natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In Tettnang growers cannot start their work until the spring, unlike in other hop-growing regions where the wire support systems are put in place during the winter.
V primerjavi z drugimi pridelovalnimi območji, kjer žice postavijo že pozimi, lahko pridelovalec hmelja Tettnanger s svojimi deli začne šele spomladi. To je zaradi sistema napeljave vodil, značilnega za območje.
This is due to the trellis systems specific to the region: whereas a single-row system predominates in other regions, in Tettnang there are six rows of hops between each row for machinery.
Medtem ko na drugih pridelovalnih območjih prevladujejo nizkožičnati nasadi (enovrstični sistem), pa v Tettnangu šest vrst oblikuje tako imenovano „vrsto“ in šele potem sledi prevozna pot.
Explanation: the (various) new trellis systems are being introduced for economic reasons, as they in particular make it easier to use machinery.
Obrazložitev: uvajanje (različnih) novih sistemov napeljave vodil je mogoče pojasniti z ekonomskimi razlogi, saj se tako zlasti poenostavi uporaba strojev.
In the seventh sentence the words ‘In early to mid-April’ shall be replaced by the words ‘From the beginning of March until mid-April’.
V sedmem stavku se besedna zveza „od začetka do sredine aprila“ nadomesti z besedno zvezo „od začetka marca do sredine aprila“.
Explanation: extending the pruning period allows growers to better adapt to the increase in less favourable weather conditions due to changing climate, as well as to optimise the use of manpower.
Obrazložitev: podaljšano obdobje rezanja omogoča boljšo prilagoditev čedalje neugodnejšim vremenskim dejavnikom zaradi podnebnih sprememb in hkrati zagotavlja učinkovitejšo izrabo delovne sile.
The following 16th and 17th sentences shall be deleted:
Spodaj navedena šestnajsti in sedemnajsti stavek se v celoti črtata:
One peculiarity is that a green cover crop is sown during the flowering phase (unlike in other regions, the hop-growers in the Tettnang region have voluntarily forbidden the use of herbicides), which means that no further tillage is required.
Posebnost je v tem, da od faze cvetenja poteka ozelenjevanje (v nasprotju z drugimi hmeljišči tu uporaba herbicidov ni dovoljena) in posledično zemlje ni treba več obdelovati.
This prevents the soil becoming too compact and washed out, and promotes the formation of humus.
S tem se preprečita zbitost in izpiranje zemlje ter pospešuje nastajanje humusa.
Explanation: new trellis systems may necessitate the use of herbicides.
Obrazložitev: mogoče bo treba zaradi novih sistemov napeljave vodil začeti uporabljati herbicide.
This only takes place in the (relatively seldom) cases when weed growth is strong, and is necessary in order to increase the water available to hop plants.
To velja le za sorazmerno redke primere hitre rasti plevela, ko je tak ukrep nujen, da se zagotovi več vode za sadike hmelja.
This should not be detrimental to the quality of the hops themselves.
Torej se zato ne bi smela poslabšati kakovost hmelja.
In the 20th sentence the figure ‘62 °C’ shall be replaced by the figure ‘65 °C’.
V dvajsetem stavku se navedba „62 °C“ nadomesti z navedbo „65 °C“.
Explanation: new scientific information may make it necessary to dry the hops at temperatures of up to 65 °C.
Obrazložitev: na podlagi novih znanstvenih dognanj bo mogoče treba najvišjo temperaturo sušenja povišati na 65 °C.
The raising of the maximum drying temperature is in line with the general conditions of the hop delivery contract; the quality table for German certified hops contained therein states that raw hops must be dried at a temperature of 60 – 65 °C.
Povišanje najvišje temperature sušenja se ujema s splošnimi pogoji iz pogodbe o dobavi hmelja; v preglednici v zvezi s kakovostjo nemškega hmelja je navedeno, da je treba surov hmelj sušiti pri temperaturi od 60 do 65 °C.
Drying at a higher temperature also helps increase the energy efficiency of the process.
Poleg tega je sušenje pri višji temperaturi izboljša energetsko učinkovitost.
The hops’ fine aroma is not affected by this.
Ta postopek v ničemer ne škoduje fini aromi hmelja.
EC No: DE-PGI-0105-0528-03.11.2011
Št. ES: DE-PGI-0105-0528-03.11.2011
Class 1.8: Other products of Annex I to the Treaty (spices, etc.)
Skupina 1.8: Drugi proizvodi, zajeti v Prilogi I k Pogodbi (začimbe itd.)
Botany: botanically the hop (Humulus lupulus) belongs to the same family as hemp (Cannabaceae) and to the order Urticales (nettles).
Botanika: botanično spada hmelj (Humulus lupulus) v red koprivovcev (Urticales) in družino konopljevk (Cannabaceae).
It is a dioecious plant, i.e. each plant carries only female or only male flowers.
Hmelj je dvodomna rastlina, to pomeni, da se na vsaki rastlini razvije ali samo žensko ali samo moško socvetje.
Only ‘female’ plants are cultivated, forming flowers called burrs from which the cones later develop.
Goji se samo „hmelj ženskega spola“, katerega cvetovi so združeni v socvetje, ki se pozneje razvije v storžke.
The protection afforded by Regulation (EC) No 510/2006 is to apply only to female hop cones (fresh hops) and the products obtained by processing them (in this case, hop pellets and hop extract in particular).
Zaščita v skladu z Uredbo (ES) št. 510/2006 se lahko nanaša samo na ženske hmeljeve storžke (nepredelan hmelj) in proizvode, ki nastanejo z njihovo predelavo, v tem primeru zlasti hmeljni briketi in hmeljni izvleček.
A hop cone consists of bracts, bracteoles and a strig providing the valuable brewing constituents of Tettnang hops.
Hmeljev storžek sestavljajo predlisti, krovni listi, pecelj storžka in vretence storžka ter daje pomembne sestavine hmelja „Tettnanger Hopfen“ za varjenje piva.
The hop is a short-day plant, i.e. it grows in the spring as the days get longer, and flowers from around 21 June when the days get shorter.
Hmelj je rastlina kratkodnevnica, to pomeni, da v višino raste spomladi, ko se dnevi daljšajo, in cveti okrog 21. junija, ko se dnevi krajšajo.
Thanks to the favourable conditions in which they grow (soil, precipitation levels and average temperatures), Tettnang hops can reach heights of 8,3 m, unlike hops in other areas (support systems in other growing areas are normally 7-7,5 m in height).
Zaradi ugodnih krajevnih dejavnikov (zemlje, količine padavin in povprečnih temperatur) v primerjavi z drugimi nasadi hmelj „Tettnanger Hopfen“ zraste v višino do 8,30 m (hmeljske žičnice na drugih hmeljiščih so praviloma visoke 7–7,50 m).
Tettnang hops are fast-growing (up to 30 cm a day) and climb in a clockwise direction.
Hmelj je hitro rastoča rastlina (do 30 cm na dan) in se vzpenja v smeri urnega kazalca.
All aromatic varieties from the Tettnang region are defined as Tettnanger Hopfen.
Vse aromatične sorte s pridelovalnega območja Tettnang so opredeljene kot „Tettnanger Hopfen“.
Use: ‘Tettnanger’ hops are used almost exclusively (around 99 %) for producing beer, with a small portion going into pharmaceutical products.
Uporaba: hmelj „Tettnanger Hopfen“ se skoraj izključno uporablja (približno 99 %) za proizvodnjo piva (neznaten delež pa je namenjen farmaciji).
Customers receive ‘Tettnanger’ hops in processed form as hop pellets and, to a lesser extent, as hop extract (since valuable aromas can be lost during the extraction process).
Strankam se dobavlja po predelavi, pretežno v obliki hmeljnih briketov in manj v obliki izvlečka hmelja, ker se lahko pri ekstrakciji izgubijo njegove dragocene aromatične snovi.
Components: the important substances in hops are bitter substances (hop resins), aromas (essential oils) and tannins (polyphenols).
Sestavine: pomembne sestavine v hmelju so grenčine (hmeljska smola), aromatične snovi (eterična olja) in tanini (polifenoli).
Tettnang is defined as an area for the growing of aromatic varieties of hops.
Tettnang je opredeljen kot območje, kjer rastejo aromatične sorte hmelja.
Tettnang hops owe their worldwide reputation in particular to exceptionally delicate aromas, which are made up of over 300 essential oil constituents (the hop’s ‘bouquet’).
Hmelj „Tettnanger Hopfen“ je svetovno znan tudi in predvsem zaradi zelo finih aromatičnih snovi, ki jih sestavlja več kot 300 sestavin eteričnih olj (dobljenih iz hmeljne cvetice).
Descriptions of the aroma of Tettnang hops include flowery, citrusy, fruity, redcurrant-like, sweet and spicy.
Spekter arom hmelja „Tettnanger Hopfen“ se opisuje kot cvetoč, citrusen, saden, sladkast, pikanten in ribezen.
Hops grown in the Tettnang area are described as generally having a harmonious but lingering full and mild aroma.
Celotni aromatični učinek hmelja, ki raste na območju Tettnang, je opisan kot „harmoničen, trajno poln in blag“.
In addition to this classification, the varieties are officially classified by the hop trade as ‘finest aroma, aroma, bitter hops, high alpha hops’.
Poleg te uvrstitve je hmeljska trgovina sorte uradno uvrstila v skupine „fina aroma“, „aroma“, „hmelj z grenkimi snovmi“ in „hmelj z visoko vsebnostjo alfa kislin“.
96 % of Tettnang hops (the varieties Tettnanger and Hallertauer) are in the category ‘finest aroma’; the remaining 4 % (Perle and Hallertauer Tradition) are in the category ‘aroma’.
96 % hmelja „Tettnanger Hopfen“ (sorti Tettnanger in Hallertauer) spada v skupino „fine arome“, preostali 4 % (Perle in Hallertauer Tradition) pa v skupino „aroma“.
Since many of the 300 aromatic components are not yet sensorily detectable, it is still the subjective impression of the aroma that counts for the breweries’ decision-makers and buyers (when making his selection the buyer puts his nose in among the hops).
Ker številnih od 300 aromatičnih sestavin senzorično še ni mogoče zaznati, je pri odgovornih za sprejemanje odločitev in nabaviteljih v pivovarnah še vedno pomemben subjektivni vtis arome (med izbiranjem kupec nos pomoli v hmelj).
Those knowledgeable in this field say that the Tettnang hop is the finest of all hops.
Po mnenju poznavalcev s tega področja je hmelj „Tettnanger Hopfen“ najfinejši hmelj.
The entire hop production process until the moment the hop cones are packaged by the hop growers and sealed and certified at the local sealing centre takes place in the defined geographical area.
Celotna proizvodnja surovega hmelja – vse do pakiranja hmeljevih storžkov, pečatenja in certificiranja v lokalnem centru za pečatenje – poteka na opredeljenem geografskem območju.
The geographical area is the Tettnang region.
Geografsko območje obsega pridelovalno območje Tettnang.
the municipalities of Eriskirch, Friedrichshafen, Hagnau am Bodensee, Immenstaad am Bodensee, Kressbronn am Bodensee, Langenargen, Markdorf, Meckenbeuren, Neukirch, Oberteuringen and Tettnang in the Lake Constance district (Bodenseekreis);
v upravnem okrožju (Landkreis) Bodenskega jezera, občine Eriskirch, Friedrichshafen, Hagnau am Bodensee, Immenstaad am Bodensee, Kressbronn am Bodensee, Langenargen, Markdorf, Meckenbeuren, Neukirch, Oberteuringen in Tettnang;
the municipalities of Achberg, Amtzell, Berg, Bodnegg, Grünkraut, Ravensburg, Wangen im Allgäu (area of the former municipalities of Neuravensburg and Schomburg) in the rural district of Ravensburg; and
v okrožju Ravensburg, občine Achberg, Amtzell, Berg, Bodnegg, Grünkraut, Ravensburg, Wangen im Allgäu (območje nekdanjih občin Neuravensburg in Schomburg);
the municipalities of Bodolz, Lindau (Bodensee), Nonnenhorn and Wasserburg (Bodensee) in the rural district of Lindau (Bodensee).
v okrožju Lindau (Bodensko jezero), občine Bodolz, Lindau (Bodensko jezero), Nonnenhorn in Wasserburg (Bodensko jezero).
The first official record of hop-growing in the Tettnang region dates back to 1150 (P. Heidtmann, ‘Grünes Gold’, 1994, p 12).
Prve listine o pridelavi hmelja na območju Tettnang segajo v leto 1150 (P. Heidtmann, Grünes Gold, 1994, str. 12).
The records for 1838 of the then Oberamt Tettnang give the names of 14 breweries (see Memminger’s ‘Beschreibung des Oberamts Tettnang’, 1838, p. 62), three of which were for the town.
Leta 1838 je bilo v okrožju Tettnang 14 pivovarn (glej von Memminger, Beschreibung des Oberamts Tettnang, 1838, str. 62), od tega so bile tri pivovarne v mestu Tettnang.
Three years later, in 1841, this number had risen to six (P. Heidtmann, ‘Grünes Gold’, 1994, p. 13).
Tri leta pozneje, torej leta 1841, je število pivovarn naraslo na šest (P. Heidtmann, Grünes Gold, 1994, str. 13).
Their owners grew their hops themselves.
Njihovi lastniki so hmelj gojili sami.
The methodical cultivation of hops was introduced in 1844 by district physician Johann Nepomuk von Lentz and eight citizens of the town in an area where climatic conditions made wine-growing less feasible (P. Heidtmann, ‘Grünes Gold’, 1994, p. 15).
Načrtno gojenje je potekalo od leta 1844, ko ga je okrajni zdravnik Johann Nepomuk von Lentz iz Tettnanga uvedel skupaj z osmimi meščani na klimatsko ugodnih območjih za vinogradništvo (P. Heidtmann, Grünes Gold, 1994, str. 15).
From 1860 onwards, the hop-growing area expanded, meeting with the older growing region of Altshausen to the north (where hops had been cultivated from around 1821; P. Heidtmann, ‘Grünes Gold’, 1994, p. 14). In 1864, 91 ha were cultivated; this figure rose to 160 ha in 1866, 400 ha in 1875, and 630 ha in 1914; (P. Heidtmann, ‘Grünes Gold’, 1994, p. 22 et seq.).
Razširitev površin, ki so se na severu kmalu priključile starejšemu pridelovalnemu območju v bližini Altshausna (približno od leta 1821; glej P. Heidtmann, Grünes Gold, 1994, str. 14), je potekala od leta 1860 (91 ha v letu 1864, 160 ha v letu 1866, 400 ha v letu 1875, 630 ha v letu 1914; P. Heidtmann, Grünes Gold, 1994, str. 22 in naslednje).
Tettnang hops are grown only on the gravel of the lower terraces formed from the late-moraine till of the Würm glaciation in the Schussen basin, along the River Argen and its ice-age banks.
Hmelj „Tettnanger Hopfen“ se goji izključno na tako imenovanem nizkoterasastem gramozu, mladi moreni iz würmske ledene dobe, v porečju Schussen, vzdolž reke Argen in na drugih ledenodobnih obrobjih.
This geological formation with underlying groundwater currents enables the hops to grow roots up to 2 m deep.
Ta sestava tal, kjer so v globini tokovi podtalnice, omogoča hmelju, da razvije do 2 metra globoke korenine.
At the same time, it provides the hops with a constant source of moisture even during periods of extreme drought.
To zagotavlja nepretrgano vlaženje rastline tudi v izjemno sušnih obdobjih.
The temperate climate here between 400 and 600 m above mean sea level and influenced in part by Lake Constance is another important factor determining the aroma of Tettnang hops.
Zmerno blago podnebje (na nadmorski višini med 400 in 600 m), na katero vpliva tudi Bodensko jezero, dodatno pomembno prispeva k temu, da aroma hmelja „Tettnanger Hopfen“ pride do polnega izraza.
Tettnang hops are grown in climatic conditions (average annual temperatures, hours of sunshine, precipitation) which are unique.
Raste v edinstvenih podnebnih razmerah (srednje vrednosti povprečnih letnih temperatur, obdobje sončnih dni in količina padavin).
With a temperature of 9,4 °C, almost 1800 hours of sunshine and 1136 mm of rain, the average figures recorded during the last 30 years (2009 data) are much higher than those in other growing regions in Germany.
Z 9,4 °C, skoraj 1800 sončnimi urami in 1136 mm padavin povprečne vrednosti, dosežene v zadnjih tridesetih letih (stanje iz leta 2009), daleč presegajo povprečne vrednosti na drugih nemških območjih pridelave hmelja.
The varieties ‘Hallertauer Tradition’ and ‘Perle’ are grown in addition to the main varieties of ‘Tettnanger’ and ‘Hallertauer Mittelfrüher’.
Poleg glavnih sort Tettnanger in Hallertauer Mittelfrüher se gojita tudi sorti Hallertauer Tradition in Perle.
The ‘Tettnanger’ variety is grown only in the Tettnang region.
Sorta Tettnanger se goji izključno na pridelovalnem območju Tettnang.
Tettnanger Hopfen contain exceptionally delicate aromas which are made up of over 300 essential oil constituents (the hop ‘bouquet’).
Hmelj „Tettnanger Hopfen“ vsebuje zelo fine aromatične snovi, ki jih sestavlja več kot 300 sestavin eteričnih olj (dobljenih iz hmeljne cvetice).
96 % of Tettnang hops (the varieties Tettnanger and Hallertauer) are in the hop trade category ‘finest aroma’; the remaining 4 % (Perle and Hallertauer Tradition) are in the category ‘aroma’.
Na podlagi kategorij, ki so jih izdelali trgovci s hmeljem, 96 % hmelja „Tettnanger Hopfen“ (sorti Tettnanger in Hallertauer) spada v skupino „fine arome“, preostali 4 % (Perle in Hallertauer Tradition) pa v skupino „aroma“.
Tettnanger Hopfen are also characterised by a high level of homogeneity.
Hmelj „Tettnanger Hopfen“ je poleg tega zelo homogen.
This is proven by the annual external quality examination of hop batches delivered to Tettnang’s hop laboratory.
Analize, s katerimi se v specializiranem laboratoriju v samem Tettnangu preverijo zunanje kakovostne značilnosti dobavljenih serij hmelja, to vsako leto potrdijo.
For the Tettnanger variety this was also confirmed by Hohenheim University and for the Hallertauer Mittelfrüher variety by the Anheuser/Busch brewery.
Te ugotovitve je za sorto Tettnang potrdila tudi Univerza Hohenheim, za sorto Hallertauer Mittelfrüher pa pivovarna Anheuser/Busch.
Tettnang hops have a reputation which extends well beyond regional boundaries.
Hmelj „Tettnanger Hopfen“ si je pridobil sloves daleč zunaj meja dežele.
The delicate aroma of the hops from Tettnang has enamoured connoisseurs in Japan and the USA alike.
Fina aroma hmelja iz majhne, vendar elegantne metropole hmelja Tettnang ima ljubitelje po vsem svetu ter je enako priljubljena na Japonskem kot tudi v ZDA.
One example of the respect and association with quality enjoyed by Tettnang hops can be found in the USA, where it is not rare for brewers to put a label on their kegs stating that the contents have been ‘Brewed with Tettnang Hops’.
Poseben izraz cenjenosti in kakovosti je na primer, če pivovar v ZDA svoj sodček označi z etiketo „brewed with Tettnang Hops“ (izdelano iz hmelja iz Tettnanga), kar pa ni redkost.
The quality of Tettnang hops means that they always attract the highest selling prices (EU annual reports in the 1990s, annual reports from 1990 to 2000 of the Bayerische Landesanstalt; P. Heidtmann, ‘Grünes Gold’, 1994, pp. 368 and 369).
Hmelj „Tettnanger Hopfen“ zaradi kakovosti vselej dosega najvišje prodajne cene (letna poročila Evropske komisije za devetdeseta leta 20. stoletja, letna poročila Bayerische Landesanstalt za obdobje 1990–2000; P. Heidtmann, Grünes Gold, 1994, str. 368 in 369).
The lives of the citizens of Tettnang revolve around hops, a fact borne out by the regional structures and events which focus on Tettnang hops.
Tudi ljudje v mestu hmelja Tettnang živijo za hmelj in z njim. To kažejo deželne strukture in prireditve, posvečene hmelju.
The Tettnang Hop Museum, which opened its doors in 1995, bears witness to the town’s fascination with hop-growing.
Tako se na primer v muzeju hmelja, ki deluje od leta 1995, kaže vsa prevzetost s kulturo hmeljarstva.
A 4 km educational trail tells interested visitors all they need to know about Tettnang hops.
Na štirikilometrski tettnanški učni poti o hmelju najdejo zainteresirani obiskovalci vse, kar je vredno vedeti o hmelju „Tettnanger Hopfen“.
A 42 km circular path takes cyclists through the Tettnang hop-growing region.
Dvainštiridesetkilometrska označena hmeljarska pot v Tettnangu kolesarja popelje skozi pridelovalno območje Tettnang.
Every year in August, shortly before the harvest, the citizens of Tettnang come together to celebrate the long tradition of their ‘green gold’ at the Hop Festival in Tettnang-Kau.
Prebivalci Tettnanga v mestu Tettnang-Kau vsako leto v avgustu pred obiranjem priredijo praznik hmelja, na katerem proslavljajo dolgo tradicijo „zelenega zlata“.
And finally, every two years the Tettnang Hop Highnesses are elected (one Hop Queen and two Princesses) as ambassadors for Tettnang hops at home and abroad.
Ne nazadnje pa vsako drugo leto poteka izbor kraljice hmelja in dveh princes, ki hmelj „Tettnanger Hopfen“ predstavljajo doma in v tujini.
The combination of these geological and climatic factors provides optimum conditions for Tettnang hops to grow and produce cones, and ensures a homogeneity which is to a large extent due to geographical factors.
Skupni učinek geološke sestave tal in podnebnih danosti daje hmelju „Tettnanger Hopfen“ optimalne pogoje za rast in razvoj storžkov in s tem pretežno geografsko pogojeno homogenost.
In addition, the soil conditions in the defined geographical area and the fairly mild climate, partly due to the influence of Lake Constance, play a major role in determining the particularly fine aroma of Tettnanger Hopfen.
K razvoju posebno fine arome tega hmelja bistveno pripomoreta tudi vrsta tal na opredeljenem geografskem območju in zmerno blago podnebje, ki ga pomaga uravnavati Bodensko jezero.
It is this aroma which is instrumental in its global renown.
Hmelj „Tettnanger Hopfen“ je svoj mednarodni sloves pridobil zlasti zaradi te arome.
The long tradition of hop cultivation in the Tettnang region also means that the local population strongly identifies with Tettnanger Hopfen and make it part of their cultural life.
Zaradi dolge tradicije gojenja hmelja v tettnanški regiji so se tudi tamkajšnji prebivalci poistovetili s hmeljem „Tettnanger Hopfen“, ki je trdno zasidran v lokalnem kulturnem življenju.
Markenblatt Vol. 33 of 20.8.2010, Part 7a-bb, p. 14729
Markenblatt, 33. zvezek z dne 20. avgusta 2010, del 7a-bb, str. 14729
The varieties ‘Hallertauer Tradition’ and ‘Perle’ are grown in addition to the main varieties of ‘Tettnanger’ (since 1973 the uniform ‘Tettnanger Frühhopfen’; P. Heidtmann, ‘Grünes Gold’, 1994, p. 342).
Poleg glavnih sort Tettnanger (od leta 1973 enotna sorta „Tettnanger Frühhopfen“; P. Heidtmann, Grünes Gold, 1994, str. 342) in Hallertauer Mittelfrüher se gojita tudi sorti Hallertauer Tradition in Perle.
The hop-growing region around Tettnang saw its most significant expansion in the 1990s, when the area cultivated increased to 1650 hectares (1997 EU hop market report, 1997 HVG producer group report).
Največjo razširitev je pridelovalno območje Tettnang doživelo v devetdesetih letih 20. stoletja na 1650 hektarjev (EU- Hopfenmarkt-Bericht 1997 (poročilo Komisije iz leta 1997 o položaju proizvodnje in trženja hmelja), HVG-Bericht 1997).
In the Tettnang region only aromatic hops were selected and grown.
Na območju Tettnang so vedno izbirali in gojili samo aromatičen hmelj.
Commission Implementing Regulation (EU) No 483/2012
Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 483/2012
Commission Implementing Regulation (EU) No 484/2012
Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 484/2012
fixing the maximum amount of aid granted for the private storage of olive oil under the tendering procedure opened by Implementing Regulation (EU) No 430/2012
o določitvi najvišjega zneska pomoči za zasebno skladiščenje oljčnega olja v okviru razpisnega postopka, odprtega z Izvedbeno uredbo (EU) št. 430/2012
Commission Implementing Regulation (EU) No 430/2012 of 22 May 2012 opening the tendering procedure for aid for private storage of olive oil [2] provides for two tendering sub-periods.
Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 430/2012 z dne 22. maja 2012 o začetku razpisnega postopka za pomoč za zasebno skladiščenje oljčnega olja [2] določa dve razpisni podobdobji.
On the basis of the tenders submitted in response to the first partial invitation to tender, a maximum amount of aid for private storage of olive oil should be fixed for the tendering sub-period ending on 5 June 2012.
Na podlagi ponudb, vloženih ob prvem delnem javnem razpisu, je primerno, da se določi najvišji znesek pomoči za zasebno skladiščenje oljčnega olja za razpisno podobdobje, ki se konča 5. junija 2012.
For the tendering sub-period ending on 5 June 2012 under the tendering procedure opened by Implementing Regulation (EU) No 430/2012, the maximum amount of aid for olive oil is hereby fixed in accordance with the Annex to this Regulation.
Za razpisno podobdobje, ki se konča 5. junija 2012 v okviru razpisnega postopka, odprtega z Izvedbeno uredbo (EU) št. 430/2012, je najvišji znesek pomoči za oljčno olje določen v Prilogi k tej uredbi.
OJ L 132, 23.5.2012, p. 13.
UL L 132, 23.5.2012, str. 13.
Commission Implementing Regulation (EU) No 485/2012
Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 485/2012