natgillin/translations-raw huggingface dataset:
During the uptake phase, measurements are made at sampling times up to 14 days (enchytraeids) or 21 days (earthworms) until the steady state is reached (11) (12) (67).
V fazi absorpcije se meritve opravljajo ob časih vzorčenja do največ 14 dni (enhitreji) oziroma 21 dni (deževniki), dokler ni doseženo stabilno stanje (11) (12) (67).
The steady state occurs when a plot of the concentration in worms against time is parallel to the time axis, and three successive concentration analyses made on samples taken at intervals of at least two days do not vary more than ± 20 % of each other based on statistical comparisons (e.g. analysis of variance, regression analysis).
Stabilno stanje je vzpostavljeno, ko je krivulja koncentracije v črvih v odvisnosti od časa vzporedna s časovno osjo in se tri zaporedne analize koncentracije vzorcev, vzetih v vsaj dvodnevnih intervalih, med seboj ne razlikujejo za več kot ± 20 % glede na statistične primerjave (npr. analiza variance, regresijska analiza).
The elimination phase consists of transferring the test organisms to vessels containing the same substrate without the test chemical.
V fazi izločanja se preskusni organizmi prenesejo v posode z istim substratom brez preskusne kemikalije.
During the elimination phase, measurements are made at sampling times during 14 days (enchytraeids) or 21 days (earthworms) unless earlier analytical determination showed 90 % reduction of the test chemical residues in worms.
V fazi izločanja se meritve opravljajo 14 dni (enhitreji) oziroma 21 dni (deževniki) ob časih vzorčenja, razen če je prejšnje analitsko določanje pokazalo 90-odstotno zmanjšanje ostankov preskusne kemikalije v črvih.
The concentration of the test chemical in the worms at the end of the elimination phase is reported as non-eliminated residues.
O koncentraciji preskusne kemikalije v črvih ob koncu faze izločanja se poroča kot o neizločenih ostankih.
The steady state bioaccumulation factor (BAFss) is calculated preferably both as the ratio of the concentration in worms (Ca) and in the soil (Cs) at apparent steady state, and as a kinetic bioaccumulation factor, BAFK, as the ratio of the rate constant of uptake from soil (ks) and the elimination rate constant (ke) (see Appendix 1 for definitions) assuming first-order kinetics (see Appendix 2 for calculations).
Bioakumulacijski faktor stabilnega stanja (BAFss) se izračuna po možnosti kot razmerje med koncentracijo v črvih (ca) in tleh (Cs) v očitnem stabilnem stanju ter kot kinetični bioakumulacijski faktor (BAFK) oziroma razmerje med konstanto hitrosti absorpcije iz tal (ks) in konstanto hitrosti izločanja (ke) (za opredelitve glej Dodatek 1) ob predpostavki kinetike prvega reda (za izračune glej Dodatek 2).
If first-order kinetics is obviously not applicable, other models should be employed.
Če kinetika prvega reda očitno ni ustrezna, je treba uporabiti druge modele.
The uptake rate constant, the elimination rate constant (or constants, where other models are involved), the kinetic bioaccumulation factor (BAFK), and where possible, the confidence limits of each of these parameters are calculated from computerised model equations (see Appendix 2 for guidance).
Konstanta hitrosti absorpcije, konstanta hitrosti izločanja (ali konstante pri uporabi drugih modelov), kinetični bioakumulacijski faktor (BAFK), in kjer je to mogoče, intervali zaupanja za vse te parametre se izračunajo po računalniških modelnih enačbah (za navodila glej Dodatek 2).
The goodness of fit of any model can be determined from e.g. the correlation coefficient or the coefficient of determination (coefficients close to one indicate a good fit) or chi-squared.
Ustreznost prileganja modela je mogoče ugotoviti na primer na podlagi korelacijskega koeficienta ali determinacijskega koeficienta (koeficienti blizu ena pomenijo dobro prileganje) ali hi-kvadrata.
Also the size of the standard error or confidence limit around the estimated parameters may be indicative of the goodness of fit of the model.
Kažeta jo lahko tudi velikost standardne napake ali interval zaupanja za ocenjene parametre.
To reduce variability in test results for test chemicals with high lipophilicity, bioaccumulation factors should be expressed in relation to lipid content and organic carbon content (kg soil organic carbon (OC) kg-1 worm lipid content).
Za zmanjšanje variabilnosti rezultatov preskusa za preskusne kemikalije z visoko lipofilnostjo je treba bioakumulacijske faktorje izraziti v odvisnosti od vsebnosti lipidov in vsebnosti organskega ogljika (vsebnost organskega ogljika (OC) v kg zemljine, vsebnost lipidov v kg-1 črvov).
This approach is based on the fact that for some chemical classes, there is a clear relationship between the potential for bioaccumulation and lipophilicity; this has been well established for fish (47).
Ta pristop temelji na dejstvu, da pri nekaterih razredih kemikalij obstaja jasna povezanost med potencialom bioakumulacije in lipofilnostjo; to je že dobro dokazano pri ribah (47).
There is a relationship between the lipid content of fish and the bioaccumulation of such chemicals.
Obstaja povezanost med vsebnostjo lipidov v ribah in bioakumulacijo takih kemikalij.
If sufficient worm tissue is available, the lipid content of the test animals can be determined on the same biological material as the one used to determine the concentration of the test chemical.
Če je na voljo dovolj črvjega tkiva, je mogoče vsebnost lipidov v preskusnih živalih določiti z uporabo istega biološkega materiala kot za določanje koncentracije preskusne kemikalije.
Alternatively, control animals can be used to measure the lipid content.
Sicer se lahko za meritev vsebnosti lipidov uporabijo kontrolne živali.
For a test to be valid the following criteria should be fulfilled for both controls and treatments:
Da je preskus veljaven, morajo kontrolni in tretirani vzorci izpolnjevati naslednja merila:
At the end of the test, the overall mortality during uptake and elimination phase should not exceed 10 % (earthworms) or 20 % (enchytraeids) of the total number of the introduced worms.
ob koncu preskusa skupna smrtnost v fazah absorpcije in izločanja ne sme presegati 10 % (deževniki) oziroma 20 % (enhitreji) skupnega števila uporabljenih črvov,
For Eisenia fetida and Eisenia andrei, the mean mass loss as measured at the end of the uptake and at the end of the elimination phase should not exceed 20 % compared to the initial fresh weight (f.w.) at start of each phase.
pri Eisenia fetida in Eisenia andrei srednja izguba teže, merjena ob koncu faze absorpcije in ob koncu faze izločanja, ne sme presegati 20 % v primerjavi z začetno svežo težo (f.w.) na začetku posamezne faze.
Test species
Preskusne vrste
Several species of terrestrial oligochaetes are recommended for bioaccumulation testing.
Za preskušanje bioakumulacije je priporočenih več vrst kopenskih maloščetincev.
The most commonly used species Eisenia fetida or Eisenia andrei (Lumbricidae), or Enchytraeus albidus, Enchytraeus crypticus, or Enchytraeus luxuriosus (Enchytraeidae)) are described in Appendix 5.
Največkrat uporabljene vrste Eisenia fetida, ali Eisenia andrei (Lumbricidae), ali Enchytraeus albidus, Enchytraeus crypticus, ali Enchytraeus luxuriosus (Enchytraeidae) so opisane v Dodatku 5.
Care should be taken to avoid the use of materials, for all parts of the equipment, which can dissolve, adsorb the test chemical or leach other chemicals, and have an adverse effect on the test animals.
Pri vseh delih opreme se je treba izogibati uporabi materialov, ki se lahko raztopijo, adsorbirajo preskusno kemikalijo ali iz katerih se lahko izlužijo druge kemikalije in ki škodljivo učinkujejo na preskusne živali.
Standard rectangular or cylindrical vessels, made of chemically inert material and of suitable capacity can be used in compliance with the loading rate, i.e. the number of test worms.
Uporabiti je mogoče standardne pravokotne ali valjaste posode iz kemijsko inertne snovi in s primerno prostornino, ki ustrezajo stopnji obremenitve, tj. številu preskusnih črvov.
Stainless steel, plastic or glass may be used for any equipment having contact with the test media.
Za opremo, ki je v stiku s preskusnimi mediji, se lahko uporabijo nerjavno jeklo, plastika ali steklo.
The test vessels should be appropriately covered to prevent escaping of the worms, while allowing sufficient air supply.
Preskusne posode je treba ustrezno pokriti, da se prepreči uhajanje črvov, hkrati pa omogoči zadosten dotok zraka.
For chemicals with high adsorption coefficients, such as synthetic pyrethroids, silanised glass may be required.
Pri kemikalijah z visokimi adsorpcijskimi koeficienti, kot so sintetični piretroidi, je lahko potrebno silanizirano steklo.
In these situations the equipment will have to be discarded after use (49).
V teh primerih je treba opremo po uporabi zavreči (49).
Radiolabelled test items and volatile chemicals should be prevented from escaping.
Preprečiti je treba uhajanje radioaktivno označenih preskusnih snovi in hlapnih kemikalij.
Traps (e.g. glass gas washing bottles) should be employed containing suitable absorbents to retain any residues evaporating from the test vessels.
Uporabiti je treba lovilnike (npr. steklene plinske izpiralke), ki vsebujejo ustrezne absorbente za zadrževanje morebitnih ostankov, ki izparijo iz preskusnih posod.
The test soil should be of a quality that will allow the survival and preferably the reproduction of the test organisms for the duration of the acclimation and test periods without them showing any abnormal appearance or behaviour.
Tla morajo biti take kakovosti, ki omogoča preživetje in po možnosti razmnoževanje preskusnih organizmov med aklimatizacijo in preskušanjem, ne da bi bili pri tem videti nenormalno ali bi se nenormalno obnašali.
The worms should burrow in the soil.
Črvi se morajo zariti v tla.
The artificial soil described in the chapter C.8 of this Annex (48) is recommended for use as the substrate in the tests.
Umetna zemljina, opisana v poglavju C.8 te priloge (48), je priporočena za uporabo kot substrat v preskusih.
Preparation of the artificial soil for use in the bioaccumulation tests and recommendations for the storage of artificial soil are given in Appendix 4.
V Dodatku 4 so podani opis priprave umetne zemljine za uporabo pri preskusu bioakumulacije in priporočila za shranjevanje umetne zemljine.
Air-dried artificial soil may be stored at room temperature until use.
Na zraku posušena umetna zemljina se lahko do uporabe hrani pri sobni temperaturi.
However, natural soils from unpolluted sites may serve as test and/or culture soil.
Za preskusna tla in/ali tla za gojenje je mogoče uporabiti tudi naravno zemljino z neonesnaženih območij.
Natural soils should be characterised at least by origin (collection site), pH, organic carbon content, particle size distribution (percent sand, silt, and clay), maximum water holding capacity (WHCmax), and percent water content (3).
Pri naravni zemljini je treba opredeliti vsaj izvor (mesto odvzema), pH, vsebnost organskega ogljika, velikostno porazdelitev delcev (delež peska, mulja in gline), največjo zmogljivost zadrževanja vode (WHCmax) in delež vsebnosti vode (3).
Analysis of the soil or its constituents for micro-pollutants prior to use should provide useful information.
Analiza tal ali njihovih sestavin, kar zadeva mikro onesnaževala, pred uporabo bi morala dati koristne informacije.
If field soil from agricultural land is used, it should not have been treated with crop protection products or with manure from treated animals as fertilizers for at least one year and with organic fertilizers for at least six months prior to sampling (50).
Če se uporabi zemljina s kmetijskih zemljišč, se že vsaj eno leto pred vzorčenjem ne smejo obdelovati z izdelki za zaščito pridelka ali gnojem tretiranih živali kot gnojili, z organskimi gnojili pa že vsaj šest mesecev pred vzorčenjem (50).
Manipulation procedures for natural soils prior to use in ecotoxicological tests with oligochaetes in the laboratory are described in (3).
Postopki ravnanja z naravno zemljino pred uporabo v ekotoksikoloških preskusih z maloščetinci v laboratoriju so opisani v (3).
For natural soils the storage time in the laboratory should be kept as short as possible.
Pri naravni zemljini mora biti čas shranjevanja v laboratoriju čim krajši.
Application of the test chemical
Uporaba preskusne kemikalije
The test chemical is incorporated into the soil.
Preskusna kemikalija se vnese v tla.
The physicochemical properties of the test chemical should be taken into consideration.
Pri tem je treba upoštevati njene fizikalno-kemijske lastnosti.
A water-soluble test chemical should be completely dissolved in water before it be mixed with the soil.
Preskusno kemikalijo, ki se topi v vodi, je treba pred mešanjem z zemljino povsem raztopiti v vodi.
The recommended spiking procedure for poorly water-soluble test chemical involves coating of one or more of the (artificial) soil constituents with the test chemical.
Priporočeni postopek dodajanja preskusnih kemikalij, ki se slabo topijo v vodi, vključuje prekrivanje ene ali več sestavin (umetne) zemljine s preskusno kemikalijo.
For example, the quartz sand, or a portion thereof, can be soaked with a solution of the test chemical in a suitable organic solvent, which is then slowly evaporated to dryness.
Kremenov pesek ali del kremenovega peska je mogoče na primer namočiti v raztopini preskusne kemikalije v primernem organskem topilu ter jo nato počasi izpariti do suhega.
The coated fraction can then be mixed into the wet soil.
Prekriti del se lahko nato vmeša v vlažna tla.
The major advantage of this procedure is that no solvent is introduced into the soil.
Velika prednost tega postopka je, da se v tla ne vnese topilo.
When a natural soil is used, the test chemical may be added by spiking an air-dried portion of the soil as described above for the artificial soil, or by stirring the test chemical into the wet soil, with subsequent evaporating step if a solubilising agent is used.
Pri uporabi naravne zemljine je mogoče preskusno kemikalijo dodati s primešanjem k delu na zraku posušene zemljine, kot je opisano zgoraj za umetno zemljino, ali z vmešanjem preskusne kemikalije v vlažno zemljino, z naknadnim izparevanjem, če je uporabljeno topilo.
In general, the contact of wet soil with solvents should be avoided as far as possible.
Na splošno se je treba čim bolj izogibati stiku vlažne zemljine s topili.
The following should be considered (3):
Treba je upoštevati naslednje (3):
If a solvent other than water is used, it should be one that is water-miscible and/or can be driven off (for example, evaporated), leaving only the test chemical on the soil.
če se uporabi topilo, ki ni voda, mora biti tako, da se lahko meša z vodo in/ali da ga je mogoče odstraniti (na primer upariti), tako da v tleh ostane samo preskusna kemikalija,
If a solvent control is used, there is no need for negative control.
če se uporabi kontrolni vzorec s topilom, negativna kontrola ni potrebna.
The solvent control should contain the highest concentration of solvent added to the soil and should use solvent from the same batch used to make the stock solution.
Kontrolni vzorec s topilom mora vsebovati največjo koncentracijo topila, dodano zemljini, uporabiti pa je treba topilo iz iste šarže kot za osnovno raztopino.
Toxicity and volatility of the solvent, and solubility of the test chemical in the chosen solvent should be the main criteria used for the selection of a suitable solubilising agent.
Strupenost in hlapnost topila ter topnost preskusne kemikalije v izbranem topilu bi morale biti glavna merila za izbiro primernega topila.
For chemicals that are poorly soluble in water and in organic solvents, 2,0-2,5 g of finely ground quartz sand per test vessel can be mixed with the quantity of test chemical, e.g. using mortar and pestle, to obtain the desired test concentration.
Pri kemikalijah, ki so slabo topne v vodi in organskih topilih, je mogoče 2,0–2,5 g drobno mletega kremenovega peska na preskusno posodo zmešati z določeno količino preskusne kemikalije, npr. s terilnico in pestilom, da nastane želena preskusna koncentracija.
This mixture of quartz sand and test chemical is added to the pre-moistened soil and thoroughly mixed with an appropriate amount of de-ionised water to obtain the required moisture content.
Ta mešanica kremenovega peska in preskusne kemikalije se lahko doda predhodno navlaženi zemljini in temeljito zmeša z ustrezno količino deionizirane vode, da nastane potrebna vsebnost vlage.
The final mixture is distributed to the test vessels.
Končna mešanica se porazdeli v preskusne posode.
The procedure is repeated for each test concentration, and an appropriate control with 2,0-2,5 g of finely ground quartz sand per test vessel is also prepared.
Postopek se ponovi za vsako preskusno koncentracijo in pripravi tudi ustrezni kontrolni vzorec z 2,0–2,5 g drobno mletega kremenovega peska na preskusno posodo.
The concentration of the test chemical in the soil should be determined after spiking.
Koncentracijo preskusne kemikalije v tleh je treba določiti po primešanju.
The homogenous distribution of the test chemical into the soil should be verified before introducing the test organisms.
Pred uvedbo preskusnih organizmov je treba preveriti homogeno porazdelitev preskusne kemikalije v tleh.
The method used for spiking, and the reasons for choosing a specific spiking procedure should be reported (24).
Poročati je treba o metodi, uporabljeni za primešanje, in razlogih za izbiro posebnega postopka primešanja (24).
Equilibrium between the soil and the pore-water phase should ideally be established before adding the organisms; a time period of four days at 20 °C is recommended.
Idealno je, če se pred dodajanjem organizmov vzpostavi ravnotežje med zemljino in fazo porne vode; priporočeno je štiridnevno obdobje pri 20 °C.
For many poorly water-soluble organic chemicals the time required to reach a true equilibrium between adsorbed and dissolved fractions can be counted in days or months.
Pri številnih organskih kemikalijah, ki so slabo topne v vodi, se lahko čas, potreben za vzpostavitev resničnega ravnotežja med adsorbiranimi in raztopljenimi delci, šteje v dnevih ali mesecih.
Depending on the purpose of the study, for example when the environmental conditions are to be mimicked, the spiked soil may be “aged” for a longer period, e.g. for metals three weeks at 20 °C (22).
Glede na namen raziskave, na primer pri posnemanju razmer v okolju, se lahko zemljina s primešano preskusno snovjo ‚stara‘ dlje, npr. pri kovinah tri tedne pri 20 °C (22).
Culturing of the test organisms
Gojenje preskusnih organizmov
Worms should be preferably kept in permanent laboratory culture.
Črvi se po možnosti gojijo v trajni laboratorijski kulturi.
Guidance on laboratory culture methods for Eisenia fetida and Eisenia andrei, and Enchytraeid species, is provided in Appendix 5 (see also (48) (51) (52)).
Navodila o metodah laboratorijskega gojenja za vrste Eisenia fetida in Eisenia andrei ter Enchytraeid so podana v Dodatku 5 (glej tudi (48) (51) (52)).
The worms used in the tests should be free from observable diseases, abnormalities and parasites.
Črvi, uporabljeni v preskusih, morajo biti brez ugotovljivih bolezni, bolezenskih sprememb in zajedavcev.
The test organisms are exposed to the test chemical during the uptake phase.
Preskusni organizmi so preskusni kemikaliji izpostavljeni v fazi absorpcije.
The uptake phase should be of 14 days (enchytraeids) or 21 days (earthworms) unless it is demonstrated that steady state has been reached.
Ta mora trajati 14 dni (enhitreji) oziroma 21 dni (deževniki), razen če se dokaže, da je bilo vzpostavljeno stabilno stanje.
For the elimination phase, the worms are transferred to a soil free of test chemical.
Za fazo izločanja se črvi prenesejo v tla, v katerih ni preskusne kemikalije.
The first sample should be taken at 4-24 h after the start of elimination phase.
Prvi vzorec je treba vzeti 4–24 h po začetku faze izločanja.
Examples of sampling schedules for a 21-day uptake phase and a 21-day elimination phase are given in Appendix 3.
Primeri časovnih razporedov vzorčenja za 21-dnevno fazo absorpcije in 21-dnevno fazo izločanja so podani v Dodatku 3.
For many species of terrestrial enchytraeids the individual weight is very low (e.g. 5-10 mg wet weight per individual for Enchytraeus albidus and less for Enchytraeus crypticus or Enchytraeus luxuriosus); in order to perform the weight measurements and chemical analysis, it may be necessary to pool the worms of the replicate test vessels (i.e. all the worms of a replicate vessel will be used for obtaining one analytical tissue result).
Pri številnih vrstah kopenskih enhitrejev je teža posameznih osebkov zelo majhna (npr. 5–10 mg mokre teže na posamezno žival vrste Enchytraeus albidus in manj pri vrstah Enchytraeus crypticus ali Enchytraeus luxuriosus); za meritev teže in kemično analizo je včasih treba združevati črve iz ponovitvenih preskusnih posod (tj. uporabijo se vsi črvi iz ponovitvene posode, da se dobi en analitski rezultat za tkivo).
20 individual enchytraeids are added to each replicate, and at least three replicates should be used.
Vsaki ponovitvi se doda 20 posameznih enhitrejev, uporabiti pa je treba vsaj tri ponovitve.
If the analytical detection limit of the test chemical is high, more worms may be necessary.
Če je analitska meja zaznavnosti preskusne kemikalije visoka, je lahko potrebnih več črvov.
For test species with higher individual weight (Eisenia fetida and Eisenia andrei), replicate vessels containing one individual can be used.
Pri preskusnih vrstah z večjo težo posameznega osebka (Eisenia fetida in Eisenia andrei) je mogoče uporabiti ponovitvene posode z enim osebkom.
The earthworms used in a test should be of similar weight (e.g. Eisenia fetida and Eisenia andrei should have an individual weight of 250-600 mg).
Deževniki, uporabljeni v preskusu, morajo imeti podobno težo (npr. posamezne živali vrst Eisenia fetida in Eisenia andrei bi morale tehtati 250–600 mg).
Enchytraeids (e.g. Enchytraeus albidus) should have a length of approximately 1 cm.
Enhitreji (npr. Enchytraeus albidus) morajo biti dolgi približno 1 cm.
All worms used in a particular test should come from the same source, and should be adult animals with clitellum (see Appendix 5).
Vsi črvi, uporabljeni v posameznem preskusu, morajo biti iz istega vira in biti odrasle živali s klitelumom (glej Dodatek 5).
Since the weight and age of an animal might have an effect on the BAF-values (e.g. due to varying lipid content and/or presence of eggs), these parameters should be recorded accurately and taken into account in the interpretation of results.
Ker lahko teža in starost živali vplivata na vrednosti BAF (npr. zaradi različnih vsebnosti lipidov in/ali prisotnosti jajčec), je treba te parametre natančno zapisovati in jih upoštevati pri razlagi rezultatov.
In addition, cocoons can be deposited during the exposure period, which will also have an impact on the BAF values.
Poleg tega lahko živali v obdobju izpostavljenosti odložijo kokone, kar tudi vpliva na vrednosti BAF.
It is recommended that a sub-sample of the test worms be weighed before the test in order to estimate the mean wet and dry weights.
Priporočeno je pred preskusom stehtati podvzorec preskusnih črvov, da se ocenita srednja mokra in suha teža.
A high soil-to-worm ratio should be used in order to minimise the decrease of the test chemical concentration in the soil during the uptake phase.
Uporabiti je treba visoko razmerje med zemljino in črvi, da se v fazi absorpcije čim bolj zmanjša zniževanje koncentracije preskusne kemikalije v tleh.
For Eisenia fetida and Eisenia andrei a minimum amount of 50 g dry weight (d.w.) of soil per worm, and for enchytraeids, a minimum of 10-20 g d.w. of soil per test vessel are recommended.
Za vrsti Eisenia fetida in Eisenia andrei je priporočenih najmanj 50 g suhe teže (d.w.) zemljine na črva, za enhitreje pa najmanj 10–20 g d.w. zemljine na preskusno posodo.
The vessels should contain a soil layer of 2-3 cm (enchytraeids) or 4-5 cm (earthworms).
Posode morajo vsebovati 2–3-centimetrski (enhitreji) oziroma 4–5-centimetrsko plast zemljine (deževniki).