natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Structural chromosome aberrations may be of two types, chromosome or chromatid.
Ločimo dva tipa strukturnih kromosomskih aberacij, kromosomski tip in kromatidni tip.
An increase in polyploidy may indicate that a chemical has the potential to induce numerical aberrations. With the majority of chemical mutagens, induced aberrations are of the chromatid-type, but chromosome-type aberrations also occur.
Povečanje poliploidije lahko pomeni, da kemikalija lahko povzroči numerične aberacij e. Večina kemičnih mutagenov povzroči aberacij e kromatidnega tipa, nastopajo pa tudi aberacij e kromosomskega tipa.
Chromosome mutations and related events are the cause of many human genetic diseases and there is substantial evidence that chromosome mutations and related events causing alterations in oncogenes and tumour-suppressor genes are involved in cancer in humans and experimental systems.
Kromosomske mutacije in podobni pojavi so vzrok genskih bolezni pri človeku in obstajajo tehtni dokazi, da so kromosomske mutacije in podobni pojavi, ki povzročajo spremembe v onkogenih in genih, zaviralcih rasti tumorjev, povezani z rakom pri človeku in v poskusnih sistemih.
Rodents are routinely used in this test.
Pri tem preizkusu se redno uporabljajo glodavci.
Bone marrow is the target tissue in this test, since it is a highly vascularised tissue, and it contains a population of rapidly cycling cells that can be readily isolated and processed.
Tarčno tkivo pri tem preizkusu je kostni mozeg, ker je zelo vaskularizirano tkivo in vsebuje populacijo celic s hitro menjavo ciklusa, ki se z lahkoto izolirajo in obdelajo.
Other species and target tissues are not the subject of this method.
Druge vrste in tarčna tkiva niso predmet te metode.
This chromosome aberration test is especially relevant to assessing mutagenic hazard in that it allows consideration of factors of in vivo metabolism, pharmacokinetics and DNA-repair processes although these may vary among species and among tissues.
Ta preizkus kromosomskih aberacij je posebno primeren za ocenjevanje nevarnosti mutagenosti, ker omogoča upoštevanje dejavnikov presnove in vivo, farmakokinetike in popravljanja DNA, čeprav so ti lahko različni pri različnih vrstah in tkivih.
An in vivo test is also useful for further investigation of a mutagenic effect detected by in vitro test.
Preizkus in vivo je koristen tudi za nadaljnjo preiskavo mutagenih učinkov, odkritih pri preizkusu in vitro.
If there is evidence that the test substance, or a reactive metabolite, will not reach the target tissue, it is not appropriate to use this test.
Če obstajajo dokazi, da preizkušana snov ali reaktivni metabolit ne bo dosegel tarčnega tkiva, ta preizkus ni primeren.
The result is chromosomes with four, eight, 16, ...chromatids.
Endoreduplikacija: proces, pri katerem se jedro po podvojitvi DNA v fazi S ne začne deliti, ampak takoj nastopi druga faza S. Nastanejo kromosomi s 4, 8, 16, ... kromatidami.
Gap: an achromatic lesion smaller than the width of one chromatid, and with minimum misalignment of the chromatid(s).
Presledek: akromatska lezija, manjša od širine ene kromatide, ob zelo majhni neporavnanosti kromatid(-e).
Animals are exposed to the test substance by an appropriate route of exposure and are sacrificed at appropriate times after treatment.
Živali se primerno izpostavijo preizkušam snovi in se v primernem času po tretiranju žrtvujejo.
Prior to sacrifice, animals are treated with a metaphase arresting agent (e.g. Colcemid® or colchicine).
Pred žrtvovanjem se živali tretirajo s sredstvom za ustavitev metafaze (npr. kolhicinom ali Colcemidom®).
Chromosome preparations are then made from the bone marrow cells and stained, and metaphase cells are analysed for chromosome aberrations.
Nato se pripravijo in obarvajo preparati kromosomov iz celic kostnega mozga in se določijo kromosomske aberacije v metafaznih celicah.
Rats, mice and Chinese hamsters are commonly used, although any appropriate mammalian species may be used.
Navadno se uporabljajo podgane, miši in kitajski hrčki, lahko pa se uporabi katera koli primerna vrsta sesalcev.
At the commencement of the study, the weight variation of animals should be minimal and not exceed ± 20 % of the mean weight of each sex.
Ob začetku študije naj bo nihanje teže živali čim manjše in naj ne presega ± 20 % srednje vrednosti teže vsakega spola.
General conditions referred in the General introduction to Part B are applied although the aim for humidity should be 50-60 %.
Uporabljajo se splošni pogoji iz splošnega uvoda dela B, vendar naj bo ciljna vlažnost 50 do 60 %.
The animals are identified uniquely.
Živali se označijo z enkratnimi oznakami.
The animals are acclimated to the laboratory conditions for at least five days.
Živali se vsaj pet dni aklimatizirajo na laboratorijske razmere.
Solid test substances should be dissolved or suspended in appropriate solvents or vehicles and diluted, if appropriate, prior to dosing of the animals.
Trdne preizkušane snovi naj se pred odmerjanjem živalim raztopijo ali suspendirajo v ustreznih topilih ali nosilcih, in če je to primerno, se razredčijo.
Liquid test substances may be dosed directly or diluted prior to dosing.
Tekoče preizkušane snovi se lahko odmerijo neposredno ali pa se pred odmerjanjem razredčijo.
Solvent/Vehicle
Topilo/nosilec
The solvent/vehicle should not produce toxic effects at the dose levels used, and should not be suspected of chemical reaction with the test substance.
Topilo/nosilec naj nima toksičnih učinkov pri uporabljenih odmerkih in naj se zanj ne sumi, da kemično reagira s preizkušano snovjo.
If other than well-known solvents/vehicles are used, their inclusion should be supported with data indicating their compatibility.
Če se uporabijo manj poznana topila/nosilci, naj njihovo vključitev podpirajo podatki, ki kažejo na njihovo združljivost.
It is recommended that wherever possible, the use of an aqueous solvent/vehicle should be considered first.
Priporoča se, da se, kadar koli je to mogoče, kot prva možnost preuči uporaba vodnega topila/nosilca.
Concurrent positive and negative (solvent/vehicle) controls should be included for each sex in each test.
V vsak preizkus naj se vključijo sočasni pozitivni in negativni (topilo/nosilec) kontrolni vzorci za vsak spol.
Except for treatment with the test substance, animals in the control groups should be handled in an identical manner to the animals in the treated groups.
Razen tretiranja s preizkusno snovjo naj se z živalmi v kontrolnih skupinah ravna enako kakor s tistimi v tretiranih skupinah.
Positive controls should produce structural aberrations in vivo at exposure levels expected to give a detectable increase over background.
Snovi pozitivne kontrole naj pri ravneh izpostavljenosti, pri katerih se pričakuje zaznavno povečanje glede na ozadje, povzročijo kromosomske aberacije in vivo.
Positive control doses should be chosen so that the effects are clear but do not immediately reveal the identity of the coded slides to the reader.
Odmerki pozitivne kontrole naj se izberejo tako, da so učinki jasni, vendar ne razkrijejo takoj identitete kodiranih mikroskopskih preparatov.
It is acceptable that the positive control be administered by a route different from the test substance and sampled at only a single time.
Sprejemljivo je, da se snovi pozitivne kontrole dajejo živalim drugače kakor preizkušana snov in da se pri pozitivni kontroli vzorči le enkrat.
Negative controls, treated with solvent or vehicle alone, and otherwise treated in the same way as the treatment groups, should be included for every sampling time, unless acceptable inter-animal variability and frequencies of cells with chromosome aberrations are available from historical control data.
Negativni kontrolni vzorci, tretirani le s topilom ali nosilcem, drugače pa obravnavani enako kakor tretirane skupine, naj se vključijo v vsako vzorčenje, razen če pretekli kontrolni podatki kažejo na sprejemljivo spremenljivost med posameznimi živalmi in pogostnost celic s kromosomskimi aberacijami.
If single sampling is applied for negative controls, the most appropriate time is the first sampling time.
Če se pri negativni kontroli opravi le eno vzorčenje, je čas prvega vzorčenja najprimernejši.
In addition, untreated controls should also be used unless there are historical or published control data demonstrating that no deleterious or mutagenic effects are induced by the chosen solvent/vehicle.
Uporabijo naj se tudi netretirani kontrolni vzorci, razen če pretekli ali objavljeni kontrolni podatki dokazujejo, da izbrano topilo/nosilec ne povzroča škodljivih ali mutagenih učinkov.
Number and sex of animals
Število in spol živali
Each treated and control group must include at least five analysable animals per sex.
Vsaka tretirana in kontrolna skupina mora vključevati vsaj pet živali vsakega spola, ki jih je mogoče analizirati.
If at the time of the study there are data available from studies in the same species and using the same route of exposure that demonstrate that there are no substantial differences in toxicity between sexes, then testing in a single sex will be sufficient.
Če so v času študije na voljo podatki študij o isti vrsti in ob uporabi istega načina izpostavljanja, ki dokazujejo, da med spoloma ni znatnih razlik v toksičnosti, bo zadostovalo preizkušanje na enem spolu.
Where human exposure to chemicals may be sex-specific, as for example with some pharmaceutical agents, the test should be performed with animals of the appropriate sex.
Kadar bi bila lahko izpostavljenost kemikaliji pri človeku omejena na en spol, na primer pri nekaterih farmacevtskih učinkovinah, naj se preizkus opravi na živalih ustreznega spola.
Treatment schedule
Program tretiranja
Test substances are preferably administered as a single treatment.
Preizkušane snovi naj se po možnosti dajo z enkratnim vnosom.
Test substances may also be administered as a split dose, i.e. two treatments on the same day separated by no more than a few hours, to facilitate administering a large volume of material.
Preizkušane snovi se lahko dajo tudi v razdeljenem odmerku, tj. dva vnosa v istem dnevu, ne več kakor nekaj ur narazen, da se olajša dajanje velikega volumna materiala.
Other dose regimens should be scientifically justified.
Drugačni režimi odmerjanja naj bodo znanstveno utemeljeni.
Samples should be taken at two separate times following treatment on one day.
Vzorci naj se vzamejo dvakrat v enem dnevu ob različnih časih po tretiranju.
For rodents, the first sampling interval is 1,5 normal cell cycle length (the latter being normally 12-18 hr) following treatment.
Pri glodavcih je prvi čas vzorčenja 1,5 dolžine normalnega celičnega ciklusa (ki navadno traja 12–18 ur) po tretiranju.
Since the time required for uptake and metabolism of the test substance as well as its effect on cell cycle kinetics can affect the optimum time for chromosome aberration detection, a later sample collection 24 hr after the first sample time is recommended.
Ker čas, potreben za sprejem in presnovo preizkušane snovi ter njen učinek na dinamiko celičnega ciklusa, lahko vpliva na optimalni čas za zaznavo kromosomskih aberacij, se priporoča ponovni odvzem vzorcev 24 ur po prvem vzorčenju.
If dose regimens of more than one day are used, one sampling time at 1,5 normal cell cycle lengths after the final treatment should be used.
Če se uporabijo režimi odmerjanja, daljši od enega dneva, naj se vzorči enkrat, 1,5 dolžine normalnega celičnega ciklusa po zadnjem vnosu.
Prior to sacrifice, animals are injected intraperitoneally with an appropriate dose of a metaphase arresting agent (e.g. Colcemid® or colchicine).
Pred žrtvovanjem se živalim intraperitonealno injicira ustrezen odmerek sredstva za ustavitev metafaze (npr. Colcemida® ali kolhicina).
Animals are sampled at an appropriate interval thereafter.
Živali se vzorčijo v ustreznem časovnem intervalu po tem.
If a range finding study is performed because there are no suitable data available, it should be performed in the same laboratory, using the same species, strain, sex and treatment regimen to be used in the main study (5).
Če se opravi študija za ugotavljanje območja, ker ni na voljo ustreznih podatkov, naj se opravi v istem laboratoriju, na isti vrsti, sevu in spolu ter ob enakem režimu tretiranja, kakor bo to uporabljeno v glavni študiji (5).
If there is toxicity, three dose levels are used for the first sampling time.
Pri toksičnosti se za prvo vzorčenje uporabijo tri velikosti odmerkov.
These dose levels should cover a range from the maximum to little or no toxicity.
Te velikosti odmerkov naj zajamejo območje od največje toksičnosti do majhne toksičnosti ali netoksičnosti.
At the later sampling time only the highest dose needs to be used.
Pri poznejšem vzorčenju se lahko uporabi le največji odmerek.
The highest dose is defined as the dose producing signs of toxicity such that higher dose levels, based on the same dosing regimen, would be expected to produce lethality.
Največji odmerek je odmerek, ki povzroči takšne znake toksičnosti, da se pričakuje, da bi večji odmerki pri istem režimu odmerjanja povzročili smrt.
Substances with specific biological activities at low non-toxic doses (such as hormones and mitogens) may be exceptions to the dose-setting criteria and should be evaluated on a case-by-case basis.
Snovi s specifičnim biološkim delovanjem pri majhnih netoksičnih odmerkih (na primer hormoni in mitogeni) so lahko izjeme pri merilih za določanje odmerka in naj se ovrednotijo za vsak primer posebej.
The highest dose may also be defined as a dose that produces some indication of toxicity in the bone marrow (e.g. greater than 50 % reduction in mitotic index).
Največji odmerek se lahko opredeli tudi kot odmerek, ki povzroči nekaj znakov toksičnosti v kostnem mozgu (npr. več kakor 50 % zmanjšanje mitotičnega indeksa).
If a test at one dose level of at least 2000 mg/kg body weight using a single treatment, or as two treatments on the same day, produces no observable toxic effects, and if genotoxicity would not be expected based on data from structurally related substances, then a full study using three dose levels may not be considered necessary.
Če preizkus pri eni velikosti odmerka vsaj 2000 mg/kg telesne teže, ki se da v enem vnosu ali v dveh vnosih v istem dnevu, ne povzroči nobenih opaznih toksičnih učinkov in če se na podlagi podatkov o strukturno sorodnih snoveh ne pričakuje, da bo snov genotksična, se lahko pojmuje, da popolna študija z uporabo treh velikosti odmerkov ni potrebna.
For studies of a longer duration, the limit dose is 2000 mg/kg/body weight/day for treatment up to 14 days, and 1000 mg/kg/body weight/day for treatment longer than 14 days.
Mejni odmerek za dolgotrajnejše študije je 2000 mg/kg telesne teže/dan za tretiranje do 14 dni in 1000 mg/kg telesne teže/dan za tretiranje, daljše od 14 dni.
Expected human exposure may indicate the need for a higher dose level to be used in the limit test.
Pričakovana izpostavljenost človeka lahko nakaže potrebo po večjih odmerkih pri mejnem preizkusu.
The test substance is usually administered by gavage using a stomach tube or a suitable intubation cannula, or by intraperitoneal injection.
Navadno se preizkušana snov daje z gavažo po želodčni cevki ali ustrezni intubacijski kanili ali z intraperitonealno injekcijo.
Other routes of exposure may be acceptable where they can be justified.
Sprejemljivi so tudi drugi načini izpostavljanja, kadar se lahko utemeljijo.
The maximum volume of liquid that can be administered by gavage or injection at one time depends on the size of the test animal.
Največji volumen tekočine, ki se lahko naenkrat da z gavažo ali injekcijo, je odvisen od velikosti preizkusne živali.
The volume should not exceed 2 ml/100 g body weight.
Volumen naj ne presega 2 ml/100 g telesne teže.
The use of volumes higher than these must be justified.
Uporabo večjih volumnov je treba utemeljiti.
Except for irritating or corrosive substances which will normally reveal exacerbated effects with higher concentrations, variability in test volume should be minimised by adjusting the concentration to ensure a constant volume at all dose levels.
Razen pri dražečih ali jedkih snoveh, ki bodo pri višjih koncentracijah običajno povzročile močnejše učinke, je treba variabilnost preskusnega volumna s prilagajanjem koncentracije obdržati na kar najnižji ravni, zato da bi zagotovili konstantni volumen pri vseh odmerkih.
Immediately after sacrifice, bone marrow is obtained, exposed to hypotonic solution and fixed.
Takoj po žrtvovanju se kostni mozeg odvzame, izpostavi hipotonični raztopini in fiksira.
The cells are then spread on slides and stained.
Celice se nato nanesejo na objektna stekelca in obarvajo.
The mitotic index should be determined as a measure of cytotoxicity in at least 1000 cells per animal for all treated animals (including positive controls) and untreated negative control animals.
Kot merilo citotoksičnosti naj se določi mitotični indeks v vsaj 1000 celicah na žival pri vseh tretiranih živalih (skupaj s pozitivnimi kontrolnimi vzorci) in netretiranih živalih negativne kontrole.
At least 100 cells should be analysed for each animal.
Analizira naj se vsaj 100 celic za vsako žival.
This number could be reduced when high numbers of aberrations are observed.
To število se lahko zmanjša, kadar se opazi veliko število aberacij.
Since slide preparation procedures often result in the breakage of a proportion of metaphases with loss of chromosomes, the cells scored should therefore contain a number of centromeres equal to the number 2n ± 2.
Ker postopki priprave mikroskopskih preparatov pogosto povzročijo pretrganje dela metafaz in izgubo kromosomov, naj bo število centromer v štetih celicah enako 2 n ± 2.
Individual animal data should be presented in tabular form.
Podatki za posamezne živali naj bodo prikazani v tabelah.
The experimental unit is the animal.
Poskusna enota je žival.
For each animal the number of cells scored, the number of aberrations per cell and the percentage of cells with structural chromosome aberration(s) should be evaluated.
Za vsako žival naj se določi število štetih celic, število aberacij na celico in odstotek celic z eno ali več strukturnimi kromosomskimi aberacij ami.
Different types of structural chromosome aberrations should be listed with their numbers and frequencies for treated and control groups.
Različni tipi strukturnih kromosomskih aberacij naj se navedejo s svojimi števili in pogostnostjo za tretirane in kontrolne skupine.
If there is no evidence for a difference in response between the sexes, the data from both sexes may be combined for statistical analysis.
Če ni dokaza za razliko v odzivu med spoloma, se pri statistični analizi lahko združijo podatki za oba spola.
There are several criteria for determining a positive result, such as a dose-related increase in the relative number of cells with chromosome aberrations or a clear increase in the number of cells with aberrations in a single dose group at a single sampling time.
Pozitivni rezultat se lahko določi na podlagi številnih meril, kakor je na primer z odmerkom povezano povečanje relativnega števila celic s kromosomskimi aberacijami ali jasno povečanje števila celic z aberacijami v posamezni tretirani skupini ob posameznem vzorčenju.
Statistical methods may be used as an aid in evaluating the test results (6).
Pri vrednotenju rezultatov preizkusa se kot pomoč lahko uporabijo statistične metode (6).
Equivocal results should be clarified by further testing preferably using a modification of experimental conditions.
Dvoumni rezultati naj se razjasnijo z dodatnimi preizkusi, po možnosti ob prilagojenih poskusnih pogojih.
An increase in polyploidy may indicate that the test substance has the potential to induce numerical chromosome aberrations.
Povečanje poliploidije lahko pomeni, da preizkušana snov lahko povzroči numerične kromosomske aberacije.
An increase in endoreduplication may indicate that the test substance has the potential to inhibit cell cycle progression (7)(8).
Povečanje pogostnosti endoreduplikacije lahko pomeni, da preizkušana snov lahko zavre potek celičnega ciklusa (7) (8).
A test substance for which the results do not meet the above criteria is considered non-mutagenic in this test.
Pojmuje se, da preizkušana snov, pri kateri rezultati ne izpolnjujejo navedenih meril, ni mutagena v tem preizkusu.
Results may remain equivocal or questionable regardless of the number of experiments performed.
Rezultati lahko ostanejo dvoumni ali dvomljivi ne glede na število opravljenih poskusov.
Positive results from the in vivo chromosome aberration test indicate that a substance induces chromosome aberrations in the bone marrow of the species tested.
Pozitivni rezultati preizkusa kromosomskih aberacij in vivo pomenijo, da preizkušana snov povzroča kromosomske aberacije v kostnem mozgu preizkušane vrste.
Negative results indicate that, under the test conditions, the test substance does not induce chromosome aberrations in the bone marrow of the species tested.
Negativni rezultati pomenijo, da preizkušana snov pri preizkusnih pogojih ne povzroča kromosomskih aberacij v kostnem mozgu preizkušane vrste.
The likelihood that the test substance or its metabolites reach the general circulation or specifically the target tissue (e.g. systemic toxicity) should be discussed.
Obravnava naj se verjetnost, da preizkušana snov ali njeni metaboliti dosežejo krvni obtok ali posebej tarčno tkivo (npr. sistemska toksičnost).
solubility and stability of the test substance in solvent/vehicle, if known,
topnost in stabilnost preizkušane snovi v topilu/nosilcu, če sta znani.
individual weight of the animals at the start of the test, including body weight range, mean and standard deviation for each group,
teža posameznih živali na začetku preizkusa, skupaj z območjem telesne teže, srednjo vrednostjo in standardnim odklonom za vsako skupino.
positive and negative (vehicle/solvent) controls,
pozitivni in negativni (nosilec/topilo) kontrolni vzorci,
data from range-finding study, if conducted,
podatki študije za ugotavljanje območja, če j e bila opravljena,
details of test substance preparation,
podrobnosti o pripravi preizkušane snovi,
rationale for route of administration,
razlogi za način dajanja,
methods for verifying that the test substance reached the general circulation or target tissue, if applicable,
metode za preverjanje, ali je preizkušana snov dosegla krvni obtok ali tarčno tkivo, če je to primerno,
details of food and water quality,
podrobnosti o kakovosti hrane in vode,
detailed description of treatment and sampling schedules,
podroben opis programov tretiranja in vzorčenja,
methods for measurements of toxicity,
metode merjenja toksičnosti,
identity of metaphase arresting substance, its concentration and duration of treatment,
vrsta snovi za ustavitev metafaze, njena koncentracija in čas tretiranja,
number of cells analysed per animal,
število analiziranih celic na žival,
signs of toxicity,
znaki toksičnosti,
mitotic index,
mitotični indeks,
type and number of aberrations, given separately for each animal,
tip in število aberacij, navedena za vsako žival posebej,
total number of aberrations per group with means and standard deviations,
skupno število aberacij na skupino, s srednjimi vrednostmi in standardnimi odkloni,
number of cells with aberrations per group with means and standard deviations,
število celic z aberacij ami na skupino, s srednjimi vrednostmi in standardnimi odkloni,
changes in ploidy, if seen,
spremembe v ploidnosti, če so bile opažene,
concurrent negative control data,
podatki o sočasni negativni kontroli,
historical negative control data with ranges, means and standard deviations,
podatki o pretekli negativni kontroli, z območji, srednjimi vrednostmi in standardnimi odkloni,
concurrent positive control data.
podatki o sočasni pozitivni kontroli.
Discussion of the results.
Razprava o rezultatih.
Kirkland (Ed.)
Statistical Analysis of In Vivo Cytogenetic Assays In: D.J.
Cambridge University Press, Cambridge, New York, Port Chester, Melbourne, Sydney, p. 115-141.
Cambridge University Press, Cambridge, New York, Port Chester, Melbourne, Sydney, str. 115–141.
Mutagenesis, 7, p. 313-319.
Mutagenesis, 7, str. 313–319.