natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Methodological notes and the results of non-response analysis or other methods to assess the effects of non-response.
napake zaradi kodiranja, urejanja, ponderiranja in tabelaričnega prikaza itd.,
TIMELINESS AND PUNCTUALITY
preverjanje kakovosti na makro/mikro ravni,
Table of dates showing when each of the following phases of the project started and ended:
razčlenitev popravkov in neuspešnega urejanja na manjkajoče vrednosti, napake in nepravilnosti.
data collection, reminders and follow-up, checking and editing data, further validation and imputation, non-response survey (as appropriate), estimations, data transmission to Eurostat and the dissemination of national results.
Napake zaradi neodgovorov
ACCESSIBILITY AND CLARITY
Opis sprejetih ukrepov za ponovni stik z anketiranci:
Conditions of access to data.
deleži odgovorov enot in odgovorov spremenljivk,
Plan for disseminating the results.
ocena neodgovorov enot in spremenljivk,
A copy of any methodological documents relating to the statistics provided.
popolno poročilo o postopku imputiranja, vključno z metodami, ki se uporabljajo za imputiranje in/ali ponovno ponderacijo,
COMPARABILITY
metodološke opombe in rezultati analize neodgovorov ali druge metode ocenjevanja vpliva neodgovorov.
As appropriate and relevant, countries should comment on:
PRAVOČASNOST IN TOČNOST
Deviations from the European questionnaire and definitions.
Preglednica datumov, ki prikazuje začetek in konec naslednjih faz projekta:
Whether the survey was linked to another national survey.
zbiranje podatkov, opomniki in spremljanje, preverjanje in urejanje podatkov, nadaljnje potrjevanje in imputiranje, raziskovanje neodgovorov (po potrebi), ocene ter pošiljanje podatkov Eurostatu in izkazovanje nacionalnih rezultatov.
To what extent the survey was done using existing data in registers.
DOSTOPNOST IN RAZUMLJIVOST
A description of how the requirements of this Regulation have been fulfilled so the comparability of the data can be assessed.
pogoji za dostop do podatkov,
COHERENCE
načrt za izkazovanje rezultatov,
Comparison of statistics for the same phenomenon or item from other surveys or sources.
izvod vseh metodoloških dokumentov v zvezi s predloženo statistiko.
Description of how the requirements of this Regulation have been fulfilled so the geographical comparability of the data can be assessed.
PRIMERLJIVOST
COST AND BURDEN
Če je potrebno in ustrezno, bi morale države predložiti pripombe glede:
Analysis of the burden and benefit at national level by considering the following for example:
odstopanj od evropskega vprašalnika in opredelitev,
Average time for answering the questionnaire.
povezanosti ankete z drugim nacionalnim raziskovanjem,
Problematic questions or modules from the survey.
stopnjo izvajanja ankete na podlagi obstoječih podatkov v registru,
Problems with the classification and definition of learning activities, problems with other classifications.
opis načina izpolnjevanja zahtev iz te uredbe za oceno primerljivosti podatkov.
Respondent burden.
opis načina izpolnjevanja zahtev iz te uredbe za oceno geografske primerljivosti podatkov.
The data collection for the second survey on the participation and non-participation of adults in lifelong learning (hereinafter referred to as the ‘Second Adult Education Survey’) shall take place between 1 July 2016 and 31 March 2017.
Analiza obremenitve in koristi na nacionalni ravni, na primer ob upoštevanju:
The reference period for which the data on participation in lifelong learning activities are collected shall be the 12 months prior to the interview.
povprečnega časa za izpolnitev vprašalnika,
ISCED 1
Osebni razlogi (spoznavanje drugih ljudi, obnavljanje znanja iz splošnih tem itd.)
Commission Regulation (EU) No 1178/2014
Uredba Komisije (EU) št. 1178/2014
Commission Regulation (EU) No 1179/2014
Uredba Komisije (EU) št. 1179/2014
establishing a prohibition of fishing for cod in Norwegian waters south of 62° N by vessels flying the flag of Sweden
o prepovedi ribolova na trsko v norveških vodah južno od 62° S s plovili, ki plujejo pod zastavo Švedske
Commission Regulation (EU) No 1180/2014
Uredba Komisije (EU) št. 1180/2014
establishing a prohibition of fishing for cod in area VIIa by vessels flying the flag of Ireland
o prepovedi ribolova na trsko v območju ICES VIIa s plovili, ki plujejo pod zastavo Irske
Commission Regulation (EU) No 1181/2014
Uredba Komisije (EU) št. 1181/2014
establishing a prohibition of fishing for skates and rays in Union waters of VIa, VIb, VIIa-c and VIIe-k by vessels flying the flag of Belgium
o prepovedi ribolova na raže v vodah Unije območij VIa, VIb, VIIa-c in VIIe-k s plovili, ki plujejo pod zastavo Belgije
Union waters of VIa, VIb, VIIa-c and VIIe-k
Vode Unije VIa, VIb, VIIa–c in VIIe–k
Commission Regulation (EU) No 1182/2014
Uredba Komisije (EU) št. 1182/2014
establishing a prohibition of fishing for skates and rays in Union waters of VIa, VIb, VIIa-c and VIIe-k by vessels flying the flag of the Netherlands
o prepovedi ribolova na raže v vodah Unije območij VIa, VIb, VIIa-c in VIIe-k s plovili, ki plujejo pod zastavo Nizozemske
Union waters of VIa, VIb, VIIa-c and VIIe-k
vode Unije VIa, VIb, VIIa–c in VIIe–k
Commission Regulation (EU) No 1183/2014
Uredba Komisije (EU) št. 1183/2014
establishing a prohibition of fishing for common sole in area VIIa by vessels flying the flag of Belgium
o prepovedi ribolova morskega lista v območju VIIa s plovili, ki plujejo pod zastavo Belgije
Commission Regulation (EU) No 1184/2014
Uredba Komisije (EU) št. 1184/2014
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
V Bruslju, 30. oktobra 2014
Member State
Švedska
Sweden
Stalež
Species
saj (Pollachius virens)
Saithe (Pollachius virens)
Območje
Zone
IIIa in IV;
IIIa and IV;
vode Unije območij IIa, IIIb, IIIc in podrazdelkov 22–32
Union waters of IIa, IIIb, IIIc and Subdivisions 22-32
Datum zaprtja
Closing date
POK/2A34
POK/2A34.
o prepovedi ribolova na saja na območjih IIIa in IV;
Commission Implementing Regulation (EU) No 1185/2014
Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 1185/2014
of 3 November 2014
z dne 3. novembra 2014
Done at Brussels, 3 November 2014.
V Bruslju, 3. novembra 2014
Commission Implementing Regulation (EU) No 1186/2014
Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 1186/2014
fixing the import duties in the cereals sector applicable from 4 November 2014
o določitvi uvoznih dajatev v sektorju žit, ki se uporabljajo od 4. novembra 2014
Article 1(1) of Commission Regulation (EU) No 642/2010 [2] states that the import duty on products covered by CN codes 10011100, 10011900, ex10019120 [common wheat seed], ex10019900 (high quality common wheat other than for sowing), 10021000, 10029000, 10051090, 10059000, 10071090 and 10079000 is to be equal to the intervention price valid for such products on importation and increased by 55 %, minus the CIF import price applicable to the consignment in question.
Člen 1(1) Uredbe Komisije (EU) št. 642/2010 [2] določa, da je uvozna dajatev za proizvode z oznakami KN 10011100, 10011900, ex10019120 [navadna semenska pšenica], ex10019900 [navadna pšenica visoke kakovosti, razen semenska], 10021000, 10029000, 10051090, 10059000, 10071090 in 10079000 enaka veljavni intervencijski ceni za te proizvode ob uvozu, povečani za 55 % in zmanjšani za uvozno ceno CIF zadevne pošiljke.
Import duties should be fixed for the period from 4 November 2014 and should apply until new import duties are fixed and enter into force.
Uvozne dajatve, ki se uporabljajo, dokler ne začne veljati nova določitev, se določijo za obdobje z začetkom 4. novembra 2014.
From 4 November 2014, the import duties in the cereals sector referred to in Article 1(1) of Regulation (EU) No 642/2010 shall be those fixed in Annex I to this Regulation on the basis of the information contained in Annex II.
Z dnem 4. novembra 2014 se uvozne dajatve v sektorju žit iz člena 1(1) Uredbe (EU) št. 642/2010 določijo v Prilogi I k tej uredbi na podlagi podatkov iz Priloge II.
Commission Regulation (EU) No 642/2010 of 20 July 2010 on rules of application (cereal sector import duties) for Council Regulation (EC) No 1234/2007 (OJ L 187, 21.7.2010, p. 5).
Uredba Komisije (EU) št. 642/2010 z dne 20. julija 2010 o pravilih za uporabo (uvoznih dajatev za sektor žit) Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 (UL L 187, 21.7.2010, str. 5).
Import duties on the products referred to in Article 1(1) of Regulation (EU) No 642/2010 applicable from 4 November 2014
Uvozne dajatve za proizvode iz člena 1(1) Uredbe (EU) št. 642/2010, ki se uporabljajo od 4. novembra 2014
Gulf of Mexico-Rotterdam
Pozitivna premija 14 EUR/t (člen 5(3) Uredbe (EU) št. 642/2010).
Commission Delegated Regulation (EU) No 1187/2014
Delegirana uredba Komisije (EU) št. 1187/2014
supplementing Regulation (EU) No 575/2013 of the European Parliament and of the Council as regards regulatory technical standards for determining the overall exposure to a client or a group of connected clients in respect of transactions with underlying assets
o dopolnitvi Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z regulativnimi tehničnimi standardi za ugotavljanje skupne izpostavljenosti do stranke ali skupine povezanih strank v zvezi s posli z osnovnimi sredstvi
Having regard to Regulation (EU) No 575/2013 of the European Parliament and of the Council of 26 June 2013 on prudential requirements for credit institutions and investment firms and amending Regulation (EU) No 648/2012 [1], and in particular the third subparagraph of Article 390(8) thereof,
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in investicijska podjetja ter o spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 [1] in zlasti tretjega pododstavka člena 390(8) Uredbe,
In order to identify the overall exposure to a particular obligor that results from the institution’s exposures to a transaction with underlying assets, the exposure value should be firstly identified separately for each of these exposures.
Da se določi skupna izpostavljenost posameznemu dolžniku, ki izhaja iz izpostavljenosti institucije do posla z osnovnimi sredstvi, je treba za vsako od teh izpostavljenosti najprej ločeno določiti vrednost izpostavljenosti.
The total exposure value should then be determined by the aggregate of these exposures, but should not be larger than the exposure value of the exposure formed by the underlying asset itself.
Skupna vrednost izpostavljenosti bi se nato morala določiti s seštevkom teh izpostavljenosti, vendar ne bi smela biti večja od vrednosti izpostavljenosti, ki jo ustvari samo osnovno sredstvo.
Where exposures of other investors rank pari passu with the institution’s exposure, the exposure value of the institution’s exposure to an underlying asset should reflect the pro-rata distribution of losses amongst the exposures that rank pari passu.
Če so izpostavljenosti drugih vlagateljev uvrščene enakovredno (pari passu) izpostavljenosti institucije, bi morala vrednost izpostavljenosti institucije do osnovnega sredstva odražati sorazmerno porazdelitev izgub med vse enakovredno uvrščene izpostavljenosti.
This results from the fact that if a default event has occurred for an underlying asset, losses are always distributed amongst the exposures that rank pari passu according to the pro-rata ratio of each of these exposures and the maximum loss to be suffered by the institution in case of a total loss on an underlying asset is limited to the portion according to the ratio of the institution’s exposure to the total of all the exposures that rank pari passu.
Temu je tako, ker se v primeru dogodka neplačila pri osnovnem sredstvu izgube vedno porazdelijo med te enakovredno uvrščene izpostavljenosti glede na sorazmerni delež vsake od teh izpostavljenosti in največja možna izguba institucije v primeru popolne izgube pri osnovnem sredstvu je omejena na delež izpostavljenosti institucije v skupnem seštevku vseh enakovredno uvrščenih izpostavljenosti.
A distinction should be made between transactions where all investors rank pari passu such as collective investment undertakings, and other transactions, such as securitisations, which can involve tranching where exposures can rank differently in seniority.
Treba je razlikovati med posli, pri katerih se vsi vlagatelji uvrščajo enakovredno, kot so kolektivni naložbeni podjemi, in drugimi posli, kot so listinjenja, ki lahko vključujejo tranširanje, pri katerih so lahko izpostavljenosti uvrščene različno glede na nadrejenost.
For the former, the resulting exposure to an underlying asset is solely dependent on the pro-rata ratio of the investor’s exposure in relation to the exposures of all investors.
Pri prvih je njihova posledična izpostavljenost do osnovnega sredstva odvisna izključno od sorazmernega deleža izpostavljenosti vlagatelja v razmerju do izpostavljenosti vseh vlagateljev.
For the latter, losses are attributed first to certain tranches depending on their seniority and then, in case of more than one investor into the same tranche, amongst the investors on a pro rata basis.
Pri slednjih pa se izgube najprej razporedijo na določene tranše glede na njihovo nadrejenost in nato, v primeru več kot enega vlagatelja v isto tranšo, med vlagatelje po načelu sorazmernosti.
All tranches in a securitisation should be treated equally as, in a worst case scenario, subordinated tranches may disappear very quickly.
Vse tranše v listinjenju bi se morale obravnavati enako, saj lahko v najslabšem primeru podrejene tranše zelo hitro izginejo.
In particular, the maximum loss to be suffered by all investors in a certain tranche in case of a total loss on an underlying asset should be recognised since no mitigation should be recognised from subordinated tranches.
Zlasti bi morala biti priznana največja možna izguba vseh vlagateljev v neki tranši v primeru popolne izgube pri osnovnem sredstvu, saj se ne bi smelo priznati nobenih učinkov zmanjševanja tveganj iz podrejenih tranš.
The institution’s exposure to an underlying asset of a transaction should not exceed the total exposure value of this tranche (since the loss for an investor in a given tranche that stems from the default of an underlying asset can never be higher than the total exposure value of the tranche) and the exposure value of the exposure formed by the underlying asset (since the institution can never lose more than the amount of the underlying asset).
Izpostavljenost institucije do osnovnega sredstva posla ne bi smela presegati skupne vrednosti izpostavljenosti te tranše (ker izguba za vlagatelja v določeni tranši, ki izhaja iz neplačila pri osnovnem sredstvu, nikoli ne more biti večja od skupne vrednosti izpostavljenosti tranše) in vrednosti izpostavljenosti za izpostavljenost, ki jo ustvari osnovno sredstvo (ker institucija nikoli ne more zgubiti več kot znesek osnovnega sredstva).
This limitation of maximum loss should be reflected by using the lower of the two exposure values and then applying the procedure for recognising the pro-rata distribution of losses amongst all exposures that rank pari passu in this tranche, in case of more than one investor in this tranche.
Ta omejitev največje možne izgube bi se morala upoštevati tako, da bi se uporabila nižja od obeh vrednosti izpostavljenosti, nato pa postopek za priznanje sorazmerne porazdelitve izgub med vsemi izpostavljenostmi, ki se uvrščajo enakovredno v tej tranši, če je v tej tranši več kot eden vlagatelj.
Although institutions are expected to identify all obligors of underlying assets of transactions in which they invest, there may be cases where this would create unjustifiable costs for institutions or where circumstances prevent institutions from identifying particular obligors As such, where an exposure to an underlying asset is sufficiently small to only immaterially contribute to the overall exposure to a certain client or group of connected clients, it should be sufficient to assign this exposure to the transaction as a separate client.
Čeprav morajo institucije opredeliti vse dolžnike osnovnih sredstev poslov, v katere vlagajo, lahko obstajajo primeri, ko bi to ustvarilo neutemeljene stroške za institucije ali ko bi okoliščine institucijam preprečile opredelitev določenih dolžnikov.
The total of such exposures to underlying assets of the same transaction should then still be limited by the large exposures limit for this transaction.
Kadar je izpostavljenost do osnovnega sredstva dovolj majhna, da zgolj nepomembno prispeva k skupni izpostavljenosti do določene stranke ali skupine povezanih strank, bi moralo zato zadoščati, da se ta izpostavljenost razporedi k poslu kot ločena stranka.
Immateriality of the contribution of an underlying asset to the overall exposure should be assumed where at least 100 exposures to underlying assets of a transaction are needed to reach the limit of 25 % of the institution’s eligible capital.
Seštevek takih izpostavljenosti do osnovnih sredstev istega posla je nato še vedno omejen z omejitvijo velikih izpostavljenosti za ta posel.
This would require that the exposure value does not exceed 0,25 % of the institution’s eligible capital.
Če je za dosego mejne vrednosti 25 % sprejemljivega kapitala institucije potrebnih vsaj 100 izpostavljenosti do osnovnih sredstev posla, bi bilo treba predpostavljati, da osnovno sredstvo ne prispeva pomembno k skupni izpostavljenosti.
In order to prevent an unlimited overall exposure resulting from information deficiencies, it would be necessary to assign exposures — for which the exposure value exceeds 0,25 % of the institution’s eligible capital and for which information on the obligor is missing — to a hypothetical client (unknown client) to which the 25 % large exposures’ limit should apply.
V skladu z navedenim vrednost izpostavljenosti ne bi smela presegati 0,25 % sprejemljivega kapitala institucije.
Where an institution is not able to distinguish between the underlying assets of a transaction in terms of their amount, there is a risk that the underlying assets of the transaction relate to the same obligor or group of connected clients.
Da bi se preprečila neomejena skupna izpostavljenost kot posledica pomanjkanja informacij, bi bilo treba izpostavljenosti, za katere vrednost izpostavljenosti presega 0,25 % sprejemljivega kapitala institucije in za katere ni informacij o dolžniku, razporediti na hipotetično stranko („neznana stranka“), za katero bi bilo treba uporabiti omejitev za velike izpostavljenosti v višini 25 %.
In this case, in order to mitigate this risk, the institution should be required to assess the materiality of the total value of its exposures to the transaction before being able to assign it to the transaction as a separate client instead of the ‘unknown client’.
Če institucija ne more razlikovati med osnovnimi sredstvi posla v smislu njihovih zneskov, obstaja tveganje, da se osnovna sredstva posla nanašajo na istega dolžnika ali skupino povezanih strank.
The structure of a transaction should not constitute an additional exposure where the circumstances of the transaction ensure that losses on an exposure to this transaction can only result from default events of underlying assets.
V tem primeru bi bilo treba za zmanjšanje tega tveganja od institucije zahtevati, da oceni pomembnost skupne vrednosti svojih izpostavljenosti do posla, preden bi jo lahko razporedila k poslu kot ločeno stranko namesto kot „neznano stranko“.
An additional exposure should be recognised where the transaction involves a payment obligation of a certain person in addition to, or at least in advance of, the cash flows from the underlying assets, given that investors could suffer additional losses in the event of default of this person although no default event has occurred for an underlying asset.
Struktura posla ne bi smela predstavljati dodatne izpostavljenosti, če okoliščine posla zagotavljajo, da lahko do izgub pri izpostavljenosti do tega posla pride samo zaradi dogodkov neplačila pri osnovnih sredstvih.
An additional exposure should also be recognised where the circumstances of the transaction enable cash flows to be redirected to a person who is not entitled to receive them as investors could suffer additional losses, although no default event for an underlying asset has occurred.
Če posel vključuje plačilno obveznost določene osebe dodatno k denarnim tokovom iz osnovnih sredstev ali vsaj kot predhodno plačilo zanje, bi bilo treba priznati dodatno izpostavljenost, saj bi lahko vlagatelji utrpeli dodatne izgube v primeru neplačila te osebe, čeprav pri osnovnem sredstvu ne bi prišlo do dogodka neplačila.
No additional exposure should be recognised for undertakings for collective investment in transferable securities (UCITS) as referred to in Directive 2009/65/EC of the European Parliament and of the Council [2], given that cash flows cannot be redirected to a person who is not entitled under the transaction to receive these cash flows.
Dodatno izpostavljenost bi bilo treba priznati tudi, če okoliščine posla omogočajo preusmeritev denarnih tokov k osebi, ki ni upravičena, da jih prejema, saj bi lahko vlagatelji utrpeli dodatne izgube, čeprav pri osnovnem sredstvu ne bi prišlo do dogodka neplačila.
This should also be assumed for entities that are subject to equivalent requirements pursuant to Union legislative acts or to legislation of a third country.
Za kolektivne naložbene podjeme za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP) iz Direktive 2009/65/ES Evropskega parlamenta in Sveta [2] se ne bi smela priznati dodatna izpostavljenost, saj denarnih tokov ni mogoče preusmeriti k osebi, ki v skladu s poslom ni upravičena, da jih prejema.
The existence and value of exposures to a client or group of connected clients resulting from exposures to transactions do not depend on whether the exposures to transactions are assigned to the trading book or the non-trading book.
Navedeno bi bilo treba predpostavljati tudi za subjekte, za katere veljajo enakovredne zahteve v skladu s pravnimi akti Unije ali zakonodajo tretje države.
Therefore, the conditions and methodologies to be used for identifying exposures to transactions with underlying assets should be the same, irrespective of whether these exposures are assigned to the trading book or the non-trading book of the institution.
Obstoj in vrednost izpostavljenosti do stranke ali skupine povezanih strank, ki izhajajo iz izpostavljenosti do poslov, nista odvisna od tega, ali so izpostavljenosti do poslov razporejene v trgovalno knjigo ali v netrgovalno knjigo.
This Regulation is based on the draft regulatory technical standards submitted by the European Banking Authority (EBA) to the Commission.
Zato bi morali biti pogoji in metodologije za določanje izpostavljenosti do poslov z osnovnimi sredstvi enaki, ne glede na to, ali se te izpostavljenosti razporedi v trgovalno knjigo ali v netrgovalno knjigo institucije.
The EBA has conducted open public consultations on the draft regulatory technical standards on which this Regulation is based, analysed the potential related costs and benefits and requested the opinion of the Banking Stakeholder Group established in accordance with Article 37 of Regulation (EU) No 1093/2010 of the European Parliament and of the Council [3],
Ta uredba temelji na osnutkih regulativnih tehničnih standardov, ki jih je Komisiji predložil Evropski bančni organ (v nadaljnjem besedilu: EBA).
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
EBA je opravil odprta javna posvetovanja o osnutkih regulativnih tehničnih standardov, na katerih temelji ta uredba, analiziral morebitne z njimi povezane stroške in koristi ter zaprosil za mnenje interesno skupino za bančništvo, ustanovljeno v skladu s členom 37 Uredbe (EU) št. 1093/2010 Evropskega parlamenta in Sveta [3] –
This Regulation specifies the conditions and methodologies used to determine the overall exposure of an institution to a client or a group of connected clients in respect of exposures through transactions with underlying assets and the conditions under which the structure of transactions with underlying assets does not constitute an additional exposure.
Predmet urejanja