natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On the basis of the assessment of the different risks, the Belgian authorities conclude that the fourth management contract shows a high level of all three risk types, while the first, second and third contracts are characterised by medium-level risk (the only exception being sectoral risk, which is considered low for the first contract).
Belgijski organi so na podlagi ocene različnih tveganj menili, da četrta pogodba o upravljanju vključuje visoko raven vseh vrst tveganja, medtem ko prva, druga in tretja pogodba vključujejo srednjo raven tveganja (edina izjema je sektorsko tveganje, ki se za prvo pogodbo ocenjuje kot manjše).
The Belgian authorities provide further examples of how the above ranking of the different risks can be converted into a risk premium on the basis of different values for the ‘maximum risk premium’.
Navedli so še druge primere, kako zgoraj navedeno razvrstitev različnih vrst tveganj pretvoriti v premijo za tveganje na podlagi različnih vrednosti za „premijo za največje tveganje“.
The Deloitte study
Študija družbe Deloitte
The Deloitte study referred to in recital 257 above is consistent with the WIK study on several points:
Študija družbe Deloitte, navedena v uvodni izjavi 257 zgoraj, se v več vidikih ujema s študijo družbe WIK:
both studies use the same methodology to search financial databases for comparable companies in terms of functions and risks;
obe uporabljata enako metodologijo iskanja družb, primerljivih z vidika funkcij in tveganja, v zbirkah finančnih podatkov;
both studies propose ROS as the most relevant benchmark for profit benchmarking (because of data limitations and differences in accounting treatment between different companies);
obe predlagata, naj se kot najprimernejša referenčna meritev za opredelitev referenčnega dobička uporabi donos iz poslovanja (zaradi pomanjkljivih podatkov in razlik pri računovodski obdelavi med posameznimi družbami);
finally, universal postal service providers are excluded from the set of comparable companies because they mainly operate on regulated markets and benefit from exclusive rights.
nazadnje, iz skupine primerljivih podjetij so izključeni ponudniki univerzalne poštne storitve, ker večinoma delujejo na reguliranih trgih in so jim zagotovljene izključne pravice.
As regards the set of comparable companies, the main difference between the WIK and Deloitte studies is the size of the companies considered.
Kar zadeva skupino primerljivih podjetij, je glavna razlika med študijama družb WIK in Deloitte v velikosti upoštevnih družb.
Deloitte only includes in its sample companies with annual revenue higher than EUR 100 million [84].
Družba Deloitte je v svoj vzorec vključila le družbe z letnimi prihodki, večjimi od 100 milijonov EUR [84].
This restriction is based on Deloitte’s analysis of the particular characteristics of the activities related to universal service provision and the associated business and market risks [85].
To omejitev je mogoče pojasniti z njeno analizo posebnosti dejavnosti, povezanih z opravljanjem univerzalne storitve, ter ustreznimi poslovnimi in tržnimi tveganji [85].
In particular, Deloitte considers that companies in the parcel and postal sector that operate large, complex collection and delivery networks can be reasonably compared to DP.
Družba Deloitte je zlasti menila, da je družbe iz poštnega sektorja in sektorja paketov, ki uporabljajo obsežne in kompleksne mreže za zbiranje in dostavo, smiselno primerjati s podjetjem DP.
The economies of scale, scope and density prevalent in postal networks and the high proportion of operating costs relative to capital costs, as well as the associated risks (for example, volume risk, risk of e-substitution), mean that large multi-product businesses in the postal and parcel sector are more relevant comparators than small mail businesses.
Ob upoštevanju ekonomij obsega, širine in gostote, ki prevladujejo v poštnih omrežjih, visoke stopnje operativnih stroškov v primerjavi s stroški kapitala ter povezanih tveganj (na primer tveganja, povezanega s količinami, in tveganja nadomestitve z elektronsko pošto) je ustreznejša primerjava z velikimi večopravilnimi podjetji iz poštnega sektorja in sektorja paketov kot primerjava z majhnimi podjetji, ki delujejo na področju poštnih pošiljk.
Freight transport and logistics companies would also be – to a more limited degree – suitable comparators because they employ similar assets.
V manjšem obsegu bi lahko k primerjavi pripomogle tudi družbe za prevoz blaga in logistiko, ki uporabljajo ista sredstva.
In order to illustrate the importance of company size, Deloitte compares its sample with that of WIK benchmark group II.
Družba Deloitte je pomen velikosti družb ponazorila tako, da je primerjala svoj vzorec z vzorcem referenčne skupine II iz študije družbe WIK.
Deloitte illustrates that the average ROS in the WIK sample differs significantly between groups of companies of different size (proxied by the number of employees) [86].
V zvezi s tem je poudarila, da se povprečni donos iz poslovanja v vzorcu družbe WIK pri posameznih skupinah družb različne velikosti (ki se določi na podlagi števila zaposlenih) precej razlikuje [86].
Deloitte argues that in its own sample (based on larger firms) there is, on the contrary, no strong relationship between scale and ROS.
Pač pa je družba Deloitte trdila, da v njenem vzorcu (ki temelji na večjih družbah) ni nobene tesne povezave med obsegom in donosom iz poslovanja.
As a result of the sample selection process, Deloitte bases its analysis on seven postal and parcels companies, 18 logistics companies and 19 freight transport companies.
Družba Deloitte je nazadnje kot vzorec za analizo izbrala 7 poštnih podjetij in podjetij za dostavo paketov, 18 logističnih družb ter 19 družb za prevoz blaga.
As regards the postal and parcel sector, the small set of seven comparable companies includes big multinational express parcel operators, such as UPS, FedEx, and TNT Express, as well as a few other postal operators, mostly from the United States and the United Kingdom [87].
Kar zadeva poštni sektor in sektor paketov, so v majhno skupino sedmih primerljivih družb vključeni veliki mednarodni operaterji za hitro dostavo paketov, kot so podjetja UPS, FedEx in TNT Express, ter nekateri drugi poštni operaterji, večinoma iz Združenih držav Amerike in Združenega kraljestva [87].
In principle the data set covers the period 1990-2007, however data for the early years is very limited and, therefore, Deloitte considers the results for these years less robust [88].
Načeloma se vsi podatki nanašajo na obdobje 1990–2007, vendar so podatki za prva leta zelo skopi, zato družba Deloitte meni, da so rezultati za ta leta manj zanesljivi [88].
Deloitte also examines the advantages and disadvantages of several alternative profitability measures.
Družba Deloitte je poleg tega preučila prednosti in pomanjkljivosti več drugih instrumentov za merjenje donosnosti.
It dismisses the use of the IRR in the case in question because of the practical difficulties in obtaining adequate cash-flow data.
V obravnavani zadevi zaradi praktičnih težav, povezanih s pridobitvijo ustreznih podatkov o denarnih tokovih, zavrača uporabo stopnje notranjega donosa.
It also rejects the use of the ROCE or the ROE because of, for example, differences among companies in the accounting treatment of costs and in the capital structure (the latter being important for the ROE).
Zavrača tudi uporabo donosa vloženega kapitala ali donosa lastniškega kapitala, na primer zaradi različne računovodske obravnave stroškov in strukture kapitala v posameznih družbah (struktura kapitala je pomembna za donos lastniškega kapitala).
ROA is also deemed inappropriate because it focuses on total assets.
Kot neprimeren je opredeljen tudi donos sredstev, ker se osredotoča na vsa sredstva.
Thus, Deloitte proposes to use the ROS but emphasises that, as the ROS is not a direct measure of return on capital, it can be relied upon for benchmarking purposes as long as the companies compared have similar capital intensity.
Zato družba Deloitte predlaga uporabo donosa iz poslovanja, vendar hkrati poudarja, da se z njim ne meri neposredno donos kapitala, zato ga je mogoče v primerjalni študiji uporabiti le, če se primerjajo podjetja s podobno kapitalsko intenzivnostjo.
Deloitte nevertheless calculates the ROCE (as well as the market-value ROCE and the ROA) for a small subsample of six companies, but concludes that the range and variation of the ROCE might reflect a number of factors, which requires cautious interpretation and undermines its usefulness as a benchmark.
Kljub temu pa je družba Deloitte izračunala donos vloženega kapitala (ter donos vloženega kapitala s tržno vrednostjo in donos sredstev) za majhen podvzorec šestih podjetij, vendar je menila, da so lahko razpon in nihanja donosa vloženega kapitala posledica različnih dejavnikov, zato je potrebna previdna razlaga, zmanjša pa se tudi uporabnost te postavke kot referenčnega kazalnika.
Among these factors Deloitte emphasises the importance of capital intensity.
Med zadevnimi dejavniki je izpostavila pomen kapitalske intenzivnosti.
Deloitte argues that, in terms of capital intensity, DP’s universal service is more similar to that of, for instance, UPS and Fedex than to that of freight operators like Kuehne&Nagel or Wincanton.
Trdila je, da je univerzalna storitev podjetja DP z vidika kapitalske intenzivnosti bliže na primer univerzalni storitvi podjetij UPS in FedEx kot pa univerzalni storitvi operaterjev za prevoz blaga, kot sta podjetji Kuehne & Nagel ali Wincanton.
Deloitte further highlights the significant variation in companies’ profitability over time, as well as within and between the different sectors.
Družba Deloitte je poudarila še velika odstopanja donosnosti družb v različnih obdobjih, pa tudi znotraj posameznih sektorjev in med njimi.
This variation, in Deloitte’s view, would warrant the use of ranges of reasonable profit rather than a single average figure.
Prav zaradi zadevnih odstopanj meni, da je bolje uporabiti razpone zmernega dobička kot pa eno samo srednjo vrednost.
Such an approach would also be appropriate because of the need to avoid penalising above-average performance as a result of efficiency gains.
Tak pristop naj bi bil primeren tudi zato, da ne bi kaznovali nadpovprečnih rezultatov, doseženih z izboljšanjem učinkovitosti.
The results obtained by Deloitte, by sector and for all sectors together, are summarised in Table 22 of the Deloitte study.
Rezultati, ki jih je zbrala družba Deloitte po posameznih sektorjih in za vse sektorje skupaj, so povzeti v preglednici 22 študije družbe Deloitte.
Thus,
To je:
for the postal and parcel sector, during the period 1998-2007, the average annual mean ROS is 8,1 %, the average annual median ROS is 7,4 %, the average annual 25th percentile is 4,8 % and the average annual 75th percentile is 12 %;
za poštni sektor in sektor paketov v obdobju 1998–2007 je srednja vrednost povprečnih letnih donosov iz poslovanja 8,1 %, srednja vrednost letnih median donosov iz poslovanja 7,4 %, srednja vrednost letnih 25. centilov 4,8 %, srednja vrednost letnih 75. centilov pa 12 %;
for all sectors, during the period 1990-2007, the average annual mean ROS is 6 %, the average annual median ROS is 5,4 %, the average annual 25th percentile is 3,6 % and the average annual 75th percentile is 8,1 % [89].
za vse sektorje skupaj v obdobju 1990–2007 je srednja vrednost povprečnih letnih donosov iz poslovanja 6 %, srednja vrednost letnih median donosov iz poslovanja 5,4 %, srednja vrednost letnih 25. centilov 3,6 %, srednja vrednost letnih 75. centilov pa 8,1 % [89].
As a reference benchmark Deloitte proposes a value based on the average annual mean ROS of 7,9 % [90]; to reflect the observed variation of the ROS, Deloitte further derives a range of reasonable ROS based on the interquartile annual ranges [91].
Družba Deloitte je kot referenčni kazalnik predlagala vrednost na podlagi srednje vrednosti povprečnih letnih donosov iz poslovanja, ki znaša 7,9 % [90], zaradi upoštevanja ugotovljenih odstopanj donosov iz poslovanja pa je izpeljala tudi razpon za primeren donos iz poslovanja na podlagi letnih interkvartilnih razmikov [91].
Assessment of benchmarking
Ocena primerjalne študije
Reasonable profit (default range)
Zmerni dobiček (privzeti razpon)
Choosing a good sample of comparable companies for postal incumbents is a complex task.
Izbira ustreznega vzorca podjetij, primerljivih s tradicionalnimi poštnimi operaterji, je zapletena naloga.
It goes without saying that care must be taken to properly select a suitable group of companies as a benchmark in terms of business activities and risk.
Ni treba posebej poudarjati, da je treba še posebej paziti pri izbiri skupine podjetij, ki jih je mogoče uporabiti kot referenco za komercialne dejavnosti in tveganje.
The WIK and Deloitte studies both focus on commercial companies with activities comparable to those of DPLP, while excluding postal incumbents from the comparator sample.
Študijama družb WIK in Deloitte je skupno to, da sta se osredotočili na komercialne družbe, ki opravljajo dejavnosti, primerljive z dejavnostmi podjetja DPLP, pri čemer sta iz vzorca za primerjavo izključili tradicionalne poštne operaterje.
CRA, by contrast, uses a comparator sample that consists only of other European postal incumbents.
Družba CRA je, nasprotno, za primerjavo uporabila vzorec, sestavljen le iz drugih evropskih tradicionalnih poštnih operaterjev.
The Commission shares the views of both WIK and Deloitte that the profits of postal incumbents (which CRA uses for its benchmarking) are not determined under normal market conditions, but largely result from the regulatory choices of other Member States.
Komisija se strinja z družbama WIK in Deloitte, da dobiček tradicionalnih poštnih operaterjev (ki jih je v svoji primerjalni študiji uporabila družba CRA) ni bil ustvarjen v običajnih tržnih pogojih, temveč je bil precej odvisen od izbire drugih držav članic, kar zadeva regulacijo.
As such, they may not adequately reflect a proper return benchmark.
Zato morda ni ustrezen kazalnik referenčnega dobička.
At the same time, given that the CRA sample focuses on postal incumbents in other European countries, it appears to constitute the sample of companies most similar to DPLP.
Vendar je treba hkrati ugotoviti, da vzorec družbe CRA vključuje tradicionalne poštne operaterje drugih evropskih držav, zato se zdi, da je to vzorec podjetij, najbolj podobnih podjetju DPLP.
For this reason, the Commission believes it is appropriate to take the CRA sample fully into account, in particular in order to cross-check the benchmark reasonable profit levels (ROS) established on the basis of the WIK and Deloitte studies.
Zato Komisija meni, da je treba vzorec družbe CRA v celoti upoštevati zlasti za primerjalno preverjanje veljavnosti referenčnih ravni zmernega dobička (donosa iz poslovanja), opredeljenih v študijah družb WIK in Deloitte.
The WIK and Deloitte studies both acknowledge the need to have a sufficiently large sample to draw relevant conclusions for the purpose of benchmarking.
Družbi WIK in Deloitte sta v svojih študijah priznali, da je treba za upoštevne sklepe, ki jih je mogoče uporabiti za primerjalno študijo, razpolagati z dovolj velikim vzorcem.
For this purpose, they consider both a (relatively) narrow sample of companies in the postal and parcels sector and wider samples including companies in the logistics and freight transport sectors.
Zato sta se oprli na (sorazmerno) omejen vzorec podjetij v poštnem sektorju in sektorju paketov ter na obsežnejše vzorce, ki vključujejo družbe iz sektorjev logistike in prevoza blaga.
The Commission recognises that a sufficient sample size is important for statistical purposes.
Komisija priznava, da je treba za izračun statističnih podatkov razpolagati z dovolj velikim vzorcem.
In relation to CRA’s position in this regard, which questions the usefulness of increasing the sample size by adding less comparable companies, the Commission takes the view that the wider samples identified by WIK and, in particular, Deloitte on the basis of the adopted sample selection methodologies are sufficiently comparable to serve as meaningful benchmark groups for benchmarking DPLP’s profit.
V zvezi s stališčem družbe CRA, ki je glede tega izpodbijala smiselnost povečevanja velikosti vzorca z dodajanjem manj primerljivih družb, meni, da sta obsežnejša vzorca, kot sta ju na podlagi sprejetih metod izbire vzorcev opredelili družbi WIK in zlasti Deloitte, dovolj primerljiva, da ju je mogoče uporabiti kot upoštevni referenčni skupini za oceno dobička podjetja DPLP.
The WIK study attempts to establish a benchmark ROS on the basis of three different comparator groups.
Družba WIK je poskusila v svoji študiji opredeliti referenčni donos iz poslovanja na podlagi treh skupin, sestavljenih zaradi primerjave.
The Commission is also of the opinion, however, that the WIK study can be criticised on two distinct, yet related, issues [92]: (i) WIK’s use of samples that also include a large number of smaller companies [93] which are clearly not comparable to incumbent postal operators such as DPLP; and (ii) WIK’s assumptions regarding the level of risk faced by the postal operator under investigation.
Vendar Komisija hkrati meni, da je mogoče študijo družbe WIK izpodbijati z dveh ločenih vidikov, ki pa sta med seboj povezana [92]: (i) z vidika dejstva, da je družba WIK uporabila vzorce, ki vključujejo tudi več manjših družb [93], za katere je očitno, da niso primerljive s tradicionalnimi poštnimi operaterji, kot je podjetje DPLP, in (ii) z vidika domnev družbe WIK v zvezi z ravnjo tveganja, ki mu je izpostavljen poštni operater, vključen v preiskavo.
The Commission considers that the scale of operations, as well as the cost structure of postal incumbents such as DPLP (in conjunction with the type of regulatory mechanism in place), are essential for assessing the benchmarking of profit levels.
Komisija meni, da sta pri oceni primerjalne študije ravni dobička bistvena dejavnika razpon dejavnosti in struktura stroškov tradicionalnih poštnih operaterjev, kot je podjetje DPLP (skupaj z vrsto vzpostavljenega regulacijskega mehanizma).
First, in the presence of significant fixed costs (related, for example, to capital costs or other fixed costs linked to the network), the largest companies benefit more from economies of scale and density than small ones.
Prvič, če so fiksni stroški visoki (in se nanašajo na primer na stroške kapitala ali druge fiksne stroške, povezane z omrežjem), največja podjetja bolje izkoristijo ekonomijo obsega in ekonomijo gostote kot majhna podjetja.
By comparing the average ROS for large and small companies in WIK’s sample, the Deloitte II study shows convincingly that the average ROS increases with the size of the companies (measured by the number of employees) [94].
V študiji družbe Deloitte-II je bilo s primerjavo povprečnega donosa iz poslovanja velikih in majhnih podjetij, vključenih v vzorec družbe WIK, dokazano, da se povprečni donos iz poslovanja povečuje z velikostjo podjetij (izmerjeno glede na število zaposlenih) [94].
Indeed, the average first quartile value (Q1) is very low in the three WIK samples (e.g. only 0,75 % for the WIK sample II over the period 1998-2007) [95], so that it would appear that there is a certain over-representation of the (smallest) firms that are loss making and struggling to stay in the market.
Srednja vrednost prvega kvartila (Q1) je namreč v vseh treh vzorcih družbe WIK zelo nizka (na primer samo 0,75 % za vzorec WIK II za obdobje 1998–2007) [95], kar bi lahko pomenilo, da je navzočih nekoliko preveč (manjših) podjetij, ki imajo izgube in se borijo za obstanek na trgu.
By including so many small firms in its samples (including in its main WIK II sample), WIK may have underestimated the benchmark ROS that would be more relevant for larger and better-established firms such as DP and DPLP.
Družba WIK je z vključitvijo toliko majhnih podjetij v vzorec (tudi glavni vzorec referenčne skupine II) mogoče podcenila referenčni donos iz poslovanja, ki bi bil primernejši za večja in bolj uveljavljena podjetja, kot sta podjetji DP ali DPLP.
Second, while WIK correctly refers to the operator’s low risk profile on account of the monopoly character of its operations, it does not appear to have paid sufficient attention to the significant fixed costs (relative to variable costs) arising from the USO, nor to changes in the risk profile that may have resulted from changes in the regulatory regime faced by the operator over time, particularly between the different regulatory periods (e.g. the different management contracts, in the case of DPLP).
Drugič, čeprav je družba WIK upravičeno izpostavila šibek profil tveganja operaterja zaradi monopolne narave njegovih dejavnosti, se zdi, da ni dovolj upoštevala niti visokih fiksnih stroškov (v primerjavi z variabilnimi stroški), ki nastanejo zaradi obveznosti univerzalne storitve, niti razvoja profila tveganja, ki bi ga lahko povzročile spremembe regulacijskega sistema, ki so sčasoma nastale za operaterja, zlasti med različnimi obdobji regulacije (kar zadeva podjetje DPLP, na primer s posameznimi pogodbami o upravljanju).
The proportion of fixed costs may be high not only because a firm is very capital intensive (a common reason why fixed costs may be high), but also because it cannot adapt its overall costs in view of the obligation to maintain a large distribution network (related to the USO) and because it is unable to reduce labour costs in view of existing labour contracts.
Delež fiksnih stroškov je sicer res lahko velik zaradi velike kapitalske intenzivnosti podjetja (ena od najbolj razširjenih razlag za visoke fiksne stroške), vendar lahko tak položaj nastane tudi zato, ker zadevno podjetje svojih skupnih stroškov ne more prilagoditi zaradi obveznosti (povezanih z obveznostjo univerzalne storitve), da vzdržuje široko dostavno mrežo, in ker ne more zmanjšati stroškov dela zaradi že obstoječih pogodb o zaposlitvi.
The high proportion of fixed costs [96] further calls into question the inclusion of small companies whose cost structure (ratio of fixed to variable costs) appears to differ significantly [97].
Zaradi velikega deleža fiksnih stroškov [96] je še nekoliko bolj vprašljiva vključitev majhnih podjetij, za katera se zdi, da imajo precej drugačno strukturo stroškov (razmerje med fiksnimi in variabilnimi stroški) [97].
As set out in the introduction, the Commission is also of the opinion that the extent to which a postal incumbent is exposed to risk depends to a large extent on the characteristics of the regulatory mechanism established by the public authority to finance the USO.
Kot je bilo navedeno v uvodu, Komisija meni, da je stopnja izpostavljenosti tradicionalnega poštnega operaterja tveganju zelo odvisna od značilnosti regulacijskega mehanizma, ki so ga vzpostavili državni organi za financiranje obveznosti univerzalne storitve.
In particular, the transition to a longer-term price cap for stamp prices (as experienced by DPLP in 2006) entails a significant increase in the size of the volume risk.
Prehod na sistem dolgoročnega določanja najvišjih cen znamk (kot je bil za podjetje DPLP vzpostavljen leta 2006) povzroči zlasti precejšnje povečanje teže tveganja, povezanega s količinami.
The existence of such risk weakens WIK’s assumption about the inherently low-risk nature of DPLP’s activities, at least for the period covered by a price cap.
Zaradi obstoja takega tveganja je mogoče vsaj za obdobje, v katerem se je uporabljal sistem najvišjih cen, podvomiti o domnevi družbe WIK, da je tveganje pri dejavnostih podjetja DPLP že po naravi majhno.
Given the considerations in recitals 286 to 295, the Commission believes that, for the purpose of benchmarking DPLP’s profit, the Deloitte samples improve upon WIK’s samples in so far as they are limited to companies with a bigger minimum size (annual turnover exceeding EUR 100 million).
Komisija ob upoštevanju trditev iz uvodnih izjav od 286 do 295 meni, da so vzorci družbe Deloitte za oceno dobička podjetja DPLP izboljšava v primerjavi z vzorci družbe WIK, saj so omejeni na podjetja z večjo najmanjšo velikostjo (z letnim prometom, večjim od 100 milijonov EUR).