natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The system for classification recognises that the intrinsic hazard to aquatic organisms is represented by both the acute and long-term hazard of a substance.
Znotraj sistema razvrščanja je nesporno, da sta inherentni nevarnosti za vodne organizme akutna in dolgotrajna nevarnost snovi.
For the long-term hazard, separate hazard categories are defined representing a gradation in the level of hazard identified.
Pri dolgotrajni nevarnosti sta določeni ločeni kategoriji nevarnosti, ki pomenita različni ravni ugotovljene nevarnosti.
The lowest of the available toxicity values between and within the different trophic levels (fish, crustacean, algae/aquatic plants) shall normally be used to define the appropriate hazard category(ies).
Za opredelitev ustreznih kategorij nevarnosti se običajno uporabijo najnižje razpoložljive vrednosti strupenosti med različnimi prehranjevalnimi ravnmi in znotraj njih (ribe, raki, alge/vodne rastline).
There are circumstances, however, when a weight of evidence approach is appropriate.
Vendar je v nekaterih okoliščinah primernejši pristop določanja zanesljivosti dokazov.
The core classification system for substances consists of one acute hazard classification category and three long-term hazard classification categories.
Splošen sistem razvrščanja snovi je sestavljen iz ene razvrstitvene kategorije za akutne nevarnosti in treh razvrstitvenih kategorij za dolgotrajne nevarnosti.
The acute and the long-term hazard classification categories are applied independently.
Razvrstitvene kategorije za akutne nevarnosti in razvrstitvene kategorije za dolgotrajne nevarnosti se uporabljajo neodvisno druga od druge.
The criteria for classification of a substance in category Acute 1 are defined on the basis of acute aquatic toxicity data only (EC50 or LC50).
Merila za razvrstitev snovi v kategorijo akutnosti 1 se določijo le na podlagi podatkov o akutni strupenosti za vodno okolje (EC50 ali LC50).
The criteria for classification of a substance into the categories Chronic 1 to 3 follow a tiered approach where the first step is to see if available information on chronic toxicity merits long-term hazard classification.
Merila za razvrstitev snovi v kategorije kroničnosti 1 do 3 sledijo večstopenjskemu pristopu, kjer se v prvem koraku ugotavlja, ali so razpoložljivi podatki o kronični strupenosti ustrezni za razvrstitev glede na dolgotrajno nevarnost.
In absence of adequate chronic toxicity data, the subsequent step is to combine two types of information, i.e. acute aquatic toxicity data and environmental fate data (degradability and bioaccumulation data) (see figure 4.1.1).
Kadar ustrezni podatki o kronični strupenosti niso na voljo, je naslednji korak združitev dveh vrst informacij, tj. podatkov o akutni strupenosti za vodno okolje in podatkov o usodi v okolju (podatki o razgradljivosti in kopičenju v organizmih) (glej diagram 4.1.1).
Figure 4.1.1
Diagram 4.1.1
Categories for substances long-term hazardous to the aquatic environment
Kategorije za snovi, ki predstavljajo dolgotrajno nevarnost za vodno okolje
Are there adequate chronic toxicity data available for all three trophic levels?
Ali so na voljo ustrezni podatki o strupenosti za vse tri prehranjevalne ravni?
Classify according to the criteria given in Table 4.1.0(b) (i) or 4.1.0(b)(ii) depending on information on rapid degradation
Se razvrsti v skladu z merili iz tabele 4.1.0(b)(i) ali4.1.0(b)(ii) glede na podatke o hitri razgradnji.
Are there adequate chronic toxicity data available for one or two trophic levels?
Ali so na voljo ustrezni podatki o kronični strupenosti za eno ali dve prehranjevalni ravni?
Assess both:
Oceni se oboje:
according to the criteria given in Table 4.1.0(b)(i) or 4.1.0(b)(ii) (depending on information on rapid degradation), and
v skladu z merili v tabeli 4.1.0(b)(i) ali 4.1.0(b)(ii) (odvisno od podatkov o hitri razgradnji) in
(if for the other trophic level(s) adequate acute toxicity data are available) according to the criteria given in Table 4.1.0(b) (iii),
(če so na voljo ustrezni podatki o akutni strupenosti za druge prehranjevalne ravni) v skladu z merili v tabeli 4.1.0(b)(iii),
and classify according to the most stringent outcome
in razvrsti v skladu z najstrožjim izidom.
Are there adequate acute toxicity data available?
Ali so na voljo ustrezni podatki o akutni strupenosti?
Classify according to the criteria given in Table 4.1.0(b) (iii)
Razvrsti se v skladu z merili v tabeli 4.1.0(b)(iii).
The system also introduces a “safety net” classification (referred to as category Chronic 4) for use when the data available do not allow classification under the formal criteria for acute 1 or chronic 1 to 3 but there are nevertheless some grounds for concern (see example in Table 4.1.0).
Sistem vključuje tudi posebno razvrstitveno kategorijo (opredeljeno kot kategorija kroničnosti 4), ki ima funkcijo nekakšne ‚varnostne mreže‘ in se uporablja, kadar razpoložljivi podatki ne omogočajo razvrstitve na podlagi formalnih meril za kategorijo akutno 1 ali kronično 1 do 3, vendar obstajajo razlogi za zaskrbljenost (glej primer v tabeli 4.1.0).
Substances with acute toxicities below 1 mg/l or chronic toxicities below 0,1 mg/l (if non-rapidly degradable) and 0,01 mg/l (if rapidly degradable) contribute as components of a mixture to the toxicity of the mixture even at a low concentration and shall normally be given increased weight in applying the summation of classification approach (see note 1 of Table 4.1.0 and section 4.1.3.5.5).
Snovi, ki so akutno strupene pri koncentracijah, ki so nižje od 1 mg/l, ali kronično strupene pri koncentracijah, ki so nižje od 0,1 mg/l (če niso hitro razgradljive) in 0,01 mg/l (če so hitro razgradljive), k strupenosti zmesi kot sestavine prispevajo tudi pri nizki koncentraciji, zato se jim običajno določi večji ponder, kadar se uporabi metoda seštevanja razvrstitev (glej opombo 1 tabele 4.1.0 in oddelek 4.1.3.5.5).
The criteria for classifying and categorising substances as “hazardous to the aquatic environment” are summarised in Table 4.1.0.
Merila za razvrstitev snovi kot ‚nevarnih za vodno okolje‘ so navedena v tabeli 4.1.0.
Table 4.1.0
Tabela 4.1.0
Classification categories for hazardous to the aquatic environment
Razvrstitvene kategorije nevarnosti za vodno okolje
Acute (short-term) aquatic hazard
Akutna (kratkotrajna) nevarnost za vodno okolje
Category Acute 1: (Note 1)
Kategorija akutnosti 1: (opomba 1)
96 hr LC50 (for fish)
96 ur LC50 (za ribe)
≤ 1 mg/l and/or
≤ 1 mg/l in/ali
48 hr EC50 (for crustacea)
48 ur EC50 (za rake)
72 or 96 hr ErC50 (for algae or other aquatic plants)
72 ali 96 ur ErC50 (za alge ali druge vodne rastline)
Non-rapidly degradable substances (Note 3) for which there are adequate chronic toxicity data available
Snovi, ki niso hitro razgradljive (opomba 3), za katere so na voljo ustrezni podatki o kronični strupenosti
Category Chronic 1: (Note 1)
Kategorija kroničnosti 1: (opomba 1)
Chronic NOEC or ECx (for fish)
kroničnost NOEC ali ECx (za ribe)
≤ 0,1 mg/l and/or
≤ 0,1 mg/l in/ali
Chronic NOEC or ECx (for crustacea)
kroničnost NOEC ali ECx (za rake)
Chronic NOEC or ECx (for algae or other aquatic plants)
kroničnost NOEC ali ECx (za alge ali druge vodne rastline)
Category Chronic 2:
Kategorija kroničnosti 2:
> 0,1 to ≤ 1 mg/l and/or
> 0,1 do ≤ 1 mg/l in/ali
> 0,1 to ≤ 1 mg/l.
> 0,1 do ≤ 1 mg/l.
Rapidly degradable substances (Note 3) for which there are adequate chronic toxicity data available
Hitro razgradljive snovi (opomba 3), za katere so na voljo ustrezni podatki o kronični strupenosti
≤ 0,01 mg/l and/or
≤ 0,01 mg/l in/ali
> 0,01 to ≤ 0,1 mg/l and/or
> 0,01 do ≤ 0,1 mg/l in/ali
> 0,01 to ≤ 0,1 mg/l.
> 0,01 do ≤ 0,1 mg/l.
Category Chronic 3:
Kategorija kroničnosti 3:
Substances for which adequate chronic toxicity data are not available
Snovi, za katere ustrezni podatki o kronični strupenosti niso na voljo
> 1 to ≤10 mg/l and/or
od > 1 do ≤ 10 mg/l in/ali
> 1 to ≤10 mg/l (Note 2)
od > 1 do ≤ 10 mg/l (opomba 2)
> 10 to ≤ 100 mg/l and/or
od > 10 do ≤ 100 mg/l in/ali
“Safety net” classification
Razvrstitev zaradi možne nevarnosti ‚varnostna mreža‘
Category Chronic 4
Kategorija kroničnosti 4:
Cases when data do not allow classification under the above criteria but there are nevertheless some grounds for concern.
Kadar dostopni podatki ne omogočajo razvrstitve v skladu z navedenimi merili, vendar obstajajo razlogi za zaskrbljenost.
This includes, for example, poorly soluble substances for which no acute toxicity is recorded at levels up to the water solubility (note 4), and which are not rapidly degradable in accordance with section 4.1.2.9.5 and have an experimentally determined BCF ≥ 500 (or, if absent, a log Kow ≥ 4), indicating a potential to bioaccumulate, which will be classified in this category unless other scientific evidence exists showing classification to be unnecessary.
To vključuje na primer slabo topne snovi, za katere ni ugotovljena akutna strupenost pri vrednostih do topnosti v vodi (opomba 4), ki niso hitro razgradljive v skladu z oddelkom 4.1.2.9.5 in imajo eksperimentalno določen BCF ≥ 500 (ali, če ne obstaja, log Kow ≥ 4), ki kaže zmožnost kopičenja v organizmih, ter bodo razvrščene v to kategorijo, razen če obstajajo drugi znanstveni dokazi, ki kažejo, da razvrstitev ni potrebna.
Such evidence includes chronic toxicity NOECs > water solubility or > 1 mg/l, or other evidence of rapid degradation in the environment than the ones provided by any of the methods listed in section 4.1.2.9.5.
Med takšne dokaze spadajo vrednosti NOEC za kronično strupenost > topnost v vodi ali > 1 mg/l ali dokazi o hitri razgradnji v okolju razen dokazov, pridobljenih na podlagi katere koli metode, navedene v oddelku 4.1.2.9.5.
When classifying substances as Acute Category 1 and/or Chronic Category 1 it is necessary at the same time to indicate the appropriate M-factor(s) (see Table 4.1.3).
Pri razvrstitvi snovi v kategorijo akutnosti 1 in/ali kategorijo kroničnosti 1 je treba hkrati določiti ustrezne M-faktorje (glej tabelo 4.1.3).
Classification shall be based on the ErC50 [= EC50 (growth rate)].
Razvrstitev temelji na ErC50 [= EC50 (stopnja rasti)].
In circumstances where the basis of the EC50 is not specified or no ErC50 is recorded, classification shall be based on the lowest EC50 available.
Kadar podlaga za EC50 ni določena ali EC50 ni sporočen, temelji razvrstitev na najnižjem razpoložljivem EC50.
When no useful data on degradability are available, either experimentally determined or estimated data, the substance should be regarded as not rapidly degradable.
Kadar ni na voljo uporabnih eksperimentalno določenih ali ocenjenih podatkov o razgradljivosti, se šteje, da snov ni hitro razgradljiva.
“No acute toxicity” is taken to mean that the L(E)C50(s) is/are above the water solubility.
Opredelitev ‚ni akutno strupena‘ pomeni, da vrednosti L(E)C50 presegajo vrednost za topnost v vodi.
Also for poorly soluble substances, (water solubility < 1 mg/l), where there is evidence that the acute test does not provide a true measure of the intrinsic toxicity.
Uporablja se tudi za slabo topne snovi (topnost v vodi < 1 mg/l), za katere je dokazano, da s preskusom akutnosti ne bi bilo mogoče ugotoviti prave inherentne strupenosti.
Acute aquatic toxicity is normally determined using a fish 96-hour LC50, a crustacea species 48-hour EC50 and/or an algal species 72- or 96-hour EC50.
Akutna strupenost za vodno okolje se običajno določi z LC50 pri ribah (96 ur), EC50 pri rakih (48 ur) in/ali EC50 pri algah (72 ali 96 ur).
These species cover a range of trophic levels and taxa and are considered as surrogate for all aquatic organisms.
Te vrste obsegajo celo vrsto prehranjevalnih ravni in taksonov ter se štejejo za predstavnike vseh vodnih organizmov.
Data on other species (e.g. Lemna spp.) shall also be considered if the test methodology is suitable.
Upoštevajo se tudi podatki o drugih vrstah (npr. Lemna spp.), če je metodologija preskusa ustrezna.
The aquatic plant growth inhibition tests are normally considered as chronic tests but the EC50s are treated as acute values for classification purposes (see note 2).
Preskusi inhibicije rasti vodnih rastlin se običajno štejejo za preskuse kroničnosti, vendar se vrednosti EC50 za namen razvrstitve obravnavajo kot vrednosti za akutnost (glej opombo 2).
For determining chronic aquatic toxicity for classification purposes data generated according to the standardised test methods referred to in Article 8(3) shall be accepted, as well as results obtained from other validated and internationally accepted test methods.
Za določanje kronične strupenosti za vodno okolje za razvrstitev se uporabijo tudi podatki, pridobljeni v skladu s standardiziranimi preskusnimi metodami iz člena 8(3), ter rezultati, pridobljeni z mednarodno sprejetimi preskusnimi metodami.
The NOECs or other equivalent ECx (e.g. EC10) shall be used.
Uporabijo se vrednosti NOEC ali druge enakovredne vrednosti ECx (npr. EC10).
Bioaccumulation of substances within aquatic organisms can give rise to toxic effects over longer time scales even when actual water concentrations are low.
Kopičenje snovi v vodnih organizmih lahko povzroča dolgotrajne strupene učinke, čeprav so dejanske koncentracije v vodi majhne.
For organic substances the potential for bioaccumulation shall normally be determined by using the octanol/water partition coefficient, usually reported as a log Kow.
Zmožnost kopičenja organskih snovi v organizmih se običajno določi s porazdelitvenim koeficientom oktanol/voda, običajno kot log Kow.
The relationship between the log Kow of an organic substance and its bioconcentration as measured by the bioconcentration factor (BCF) in fish has considerable scientific literature support.
Razmerje med log Kow organske snovi in njeno biokoncentracijo, izmerjeno z biokoncentracijskim faktorjem (BCF) pri ribah, je v znanstveni literaturi zelo dobro podprto.
Using a cut-off value of log Kow ≥ 4 is intended to identify only those substances with a real potential to bioconcentrate.
Mejna vrednost log Kow ≥ 4 se uporablja le za ugotavljanje tistih snovi, ki imajo dejansko zmožnost biokoncentracije.
While this represents a potential to bioaccumulate, an experimentally determined BCF provides a better measure and shall be used in preference if available.
Čeprav se s tem ugotovi zmožnost kopičenja v organizmih, je eksperimentalno določen faktor biokoncentracije (BCF) primernejši in se prednostno uporablja, če je na voljo.
A BCF in fish of ≥ 500 is indicative of the potential to bioconcentrate for classification purposes.
Vrednost BCF ≥ 500 pri ribah kaže na zmožnost biokoncentracije, kar se upošteva pri razvrščanju.
Some relationships can be observed between chronic toxicity and bioaccumulation potential, as toxicity is related to the body burden.
Zaradi povezave med strupenostjo in obremenitvijo organizma se lahko ugotovijo nekatera razmerja med kronično strupenostjo in zmožnostjo kopičenja v organizmih.
Rapid degradability of organic substances
Hitra razgradljivost organskih snovi
Substances that rapidly degrade can be quickly removed from the environment.
Snovi, ki se hitro razgradijo, je mogoče hitro odstraniti iz okolja.
While effects of such substances can occur, particularly in the event of a spillage or accident, they are localised and of short duration.
Čeprav se lahko tudi zaradi teh snovi pojavijo nezaželeni učinki, zlasti ob razlitju ali nesreči, pa so ti lokalizirani in kratkotrajni.
In the absence of rapid degradation in the environment a substance in the water has the potential to exert toxicity over a wide temporal and spatial scale.
Nezmožnost hitre razgradnje v okolju pomeni, da se lahko snov v vodi razširi na veliko območje in v daljšem obdobju učinkuje strupeno.
One way of demonstrating rapid degradation utilises the biodegradation screening tests designed to determine whether an organic substance is “readily biodegradable”.
Eden od načinov ugotavljanja hitre razgradljivosti vključuje presejalne preskuse biorazgradnje, s katerimi se določi, ali je organska snov ‚lahko biološko razgradljiva‘.
Where such data are not available, a BOD(5 days)/COD ratio ≥ 0,5 is considered as indicative of rapid degradation.
Kadar ti podatki niso na voljo, velja količnik BOD(5 dni)/COD ≥ 0,5 kot indikator za hitro razgradljivost.
Thus, a substance which passes this screening test is considered likely to biodegrade “rapidly” in the aquatic environment, and is thus unlikely to be persistent.
Zato se šteje, da se snov, ki izpolnjuje zahteve tega presejalnega preskusa, ‚hitro‘ razgrajuje v vodnem okolju in zato verjetno ni dolgotrajno obstojna.
However, a fail in the screening test does not necessarily mean that the substance will not degrade rapidly in the environment.
Nasprotno pa ne pomeni nujno, da se snov, ki ne izpolni zahtev presejalnega preskusa, v okolju ne bo hitro razgradila.
Other evidence of rapid degradation in the environment may therefore also be considered and are of particular importance where the substances are inhibitory to microbial activity at the concentration levels used in standard testing.
Zato se lahko upoštevajo tudi drugi dokazi hitre razgradnje v okolju, ki so zlasti pomembni, kadar snovi zavirajo mikrobiološko aktivnost pri koncentracijah, ki se uporabljajo za standardno preskušanje.
Thus, a further classification criterion is included which allows the use of data to show that the substance did actually degrade biotically or abiotically in the aquatic environment by > 70 % in 28 days.
Zato je vključeno nadaljnje merilo razvrstitve, ki omogoča uporabo podatkov, ki dokazujejo, da se je snov dejansko biotsko ali abiotsko razgradila v vodnem okolju za > 70 % v 28 dneh.
Thus, if degradation is demonstrated under environmentally realistic conditions, then the criterion of “rapid degradability” is met.
Če se v razmerah, ki obstajajo v realnem okolju, ugotovi razgradnja, potem velja opredelitev ‚hitre razgradljivosti‘.
Many degradation data are available in the form of degradation half-lives and these can be used in defining rapid degradation provided that ultimate biodegradation of the substance, i.e. full mineralisation, is achieved.
Veliko podatkov o razgradnji je na voljo v obliki razpolovnih dob razgradnje in se lahko uporabijo za določitev hitre razgradljivosti, vendar le, če se doseže končna biorazgradnja snovi, tj. popolna mineralizacija.
Primary biodegradation does not normally suffice in the assessment of rapid degradability unless it can be demonstrated that the degradation products do not fulfil the criteria for classification as hazardous to the aquatic environment.
Primarna biorazgradnja običajno ne zadostuje pri oceni hitre razgradljivosti, razen če je mogoče pokazati, da produkti razgradnje ne izpolnjujejo meril, da bi bili razvrščeni kot nevarni za vodno okolje.
The criteria used reflect the fact that environmental degradation may be biotic or abiotic.
V uporabljenih merilih se odraža dejstvo, da je razgradnja v okolju lahko biotska ali abiotska.
Hydrolysis can be considered if the hydrolysis products do not fulfil the criteria for classification as hazardous to the aquatic environment.
Hidroliza se lahko upošteva, če produkti hidrolize ne izpolnjujejo meril, da bi bili razvrščeni kot nevarni za vodno okolje.
Substances are considered rapidly degradable in the environment if one of the following criteria holds true:
Snovi se štejejo za hitro razgradljive v okolju, če izpolnjujejo enega od naslednjih meril:
if, in 28-day ready biodegradation studies, at least the following levels of degradation are achieved:
če se v 28-dnevnih študijah o hitri biorazgradljivosti dosežejo vsaj naslednje stopnje razgradljivosti;
tests based on dissolved organic carbon: 70 %;
pri preskusih na podlagi raztopljenega organskega ogljika: 70 %;
tests based on oxygen depletion or carbon dioxide generation: 60 % of theoretical maximum.
pri preskusih na podlagi porabe kisika ali nastajanja ogljikovega dioksida: 60 % teoretične maksimalne vrednosti.
These levels of biodegradation must be achieved within 10 days of the start of degradation which point is taken as the time when 10 % of the substance has been degraded, unless the substance is identified as an UVCB or as a complex, multi-constituent substance with structurally similar constituents.
Te stopnje biorazgradljivosti je treba doseči v 10 dneh od začetka razgradnje, ki se začne, ko se razgradi 10 % snovi, razen če je snov prepoznana kot UVCB ali kot kompleksna snov, ki jo sestavlja več sestavin s podobnimi strukturami.
In this case, and where there is sufficient justification, the 10-day window condition may be waived and the pass level applied at 28 days; or
V takem primeru in ob ustrezni utemeljitvi se lahko pogoj 10-dnevnega okvira opusti in se po 28 dneh uporabi mejna vrednost ali
if, in those cases where only BOD and COD data are available, when the ratio of BOD5/COD is ≥ 0,5; or
če so na voljo le podatki BOD in COD, kadar je razmerje BOD5/COD ≥ 0,5, ali
if other convincing scientific evidence is available to demonstrate that the substance can be degraded (biotically and/or abiotically) in the aquatic environment to a level > 70 % within a 28-day period.
če so na voljo drugi prepričljivi znanstveni dokazi, ki kažejo, da se snov lahko razgradi (biotsko in/ali abiotsko) v vodnem okolju za > 70 % v 28 dneh.
Inorganic compounds and metals
Anorganske spojine in kovine
For inorganic compounds and metals, the concept of degradability as applied to organic compounds has limited or no meaning.
Za anorganske spojine in kovine ima koncept razgradljivosti, ki se uporablja za organske spojine, omejen ali neznaten pomen.
Rather, such substances may be transformed by normal environmental processes to either increase or decrease the bioavailability of the toxic species.
Takšne snovi se nasprotno pretvarjajo z običajnimi procesi v okolju, pri katerih se poveča ali zmanjša biološka razpoložljivost strupenih snovi.
Equally the use of bioaccumulation data shall be treated with care.
Tudi podatke o kopičenju v organizmih je treba uporabljati previdno.
Poorly soluble inorganic compounds and metals may be acutely or chronically toxic in the aquatic environment depending on the intrinsic toxicity of the bioavailable inorganic species and the rate and amount of this species which enter solution.
Slabo topne anorganske spojine in kovine so lahko akutno ali kronično strupene za vodno okolje, odvisno od inherentne strupenosti biološko razpoložljivih anorganskih snovi ter stopnje in količine teh snovi, ki pridejo v raztopino.
All evidence must be weighed in a classification decision.
Vsi dokazi se preučijo v odločitvi o razvrstitvi.
This would be especially true for metals showing borderline results in the Transformation/Dissolution Protocol.
To zlasti velja za kovine, ki kažejo mejne rezultate v Protokolu o preoblikovanju/raztapljanju.
Classification criteria for mixtures
Merila za razvrstitev zmesi
The classification system for mixtures covers all classification categories which are used for substances, i.e. categories Acute 1 and Chronic 1 to 4.
Sistem za razvrščanje zmesi zajema vse razvrstitvene kategorije, ki se uporabljajo za snovi, tj. kategorijo akutnosti 1 in kategorije kroničnosti 1–4.
In order to make use of all available data for purposes of classifying the aquatic environmental hazards of the mixture, the following is applied where appropriate:
Da bi se za razvrstitev glede na nevarnost za vodno okolje uporabili vsi razpoložljivi podatki, se po potrebi upošteva naslednje: