natgillin/translations-raw huggingface dataset:
ready and/or inherent biodegradability [Methods C.4 A-F, C.12, C.9, OECD TG 302 (5)],
lahka in/ali inherentna biorazgradljivost [metode C.4 A–F, C.12, C.9, OECD TG 302 (5)],
aerobic or anaerobic biodegradability in soil and sediment/water transformation studies [Methods C.23, C.24].
aerobna ali anaerobna biorazgradljivost v raziskavah transformacije v prsti in sedimentu/vodi [metode C.23, C.24].
A substance, which is normally easily degraded under aerobic conditions (e.g. aniline or sodium benzoate) should be used as reference substance.
Kot referenčno snov je treba uporabiti snov, ki se običajno lahko razkraja v aerobnih pogojih (npr. anilin ali natrijev benzoat).
The expected time interval for degradation of aniline and sodium benzoate is usually less than 2 weeks.
Pričakovani časovni interval razgradnje anilina in natrijevega benzoata je ponavadi manj kot 2 tedna.
The purpose of the reference substances is to ensure that the microbial activity of the test water is within certain limits; i.e. that the water contains an active microbial population.
Namen referenčnih snovi je zagotoviti, da je mikrobna aktivnost v preskusni vodi v določenih mejah, tj. da voda vsebuje aktivno mikrobno populacijo.
Immediately after addition of the test substance, each initial test concentration should be verified by measurements of 14C activity, or by chemical analyses in the case of non-labelled substances, in at least duplicate samples.
Neposredno po dodatku preskusne snovi je treba vsako začetno preskusno koncentracijo najmanj v dveh vzorcih preveriti z meritvami aktivnosti 14C ali s kemijskimi analizami v primeru neoznačenih snovi.
This provides information on the applicability and repeatability of the analytical method and on the homogeneity of the distribution of the test substance.
S tem se pridobijo podatki o uporabnosti in ponovljivosti analitske metode in podatki o homogenosti porazdelitve preskusne snovi.
Normally, the measured initial 14C activity or test substance concentration is used in the subsequent analyses of data rather than the nominal concentration as losses due to sorption and dosing errors thereby are compensated.
Običajno se v naknadnih analizah podatkov namesto nazivne koncentracije uporablja izmerjena začetna aktivnost 14C ali koncentracija preskusne snovi, saj se s tem upoštevajo izgube zaradi sorpcije in napak pri odmerjanju.
For 14C-labelled test substance, the level of recovery at the end of the experiment is given by mass balance (see last paragraph in section 1.8.9.4).
Za snovi, označene s 14C, izkoristek na koncu preskusa daje masna bilanca (glejte zadnji odstavek oddelka 1.8.9.4).
Ideally, the radiolabelled mass balance should range from 90 % to 110 %, whereas the analytical accuracy should lead to an initial recovery of between 70 % and 110 % for non-labelled test substances.
V idealnem primeru bi morala biti bilanca radioaktivne mase v območju od 90 % do 110 %, vendar za neoznačene preskusne snovi analitska točnost privede do začetnega izkoristka med 70 % in 110 %.
These ranges should be interpreted as targets and should not be used as criteria for acceptance of the test.
Ta območja se morajo šteti za ciljna in ne kot kriteriji za sprejemljivost preskusa.
Optionally, the analytical accuracy may be determined for the test substance at a lower concentration than the initial concentration and for major transformation products.
Neobvezno se lahko za preskusno snov določi analitska točnost pri nižji koncentraciji kot je začetna koncentracija in tudi za poglavitne produkte transformacije.
Repeatability of the analytical method (including the efficiency of the initial extraction) to quantify the test substance, and transformation products, if appropriate, should be checked by five replicate analyses of the individual extracts of the surface water.
Ponovljivost analitske metode (vključno z učinkovitostjo začetne ekstrakcije) za količinsko opredelitev preskusne snovi in proizvodov transformacije, če je smiselno, je treba preveriti s petimi ponovitvami analiz posameznih ekstraktov površinske vode.
The limit of detection (LOD) of the analytical method for the test substance and for the transformation products should be at least 1 % of the initial amount applied to the test system if possible.
Meja zaznavnosti (LOD) analitske metode za preskusno snov in za produkte transformacije mora biti, če je možno, vsaj 1 % začetne vnesene količine v preskusnem sistem.
The limit of quantification (LOQ) should be equal to or less than 10 % of the applied concentration.
Meja količinske opredelitve (LOQ) mora biti enaka ali manj od 10 % vnesene koncentracije.
The chemical analyses of many organic substances and their transformation products frequently require that the test substance is applied at a relatively high concentration, i.e. > 100 μg/L.
Kemijske analize številnih organskih snovi in njihovih produktov transformacije pogosto zahtevajo vnos relativno visoke koncentracije preskusne snovi, tj. > 100 μg/l.
The test may be conducted in conical or cylindrical flasks of appropriate capacity (e.g. 0,5 or 1,0 litre) closed with silicone or rubber stoppers, or in serum flasks with CO2-tight lids (e.g. with butyl rubber septa).
Preskus se lahko opravlja v stožčastih ali valjastih bučkah ustrezne prostornine (npr. 0,5 ali 1,0 litra), ki so zamašene z zamaški iz silikona ali kavčuka. Preskus se lahko opravlja tudi v serumskih bučkah z zaporkami, ki tesnijo CO2 (npr. septumi z butilnega kavčuka).
Another option is to perform the test by use of multiple flasks and to harvest whole flasks, at least in duplicate, at each sample interval (see last paragraph in section 1.8.9.1).
Druga možnost je izvedba preskusa z uporabo več bučk, pri čemer se v vzorčnih časovnih razmikih odvzameta najmanj dve celi bučki (glejte zadnji odstavek oddelka 1.8.9.1).
For non-volatile test substances that are not radiolabelled, gas-tight stoppers or lids are not required; loose cotton plugs that prevent contamination from air are suitable (see second paragraph in section 1.8.9.1).
Za nehlapne preskusne snovi, ki niso radioaktivno označene, plinotesni zamaški ali zaporke niso potrebne; primerni so vatirani čepi, ki preprečujejo onesnaženje iz zraka (glejte drugi odstavek oddelka 1.8.9.1).
Slightly volatile substances should be tested in a biometer-type system with gentle stirring of the water surface.
Rahlo hlapne snovi je treba preskusiti v sistemu biometričnega tipa z blagim mešanjem vodne gladine.
To be sure that no bacterial contamination occurs, optionally the vessels can be sterilised by heating or autoclaving prior to use.
Zagotoviti je treba, da ne pride do bakterijskega onesnaženja. Neobvezno se lahko posode pred uporabo sterilizirajo s segrevanjem ali avtoklaviranjem.
In addition, the following standard laboratory equipment is used:
Poleg naštetega, je potrebna naslednja standardna laboratorijska oprema:
shaking table or magnetic stirrers for continuous agitation of the test flasks,
stresalna miza ali magnetni mešalniki za neprekinjeno agitacijo preskusnih bučk,
turbidimeter for nephelometric turbidity measurements,
turbidimeter za nefelometrične meritve motnosti,
oven or microwave oven for dry weight determinations,
pečica ali mikrovalovna pečica za določitev suhe mase,
membrane filtration apparatus,
oprema za membransko filtracijo,
autoclave or oven for heat sterilisation of glassware,
avtoklav ali pečica za toplotno sterilizacijo steklovine,
facilities to handle 14C-labelled substances,
oprema za ravnanje s snovmi, označenimi s 14C,
equipment to quantify 14C-activity in samples from CO2-trapping solutions and, if required, from sediment samples,
oprema za količinsko opredelitev aktivnosti 14C v vzorcih iz raztopin za lovljenje CO2 in, če je treba, iz vzorcev sedimenta,
analytical equipment for the determination of the test (and reference) substance if specific chemical analysis is used (e.g. gas chromatograph, high-pressure liquid chromatograph).
analitska oprema za določevanje preskusne (in referenčne) snovi, če se uporablja kemijska analiza (npr. plinski kromatograf, visokotlačni tekočinski kromatograf).
Stock solutions of test substance
Založne raztopine preskusne snovi
Deionised water is used to prepare stock solutions of the test and reference substances (see first paragraph in section 1.8.7).
Za pripravo založnih raztopin preskusne in referenčne snovi je treba uporabiti deionizirano vodo (glejte prvi odstavek oddelka 1.8.7). Deionizirana voda mora biti brez snovi, ki so lahko strupene za mikroorganizme.
The deionised water should be free of substances that may be toxic to microorganisms, and dissolved organic carbon (DOC) should be no more than 1 mg/L (6).
Ne sme vsebovati več kot 1 mg/l raztopljenega organskega ogljika (DOC) (6).
Collection and transport of surface water
Odvzem in prevoz površinske vode
The sampling site for collection of the surface water should be selected in accordance with the purpose of the test in any given situation.
Mesto vzorčenja površinske vode je treba izbrati v skladu z namenom preskusa v dani situaciji.
In selecting sampling sites, the history of possible agricultural, industrial or domestic inputs must be considered.
Pri izbiranju mesta vzorčenja je treba upoštevati preteklost morebitnih kmetijskih, industrijskih ali domačih vnosov.
If it is known that an aquatic environment has been contaminated with the test substance or its structural analogues within the previous four years, it should not be used for the collection of test water, unless investigation of degradation rates in previously exposed sites is the express purpose of the investigator.
Če je bilo vodno okolje v zadnjih štirih letih onesnaženo s preskusno snovjo ali njenimi strukturnimi analogi, se ne sme uporabiti za odvzem preskusne vode, razen če je raziskovanje hitrosti razgrajevanja na predhodno izpostavljenih mestih izrecen namen raziskovalca.
The pH and temperature of the water should be measured at the site of collection.
Na mestu vzorčenja je treba izmeriti pH in temperaturo vode.
Furthermore, the depth of sampling and the appearance of the water sample (e.g. colour and turbidity) should be noted (see section 3).
Zabeležiti je treba tudi globino vzorčenja in izgled vzorca vode (npr. barva in motnost) (glejte oddelek 3).
Oxygen concentration and/or redox potential in water and in the sediment surface layer should be measured in order to demonstrate aerobic conditions unless this is obvious as judged from appearance and historic experience with the site.
Izmeriti je treba koncentracijo kisika in/ali redoks potencial v vodi ter v površinskem sloju sedimenta, da se dokažejo aerobni pogoji, razen če je to očitno na podlagi izgleda in preteklih izkušenj na mestu vzorčenja.
The surface water should be transported in a thoroughly cleansed container.
Površinsko vodo je treba prenesti v temeljito očiščeni posodi.
During transport, the temperature of the sample should not significantly exceed the temperature used in the test.
Med prevozom temperatura vzorca ne sme bistveno preseči temperature, ki se uporablja med preskusom.
Cooling to 4 °C is recommended if transport duration exceeds 2 to 3 hours.
Če trajanje prevoza preseže 2 do 3 ure, je priporočljivo ohlajanje na 4 °C med prevozom.
The water sample must not be frozen.
Vzorec vode ne sme zamrzniti.
Storage of the water, if needed, should be minimised and must in any case not exceed a maximum of 4 weeks.
V nobenem primeru pa ne sme preseči 4 tednov.
The water sample should be kept at 4 °C with aeration until use.
Do uporabe je treba vzorec vode hraniti pri 4 °C z aeracijo.
Prior to use, the coarse particles should be removed, e.g. by filtration through a nylon filter with about 100 μm mesh size or with a coarse paper filter, or by sedimentation.
Pred uporabo je treba odstraniti grobe delce, npr. s filtracijsko skozi najlonski filter z velikostjo mreže približno 100 μm ali skozi grobi filter papir oz. s sedimentacijo.
Preparation of water amended with sediment (optional)
Priprava vode z dodanim sedimentom (neobvezno)
The resulting sediment sample should be transported in a container with a large air headspace to keep the sediment under aerobic conditions (cool to 4 °C if transport duration exceeds 2-3 hours).
Dobljeni vzorec sedimenta je treba prenesti v posodi z dovolj velikim zračnim nadprostorom, da je sediment v aerobnih pogojih (če trajanje prevoza preseže 2 do 3 ure, je potrebno ohlajanje na 4 °C).
The sediment sample should be suspended in the test water at a ratio of 1:10 and kept at 4 °C with aeration until use.
Vzorec sedimenta je treba suspendirati v preskusni vodi v razmerju 1:10 in do uporabe hraniti pri 4 °C z aeracijo. Trajanje shranjevanja sedimenta, kadar je potrebno, je treba čimbolj skrajšati.
Storage of the sediment, if needed, should be minimised and must not in any case exceed a maximum of 4 weeks.
V nobenem primeru pa ne sme preseči 4 tednov.
Semi-continuous procedure (optional)
Polkontinuiran postopek (neobvezen)
Prolonged incubation (several months) may be necessary if a long lag time occurs before a significant degradation of the test substance can be measured.
Če je potrebno dlje časa trajajoče prilagajanje preden je mogoče izmeriti znatno razgradnjo preskusne snovi, bo morda potrebna daljša inkubacija (več mesecev).
If this is known from previous testing of a substance, the test may be initiated by using a semi-continuous procedure, which allows periodical renewal of a part of the test water or suspension (see Appendix 2).
Če je to znano iz predhodnega preskušanja snovi, se lahko preskus začne s polkontinuiranim postopkom, ki omogoča obdobno obnavljanje dela preskusne vode ali suspenzije (glejte Prilogo 2).
Alternatively, the normal batch test may be changed into a semi-continuous test, if no degradation of the test substance has been achieved during approximately 60 days of testing using the batch procedure (see second paragraph in section 1.8.8.3).
Namesto tega se lahko običajni serijski preskus spremeni v polkontinuirani postopek, če v približno 60 dneh ne pride do razgradnje preskusne snovi v serijskem postopku (glejte drugi odstavek oddelka 1.8.8.3).
Addition of the test (or reference) substance
Dodajanje preskusne (ali referenčne) snovi
For substances with high water solubility (> 1 mg/L) and low volatility (Henry’s law constants < 1 Pa·m3/mol or < 10–5 atm·m3/mol), a stock solution can be prepared in deionised water (see section 1.8.2); the appropriate volume of the stock solution is added to the test vessels to achieve the desired concentration.
Za snovi z veliko topnostjo v vodi (> 1 mg/l) in majhno hlapnostjo (konstante Henryevega zakona < 1 Pa·m3/mol ali < 10–5 atm·m3/mol) se lahko pripravi založna raztopina v deionizirani vodi (glejte oddelek 1.8.2). Ustrezni volumni založne raztopine se lahko dolivajo v preskusne posode, da se doseže želena koncentracija.
The volume of any added stock solution should be held to the practical minimum (< 10 % of the final liquid volume, if possible).
Volumen kakršne koli dodane založne raztopine mora biti najmanjši praktični volumen (< 10 % končnega volumna tekočine, če je možno).
Another procedure is to dissolve the test substance in a larger volume of the test water, which may be seen as an alternative to the use of organic solvents.
Drugačen postopek je raztapljanje preskusne snovi v večjem volumnu preskusne vode, kar je morda lahko alternativni postopek namesto uporabe organskih topil.
If unavoidable, stock solutions of non-volatile substances with poor water-solubility should be prepared by use of a volatile organic solvent, but the amount of solvent added to the test system should not exceed 1 % v/v and should not have adverse effects on the microbial activity.
Če se temu ne da izogniti, je treba založne raztopine nehlapnih snovi s slabo topnostjo v vodi pripraviti s hlapnim organskim topilom, vendar količina topila, dodanega v preskusni sistem, ne sme presegati 1 % v/v in ne sme imeti škodljivih učinkov na mikrobno dejavnost.
The solvent should not affect the stability of the test substance in water.
Topilo ne sme vplivati na obstojnost preskusne snovi v vodi.
The solvent should be stripped off to an extremely small quantity so that it does not significantly increase the DOC concentration of the test water or suspension.
Topilo je treba zmanjšati na izjemno majhno količino, tako da bistveno ne poveča koncentracije DOC v preskusni vodi ali suspenziji.
The purpose of the solvent controls is to examine possible adverse effects caused by the solvent towards the microbial population as indicated by the degradation of the reference substance.
Namen kontrolnih vzorcev s topilom je preveriti možne neželene učinke topila na mikrobno populacijo, kar se pokaže z razgradnjo referenčne snovi.
Incubation should take place in the dark (preferred) or in diffuse light at a controlled (± 2 °C) temperature, which may be the field temperature or a standard temperature of 20-25 °C.
Inkubacijo je treba izvajati v temi (prednostno) ali v difuzni svetlobi pri kontrolirani (± 2 °C) temperaturi. Temperatura je lahko temperatura na terenu ali standardna temperatura 20–25 °C.
Field temperature may be either the actual temperature of the sample at the sampling time or an average field temperature at the sampling site.
Temperatura na terenu je lahko bodisi dejanska temperatura na mestu vzorčenja v času vzorčenja ali povprečna terenska temperatura na mestu vzorčenja.
Agitation by means of continuous shaking or stirring must be provided to maintain particles and microorganisms in suspension.
Zagotoviti je treba agitacijo z neprekinjenim stresanjem ali mešanjem, da se delci in mikroorganizmi ohranjajo v suspenziji.
Agitation also facilitates oxygen transfer from the headspace to the liquid so that aerobic conditions can be adequately maintained.
Agitacija tudi olajša prenos kisika iz nadprostora v tekočino, da se lahko zadostno ohranjajo aerobni pogoji.
Place the flasks on a shaking table (approx. 100 rpm agitation) or use magnetic stirring.
Bučke se postavijo na stresalno mizo (stresanje s hitrostjo približno 100 o/min) ali pa se uporabi magnetno mešanje.
Agitation must be continuous.
Agitacija mora biti neprekinjena.
However, the shaking or stirring should be as gentle as possible, while still maintaining a homogeneous suspension.
Kljub temu, mora biti stresanje ali mešanje čimbolj nežno, da se še ohranja homogena suspenzija.
The duration of the test should normally not exceed 60 days unless the semi-continuous procedure with periodical renewal of the test suspension is applied (see section 1.8.6 and Appendix 2).
Trajanje preskusa običajno ne sme preseči 60 dni, razen če se uporabi polkontinuiran postopek z obdobnim obnavljanjem preskusne suspenzije (glejte oddelek 1.8.6 in Prilogo 2).
The exact number of flasks required will depend on the method used for measuring the degradation (see third paragraph in section 1.8.9.1; section 1.8.9.4 and Appendix 3).
Natančno število potrebnih bučk bo odvisno od metode za merjenje razgradnje (glejte tretji odstavek v oddelku 1.8.9.1; oddelek 1.8.9.4 in Dodatek 3).
Two subsamples (e.g. 5 ml aliquots) should be withdrawn from each test flask at each sampling time.
V vsakem vzorčenju je treba iz vsake preskusne bučke odvzeti dva podvzorca (npr. 5-ml alikvota).
If multiple flasks are used to allow harvesting of whole flasks, a minimum of two flasks should be sacrificed at each sampling time (see first paragraph in section 1.8.9.1).
Če se uporablja več bučk, da je omogočen odvzem celotnih bučk, je treba pri vsakem vzorčenju žrtvovati najmanj dve bučki (glejte prvi odstavek v oddelku 1.8.9.1).
Preparation of flasks for suspended sediment test [optional]
Priprava bučk za preskus s suspendiranim sedimentom [neobvezen]
Add the necessary volumes of test water and sediment, if required, to the test vessels (see section 1.8.5).
V preskusne posode se doda potrebni volumen preskusne vode in sedimenta, če je treba (glejte oddelek 1.8.5).
The preparation of flasks for suspended sediment test is the same as for the pelagic test (see sections 1.8.9.1 and 1.8.9.2).
Priprava bučk za preskus suspendiranega sedimenta je enaka kot za pelagični preskus (glejte oddelka 1.8.9.1. in 1.8.9.2).
Use preferably serum bottles or similar shaped flasks.
Prednostno je treba uporabljati serumske steklenice ali podobno oblikovane bučke.
Place the closed flasks horizontally on a shaker.
Zaprte bučke se položijo na stresalnik.
Obviously, open flasks for non-14C-labelled, non-volatile substances should be placed in upright position; in this case magnetic stirring and the use of magnetic bars coated with glass are recommended.
Seveda je treba odprte bučke za nehlapne snovi, ki niso označene s 14C, postaviti pokonci. V tem primeru je priporočljiva uporaba magnetnega mešanja in magnetnih palčk, ki so prevlečene s steklom.
If necessary, aerate the bottles to maintain proper aerobic conditions.
Po potrebi se steklenice aerirajo, da se ohranjajo ustrezni aerobni pogoji.
Radiochemical determinations
Radiokemijske določitve
The evolved 14CO2 is measured indirectly and directly (see Appendix 3).
Sproščeni 14CO2 se meri posredno ali neposredno (glejte Dodatek 3).
The 14CO2 is determined indirectly by the difference between the initial 14C activity in the test water or suspension and the total residual activity at the sampling time as measured after acidifying the sample to pH 2-3 and stripping off CO2.
14CO2 se določa posredno z razliko med začetno aktivnostjo 14C v preskusni vodi ali suspenziji in skupno preostalo aktivnostjo v času vzorčenja, ki se izmeri po zakisanju vzorca na pH 2–3 in odstranitvi CO2.
Inorganic carbon is thus removed and the residual activity measured derives from organic material.
S tem se odstrani anorganski ogljik in izmerjena preostala aktivnost izvira iz organskega materiala.
The indirect 14CO2 determination should not be used, if major volatile transformation products are formed during the transformation of the test substance (see Appendix 3).
Če se med transformacijo preskusne snovi tvorijo poglavitni hlapni produkti transformacije, se posredno določevanje 14CO2 ne sme uporabiti (glejte Dodatek 3).
If possible, the 14CO2 evolution should be measured directly (see Appendix 3) at each sampling time in at least one test flask; this procedure enables both the mass balance and biodegradation process to be checked, but it is restricted to tests conducted with closed flasks.
Če je možno, je treba sproščanje 14CO2 meriti neposredno (glejte Dodatek 3) v vsakem času vzorčenja in v najmanj eni preskusni bučki. Ta postopek omogoča preverjanje tako masne bilance in postopka biorazgradnje, vendar je omejen na preskuse, ki se opravljajo v zaprtih bučkah.
If the evolved 14CO2 is measured directly during the test, more flasks should be set up for this purpose at the start of the test.
Če se sproščeni 14CO2 med preskusom meri neposredno, je treba v ta namen na začetku preskusa pripraviti več bučk.
Direct 14CO2 determination is recommended, if major volatile transformation products are formed during the transformation of the test substance.
Če se med transformacijo preskusne snovi tvorijo poglavitni hlapni produkti transformacije, je priporočljivo neposredno določevanje 14CO2.
At each measuring point the additional test flasks are acidified to pH 2-3 and the 14CO2 is collected in an internal or external absorber (see Appendix 3).
V vsaki točki merjenja se dodatne preskusne bučke zakisajo na pH 2–3, nato pa se 14CO2 zbere v notranji ali zunanji absorpcijski posodi (glejte Dodatek 3).
Optionally the concentrations of 14C-labelled test substance and major transformation products may be determined by use of radiochromatography (e.g. thin layer chromatography, RAD-TLC) or HPLC with radiochemical detection.
Neobvezno se lahko koncentracije s 14C označene preskusne snovi in poglavitnih produktov transformacije določijo z radiokromatografijo (npr. tankoplastno kromatografijo, RAD-TLC) ali HPLC z radiokemijskim zaznavanjem.
Optionally the phase distribution of the remaining radioactivity (see Appendix 1) and residual test substance and transformation products may be determined.
Neobvezno se lahko določi fazna porazdelitev preostale radioaktivnosti (glejte Dodatek 1) ter preostala preskusna snov in produkti transformacije.