natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Moreover, it is only on 16 February 2005 that the provisions of the collective agreements of Tieliikelaitos concerning wages paid on sick leave were adapted to correspond to the equivalent conditions of private sector agreements.
Poleg tega so bile določbe kolektivnih pogodb podjetja Tieliikelaitos v zvezi s plačanim bolniškim dopustom, prilagojene šele 16. februarja 2005, in sicer tako, da ustrezajo enakovrednim pogojem pogodb zasebnega sektorja.
Prior to that, these provisions were more expensive for Tieliikelaitos than those applicable to private sector employers.
Pred tem so bile te določbe za podjetje Tieliikelaitos dražje od tistih, ki jih uporabljajo delodajalci v zasebnem sektorju.
Considered as a whole, Finland states that the staff’s employment conditions are still better than those of staff in private companies.
Finska na splošno ugotavlja, da so pogoji zaposlovanja še vedno boljši od tistih v zasebnih družbah.
This is true regardless of the fact that the 2005 amendments to the collective agreements brought the conditions of employment closer to those existing in the private sector.
To drži ne glede na dejstvo, da so spremembe kolektivnih pogodb iz leta 2005 pogoje zaposlovanja približale tistim v zasebnem sektorju.
The right to annual leave, for example, which is based on contract provisions equivalent to those in state contracts, is still better than that enjoyed by staff in the private sector.
Na primer pravica do letnega dopusta, ki temelji na istih pogodbenih določbah kot pri državnih naročilih, je še vedno večja kot v zasebnem sektorju.
So employment conditions as a whole, including pension benefits, can still be clearly considered a burden in comparison with those prevailing for private sector operators.
Tako se lahko pogoji zaposlovanja na splošno, vključno s pokojninami, še vedno štejejo za breme v primerjavi s tistimi, ki prevladujejo pri izvajalcih v zasebnem sektorju.
Fiscal measure related to land purchases by Tieliikelaitos
Davčni ukrepi v zvezi z zemljo, ki jo je kupilo podjetje Tieliikelaitos
According to Section 49(1)(4) of the Income Tax Act, the taxable amount of the capital gains received by a taxable person other than a corporation, partnership or limited partnership used to be calculated by deducting either 80 % of the sales price or the real acquisition cost, whichever is more, provided that the real property is sold to the state, province, municipality or joint municipal authority.
V skladu z razdelkom 49(1)(4) Zakona o davku na dohodek se je obdavčljivi znesek kapitalskih dobičkov, ki jih je prejel davčni zavezanec, ki ni bil družba, osebna družba ali komanditna družba, izračunal tako, da se je od prodajne cene ali dejanske nabavne vrednosti odštelo 80 %, odvisno od tega, katera je bila višja, pod pogojem, da je bila nepremičnina prodana državi, pokrajini, občini ali skupnemu občinskemu organu.
Therefore, the amount of taxable capital gains would be at most 20 % of the sales price.
Tako bi bil znesek obdavčljivih kapitalskih dobičkov največ 20 % prodajne cene.
Thus, for the purposes of determination of the amount of taxable capital gains, the respective sellers could deduct from the sales price 30 % or 60 % more than they could deduct under the normal taxation rules, depending on whether they sold their land before or after having owned it for 10 years.
Zato bi lahko za določitev zneska obdavčljivih kapitalskih dobičkov zadevni prodajalec od prodajne cene odštel 30 % ali 60 % več, kot bi lahko odštel pri običajnih davčnih pravilih, odvisno od tega, ali je prodal zemljo, potem ko je bil njen lastnik 10 let ali pred tem.
Land transfers to Tieliikelaitos/its predecessor were included in the scope of the concession scheme from the very outset.
Prenosi zemlje na podjetje Tieliikelaitos/njegovega predhodnika so bili v koncesijsko shemo vključeni od samega začetka.
That is, also Tieliikelaitos’ predecessor, the Road Service, indirectly benefited from the same measure.
To pomeni, da je tudi predhodnik podjetja Tieliikelaitos, tj. služba za ceste, posredno imel koristi od istega ukrepa.
Therefore the Finnish authorities stress that even if this measure constituted an indirect State aid for the benefit of Tieliikelaitos it complies with the definition of ‘existing aid’ pursuant to Article 1(b) of the Council Regulation (EC) No 659/1999.
Zato finski organi poudarjajo, da bi bil ta ukrep v skladu z opredelitvijo „veljavne pomoči“ iz člena 1(b) Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999, tudi če bi pomenil posredno državno pomoč v korist podjetja Tieliikelaitos,.
Section 49 of the Act was amended in such a way in July 2004 that it is no longer applicable when property is sold to a State Enterprise for purposes other than nature protection, use by the armed forces, and research or other similar social purposes.
Razdelek 49 Zakona je bil julija 2004 spremenjen in se ne uporablja več, če se premoženje proda državnemu podjetju za druge namene, kot je varstvo narave, uporaba s strani oboroženih sil, raziskave ali druge podobne družbene namene.
As a result, the income from sales of land sites to Tieliikelaitos is now subject to the standard tax on capital gains.
Zato je treba zdaj za dohodek od prodaje zemljišč podjetju Tieliikelaitos plačati običajni davek od dobička prodaje kapitala.
Advantages conferred to Tieliikelaitos on a permanent basis: the inapplicability of bankruptcy law and corporate income tax law to Tieliikelaitos
Stalne ugodnosti za podjetje Tieliikelaitos: neuporaba stečajne zakonodaje in zakonodaje o davku od dobička pravnih oseb pri podjetju Tieliikelaitos
With respect to the advantages conferred to Tieliikelaitos on a permanent basis, the Finnish authorities stress that even if these measures constitute State aid they comply with the definition of ‘existing aid’ pursuant to Article 1(b) of the Council Regulation (EC) No 659/1999.
V zvezi stalnimi ugodnostmi za podjetje Tieliikelaitos finski organi poudarjajo, da bili ti ukrepi v skladu z opredelitvijo „veljavne pomoči“ iz člena 1(b) Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999, tudi če bi pomenili državno pomoč.
Tieliikelaitos and the predecessors of the respective economic entity (until 31 December 1997 — the Road Service as such, from 1 January 1998 until 31 December 2000 — the Production part of the Road Service) have never been subject either to bankruptcy or to normal corporate income tax rules.
Za podjetje Tieliikelaitos in predhodnike zadevnega gospodarskega subjekta (do 31.12.1997 služba za ceste, od 1.1.1998 do 31.12.2000 proizvodni del službe za ceste) nikoli niso veljala stečajna pravila ali običajna pravila o davku od dobička pravnih oseb.
This situation pre-dates not only the start of the liberalisation of the road services’ sector in Finland (point v of Article 1(b) of Regulation 659/1999), but also Finland’s accession to the EU (point i of Article 1(b) of Regulation 659/1999).
Položaj je bil tak že pred začetkom liberalizacije sektorja cestnih storitev na Finskem (člen 1(b)(v) Uredbe 659/1999) kot tudi pred pristopom Finske k EU (člen 1(b)(i) Uredbe 659/1999).
The Finnish authorities undertakes a commitment to transform Tieliikelaitos into a State-owned limited company which will be subject to normal bankruptcy and corporate income taxation rules by 1 March 2008 at the latest.
Finski organi se zavezujejo, da bodo podjetje Tieliikelaitos najpozneje do 1. marca 2008 preoblikovali v družbo z omejeno odgovornostjo v državni lasti, za katero bodo veljala običajna pravila o stečaju in obdavčevanju dobička pravnih oseb.
Bankruptcy law
Stečajna zakonodaja
This stems from Tieliikelaitos’ status as State Enterprise and from the Road Service’s status as government agency that they could not go bankrupt.
Ker ima podjetje Tieliikelaitos status državnega podjetja in služba za ceste status vladne agencije, zanju velja, da ne moreta iti v stečaj.
The Finnish authorities observe that according to the Commission’s notice on the application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty to State aid in the form of guarantees more favourable funding terms obtained by enterprises whose legal form rules out bankruptcy are considered to constitute State aid.
Finski organi ugotavljajo, da se v skladu z obvestilom Komisije o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe ES v zvezi z državno pomočjo v obliki garancij ugodnejši pogoji financiranja, ki veljajo za podjetja, katerih pravna oblika izključuje stečaj, štejejo kot državna pomoč.
The Finnish authorities consider however that Tieliikelaitos has not received such more favourable funding terms as Tieliikelaitos has not had to borrow funds.
Vendar finski organi menijo, da za podjetje Tieliikelaitos niso veljali takšni ugodni pogoji, saj podjetje ni najelo drugih sredstev.
There has never been a threat of Tieliikelaitos’ bankruptcy and the ensuing realisation of the State’s responsibility.
Podjetju Tieliikelaitos nikoli ni bilo treba sprožiti stečajnega postopka, zato država zanj ni bila odgovorna.
Therefore, according to the Finnish authorities, it has not been possible for Tieliikelaitos to gain a competitive advantage in comparison with private competitors.
Zato je po mnenju finskih organov podjetje Tieliikelaitos imelo konkurenčno prednost v primerjavi z zasebnimi konkurenčnimi ponudniki.
With respect to the use of external financing in the foreseeable future, a guarantee fee prescribed by the Act on State Enterprises puts State Enterprises financially on equal footing on the loan market with other companies which operate without state guarantees (Cf. Section 2.4.6).
V zvezi z uporabo zunanjega financiranja v bližnji prihodnosti postavlja plačilo garancije, ki ga določa Zakon o državnih podjetjih, državna podjetja v enak finančni položaj na trgu posojil kot druge družbe, ki delujejo brez državnih garancij (glej oddelek 2.4.6).
The reference used by the Finnish Government for periodical revision of the annual fee is the yield spread on the market between State serial bonds and investment-grade corporate bonds in the JP Morgan business loan index.
Referenca, ki jo finski organi uporabljajo za redno revizijo letnega plačila, je pribitek na tveganje na trgu med državnimi serijskimi obveznicami in dolgoročnimi podjetniškimi obveznicami v indeksu podjetniških posojil družbe JP Morgan.
The new fee is applicable to loans disbursed after the adjustment in question.
Novo plačilo se uporablja za posojila, izplačana po zadevni prilagoditvi.
The Finnish authorities disagree with the complainants’ view that the guarantee fee is comparable to private companies’ expenses arising from a mortgage.
Finski organi se ne strinjajo z mnenjem pritožnikov, da je plačilo garancije primerljivo s stroški zasebnih podjetij, ki nastanejo s hipoteko.
Mortgages are one-off expenses, while the guarantee fee is annual.
Hipoteke so enkraten strošek, medtem ko se garancija plačuje vsako leto.
Mortgage fees are relatively small in the case of large loans, and in a corresponding loan the collateral would have been handled through a corporate mortgage.
Hipotekarna plačila so pri velikih posojilih sorazmerno majhna, medtem ko se zavarovanje premoženja pri primerljivem posojilu izvede prek podjetniške hipoteke.
In practice, the guarantee fee corresponds rather to a margin calculated on top of Euribor.
V praksi plačilo garancije večinoma ustreza marži, izračunani glede na obrestno mero euribor.
Tax law
Davčna zakonodaja
The income tax liability of undertakings operating within the State administration, is determined in the same way as the tax liability of State enterprises i.e. in accordance with Section 21 of the Income Tax Act.
Obveznost davka na dohodek za podjetja, ki delujejo v državni upravi, je enaka davčni obveznosti državnih podjetij, kar je določeno v 21. razdelku Zakona o davku na dohodek.
Thus, the predecessor of Tieliikelaitos (‘production part’ of the former Road Service) was not subject to income tax.
Zato predhodnik podjetja Tieliikelaitos („proizvodni del“ nekdanje službe za ceste) ni plačeval davka na prihodek.
Section 21 of the Income Tax Act was already included in the initial version of Income Tax Act, which entered into force on 1 January 1993.
razdelek Zakona o davku na dohodek je bil vključen že v prvo različico Zakona o davku na dohodek, ki je začel veljati 1. januarja 1993.
The Income and Wealth Tax Acts, which were previously in force, contained similar provisions on the income tax liability of the State and its undertakings.
Zakona o davku na dohodek in davku na premoženje, ki sta veljala pred tem, sta za državo in njena podjetja o obveznosti davka na dohodek vsebovala podobne določbe.
Although Tieliikelaitos does not pay corporate income tax to the State on its profits, the Finnish authorities argue that this factor is taken into account when taking annual decisions on profit-crediting to the State by Tieliikelaitos.
Čeprav podjetje Tieliikelaitos ne plačuje davka od dobička pravnih oseb državi, finski organi trdijo, da se ta dejavnik upošteva pri sprejemanju letnih odločitev o pripisovanju dobička, ki ga državi plača podjetje Tieliikelaitos.
Tieliikelaitos’ total profit during the transitional period was EUR 62 million, and during the first four years, Tieliikelaitos disbursed to the State total profit-crediting of 59 % (EUR 37,3 million).
Skupni dobiček podjetja Tieliikelaitos je v prehodnem obdobju znašal 62 milijonov EUR, medtem ko je v prvih štirih letih podjetje Tieliikelaitos državi izplačalo dobiček v višini 59 % (37,3 milijona EUR).
The profit-crediting percentage has varied between 47 % and 71 %.
Odstotek pripisovanja dobička se je gibal med 47 % in 71 %.
Tieliikelaitos’ theoretical taxes during the transitional period at a tax rate of 29 % would have been less than EUR 18 million.
Teoretični davki, ki bi jih podjetje Tieliikelaitos moralo plačati v prehodnem obdobju ob 29-odstotni davčni stopnji, bi bili manjši od 18 milijonov EUR.
In the view of the Finnish authorities, companies such as YIT Group and Lemminkäinen Group (the former — a group with annual sales exceeding EUR 3 billion and the latter — a group with annual sales close to EUR 2 billion), which are the main private competitors of Tieliikelaitos, can be considered as benchmark companies for comparative analysis of the respective information.
Po mnenju finskih organov bi se lahko družbi, kot sta YIT Group in Lemminkäinen Group (prva družba je skupina z letno prodajo več 3 milijarde EUR, druga družba je skupina z letno prodajo skoraj 2 milijardi EUR), ki sta glavna zasebna konkurenčna ponudnika podjetja Tieliikelaitos, šteli kot merili za primerjalno analizo zadevnih podatkov.
Based on information by Bloomberg, in 2001-04 the combined share of dividends and corporate income tax amounted to 68 % of the pre-tax profit for YIT group and to 63 % for Lemminkäinen Group.
Po navedbah Bloomberga je v obdobju 2001–2004 skupni delež dividend in davka od dobička pravnih oseb pri skupini YIT znašal 68 % dobička pred obdavčitvijo in 63 % pri skupini Lemminkäinen.
The annual indexes for these period varied between 58 % and 85 % of pre-tax profits for YIT and between 37 % and 98 % for Lemminkäinen Group.
Letni indeksi za to obdobje so se pri skupini YIT gibali med 58 % in 85 % dobička pred obdavčitvijo ter pri skupini Lemminkäinen med 37 % in 98 %.
In 2005, the first year following the transitional period, profit-crediting was 69 % of profit (EUR 4,6 million).
Leta 2005, tj. prvo leto po prehodnem obdobju, je pripisovanje dobička obsegalo 69 % dobička (4,6 milijona EUR).
In 2006, it was 50 % (EUR 4,8 million).
Leta 2006 je znašalo 50 % (4,8 milijona EUR).
Based on information from the annual reports of the competitor-companies, the percent of profits YIT group and Lemminkäinen group gave away as dividends and corporate income tax amounted, respectively, to 52 % and 59 % in 2005, and to 50 % and 61 % in 2006, respectively.
Na podlagi podatkov, navedenih v letnih poročil konkurenčnih družb, je odstotek dobička, ki sta ga skupina YIT in skupina Lemminkäinen odstopili za dividende in davek od dobička pravnih oseb, leta 2005 znašal 52 % in 59 % ter leta 2006 50 % in 61 %.
Finland considers that, by exercising its rights as owner, the State has received significantly more from Tieliikelaitos during its entire period of operations than would have been the corporate income tax on profits of the same size.
Finska meni, da je država z uveljavljanjem pravice kot lastnice od podjetja Tieliikelaitos v celotnem obdobju njegovega delovanja prejela veliko več, kot bi znašal davek od enakega dobička.
Finland further notes that the value-added tax rate, capital transfer tax rate, and real estate tax rate applied to State Enterprises are the same as for limited companies.
Poleg tega Finska ugotavlja, da so bile stopnje davka na dodano vrednost, davka na kapitalske transferje in davka na nepremičnine, ki so se uporabljale za državna podjetja, enake kot za družbe z omejeno odgovornostjo.
Public service obligations
Obveznosti javnih služb
By imposing on Tieliikelaitos the obligation to bid for all road maintenance contracts, in addition to ensuring that the quality requirements and monitoring included in ordering procedures and contract agreements are achieved, this special task would also further the implementation of functioning competition in maintenance contracts, because, in addition to private undertakings, Tieliikelaitos should also bid for the tendered contracts.
Nalaganje obveznosti podjetju Tieliikelaitos, da predloži ponudbe za vsa naročila za vzdrževanje cest, poleg pa mora zagotoviti, da so v postopkih naročanja in sklepanja pogodb izpolnjene zahteve po kakovosti in spremljanju, pomeni hkrati konkurenčno delovanje pri naročilih za vzdrževanje, ker bi moralo poleg zasebnih podjetij tudi podjetje Tieliikelaitos predložiti ponudbe za naročila na podlagi javnega razpisa.
As to the undertaking’s obligation to be prepared to provide its services during emergency situations, this arrangement was considered by Finland to be necessary because during such emergency situations there may be a need to handle various road maintenance activities on a very tight schedule and in a way that diverges from the ordinary.
V zvezi z obveznostjo podjetja, da zagotovi storitve tudi v izrednih razmerah, je Finska menila, da je takšna ureditev nujna, saj se morajo v izrednih razmerah občasno izvajati različne vrste vzdrževanja cest v zelo kratkem času in na način, ki se razlikuje od običajnega.
Finland believes that these special tasks can be considered public service obligations referred to in Article 86(2) of the EC Treaty.
Finska meni, da se lahko te posebne naloge štejejo kot obveznosti javnih služb iz člena 86(2) Pogodbe ES.
It believes that the obligations in question result in substantial costs for Tieliikelaitos.
Meni, da je imelo podjetje Tieliikelaitos zaradi zadevnih obveznosti velike stroške.
As regards the obligation to make offers on the maintenance of public roads and the provision of ferry traffic throughout the country, Finnish authorities observe that it is difficult to estimate exactly the corresponding expenses.
V zvezi z obveznostjo predložitve ponudb za vzdrževanje javnih cest in zagotavljanje trajektnega prometa po vsej državi finski organi ugotavljajo, da je težko natančno oceniti ustrezne stroške.
As to the preparation for emergency conditions, according to the Expert statement, it has resulted in approximately EUR 4,6 million in additional costs for Tieliikelaitos during the transitional period (2001 to 2004).
Iz strokovnega poročila je razvidno, da je imelo podjetje Tieliikelaitos v prehodnem obdobju (2001–2004) zaradi zagotavljanja storitev v izrednih razmerah približno 4,6 milijona EUR dodatnih stroškov.
These costs have resulted in particular from Tieliikelaitos’ obligation to maintain emergency stockpiles of liquid fuels until the end of 2004 (the respective cost amounted to EUR 2,2 million).
Ti stroški so nastali zlasti z obveznostjo podjetja Tieliikelaitos, da hrani zaloge tekočega goriva za izredne razmere do konca leta 2004 (zadevni stroški so znašali 2,2 milijona EUR).
Other cost items included:
Drugi stroški so vključevali:
storage, maintenance and repair of emergency bridge for free in 2001 (EUR 0,4 million),
brezplačno shranjevanje, vzdrževanje in popravilo zasilnega mostu leta 2001 (0,4 milijona EUR),
handling of preparation matters at the service group and head office level (EUR 0,6 million), and
priprava storitvene skupine in glavne uprave (0,6 milijona EUR),
obligation to make preparations and arrange training included within the service agreements (EUR 1,4 million).
obveznost, da se organizirajo priprave in usposabljanja, predvidena v sporazumih o storitvah (1,4 milijona EUR).
In any event, the Finnish authorities consider that the amount of these expenses is manifestly greater than the resources made available to Tieliikelaitos.
Finski organi so prepričani, da so ti stroški nedvomno večji kot sredstva, ki so bila na voljo podjetju Tieliikelaitos.
The Finnish authorities note that costs like these do not have to be borne by private sector actors in the earth work and the building trades.
Finski organi ugotavljajo, da zasebnim podjetjem, ki se ukvarjajo z zemeljskimi deli in gradbeništvom, ni treba nositi takšnih stroškov.
With respect to the complainants’ claim that the Road Administration pays a EUR 5,000 fee for contract offers, the Finnish authorities note that the Road Administration has paid the fee referred to by the complainants to all offers for maintenance contracts that meet the quality criteria of the offers.
V zvezi s trditvijo pritožnikov, da cestna uprava plačuje 5000 EUR za ponudbe naročil, finski organi ugotavljajo, da je cestna uprava znesek, ki ga navajajo pritožniki, plačala vsem ponudnikom naročil za vzdrževanje, ki so izpolnjevali merila o kakovosti ponudbe.
This sort of compensation paid to all bidders must be distinguished from compensation paid for public service obligations.
Takšno nadomestila, ki je bilo plačano vsem ponudnikom, je treba razlikovati od nadomestila, ki se plača za obveznosti javnih služb.
The compensation paid to all bidders does not remove the fact that Tieliikelaitos has accrued expenses from its obligation to make an offer in all competitive bidding.
Nadomestilo, ki je bilo plačano vsem ponudnikom, ne spreminja dejstva, da je imelo podjetje Tieliikelaitos dodatne stroške zaradi obveznosti, da predloži ponudbo na vseh konkurenčnih razpisih.
Other conditions imposed on Tieliikelaitos’ operations
Drugi pogoji, določeni za delovanje podjetja Tieliikelaitos
During the transitional period, Tieliikelaitos had to abide by quite significant restrictions which were not imposed on private actors, e.g. the regulation of the sector, restrictions on subsidiaries, the prohibition of group contributions, and restrictions on foreign operations.
V prehodnem obdobju so za podjetje Tieliikelaitos veljale precejšnje omejitve, ki niso veljala za zasebna podjetja, npr. ureditev sektorja, omejitve pri podružnicah, prepoved skupinskih prispevkov in omejitev dejavnosti v tujini.
As is evident from the Expert statement the restrictions related to foreign operations have caused difficulties for Tieliikelaitos in making offers on road maintenance contracts abroad (in Estonia, for example).
Kot je razvidno iz strokovnega poročila, je podjetje Tieliikelaitos zaradi omejitev, ki so veljale za dejavnosti v tujini, imelo težave pri predložitvi ponudb za naročila za vzdrževanje cest v tujini (na primer v Estoniji).
Tieliikelaitos has not been able to bid directly on foreign projects.
Podjetje Tieliikelaitos ni moglo neposredno predložiti ponudb za projekte v tujini.
Furthermore, Tieliikelaitos has incurred expenses due to the broader reporting obligations imposed upon State Enterprises in comparison with private undertakings, and the administrative bureaucracy of State enterprises.
Poleg tega je imelo podjetje Tieliikelaitos stroške zaradi večjih obveznosti poročanja, ki jih je imelo kot državno podjetje v primerjavi z zasebnimi podjetji, ter zaradi upravne birokracije državnega podjetja.