natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Where subdivision is applied, the PEFCR shall specify which processes are to be sub-divided and the principles that such subdivision should adhere to.
Kadar se uporabi nadaljnja razdelitev, mora biti v pravilih o okoljskem odtisu kategorij izdelkov določeno, katere postopke je treba nadalje razdeliti in katera načela je treba pri tem upoštevati.
Where allocation by physical relationship is applied, the PEFCR shall specify the relevant underlying physical relationships to be considered, and establish the relevant allocation factors.
Kadar se uporabi dodelitev na podlagi fizične povezave, morajo biti v pravilih o okoljskem odtisu kategorij izdelkov določene ustrezne temeljne fizične povezave, ki jih je treba upoštevati, in ustrezni faktorji dodelitve.
Where allocation by some other relationship is applied, the PEFCR shall specify this relationship and establish the relevant allocation factors.
Kadar se uporabi dodelitev na podlagi druge povezave, morajo biti v pravilih o okoljskem odtisu kategorij izdelkov določeni ta povezava in ustrezni faktorji dodelitve.
For example, in the case of economic allocation, the PEFCR shall specify the rules for determining the economic values of co-products.
V primeru ekonomske dodelitve morajo biti v pravilih o okoljskem odtisu kategorij izdelkov na primer določena pravila za določanje ekonomske vrednosti soizdelkov.
For multi-functionality in end-of-life situations, the PEFCR shall specify how the different parts are calculated within the mandatory formula provided.
V primeru večfunkcionalnosti na koncu življenjskega kroga mora biti v pravilih o okoljskem odtisu kategorij izdelkov določeno, kako se različni deli izračunajo na podlagi zagotovljene obvezne formule.
Decision tree for handling multi-functional processes
Drevo odločanja za obravnavanje večfunkcionalnih postopkov
Consider the system under study: does it contain multi-functional processes (i.e. processes that provide more than one function or that deliver several goods and/or services (“co-products”))
Preuõte sistem, obravnavan v okviru študije: ali vključuje večfunkcionalne postopke (tj. postopke, ki opravljajo več kot eno funkcijo ali zagotavljajo več vrst blaga in/ali storitev (‚soizdelkov‘)).
Check whether additional guidance at sectorial level exists for the affected processes, e.g. provided by Product Environmental Footprint Category Rules (PEFCRs), and apply such guidance.
Preverite ali so na sektorski ravni na voljo dodatna navodila glede zadevnih postopkov, npr. v okviru pravil o okoljskem odtisu kategorij izdelkov, i n ta navodila upoštevajte.
If not, model the multi-functional process(es) according to the following decision hierarchy:
Če dodatna navodila niso na voljo, modelirajte večfunkcionalne postopke v skladu z naslednjo hierarhijo odločanja:
Can SUBDVISION or SYSTEM EXPANSION be applied?
Ali je mogoče uporabiti NADALJNJO RAZDBITEV ali RAZŠIWTEV SISTEMA?
Apply SUBDIVISION Or SYSTEM EXPANSION
lzvediteNADALJNJO RAZDELITEV ali RAZŠIRITEV SISTEMA
Can ALLOCATION BASED ON A RELEVANT UNDERLYING PHYSICAL RELATIONSHIP be applied?
Ali je mogoče uporabiti DODELITEV NA PODLAGI USTREZNE TEMELJNE FIZIČNE POVEZAVE?
This can be approached in one of the following ways:
To je mogoče obravnavati na enega od naslednjih načinov:
Identify, if possible, a direct substitution effect, or
opredelite učinek neposredne zamenjave, če je to mogoče, ali
Identify, if possible, some other relevant underlying physical relationship
opredelite drugo ustrezno temeljno fizično povezavo, čejeto mogpče.
Apply ALLOCATION
IzvediteDODELITEV
Apply ALLOCATION BASED ON SOME OTHER RELATIONSHIP.
Uporabite DODELITEV NA PODLAGI DRUGE POVEZAVE.
Identify, if possible, an indirect substitution effect
opredelite uõnek posrednezamenjave, čejetp mogoče, ali
Identify some other relationship, e.g. the economic value of the co-products
opredelite drugo povezavo, npr.tržnovrednost soizdelkov
Proceed with next step of Product Environmental Footprint
Nadaljujte z naslednjo fazo okoljskega odtisa izdelkov
Figure 5 focuses on the data collection step to be taken when developing a PEF study.
Slika 5 prikazuje zlasti fazo zbiranja podatkov, ki jo je treba izvesti pri pripravi študije okoljskega odtisa izdelkov.
The “shall/should/may” requirements are summarised for both specific and generic data.
Vključuje povzetek zahtev, priporočil in dovoljenih možnosti za specifične in splošne podatke.
The figure moreover indicates the link between the data collection step and the development of the Resource Use and Emissions Profile and subsequent EF impact assessment.
Slika prikazuje tudi povezavo med fazo zbiranja podatkov ter pripravo profila rabe virov in emisij ter poznejše presoje vpliva okoljskega odtisa.
Relationship between data collection, Resource Use and Emissions Profile and EF impact assessment
Povezava med zbiranjem podatkov, profilom rabe virov in emisij ter presojo vpliva okoljskega odtisa
Specific data
Specifični podatki
Shall be obtained for all foreground processes and for background processes, where appropriate.
morajo biti pridobljeni za vse primarne in sekundarne postopke, če je to mogoče; morajo izpolnjevati zahteve glede kakovosti podatkov iz tega priročnika;
Shall fulfill the data quality requirements specified in this Guide.
morajo izpolnjevati zahteve glede kakovosti podatkov iz tega priročnika;
Should include all known inputs and outputs for the processes.
Vhodni tokovi vključujejo izdelke, soizdelke in emisije; na primer porabo energije, vode in virov.
Inputs include, e.g. use of energy, water, material.
Izhodni tokovi lahko vključujejona primer
Outputs include products, co-products and emissions.
se lahko zberejo, izmerijo ali izračunajo s pomočjo podatkov o dejavnostih in z njimi povezanih faktorjev emisij.
May be collected, measured or calculated using activity data and related emission factors.
Faktorje emisij je mogoče izpeljati iz splošnih podatkov ob upoštevanju zahtev kakovosti podatkov.
Emission factors may derive from generic data subject to data quality requirements e.g., for the energy sector, a specific data of “x” kWh electricity consumed may need to be combined with a generic data like “y” kgCO 2 / kWh electricity, so that a flow of “x*y” Kg CO 2 can be included in the resource use and emissions profile.
Tako bo na primer za energetski sektor specifičen podatek ‚x‘ kWh porabljene električne energije morda treba združiti s splošnim podatkom, kot je ‚y‘ kg CO 2 /kWh električne energije, tako da bo mogoče tok ‚x*y‘ kg CO 2 vključiti v profil rabe virov in emisij.
Generic data
Splošni podatki
Should be used only for processes in the background system.
bi jih bilo treba uporabiti le za postopke v sekundarnem sistemu.
When available, sector- specific generic data shall be used instead of multi-sector generic data.
Kadar so na voljo, je treba namesto večsektorskih splošnih podatkov uporabiti sektorske splošne podatke;
Should, where available, be sourced following the data sources provided in this guide.
bi jih bilo treba, pridobiti iz virov podatkov, določenih v tem priročniku, kadar so na voljo.
RESOURCE USE & EMISSION PROFILE
PROFIL RABE VIROV IN EMISIJ
As data collection is completed, a resource use and emissions profile is built, i.e. an inventory of all input and output flows relative to the environmental footprint boundaries: kg CO 2 , kg H 2 S, kg Pb, etc.
Po zaključku faze zbiranja podatkov se pripravi profil rabe virov in emisij, tj. popis vseh vhodnih in izhodnih tokov glede na meje okoljskega odtisa: kg CO 2 , kg H 2 S, kg Pb itd.
IMPACT ASSESSMENT (mandatory steps)
PRESOJA VPLIVA (obvezni fazi)
Classification, i.e. assigning each data point within the resource use and emissions profile to the relevant impact categories.
Klasifikacija, tj. dodelitev vseh podatkovnih točk v profilu rabe virov in emisij ustreznim kategorijam vpliva okoljskega odtisa.
Characterisation, i.e. applying characterisation factors to each input and output flows in order to obtain aggregated impacts within each environmental impact category.
Karakterizacija, tj. dodelitev karakterizacijskih faktorjev posameznim vhodnim in izhodnim tokovom, da se lahko združijo vplivi v okviru posamezne kategorija vpliva okoljskega odtisa.
Once the Resource Use and Emissions Profile has been compiled, the EF impact assessment shall be undertaken to calculate the environmental performance of the product, using the selected EF impact categories and models.
Ko je profil rabe virov in emisij pripravljen, je treba izvesti presojo vpliva okoljskega odtisa, da se izračuna okoljska uspešnost izdelka, pri čemer se uporabijo izbrane kategorije in modeli vpliva okoljskega odtisa.
EF impact assessment includes two mandatory and two optional steps.
Presoja vpliva okoljskega odtisa vključuje dve obvezni in dve neobvezni fazi.
The EF Impact Assessment does not intend to replace other (regulatory) tools that have a different scope and objective such as (Environmental) Risk Assessment ((E)RA), site specific Environmental Impact Assessment (EIA) or Health and Safety regulations at product level or related to safety at the workplace.
Namen presoje vpliva okoljskega odtisa ni nadomestiti druga (regulativna) orodja z drugačnim področjem uporabe in ciljem, kot so ocena tveganja (za okolje), presoja vpliva na okolje (PVO), specifična za območje, ali predpisi o zdravju in varnosti na ravni proizvoda ali v zvezi z varnostjo na delovnem mestu.
Thus, the EF Impact Assessment is complementary to other well-proven tools, adding the life cycle perspective.
Presoja vpliva okoljskega odtisa torej dopolnjuje druga uveljavljena orodja, tako da dodaja vidik življenjskega kroga.
The EF impact assessment shall include a classification and characterisation of the Product Environmental Footprint flows.
Presoja vpliva okoljskega odtisa mora vključevati klasifikacijo in karakterizacijo tokov okoljskega odtisa izdelkov.
Classification requires assigning the material/energy inputs and outputs inventoried in the Resource Use and Emissions Profile to the relevant EF impact category.
Klasifikacija pomeni dodelitev vhodnih in izhodnih materialov/virov energije, navedenih v profilu rabe virov in emisij, ustrezni kategoriji vpliva okoljskega odtisa.
For example, during the classification phase, all inputs/outputs that result in greenhouse gas emissions are assigned to the Climate Change category.
V fazi klasifikacije se na primer vsi vhodni/izhodni tokovi, ki povzročajo emisije toplogrednih plinov, dodelijo kategoriji „podnebne spremembe“.
Similarly, those that result in emissions of ozone-depleting substances are classified accordingly to the Ozone Depletions category.
Podobno se v kategorijo „tanjšanje ozonskega plašča“ ustrezno razvrstijo vhodni/izhodni tokovi, pri katerih nastajajo emisije snovi, ki tanjšajo ozonski plašč.
In some cases, an input/output may contribute to more than one EF impact category (for example, chlorofluorocarbons (CFCs) contribute to both Climate Change and Ozone Depletion).
V nekaterih primerih lahko vhodni/izhodni tok prispeva k več kategorijam vpliva okoljskega odtisa (klorofluoroogljikovodiki (CFC) na primer prispevajo tako k podnebnim spremembam kot tudi tanjšanju ozonskega plašča).
It is important to express the data in terms of the constituent substances for which characterisation factors (see next section) are available.
Pomembno je, da so podatki izraženi glede na sestavne dele, za katere so na voljo karakterizacijski faktorji (glej naslednji oddelek).
For example, data for a composite NPK fertiliser should be disaggregated and classified according to its N, P, and K fractions, because each constituent element will contribute to different EF impact categories.
Podatke o sestavljenem gnojilu NPK bi bilo treba razčleniti in razvrstiti glede na vsebovane deleže N, P in K, saj vsak sestavni element prispeva k drugi kategoriji vpliva okoljskega odtisa.
In practice, much of the Resource Use and Emissions Profile data may be drawn from existing public or commercial life-cycle-inventory databases, where classification has already been implemented.
V praksi je mogoče velik del podatkov za profil rabe virov in emisij pridobiti iz obstoječih javnih ali komercialnih zbirk podatkov popisa življenjskega kroga, v katerih je bila klasifikacija podatkov že opravljena.
In such cases, it must be assured, for example by the provider, that the classification and linked EF impact assessment pathways correspond to the requirements of this PEF Guide.
V takih primerih je treba zagotoviti (na primer s strani izvajalca), da klasifikacija in z njo povezane poti presoje vpliva okoljskega odtisa izpolnjujejo zahteve iz tega Priročnika o okoljskem odtisu izdelkov.
All inputs/outputs inventoried during the compilation of the Resource Use and Emissions Profile shall be assigned to the EF impact categories to which they contribute (“classification”) using the classification data available at http://lct.jrc.ec.europa.eu/assessment/projects.
Vse vhodne/izhodne tokove, vključene v popis med pripravo profila rabe virov in emisij, je treba dodeliti kategorijam vpliva okoljskega odtisa, h katerim prispevajo („klasifikacija“), pri čemer je treba uporabiti podatke o klasifikaciji, ki so na voljo na spletni strani http://lct.jrc.ec.europa.eu/assessment/projects.
As part of the classification of the Resource Use and Emissions Profile, data should be expressed in terms of constituent substances for which characterisation factors are available.
Podatke je treba kot del klasifikacije v okviru profila rabe virov in emisij izraziti glede na sestavne dele, za katere so na voljo karakterizacijski faktorji.
Example: classification of data for a T-Shirt study
Primer: klasifikacija podatkov za študijo o majicah
Classification of data in the climate change impact category:
Klasifikacija podatkov v kategoriji vpliva „podnebne spremembe“:
Classification of data in the acidification impact category:
Klasifikacija podatkov v kategoriji vpliva „zakisljevanje“:
Characterisation refers to the calculation of the magnitude of the contribution of each classified input/output to their respective EF impact categories, and aggregation of the contributions within each category.
Karakterizacija pomeni izračun obsega prispevka posameznega razvrščenega vhodnega/izhodnega toka k ustreznim kategorijam vpliva okoljskega odtisa in zbiranje prispevkov znotraj posamezne kategorije.
This is carried out by multiplying the values in the Resource Use and Emissions Profile by the relevant characterisation factor for each EF impact category.
Izvede se tako, da se vrednosti iz profila rabe virov in emisij pomnožijo s karakterizacijskim faktorjem, ki ustreza posamezni kategoriji vpliva okoljskega odtisa.
The characterisation factors are substance- or resource- specific.
Karakterizacijski faktorji so specifični za snov ali vir.
They represent the impact intensity of a substance relative to a common reference substance for an EF impact category (impact category indicator).
Predstavljajo intenzivnost vpliva snovi glede na skupno referenčno snov za kategorijo vpliva okoljskega odtisa (kazalnik kategorije vpliva).
For example, in the case of calculating climate change impacts, all greenhouse gas emissions inventoried in the Resource Use and Emissions Profile are weighted in terms of their impact intensity relative to carbon dioxide, which is the reference substance for this category.
Pri izračunu vplivov na podnebne spremembe so na primer vse emisije toplogrednih plinov, navedene v profilu rabe virov in emisij, ponderirane glede na intenzivnost vpliva ogljikovega dioksida, ki je referenčna snov za to kategorijo.
This allows for the aggregation of impact potentials and expression in terms of a single equivalent substance (in this case, CO2 equivalents) for each EF impact category.
Tako se omogoči seštevanje potencialnih vplivov in njihovo izražanje glede na enotno ekvivalentno snov (v tem primeru ekvivalenti CO2) za posamezno kategorijo vpliva okoljskega odtisa.
For example, the CF expressed as global warming potential for methane equals 25 CO2 – equivalents and its impact on global warming is thus 25 times higher than of CO2 (i.e. CF of 1 CO2-equivalent).
Karakterizacijski faktor, izražen kot potencial segrevanja ozračja za metan, je na primer enak 25 ekvivalentom CO2 v primerjavi z 1 ekvivalentom CO2 za 1 CO2. Zahteve glede študij okoljskega odtisa organizacij
All classified inputs/outputs in each EF impact category shall be assigned characterisation factors representing the contribution per unit of input/output to the category, using the provided characterisation factors available online at http://lct.jrc.ec.europa.eu/assessment/projects.
Vsem razvrščenim vhodnim/izhodnim tokovom v posamezni kategoriji vpliva okoljskega odtisa je treba dodeliti karakterizacijske faktorje, ki pomenijo prispevek k posamezni kategoriji glede na enoto vhodnega/izhodnega toka, pri čemer je treba uporabiti karakterizacijske faktorje, ki so navedeni na spletni strani http://lct.jrc.ec.europa.eu/assessment/projects.
EF impact assessment results shall subsequently be calculated for each EF impact category by multiplying the amount of each input/output by its characterisation factor and summing the contributions of all inputs/outputs within each category in order to obtain a single measure expressed in the appropriate reference unit.
Nato je treba za vsako kategorijo vpliva okoljskega odtisa izračunati rezultate presoje vpliva okoljskega odtisa, in sicer tako, da se količina vsakega vhodnega/izhodnega toka pomnoži s karakterizacijskim faktorjem zadevnega toka in da se prispevki vseh vhodnih/izhodnih tokov v posamezni kategoriji seštejejo v enotno merilo, ki je izraženo kot ustrezna referenčna enota.
If characterisation factors (CFs) from the default model are not available for certain flows (e.g. a group of chemicals) of the Resource Use and Emissions Profile, then other approaches may be used for characterising these flows.
Če karakterizacijski faktorji (KF) pri privzetem modelu za nekatere tokove (npr. za skupino kemikalij) iz profila rabe virov in emisij niso na voljo, se lahko za karakterizacijo teh tokov uporabijo drugi pristopi.
In such circumstances, this shall be reported under “additional environmental information”.
V takih primerih je treba to navesti v okviru „dodatnih okoljskih informacij“.
The characterisation models shall be scientifically and technically valid, and based upon distinct, identifiable environmental mechanisms [100] or reproducible empirical observations.
Karakterizacijski modeli morajo biti znanstveno in tehnično preverjeni, pri čemer morajo temeljiti na posebnih in prepoznavnih okoljskih mehanizmih [100] ali ponovljivih empiričnih ugotovitvah.
Example: Calculation of EF impact assessment results
Primer: izračun rezultatov presoje vpliva okoljskega odtisa
Global warming
Globalno segrevanje
Following the two mandatory steps of classification and characterisation, the EF impact assessment may be complemented with normalisation and weighting, which are recommended/optional steps.
Presoja vpliva okoljskega odtisa se lahko po obveznih fazah klasifikacije in karakterizacije dopolni s priporočenima/neobveznima fazama normalizacije in ponderiranja.
Normalisation is not a required, but recommended step in which the EF impact assessment results are multiplied by normalisation factors in order to calculate and compare the magnitude of their contributions to the EF impact categories relative to a reference unit (typically the pressure related to that category caused by the emissions over one year of a whole country or an average citizen).
Normalizacija ni obvezna, temveč priporočena faza, pri kateri se rezultati presoje vpliva okoljskega odtisa pomnožijo s faktorji normalizacije, da se izračuna in primerja obseg njihovih prispevkov h kategorijam vpliva okoljskega odtisa glede na referenčno enoto (običajno obremenitev v zvezi z navedeno kategorijo, ki jo v enem letu povzročijo emisije celotne države ali povprečnega državljana).
As a result, dimensionless, normalised EF results are obtained.
Tako se pridobijo brezdimenzijski in normalizirani rezultati okoljskega odtisa.
These reflect the burdens attributable to a product relative to the reference unit, such as per capita for a given year and region.
Pri teh rezultatih so upoštevane obremenitve, ki jih je mogoče pripisati izdelku, glede na referenčno enoto, na primer na prebivalca za določeno leto in regijo.
This allows the relevance of the contributions made by individual processes to be compared to the reference unit of the EF impact categories considered.
To omogoča primerjavo pomembnosti prispevkov posameznih postopkov z referenčno enoto obravnavanih kategorij vpliva okoljskega odtisa.
For example, EF impact assessment results may be compared to the same EF impact assessment results for a given region such as the EU-27 and on a per-person basis.
Rezultati presoje vpliva okoljskega odtisa se lahko na primer primerjajo z rezultati iste presoje vpliva okoljskega odtisa za določeno regijo, na primer za države EU-27, in glede na posamezno osebo.
In this case they would reflect person-equivalents relative to the emissions associated with the EU-27.
V tem primeru bi se pri rezultatih upoštevali ekvivalenti na osebo glede na emisije, povezane z državami EU-27.
Normalised environmental footprint results do not, however, indicate the severity/relevance of the respective impacts.
Vendar normalizirani rezultati okoljskega odtisa ne prikazujejo resnosti/pomembnosti posameznih vplivov.
Normalisation is not a required, but recommended step for PEF studies.
Normalizacija ni obvezna, temveč priporočena faza študij okoljskega odtisa izdelkov.
If normalisation is applied, the normalised environmental footprint results shall be reported under “additional environmental information”, with all methods and assumptions documented.
Če se uporabi normalizacija, je treba normalizirane rezultate okoljskega odtisa navesti v okviru „dodatnih okoljskih informacij“, pri čemer je treba dokumentirati vse metode in predpostavke.
Normalised results shall not be aggregated as this implicitly applies weighting.
Normaliziranih rezultatov se ne sme združiti, ker to implicitno zahteva ponderiranje.
Results from the EF impact assessment prior to normalisation shall be reported alongside the normalised results.
Poleg normaliziranih rezultatov je treba navesti rezultate presoje vpliva okoljskega odtisa pred normalizacijo.
Weighting is not a required, but optional step that may support the interpretation and communication of the results of the analysis.
Ponderiranje je neobvezna faza, ki lahko prispeva k razlagi in sporočanju rezultatov analize.
In this step, EF results, for example normalised results, are multiplied by a set of weighting factors which reflect the perceived relative importance of the EF impact categories considered.
V tej fazi se rezultati okoljskega odtisa, na primer normalizirani rezultati, pomnožijo s sklopom faktorjev ponderiranja, ki izražajo ugotovljen relativni pomen obravnavanih kategorij vplivov okoljskega odtisa.
Weighted EF results can then be compared to assess their relative importance.
Ponderirani rezultati okoljskega odtisa se lahko nato med seboj primerjajo, da se oceni njihov relativni pomen.
They can also be aggregated across EF impact categories to obtain several aggregated values or a single overall impact indicator.
Lahko se tudi združijo prek kategorij vpliva okoljskega odtisa, s čimer se dobi več združenih vrednosti ali enoten splošni kazalnik vpliva.
Weighting requires making value judgements as to the respective importance of the EF impact categories considered.
Pri ponderiranju je treba izvesti vrednotenje pomembnosti posameznih obravnavanih kategorij vpliva okoljskega odtisa.
Weighting is not a required, but optional step for PEF studies.
Ponderiranje je neobvezna faza študij okoljskega odtisa izdelkov.
If weighting is applied, the methods and results shall be reported under “additional environmental information”.
Če se uporabi ponderiranje, je treba metode in rezultate navesti v okviru „dodatnih okoljskih informacij“, pri čemer je treba dokumentirati vse metode in predpostavke.
Results of the EF impact assessment prior to weighting shall be reported alongside weighted results.
Poleg ponderiranih rezultatov je treba navesti rezultate presoje vpliva okoljskega odtisa pred ponderiranjem.