natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Where this Recommendation refers to the violation of rights granted under Union Law, it covers all the situations where the breach of rules established at Union level has caused or is likely to cause prejudice to natural and legal persons.
Kjer se to priporočilo nanaša na kršitev pravic iz prava Unije, so zajeti vsi primeri, v katerih so bile ali bi lahko bile fizične ali pravne osebe oškodovane zaradi kršitve pravil Unije.
Amongst those areas where the supplementary private enforcement of rights granted under Union law in the form of collective redress is of value, are consumer protection, competition, environment protection, protection of personal data, financial services legislation and investor protection.
Med področji, na katerih je dodatno zasebno uveljavljanje pravic iz prava Unije s kolektivnimi pravnimi sredstvi koristno, so varstvo potrošnikov, konkurenca, varstvo okolja, varstvo osebnih podatkov, zakonodaja o finančnih storitvah in varstvo vlagateljev.
The principles set out in this Recommendation should be applied horizontally and equally in those areas but also in any other areas where collective claims for injunctions or damages in respect of violations of the rights granted under Union law would be relevant.
Načela iz tega priporočila bi bilo treba horizontalno in enotno uporabljati na navedenih področjih, pa tudi na vseh drugih področjih, na katerih bi bile ustrezne kolektivne opustitvene ali odškodninske tožbe v zvezi s kršitvami pravic, dodeljenih na podlagi prava Unije.
Individual actions, such as the small claims procedure for consumer cases, are the usual tools to address disputes to prevent harm and also to claim for compensation.
Individualne tožbe, na primer v postopku v sporih majhne vrednosti v potrošniških zadevah, so običajna orodja za obravnavo sporov, da se z njimi prepreči škoda, pa tudi zahteva odškodnina.
In addition to individual redress, different types of collective redress mechanisms have been introduced by all Member States.
Vse države članice so poleg individualnih pravnih sredstev uvedle tudi različne vrste mehanizmov kolektivnih pravnih sredstev.
These measures are intended to prevent and stop unlawful practices as well as to ensure that compensation can be obtained for the detriment caused in mass harm situations.
Namen teh ukrepov je preprečiti in ustaviti nezakonita ravnanja ter zagotoviti odškodnino za škodo, povzročeno v primerih množičnega oškodovanja.
The possibility of joining claims and pursuing them collectively may constitute a better means of access to justice, in particular when the cost of individual actions would deter the harmed individuals from going to court.
Možnost združevanja in skupnega uveljavljanja zahtevkov lahko pomeni boljši dostop do sodnega varstva, zlasti kadar bi stroški individualnih tožb oškodovance odvrnili od tega, da bi se obrnili na sodišče.
The aim of this Recommendation is to facilitate access to justice in relation to violations of rights under Union law and to that end to recommend that all Member States should have collective redress systems at national level that follow the same basic principles throughout the Union, taking into account the legal traditions of the Member States and safeguarding against abuse.
Namen tega priporočila je olajšati dostop do sodnega varstva v zvezi s kršitvami pravic iz prava Unije in v ta namen priporočiti, naj vse države članice na nacionalni ravni uredijo sisteme kolektivnih pravnih sredstev, ki temeljijo na enakih osnovnih načelih v vsej Uniji, pri čemer je treba upoštevati pravne tradicije držav članic in onemogočiti zlorabe.
In the area of injunctive relief, the European Parliament and the Council have already adopted Directive 2009/22/EC on injunctions for the protection of consumers’ interests [7].
Evropski parlament in Svet sta na področju opustitvenih tožb že sprejela Direktivo 2009/22/ES o opustitvenih tožbah zaradi varstva interesov potrošnikov.
The injunction procedure introduced by the Directive does not, however, enable those who claim to have suffered detriment as a result of an illicit practice to obtain compensation.
Vendar postopek opustitvene tožbe, uveden z Direktivo, osebam, ki trdijo, da so utrpele škodo zaradi nezakonitega ravnanja, ne omogoča, da bi prejele nadomestilo zanjo.
Procedures to bring collective claims for compensatory relief have been introduced in some Member States, and to differing extents.
Nekatere države članice so uvedle različno obsežne postopke za vložitev kolektivnih odškodninskih tožb.
However, the existing procedures for bringing claims for collective redress vary widely between the Member States.
Vendar se obstoječi postopki za vložitev zahtevkov v okviru kolektivnih pravnih sredstev med državami članicami zelo razlikujejo.
This Recommendation puts forward a set of principles relating both to judicial and out-of-court collective redress that should be common across the Union, while respecting the different legal traditions of the Member States.
To priporočilo vsebuje več načel v zvezi s sodnimi in izvensodnimi kolektivnimi pravnimi sredstvi, ki bi jih bilo treba enotno uporabljati v vsej Uniji, ob upoštevanju različnih pravnih tradicij držav članic.
These principles should ensure that fundamental procedural rights of the parties are preserved and should prevent abuse through appropriate safeguards.
Ta načela bi morala zagotavljati ohranitev temeljnih procesnih pravic strank in z ustreznimi varovalkami preprečevati zlorabe.
This Recommendation addresses both compensatory and — as far as appropriate and pertinent to the particular principles — injunctive collective redress.
V tem priporočilu so obravnavane kolektivne odškodninske tožbe ter (če so ustrezne in upoštevne za posamezna načela) opustitvene tožbe.
It is without prejudice to the existing sectorial mechanisms of injunctive relief provided for by Union law.
To ne vpliva na obstoječe sektorske mehanizme odškodninskih tožb na podlagi prava Unije.
Collective redress mechanisms should preserve procedural safeguards and guarantees of parties to civil actions.
Z mehanizmi kolektivnih pravnih sredstev bi bilo treba ohraniti procesna jamstva in jamstva strank v postopkih s civilnimi tožbami.
In order to avoid the development of an abusive litigation culture in mass harm situations, the national collective redress mechanisms should contain the fundamental safeguards identified in this Recommendation.
Da bi se izognili razvoju kulture nepoštenega pravdanja v primerih množičnega oškodovanja, bi morali nacionalni mehanizmi kolektivnih pravnih sredstev vsebovati osnovna jamstva, opredeljena v tem priporočilu.
Elements such as punitive damages, intrusive pre-trial discovery procedures and jury awards, most of which are foreign to the legal traditions of most Member States, should be avoided as a general rule.
Praviloma bi se bilo treba izogibati elementom, kot so kaznovalne odškodnine, moteči predhodni preiskovalni postopki in nagrada poroti, ki so večinoma nepoznani v pravnih tradicijah večine držav članic.
Alternative dispute resolution procedures can be an efficient way of obtaining redress in mass harm situations.
Učinkovit način za pridobitev odškodnine v primerih množičnega oškodovanja so lahko postopki alternativnega reševanja sporov.
They should always be available alongside, or as a voluntary element of, judicial collective redress.
Ti bi morali vedno biti na voljo ob kolektivnih pravnih sredstvih ali kot njihov neobvezen element.
Legal standing to bring a collective action in the Member States depends on the type of collective redress mechanism.
Procesno upravičenje za vložitev kolektivne tožbe je v državah članicah odvisno od vrste mehanizma kolektivnih pravnih sredstev.
In certain types of collective actions, such as group actions where the action can be brought jointly by those who claim to have suffered harm, the issue of standing is more straightforward than in the context of representative actions, where accordingly the issue of legal standing should be clarified.
Pri nekaterih vrstah kolektivnih tožb, kot so skupinske tožbe, pri katerih lahko tožbo skupaj vložijo osebe, ki trdijo, da so bile oškodovane, je vprašanje procesnega upravičenja bolj jasno kot v primeru zastopniških tožb, kjer je treba vprašanje procesnega upravičenja posledično še pojasniti.
In the case of a representative action, the legal standing to bring the representative action should be limited to ad hoc certified entities, designated representative entities that fulfil certain criteria set by law or to public authorities.
V primeru zastopniške tožbe bi morali imeti procesno upravičenje za vložitev zastopniške tožbe samo v ta namen potrjeni subjekti, imenovani zastopniški subjekti, ki izpolnjujejo nekatera zakonsko določena merila, ali javni organi.
The representative entity should be required to prove the administrative and financial capacity to be able to represent the interest of claimants in an appropriate manner.
Od zastopniškega subjekta bi bilo treba zahtevati, da dokaže upravno in finančno zmogljivost za ustrezno zastopanje interesov tožnikov.
The availability of funding for collective redress litigation should be arranged in such a way that it cannot lead to an abuse of the system or a conflict of interest.
Razpoložljivost sredstev za financiranje postopkov s kolektivnimi pravnimi sredstvi bi morala biti urejena tako, da ne more omogočiti zlorabe sistema ali povzročiti navzkrižja interesov.
In order to avoid an abuse of the system and in the interest of the sound administration of justice, no judicial collective redress action should be permitted to proceed unless admissibility conditions set out by law are met.
Za preprečitev zlorabe sistema in v interesu ustreznosti sodnega varstva bi morale biti kolektivne tožbe dovoljene samo, če so izpolnjeni zakonsko določeni pogoji za dopustnost.
A key role should be given to courts in protecting the rights and interests of all the parties involved in collective redress actions as well as in managing the collective redress actions effectively.
Sodišča bi morala imeti ključno vlogo pri varovanju pravic in interesov vseh strank, udeleženih v kolektivnih tožbah, pa tudi pri učinkovitem vodenju postopkov s kolektivnimi tožbami.
In fields of law where a public authority is empowered to adopt a decision finding that there has been a violation of Union law, it is important to ensure consistency between the final decision concerning that violation and the outcome of the collective redress action.
Na pravnih področjih, na katerih je javni organ pristojen za sprejetje odločbe o ugotovitvi kršitve prava Unije, je treba zagotoviti doslednost med končno odločbo o navedeni kršitvi in izidom kolektivne tožbe.
Moreover, in the case of collective actions following a decision by a public authority (follow-on actions), the public interest and the need to avoid abuse can be presumed to have been taken into account already by the public authority as regards the finding of a violation of Union law.
Poleg tega se v primeru kolektivnih tožb, vloženih po odločitvi javnega organa (nadaljnje tožbe), lahko domneva, da je javni interes in potrebo po preprečitvi zlorab, kar zadeva ugotovitev kršitve prava Unije, upošteval že javni organ.
With regard to environmental law, this Recommendation takes account of the provisions of Article 9(3), (4) and (5) of the UN/ECE Convention on Access to Information, Public Participation in Decision-Making and Access to Justice in Environmental Matters (‘the Aarhus Convention’) which, respectively, encourage wide access to justice in environmental matters, set out criteria that procedures should respect, including criteria that they be timely and not prohibitively expensive, and address information to the public and the consideration of assistance mechanisms.
V zvezi z okoljsko zakonodajo se v tem priporočilu upoštevajo določbe člena 9(3), (4) in (5) Konvencije Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah („Aarhuška konvencija“), ki spodbujajo širok dostop do pravnega varstva v okoljskih zadevah, določajo merila, ki bi jih bilo treba upoštevati v postopkih, vključno z merili, da morajo biti postopki pravočasni in ne pretirano dragi, oziroma obravnavajo obveščanje javnosti in preučitev mehanizmov pomoči.
The Member States should take the necessary measures to implement the principles set out in this Recommendation at the latest two years after its publication.
Države članice bi morale najpozneje v dveh letih po objavi tega priporočila sprejeti ukrepe, potrebne za izvajanje načel, ki so v njem določena.
Within four years after publication of this Recommendation, the Commission should assess if any further action, including legislative measures, is needed, in order to ensure that the objectives of this Recommendation are fully met.
Komisija bi morala v štirih letih po objavi tega priporočila oceniti, ali so za zagotovitev izpolnjevanja vseh ciljev iz tega priporočila potrebni nadaljnji ukrepi, vključno z zakonodajnimi ukrepi.
The Commission should in particular assess the implementation of this Recommendation and its impact on access to justice, on the right to obtain compensation, on the need prevent abusive litigation and on the functioning of the single market, the economy of the European Union and consumer trust,
Zlasti bi morala oceniti izvajanje tega priporočila in njegov učinek na dostop do sodnega varstva, pravico do pridobitve nadomestila, potrebo po preprečitvi nepoštenega pravdanja ter na delovanje enotnega trga, gospodarstvo Evropske unije in zaupanje potrošnikov –
I. PURPOSE AND SUBJECT MATTER
I. NAMEN IN VSEBINA
The purpose of this Recommendation is to facilitate access to justice, stop illegal practices and enable injured parties to obtain compensation in mass harm situations caused by violations of rights granted under Union law, while ensuring appropriate procedural safeguards to avoid abusive litigation.
Namen tega priporočila je olajšati dostop do sodnega varstva, ustaviti nezakonita ravnanja in oškodovancem omogočiti pridobitev nadomestila v primerih množičnega oškodovanja zaradi kršitev pravic iz prava Unije, ob tem pa zagotoviti ustrezna procesna jamstva za preprečitev nepoštenega pravdanja.
All Member States should have collective redress mechanisms at national level for both injunctive and compensatory relief, which respect the basic principles set out in this Recommendation.
Vse države članice bi morale na nacionalni ravni urediti mehanizme kolektivnih pravnih sredstev za opustitvene in odškodninske zahtevke, pri katerih se upoštevajo osnovna načela iz tega priporočila.
These principles should be common across the Union, while respecting the different legal traditions of the Member States.
Ta načela bi morala biti skupna v vsej Uniji, hkrati pa bi bilo treba upoštevati različne pravne tradicije držav članic.
Member States should ensure that the collective redress procedures are fair, equitable, timely and not prohibitively expensive.
Države članice bi morale zagotoviti, da so postopki s kolektivnimi pravnimi sredstvi pošteni, pravični, pravočasni in ne pretirano dragi.
‘collective redress’ means: (i) a legal mechanism that ensures a possibility to claim cessation of illegal behaviour collectively by two or more natural or legal persons or by an entity entitled to bring a representative action (injunctive collective redress); (ii) a legal mechanism that ensures a possibility to claim compensation collectively by two or more natural or legal persons claiming to have been harmed in a mass harm situation or by an entity entitled to bring a representative action (compensatory collective redress);
„kolektivno pravno sredstvo“ pomeni (i) pravni mehanizem, na podlagi katerega lahko dve ali več fizičnih ali pravnih oseb ali subjekt, pooblaščen za vložitev zastopniške tožbe, skupaj zahtevajo ustavitev nezakonitega ravnanja (kolektivna opustitvena tožba); (ii) pravni mehanizem, na podlagi katerega lahko dve ali več fizičnih ali pravnih oseb, ki trdijo, da so bile oškodovane v primeru množičnega oškodovanja, ali subjekt, pooblaščen za vložitev zastopniške tožbe, skupaj zahtevajo nadomestilo (kolektivna odškodninska tožba);
‘mass harm situation’ means a situation where two or more natural or legal persons claim to have suffered harm causing damage resulting from the same illegal activity of one or more natural or legal persons;
„primer množičnega oškodovanja“ pomeni primer, v katerem dve ali več fizičnih ali pravnih oseb trdi, da so bile oškodovane zaradi iste nezakonite dejavnosti ene ali več fizičnih ali pravnih oseb;
‘action for damages’ means an action by which a claim for damages is brought before a national court;
„odškodninska tožba“ pomeni tožbo, s katero se pri nacionalnem sodišču vloži odškodninski zahtevek;
‘representative action’ means an action which is brought by a representative entity, an ad hoc certified entity or a public authority on behalf and in the name of two or more natural or legal persons who claim to be exposed to the risk of suffering harm or to have been harmed in a mass harm situation whereas those persons are not parties to the proceedings;
„zastopniška tožba“ pomeni tožbo, ki jo zastopniški subjekt, v ta namen potrjen subjekt ali javni organ vloži v imenu dveh ali več fizičnih ali pravnih oseb, ki trdijo, da so izpostavljene tveganju, da bodo oškodovane, ali da so bile oškodovane v primeru množičnega oškodovanja, pri čemer navedene osebe niso stranke v postopku;
‘collective follow-on action’ means a collective redress action that is brought after a public authority has adopted a final decision finding that there has been a violation of Union law.
„kolektivna nadaljnja tožba“ pomeni kolektivno odškodninsko tožbo, ki se vloži po tem, ko javni organ sprejme končno odločbo, s katero ugotovi kršitev prava Unije.
This Recommendation identifies common principles which should apply in all instances of collective redress, and also those specific either to injunctive or to compensatory collective redress.
V tem priporočilu so opredeljena skupna načela, ki bi jih bilo treba uporabljati v vseh primerih kolektivnih pravnih sredstev, pa tudi načela, ki se posebej nanašajo bodisi na opustitveno kolektivno tožbo bodisi na odškodninsko kolektivno tožbo.
PRINCIPLES COMMON TO INJUNCTIVE AND COMPENSATORY COLLECTIVE REDRESS
NAČELA, KI SO SKUPNA KOLEKTIVNIM OPUSTITVENIM IN ODŠKODNINSKIM TOŽBAM
Standing to bring a representative action
Procesno upravičenje za vložitev zastopniške tožbe
The Member States should designate representative entities to bring representative actions on the basis of clearly defined conditions of eligibility.
Države članice bi morale imenovati zastopniške subjekte, ki lahko vložijo zastopniške tožbe na podlagi jasno opredeljenih pogojev za upravičenost.
These conditions should include at least the following requirements:
Ti pogoji bi morali vključevati vsaj naslednje zahteve:
the entity should have a non-profit making character;
subjekt bi moral imeti nepridobitno naravo;
there should be a direct relationship between the main objectives of the entity and the rights granted under Union law that are claimed to have been violated in respect of which the action is brought; and
obstajati bi morala neposredna povezava med glavnimi cilji subjekta in pravicami iz prava Unije, ki naj bi bile kršene in v zvezi s katerimi se vlaga tožba, ter
the entity should have sufficient capacity in terms of financial resources, human resources, and legal expertise, to represent multiple claimants acting in their best interest.
subjekt bi moral imeti zadostno zmogljivost v smislu finančnih sredstev, človeških virov in pravnega znanja za zastopanje več tožnikov v njihovem najboljšem interesu.
The Member States should ensure that the designated entity will lose its status if one or more of the conditions are no longer met.
Države članice bi morale zagotoviti, da imenovani subjekt izgubi svoj status, če eden ali več pogojev ni več izpolnjenih.
The Member States should ensure that representative actions can only be brought by entities which have been officially designated in advance as recommended in point 4 or by entities which have been certified on an ad hoc basis by a Member State’s national authorities or courts for a particular representative action.
Države članice bi morale zagotoviti, da lahko zastopniške tožbe vložijo samo subjekti, ki so bili predhodno uradno imenovani, kot se priporoča v točki 4, ali subjekti, ki so jih nacionalni organi držav članic ali sodišča posebej potrdili za posamezno zastopniško tožbo.
In addition, or as an alternative, the Member States should empower public authorities to bring representative actions.
Države članice bi morale poleg tega oziroma kot drugo možnost za vlaganje zastopniških tožb pooblastiti javne organe.
The Member States should provide for verification at the earliest possible stage of litigation that cases in which conditions for collective actions are not met, and manifestly unfounded cases, are not continued.
Države članice bi morale čim prej v postopku zagotoviti preverjanje, da se primeri, v katerih niso izpolnjeni pogoji za kolektivne tožbe, in očitno neutemeljeni primeri ne nadaljujejo.
To this end, the courts should carry out the necessary examination of their own motion.
Sodišča bi morala v ta namen na lastno pobudo izvesti potrebno preverjanje.
Information on a collective redress action
Obveščanje o kolektivni tožbi
The Member States should ensure that it is possible for the representative entity or for the group of claimants to disseminate information about a claimed violation of rights granted under Union law and their intention to seek an injunction to stop it as well as about a mass harm situation and their intention to pursue an action for damages in the form of collective redress.
Države članice bi morale zagotoviti, da lahko zastopniški subjekti ali skupina tožnikov razširjajo informacije o zatrjevani kršitvi pravic iz prava Unije in svoji nameri, da vložijo opustitveno tožbo za ustavitev kršitve, pa tudi o primeru množičnega oškodovanja in svoji nameri, da vložijo odškodninsko tožbo v obliki kolektivnega pravnega sredstva.
The same possibilities for the representative entity, ad hoc certified entity, a public authority or for the group of claimants should be ensured as regards the information on the ongoing compensatory actions.
Enake možnosti bi morali imeti zastopniški subjekt, v ta namen potrjen subjekt, javni organ ali skupina tožnikov tudi glede obveščanja o tekočih postopkih z odškodninskimi tožbami.
The dissemination methods should take into account the particular circumstances of the mass harm situation concerned, the freedom of expression, the right to information, and the right to protection of the reputation or the company value of a defendant before its responsibility for the alleged violation or harm is established by the final judgement of the court.
Pri metodah razširjanja informacij bi bilo treba upoštevati posebne okoliščine zadevnega primera množičnega oškodovanja, svobodo izražanja, pravico do obveščanja in pravico do varstva ugleda ali vrednosti podjetja toženca, preden se z dokončno sodbo sodišča ugotovi njena odgovornost za domnevno kršitev ali škodo.
The dissemination methods are without prejudice to the Union rules on insider dealing and market manipulation.
Metode razširjanja informacij ne posegajo v pravila Unije o trgovanju z notranjimi informacijami in tržni manipulaciji.
Reimbursement of legal costs of the winning party
Plačilo stroškov postopka stranke, ki v postopku uspe
The Member States should ensure that the party that loses a collective redress action reimburses necessary legal costs borne by the winning party (‘loser pays principle’), subject to the conditions provided for in the relevant national law.
Države članice bi morale zagotoviti, da stranka, ki v postopku s kolektivno tožbo ne uspe, v skladu s pogoji iz zadevne nacionalne zakonodaje plača nujne stroške postopka stranke, ki je v postopku uspela (načelo „kdor izgubi, plača“).
The claimant party should be required to declare to the court at the outset of the proceedings the origin of the funds that it is going to use to support the legal action.
Od tožnika bi bilo treba na začetku postopka zahtevati, da sodišču prijavi izvor sredstev, ki jih bo uporabil za financiranje sodnega postopka.