natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In order to obtain a balanced set of comparable companies, WIK includes both the direct competitors on national markets and big multinational players, such as large international express parcel companies (e.g. UPS, FedEx, DHL), which run a more capital-intensive and riskier business than a postal incumbent on a protected national market.
Družba WIK je, da bi izoblikovala uravnoteženo skupino primerljivih podjetij, hkrati vključila neposredne konkurente na nacionalnih trgih in velike mednarodne akterje, kot so mednarodne družbe za hitro dostavo paketov (podjetja UPS, FedEx in DHL), ki opravljajo bolj tvegane dejavnosti z večjo kapitalsko intenzivnostjo kot tradicionalni poštni operater, navzoč na zaščitenem nacionalnem trgu.
WIK addresses the trade-off between comparability and sample size by considering three different benchmark groups: (i) benchmark group I, or the narrow parcel sector, including companies that are primarily active as parcel service providers (10 companies, considered highly comparable with universal postal service providers); (ii) benchmark group II, or the broader parcel sector, including companies whose main activity might focus on other services, such as courier services (26 companies with a somewhat lower level of comparability); and (iii) benchmark group III, including also companies from the land transportation sector (1163 companies with lower comparability) [75].
Kar zadeva kompromis med primerljivostjo in velikostjo vzorca, je družba WIK določila tri referenčne skupine: (i) referenčna skupina I ali ozek sektor paketov, ki vključuje družbe, večinoma dejavne kot ponudnice storitev dostave paketov (10 družb, za katere se ocenjuje, da so zelo podobne ponudnikom univerzalnih poštnih storitev); (ii) referenčna skupina II ali razširjen sektor paketov, ki vključuje družbe, katerih glavna dejavnost bi se lahko nanašala na druge storitve, na primer storitve poštnih pošiljk (26 družb z nekoliko nižjo ravnjo primerljivosti), in (iii) referenčna skupina III, ki vključuje tudi družbe iz sektorja kopenskega prevoza (1163 manj primerljivih družb) [75].
This approach, according to WIK, reinforces the statistical validity of the final benchmark.
Družba WIK meni, da se s takim pristopom okrepi statistična veljavnost končne primerjalne študije.
One of the selection criteria applied to all benchmark groups is the size of the company; only companies with revenues above EUR 3 million are considered [76].
Eno od meril izbire, uporabljenih za vse referenčne skupine, zadeva velikost družbe, saj so bile upoštevane le družbe s prihodki, višjimi od 3 milijonov EUR [76].
As regards the time span of the data, reliable data were available only for the period 1998-2007, while backward interpolation was used for the period 1990-1997 [77].
Kar zadeva obdobje, na katero se nanašajo podatki, so bili zanesljivi podatki na voljo le za obdobje 1998–2007, za obdobje 1990–1997 pa so bile uporabljene retroaktivne interpolacije [77].
Furthermore, WIK follows the analysis adopted in transfer pricing by relying on the concept of the interquartile range [78] to reduce the effect of outliers and to establish a level of reasonable profit.
Družba WIK je poleg tega povzela analizo, ki se uporablja pri transfernih cenah, pri čemer se je oprla na koncept interkvartilnega razmika [78], da je tako ublažila učinek skrajnih vrednosti in opredelila raven zmernega dobička.
WIK obtains the following results for the period 1998-2007:
Družba WIK je za obdobje 1998–2007 dobila naslednje rezultate:
benchmark group I: 25th percentile equal to -0,42 %, 75th percentile equal to 6,72 % and median (50th percentile) equal to 3,86 %;
referenčna skupina I: 25. centil je enak – 0,42 %, 75. centil je enak 6,72 %, mediana (50. centil) pa je enaka 3,86 %;
benchmark group II: 25th percentile equal to 0,45 %, 75th percentile equal to 6,77 % and median (50th percentile) equal to 3,48 %;
referenčna skupina II: 25. centil je enak 0,45 %, 75. centil je enak 6,77 %, mediana (50. centil) pa je enaka 3,48 %;
benchmark group III: 25th percentile equal to 0,64 %, 75th percentile equal to 5,57 % and median (50th percentile) equal to 2,59 %.
referenčna skupina III: 25. centil je enak 0,64 %, 75. centil je enak 5,57 %, mediana (50. centil) pa je enaka 2,59 %.
WIK concludes that the broader parcel sector, or benchmark group II, is the best benchmark because the results obtained are relatively stable over time compared with the alternative benchmark (narrow parcel sector) and because this sector is functionally closer to letter and parcel activities than the other alternative benchmark (land transport sector).
Družba WIK je menila, da je razširjeni sektor paketov, to je referenčna skupina II, najprimernejša referenčna skupina, saj so bili dobljeni rezultati s časovnega vidika sorazmerno stabilni v primerjavi s prvo referenčno skupino (ozek sektor paketov), prav tako pa je ta sektor funkcionalno bližje dejavnostim poštnih pošiljk in paketov kot zadnja referenčna skupina (sektor kopenskega prevoza).
A further adjustment is made to obtain an upper limit for the reasonable profit for DP on the basis of the analysis of DP’s entrepreneurial risk relative to the benchmark group.
Izvedena je bila še ena prilagoditev za postavitev zgornje meje zmernega dobička podjetja DP, in sicer na podlagi analize podjetniškega tveganja, ki mu je izpostavljeno podjetje v primerjavi z referenčno skupino.
On this basis WIK proposes the median benchmark II ROS of 3,48 % as an upper limit for a reasonable profit for DP.
Družba WIK na tej podlagi kot zgornjo mejo zmernega dobička podjetja DP predlaga vrednost 3,48 %, ki se ujema z mediano donosa iz poslovanja v referenčni skupini II.
WIK chooses the median instead of the 75th percentile as the upper value of reasonable profit to reflect the fact that the companies in the sample bear higher risk than postal incumbents since they do not benefit from special rights.
Zato je za najvišjo vrednost zmernega dobička izbrala mediano in ne 75. centila, da bi s tem upoštevala dejstvo, da družbe, zajete v vzorec, prevzemajo večje tveganje kot tradicionalni poštni operaterji, saj nimajo nobene izjemne pravice.
Comments by the Belgian authorities on the WIK study
Pripombe belgijskih organov k študiji družbe WIK
Comments on the WIK study
Pripombe k študiji družbe WIK
The Belgian authorities considered the methodology used in the WIK report to be flawed and submitted several documents (letters, position papers and reports) on 23 April 2010, 1 March 2011, 14 June 2011, 5 August 2011, 10 August 2011, 14 December 2011 and 19 December 2011 which refute the approach of the WIK report and present their own method for estimating a reasonable profit benchmark.
Belgijski organi so menili, da metodologija, ki jo je uporabila družba WIK, ni pravilna, zato so predložili več dokumentov (dopisov, stališč in poročil) z dne 23. aprila 2010, 1. marca 2011, 14. junija 2011, 5. avgusta 2011, 10. avgusta 2011, 14. decembra 2011 in 19. decembra 2011, s katerimi so zavrnili pristop iz zadevne študije in predstavili svojo metodo za oceno referenčnega zmernega dobička.
In a position paper sent on 5 August 2011, the Belgian authorities essentially argued that the sample used in the WIK study is not representative in terms of activity, size, risk profile and reference period.
Belgijski organi so v stališču, ki so ga poslali 5. avgusta 2011, v bistvu trdili, da vzorec, uporabljen v študiji družbe WIK, ni reprezentativen za dejavnost, velikost, profil tveganja in referenčno obdobje.
Belgium therefore claims that the sample is very hard to legitimise in the light of the criteria set out in paragraph 18 of the SGEI Framework.
Belgija je torej trdila, da je vzorec zelo težko upravičiti na podlagi meril iz točke 18 okvira o SSGP.
In the same position paper, Belgium also argues that it makes sense to differentiate between the profit margins for activities which present very different levels of risk: if press distribution and letters are activities which have a different risk profile, the Belgian authorities argue that different levels of reasonable profit should be used.
Belgija je v istem stališču še trdila, da bi bilo logično razlikovati med stopnjami dobička dejavnosti s precej različnimi ravnmi tveganja: ker sta dostava tiska in pošte dejavnosti z različnim profilom tveganja, bi bilo treba po mnenju belgijskih organov uporabiti različni ravni zmernega dobička.
In addition, the Belgian authorities claim that DPLP’s operations benefit from productivity gains and that this should be considered by the Commission when establishing the rate of reasonable return, as set out in paragraph 18 of the SGEI Framework.
Belgijski organi so še trdili, da je podjetje DPLP povečalo učinkovitost svojih dejavnosti, kar bi morala Komisija upoštevati pri opredelitvi stopnje zmernega dobička, kot je to določeno v točki 18 okvira o SSGP.
The Belgian authorities point out that DPLP has become profitable as a result of numerous reforms, after having been historically loss-making.
V zvezi s tem so poudarili, da je postalo podjetje DPLP po številnih reformah in zelo dolgem obdobju poslovanja s primanjkljajem donosno.
DPLP’s costs have been cut, in particular by closing post offices.
Stroški podjetja DPLP so se zmanjšali zlasti zaradi zaprtja poštnih uradov.
The 50 % share held by private investors since 2006 has created a new culture geared towards efficiency.
S tem, ko so zasebni vlagatelji leta 2006 pridobili 50-odstotni delež, se je izoblikovala nova kultura, ki si prizadeva za učinkovitost.
According to the Belgian authorities such efficiency gains should be taken into account in determining the reasonable rate of return that can be granted to DPLP.
Belgijski organi so menili, da bi bilo treba pri določitvi stopnje zmernega dobička, ki jo je mogoče odobriti za podjetje DPLP, upoštevati zadevno izboljšanje učinkovitosti.
The Charles River Associates study
Študija družbe CRA
On 1 March 2011, the Belgian authorities sent the Commission a report prepared by Charles River Associates (CRA), which critically evaluates the WIK study and proposes an alternative method for benchmarking the reasonable profit of DPLP.
Belgijski organi so Komisiji 1. marca 2011 poslali poročilo, ki ga je pripravila družba CRA, ki je kritična do študije družbe WIK in predlaga drugo metodo ocene zmernega dobička podjetja DPLP.
Regarding the sample composition, CRA argues that all three WIK samples include many small firms whose risk profiles are not comparable to the risk profile of a large postal operator.
Kar zadeva sestavo vzorca, je družba CRA trdila, da so v tri vzorce družbe WIK vključene številne majhne družbe s profili tveganja, ki jih ni mogoče primerjati s profilom tveganja velikega poštnega operaterja.
Thus, CRA criticises WIK’s conclusions that the provision of letter services by the incumbent postal operator in question is low risk and that the companies included in the benchmark groups are good comparators.
Družba CRA je torej izpodbijala sklepe družbe WIK in pri tem trdila, da storitve pisemskih pošiljk, ki jih opravlja zadevni tradicionalni poštni operater, vključujejo le majhno tveganje in da družbe, vključene v referenčno skupino, omogočajo dobre primerjave.
In particular, CRA points to the relationship between a firm’s cost structure (in terms of the proportion of fixed and variable costs) and the business risk it faces.
Družba CRA je opozorila zlasti na korelacijo med strukturo stroškov podjetja (kar zadeva fiksne in variabilne stroške) in komercialnim tveganjem, ki mu je izpostavljeno.
CRA argues that a postal operator entrusted with a USO has larger fixed costs and, therefore, faces a relatively higher risk of a downturn in demand compared with a company with lower fixed costs.
V zvezi s tem je trdila, da poštni operater, ki prevzame obveznost univerzalne storitve, nosi večje fiksne stroške in je zato bolj izpostavljen zmanjšanju povpraševanja kot družba z manjšimi fiksnimi stroški.
In addition, CRA points to the difference in the ROS between the small and big companies in the WIK groups [79], which suggests, in CRA’s view, the existence of systematic differences between the small parcel firms and the larger firms, such as UPS and FedEx, which might be explained by the different cost structure.
Družba CRA je poleg tega izpostavila še razliko v donosu iz poslovanja med majhnimi in velikimi družbami v skupinah iz študije družbe WIK [79], kar po njenem mnenju kaže na obstoj sistematičnih razlik med majhnimi družbami za dostavo paketov in večjimi podjetji, kot sta podjetji UPS in FedEx, ki bi jih bilo mogoče pojasniti z drugačno strukturo stroškov.
CRA also analyses in more detail the characteristics of some of the small parcel firms included in the WIK Benchmark I sample and concludes that their risk profile is not comparable to that of a large postal operator.
Družba CRA je podrobneje analizirala še značilnosti nekaterih majhnih družb za dostavo paketov, vključenih v vzorec referenčne skupine I družbe WIK, in v zvezi s tem menila, da njihov profil tveganja ni primerljiv s profilom tveganja velikega poštnega operaterja.
CRA also considers that increasing the size of this already barely comparable sample by adding even less comparable companies is not appropriate.
Menila je še, da tega vzorca, ki je že tako težko primerljiv, ne bi smeli še povečevati z dodajanjem podjetij, ki so še manj primerljiva.
CRA dismisses WIK’s argument that European postal incumbents should not be included in the sample because their profits have been constrained by price regulation, rather than by competition, leading to the risk that price regulation has allowed these incumbents to earn excessive profits.
Družba CRA je zavrnila trditev družbe WIK, da evropskih tradicionalnih poštnih operaterjev ne bi smeli vključiti v vzorec, ker njihov dobiček ni bil odvisen od konkurence, temveč je izhajal iz regulacije cen, zaradi katere bi si lahko zadevni operaterji nakopičili prekomeren dobiček.
CRA argues that in dismissing other postal incumbents as good comparators, WIK relies on the theoretical possibility that these incumbents might have been allowed to charge excessive prices without, however, supporting its argument with empirical evidence.
Pri tem je trdila, da se je družba WIK z zavrnitvijo primerjave z drugimi tradicionalnimi poštnimi operaterji opirala na teoretično domnevo, da so zadevni tradicionalni operaterji morda zaračunavali prekomerne cene, vendar za to ni predložila nobenega empiričnega dokaza.
In this regard, CRA points out that the type of price regulation mechanisms applied in a number of Member States, such as price caps [80], would suggest that the high profits observed are the result of productivity gains rather than high prices.
Družba CRA je v zvezi s tem poudarila, da je glede na mehanizme regulacije cen, ki so se uporabljali v več državah članicah, kot je določitev najvišje cene [80], verjetneje, da je bil velik ugotovljeni dobiček ustvarjen s povečanjem učinkovitosti kot pa z visokimi cenami.
CRA argues that the natural method for calculating a reasonable profit margin for DPLP from its public service obligations would be based on the available data on profit margins for the letter operations of other western European postal operators.
Družba CRA je trdila, da bi morala naravna metoda izračuna zmernega dobička podjetja DPLP, kar zadeva njegove obveznosti javne službe, temeljiti na razpoložljivih podatkih v zvezi s stopnjami dobička, ki so jih pri dejavnostih poštnih pošiljk ustvarili drugi zahodnoevropski poštni operaterji.
This method is all the more natural because the public services at issue are primarily letter services and the data on profit margins from the letter-related operations of other western European postal operators are readily available and do not suggest too lenient price regulation.
Taka metoda je še toliko bolj naravna, ker so zadevne javne storitve predvsem storitve poštnih pošiljk in ker so podatki o stopnjah dobička, ki so jih pri operacijah, povezanih s poštnimi pošiljkami, ustvarili drugi zahodnoevropski poštni operaterji, neposredno dostopni, zanje pa se ne uporablja niti nobena preveč velikodušna regulacija cen.
Specifically, CRA argues that the analysis should be based on the EBIT margins (ROS) realised on letter operations by western European postal operators that report segment data showing EBIT margins for their letter operations or (if segment data on EBIT margins are not reported) the company-wide EBIT margins of western European postal operators that derive more than 75 % of their revenue from letter services.
Družba CRA je zlasti trdila, da bi morala analiza temeljiti na stopnjah EBIT (donos iz poslovanja), ki so jih pri dejavnostih poštnih pošiljk ustvarili zahodnoevropski poštni operaterji, če so ti za svoje dejavnosti poštnih pošiljk predložili sektorske informacije o stopnjah EBIT, ali (če sektorske informacije o stopnjah EBIT niso bile predložene) na skupnih stopnjah EBIT zahodnoevropskih poštnih operaterjev, ki več kot 75 % prihodkov ustvarijo s storitvami poštnih pošiljk.
CRA excludes from its sample eastern European operators on the basis of their relative inefficiency compared with postal operators in western Europe.
Iz vzorca je izključila vzhodnoevropske poštne operaterje, ker so v primerjavi z zahodnoevropskimi operaterji sorazmerno neučinkoviti.
As a result, CRA bases its analysis on a sample of 11 western European postal operators during the period 2002-2009 (73 observations in total).
Tako analiza družbe CRA temelji na vzorcu 11 zahodnoevropskih poštnih operaterjev za obdobje 2002–2009 (skupaj 73 meritev).
The mean ROS in this sample is […] %, the median is […] % and the 75th percentile is […] % [81].
Povprečni donos iz poslovanja za ta vzorec je […] %, mediana je enaka […] %, 75. centil pa je enak […] % [81].
CRA also calculates the trimmed mean ([…] %) and the Winsorised mean ([…] %), which, like the median, are not affected by extreme values [82].
Družba CRA je izračunala tudi modificirano aritmetično sredino ([…] %) in sredino po Winsorjevi metodi ([…] %), pri katerih se – podobno kot pri mediani – ne upoštevajo skrajne vrednosti [82].
As regards establishing a benchmark for the reasonable profit margin, CRA argues that there are methodological problems with relying on average values.
V zvezi z opredelitvijo referenčne vrednosti za zmerno stopnjo dobička je menila, da uporaba srednjih vrednosti povzroča metodološke težave.
CRA explains that because of variations in observed profit margins in the sample, the critical threshold for establishing excessive profitability should be higher than the mean or any other measure of central tendency and could, for example, equal the 75th percentile.
Družba CRA je pojasnila, da bi moral biti zaradi nihanj stopenj dobička, izmerjenih v vzorcu, kritični prag za opredelitev prekomerne donosnosti višji od srednje vrednosti ali kakršnega koli drugačnega merjenja osrednje težnje in bi se lahko na primer ujemal s 75. centilom.
Such an approach, according to CRA, would be consistent with the practice in transfer pricing investigations of relying on a range (for example, an interquartile range or other percentiles).
Menila je, da bi se tak pristop lahko ujemal z metodo, uporabljeno v preiskavah o transfernih cenah, ki temelji na razmiku (na primer interkvartilnem razmiku ali drugih centilih).
Document presented by the Belgian authorities on 14 Dec 2011 — Demonstration of DPLP’s entitlement to a risk premium on reasonable profit for the period 1992-2010
Dokument, ki so ga belgijski organi predložili 14. decembra 2011 kot dokaz, da je imelo podjetje DPLP za obdobje 1992–2010 pravico do prejemanja premije za tveganje na zmerni dobiček
On 14 Dec 2011, the Belgian authorities presented to the Commission a document summarising DPLP’s views on the risks faced by postal operators and proposing a methodology with a view to developing a tool to measure the risk premium which, together with the risk-free return on sales, would provide a reasonable ROS rate.
Belgijski organi so Komisiji 14. decembra 2011 predložili dokument, v katerem so povzeli stališče podjetja DPLP v zvezi s tveganji, ki so jim izpostavljeni poštni operaterji, in predlagali metodologijo za izdelavo merilnega orodja za premijo za tveganje, ki bi jo bilo treba prišteti donosu iz poslovanja brez tveganja, da bi tako izračunali zmerno raven donosa iz poslovanja.
The document does not explain how the risk-free return on sales (expressed in terms of ROS) could be determined in the present case and does not provide a clear view of what precisely the reasonable ROS should be on the basis of the proposed methodology.
V dokumentu ni pojasnjeno, kako bi bilo mogoče v obravnavani zadevi opredeliti donos iz poslovanja brez tveganja (izražen kot donos iz poslovanja), niti ni v njem jasno navedeno, kaj točno naj bi bil zmerni donos iz poslovanja na podlagi predlagane metodologije.
Instead, the analysis focuses on the assessment of the various risks and the calculation of a risk premium that reflects all types of risks.
Analiza se bolj osredotoča na oceno različnih tveganj in izračun premije za tveganje, v katero bi bile zajete vse vrste tveganja.
In particular, the Belgian authorities focus on three broad risk categories – sectoral risk, service-related risk and contractual risk – and on the typical types of risks in each category to which postal operators are exposed.
Belgijski organi so zlasti izpostavili tri velike kategorije tveganja – sektorsko tveganje, tveganje v povezavi s storitvijo in pogodbeno tveganje – ter običajne vrste tveganja, ki so jim poštni operaterji izpostavljeni za vsako od kategorij.
The methodology for the assessment of the risk premium provides for: (i) the definition of a ‘maximum risk premium’ [83]; (ii) the splitting of the relevant period into contract periods to capture the risks related to each contract; (iii) the use of a simple scale to grade each individual risk for each contract period (as low, medium or high); (iv) the conversion of the individual risk scores into an overall score for each of the three broad risk categories; and (v) the conversion of the overall scores into risk premiums, the sum of which gives the total risk premium.
Metodologija za oceno premije za tveganje vključuje (i) opredelitev „premije za največje tveganje“ [83]; (ii) delitev upoštevanega obdobja na pogodbena obdobja, da se tako opredelijo tveganja, povezana s posameznimi pogodbami; (iii) uporabo preproste lestvice za oceno posameznega tveganja za vsako od pogodbenih obdobij (majhno, srednje ali veliko); (iv) pretvorbo ocen, dodeljenih za posamezna tveganja, v skupno oceno za vsako od treh velikih kategorij tveganja in (v) pretvorbo skupnih ocen v premije za tveganje, katerih vsota se ujema s skupno premijo za tveganje.
Moreover, examples are provided to illustrate that DPLP faces above-average risks.
Poleg tega so primeri navedeni kot dokaz, da je bilo podjetje DPLP izpostavljeno nadpovprečnim tveganjem.
Thus, the Belgian authorities maintain that DPLP faces higher volume risk as it derives a higher proportion of its revenue from its mail segment and is characterised by higher cost rigidity on account of a higher-than-average proportion of fixed costs.
Tako so belgijski organi trdili, da podjetje DPLP nosi večje tveganje, povezano z večjimi količinami, saj večino prihodkov ustvari z dejavnostjo „poštnih pošiljk“ in so njegovi stroški bolj togi zaradi več kot polovičnega deleža fiksnih stroškov.
Another type of risk which is considered higher for DPLP is security risk.
Druga vrsta tveganja, ki naj bi bilo za podjetje DPLP večje, je tveganje, povezano z varnostjo.
According to the analysis, this is because DPLP is one of the few European postal operators to deliver cash payments of pensions to households.
Na podlagi analize naj bi bilo tako zaradi dejstva, da je zadevno podjetje eden redkih evropskih poštnih operaterjev, ki dostavlja pokojnine v gotovini na dom.