issued for a longer period.
Trajanje prepovedi vstopa se določi v skladu z nacionalno zakonodajo, s katero je bila prenesena direktiva o vračanju, pri čemer se upoštevajo vse pomembne okoliščine posameznega primera.
The rules on return-related entry bans under the Return Directive leave unaffected entry bans issued for other purposes not related to migration, such as entry bans to third-country nationals who have committed serious criminal offences or for whom there is a clear indication that there is an intention to commit such an offence (see Article 24(2) of Regulation (EC) No 1987/2006 of the European Parliament and of the Council [58] (the ‘SIS II Regulation’)) or entry bans constituting a restrictive measure adopted in accordance with Chapter 2 of Title V TEU, including measures implementing travel bans issued by the United Nations Security Council.
Pri določanju trajanja prepovedi vstopa je treba zlasti upoštevati obteževalne ali olajševalne okoliščine, ki so znane organu, ki izdaja odločbo o vrnitvi, na primer če je:
11.1.
za državljana tretje države v preteklosti že bila izdana odločba o vrnitvi ali ukrep za prostovoljno vrnitev ali odstranitev,
EU-wide effect
za državljana tretje države v preteklosti že bil odobren prostovoljni odhod in/ali je prejel pomoč pri ponovnem vključevanju,
An entry ban prohibits entry into the territory of all the Member States: the wording of recital 14 of the Return Directive and a systematic comparison of all the linguistic versions of the Directive (in particular the English and French texts) make clear that an entry ban prohibits entry and stay on the territory of all Member States.
državljan tretje države brez dovoljenja vstopil na ozemlje države članice med veljavno prepovedjo vstopa,
The Danish version, which uses the singular (‘ophold på en medlemsstats’), contains an evident translation mistake.
državljan tretje države sodeloval ali pokazal nepripravljenost za sodelovanje v postopku vrnitve,
The EU-wide effect of an entry ban is one of the key European added values of the Directive.
državljan tretje države pokazal pripravljenost za prostovoljni odhod.
The EU-wide effect of an entry ban must be clearly stated in the entry ban decision issued to a third-country national.
Splošno pravilo je, da trajanje prepovedi vstopa ne sme presegati petih let.
Entry bans are binding on all Member States bound by the Return Directive, that is to say all Member States (except the United Kingdom and Ireland) plus the Schengen Associated countries (Switzerland, Norway, Iceland and Liechtenstein).
Pri določanju konkretnega trajanja prepovedi vstopa morajo države članice proučiti vse pomembne okoliščine posameznih primerov in spoštovati načelo sorazmernosti.
Informing other Member States about issued entry bans: it is essential to inform other Member States about all entry bans which have been issued.
Države članice lahko predvidevajo različne časovne okvire zaobičajne kategorije primerov, na primer tri leta kot splošno standardno pravilo, pet let v primeru obteževalnih okoliščin (na primer večkratne kršitve migracijskega prava) in eno leto v primeru olajševalnih okoliščin (na primer kršitve zgolj zaradi malomarnosti), in s tem opredelijo splošne smernice za svojo upravo, zagotoviti pa morajo, da bo ocenjen vsak primer posebej v skladu z načelom sorazmernosti.
Entering an entry ban alert into the SIS in application of Article 24(3) of the SIS II Regulation is the main — but not the exclusive — means for informing other Member States about the existence of an entry ban and for ensuring their successful enforcement.
Države članice lahko v svojem nacionalnem pravu ali upravnih predpisih opredelijo splošna merila, ki jih je treba upoštevati pri posameznem določanju trajanja prepovedi vstopa v skladu s členom 11(2) direktive o vračanju.
Member States should therefore ensure that entry ban alerts are systematically entered in the SIS.
Resna grožnja javnemu redu, javni varnosti ali nacionalni varnosti: v primerih resne grožnje javnemu redu, javni varnosti ali nacionalni varnosti se lahko izda prepoved vstopa za obdobje, daljše od petih let.
As regards those Member States which have no access to SIS, information exchange may be achieved through other channels (for example. bilateral contacts).
Dejavniki, ki jih pri opredeljevanju take grožnje lahko upoštevajo države članice, so lahko kazniva dejanja in resni upravni prekrški (na primer večkratna uporaba lažnih osebnih dokumentov, večkratne in namerne kršitve migracijskega prava).
Purely national entry bans: it is not compatible with the Return Directive to issue purely national migration-related entry bans.
Noben od teh dejavnikov pa se ne more obravnavati, kot da samodejno in sam po sebi pomeni grožnjo javnemu redu: države članice morajo vedno izvesti oceno vseh pomembnih okoliščin posameznega primera in spoštovati načelo sorazmernosti.
National legislation must foresee that entry bans issued in connection with return decisions prohibit entry and stay in all Member States, for instance by setting an obligation to systematically enter all such entry bans into the SIS.
Direktiva o vračanju ne zagotavlja opredelitve točnega pomena tega izraza, sodna praksa Sodišča v zvezi z uporabo tega izraza v drugih direktivah o migracijah in na področju prostega gibanja pa se ne uporablja neposredno v zvezi z direktivo o vračanju, saj so zadevna vprašanja in okvir drugačni.
However, in the case of a third-country national subject of an entry ban issued by Member State A who has a residence permit issued by Member State B, where Member State B does not want to revoke this permit, and following an Article 25 SIC consultation referred to in Article 11(4) of the Return Directive, Member State A shall withdraw the EU-wide entry ban, but may put the third-country national on its national list of alerts under Article 25(2) last sentence SIC (lex specialis) (see also section 11.8).
Kljub temu pa lahko nekatere ugotovitve iz sodne prakse Sodišča (zlasti o horizontalnih pojmih, kot sta sorazmernost in polni učinek direktiv) zagotovijo določeno vodilo: Komisija je v oddelku 3 svojega sporočila o smernicah za boljši prenos Direktive 2004/38/ES o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic ter njeno učinkovitejšo uporabo [59] zagotovila podrobne smernice o razlagi pojmov javnega reda in javne varnosti v okviru prostega gibanja.
Registration of entry bans in SIS: according to currently applicable legislation, Member States may register alerts related to entry bans issued in accordance with the Return Directive in the SIS, but are not obliged to do so.
Poleg tega so primerjalne informacije o tem, kako ta izraza razlagajo države članice v okviru migracij, na voljo v rezultatih Posebne raziskave EMM (EMN ad-hoc query) (140) o razumevanju pojmov „javni red“ (public policy) in „javna varnost“ (public security).
However, in order to give full effect to the European dimension of entry bans issued under the Return Directive, Member States should systematically do so.
Sodišče je v točki 48 sodbe v zadevi Zh. in O., C-554/13, ki je obravnavala pojem „javni red“ v okviru direktive o vračanju (glej oddelek 6.3), izrecno potrdilo, da je mogoče potegniti vzporednice s sodno prakso v zvezi z Direktivo 2004/38/ES (sodba v zadevi Gaydarov, C-430/10 [60], točka 32).Trajanje prepovedi vstopa zaradi ogrožanja javnega reda: trajanje prepovedi vstopa zaradi ogrožanja javnega reda mora torej biti določeno glede na posamezni primer, pri tem pa je treba upoštevati resnost kršitev, ki jih storijo državljani tretjih držav, s tem povezano ogrožanje javnega reda, javne varnosti ali nacionalne varnosti in posamezne okoliščine zadevnih oseb.
Relation between the 3-year review of alerts entered into the SIS (under Article 112 SIC and Article 29 SIS II Regulation) and the length of the entry ban fixed under the Return Directive: the review of alerts entered into the SIS is a procedural requirement aimed at making sure that alerts are only kept for the time required to achieve the purpose for which they were entered.
V vsakem primeru pa je treba upoštevati načelo sorazmernosti.
It does not impact the substantive decision of the Member States to determine the length of an entry ban in accordance with the provisions of the Return Directive.
Sistematično izdajanje vseživljenjskih prepovedi vstopa v vseh primerih ogrožanja javnega reda, ne da bi se upoštevale okoliščine posameznega primera (na primer teža kršitev, grožnje), je v nasprotju z direktivo.
If at the moment of the 3-year review an entry ban imposed under the Return Directive is still in force (for example the ban was imposed for a period of 5 years and was not withdrawn in the meantime), Member States may maintain the alert in the SIS for the remaining two-year period if the alert is still necessary in view of the applicable assessment criteria, notably Article 11 of the Return Directive read in conjunction with Article 112(4) SIC or Article 29(4) of the SIS II Regulation.
Država članica lahko predvideva različne časovne okvire zaobičajne kategorije primerov, na primer 10 let kot splošno standardno pravilo za primere ogrožanja javnega reda in 20 let za zelo resne primere.
Issuance of entry bans upon departure at the border in an in absentia procedure (for example in cases of visa overstayers presenting themselves to the border control at the airport briefly before departure): nothing prevents Member States from launching a return procedure when acquiring knowledge about the visa overstay and to issue a return decision (see section 5.1) accompanied by an entry ban in an in absentia procedure if:
Države članice bi morale določiti možnost ponovnega preverjanja odločbe o prepovedi vstopa, zlasti glede obstoja pogojev, ki jo upravičujejo, bodisi po uradni dolžnosti bodisi na zahtevo zadevne osebe.
national administrative law provides for the possibility of in absentia procedures; and
Ne izdajajo se neomejene prepovedi vstopa: trajanje prepovedi vstopa je ključni element odločbe o prepovedi vstopa.
those national procedures are in compliance with general principles of Union law and with fundamental rights as enshrined in the CFR, and in particular the right to be heard and the right to an effective remedy and a fair trial.
Določeno mora biti po uradni dolžnosti vnaprej za vsak posamezni primer.
Issuance of an entry ban to returnees who have not complied with the obligation to return within the period for voluntary departure at the moment of departure: an entry ban shall be imposed at a later stage (for instance upon departure) as an ancillary and subsequent element of an already issued return decision if the returnee has not complied with the obligation to return, within the period for voluntary departure.
Sodišče je to izrecno potrdilo v zadevi Filev in Osmani, C-297/12 (točki 27 in 34): „Ugotoviti je treba, da je iz izrazov“ [t]rajanje prepovedi vstopa se določi „jasno razvidno, da za države članice obstaja obveznost, da učinke vsake prepovedi vstopa časovno omejijo, načeloma na največ pet let, in sicer ne glede na to, ali je zadevni državljan tretje države za to vložil prošnjo. […] da je treba člen 11(2) Direktive 2008/115/ES razlagati tako, da nasprotuje nacionalni določbi, […], ki omejitev trajanja prepovedi vstopa pogojuje s tem, da zadevni državljan tretje države vloži prošnjo za odobritev take omejitve.“
Presence on Member State territory: illegal stay is an essential prerequisite for issuing a return decision and an accompanying entry ban.
Trenutek, ko začne teči obdobje trajanja: direktiva o vračanju izrecno ne določa trenutka, od katerega je treba šteti trajanje prepovedi vstopa.
A Member State cannot issue a return decision and an accompanying entry ban to persons who are not staying on its territory.
Vendar pa je Sodišče v zadevi Ouhrami, C-225/16 [61] pojasnilo to vprašanje.Sodišče je pojasnilo, da določitev tega trenutka ni mogoče prepustiti v presojo vsaki državi članici, saj bi to ogrozilo cilj direktive o vračanju in namen prepovedi vstopa.
In a situation in which a person has absconded (for example after receiving a negative decision on an asylum application) but can still be assumed to be present on the territory of the Member State concerned, a return decision (including an entry ban) may be adopted in an in absentia procedure under national law.
Sodišče je zaključilo: „Iz besedila, sistematike in cilja Direktive 2008/115/ES tako izhaja, da obdobje prepovedi vstopa začne teči šele od datuma, ko je zadevna oseba dejansko zapustila ozemlje držav članic“ (točka 53).
Illegal stay in the past: Member States cannot issue a return decision and an accompanying entry ban in accordance with the Return Directive to persons who are not present on their territory, including third-country nationals who had previously (in the past) stayed illegally and who returned to a third country before their illegal stay was detected.
Če bi obdobje prepovedi vstopa začelo teči že pred dejanskim odhodom državljana tretje države, bi bilo njegovo trajanje neupravičeno skrajšano.
If such persons re-enter a Member State and measures under the Return Directive (return decision, entry ban) are adopted, the previous illegal stay(s) may be taken into account as an aggravating circumstance when determining the length of the entry ban.
Sodišče je zato odločilo, da „se trajanje prepovedi vstopa […] določi od trenutka, ko je zadevna oseba dejansko zapustila ozemlje držav članic“ (točka 58).
Previous illegal stay in other Member States may also be taken into account as an aggravating circumstance when determining the length of the entry ban.
Države članice bi morale vzpostaviti način za potrjevanje in preverjanje dejanskega datuma odhoda državljanov tretjih držav (glej oddelka 6.4 in 6.6), da se zagotovi, da prepovedi vstopa začnejo veljati v trenutku, ko ti državljani dejansko zapustijo ozemlje držav članic.
The Return Directive obliges Member States to issue an entry ban in two ‘qualified’ cases:
Pravna podlaga: direktiva o vračanju – člen 11(3)
no period for voluntary departure has been granted; or
Pododstavek 1: Države članice preučijo preklic ali začasen odlog prepovedi vstopa, če lahko državljan tretje države, za katerega je bila izdana prepoved vstopa v skladu z drugim pododstavkom odstavka 1, dokaže, da je zapustil ozemlje države članice v celoti v skladu z odločbo o vrnitvi.
the obligation to return has not been complied with.
Možnost začasnega odloga ali preklica prepovedi vstopa v tistih primerih, ko oseba v postopku vračanja zapusti ozemlje države članice v celoti v skladu z odločbo o vrnitvi (zlasti v odobrenem obdobju za prostovoljni odhod), bi se morala uporabljati kot spodbuda za prostovoljni odhod.
In all other cases (all return decisions adopted under the Return Directive which do not fall under the two ‘qualified’ cases) return decisions may be accompanied by an entry ban.
Države članice v svoji nacionalni zakonodaji in upravni praksi zagotovijo možnost uporabe preklica ali začasnega odloga prepovedi vstopa v takih primerih.
This implies that an entry ban may also be foreseen even if the person departed voluntarily.
Prizadevati si morajo, da bodo taki postopki zlahka dostopni osebi v postopku vračanja in da bodo delovali v praksi.
However Member States enjoy discretion in this respect and are encouraged to exercise this discretion in a way which encourages voluntary departure.
Oseba v postopku vračanja lahko zagotovi dokaze v zvezi s svojim odhodom z ozemlja EU na več načinov, na primer: izstopni žig v potnem listu osebe v postopku vračanja, podatki v nacionalnih podatkovnih sistemih mejne policije ali pošiljanje sporočila osebe v postopku vračanja prek konzularnega predstavništva v tretji državi v državo članico.
The length of the entry ban shall be determined in accordance with national law transposing the Return Directive with due regard to all relevant circumstances of the individual case.
Skrajšanje prepovedi vstopa: države članice lahko tudi skrajšajo obstoječo prepoved vstopa v primerih, ki so obravnavani v členu 11(3) direktive o vračanju.
When determining the length of the entry ban, particular account should be taken of aggravating or mitigating circumstances known to the issuing authority, such as whether:
Možnost, ki jo imajo države članice v zvezi s preklicem prepovedi vstopa v skladu s členom 11(3), se lahko razlaga tako, da zajema tudi delni preklic (tj. skrajšanje) prepovedi vstopa.
the third-country national has already been the subject in the past of a return decision or removal order,
Pododstavek 2: Za žrtve nedovoljene trgovine z ljudmi, katerim je bilo odobreno dovoljenje za prebivanje po Direktivi 2004/81/ES ne velja prepoved vstopa, brez poseganja v točko (b) prvega pododstavka odstavka 1 in pod pogojem, da zadevni državljan tretje države ne predstavlja grožnje za javni red, javno varnost ali nacionalno varnost.
the third-country national has already received in the past voluntary departure and/or reintegration assistance,
Pododstavek 3: Države članice se lahko v posameznih primerih vzdržijo izdaje prepovedi vstopa, jo prekličejo ali začasno odložijo iz humanitarnih razlogov.