natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Among the criteria to be considered when determining the highest concentration are cytotoxicity, solubility in the test system and changes in pH or osmolality.
Med merili, ki jih je treba upoštevati pri določanju najvišje koncentracije, so citotoksičnost, topnost v preizkusnem sistemu in spremembe v pH ali osmolarnosti.
Cytotoxicity should be determined with and without metabolic activation in the main experiment using an appropriate indication of cell integrity and growth, such as degree of confluency, viable cell counts, or mitotic index.
Citotoksičnost naj se določi ob aktivaciji presnove in brez nje v glavnem poskusu z uporabo ustreznega kazalca celične neokrnjenosti in rasti, kakor so stopnja konfluentne rasti, število živih celic ali mitotični indeks.
It may be useful to determine cytotoxicity and solubility in a preliminary experiment.
Lahko je koristno, če se citotoksičnost in topnost določita v poprejšnjem poskusu.
At least three analysable concentrations should be used.
Uporabijo naj se vsaj tri koncentracije, ki jih je mogoče analizirati.
Where cytotoxicity occurs, these concentrations should cover a range from the maximum to little or no toxicity; this will usually mean that the concentrations should be separated by no more than a factor between 2 and √10.
Ob nastopu citotoksičnosti naj te koncentracije zajamejo območje od največje toksičnosti do majhne toksičnosti ali netoksičnosti; to bo navadno pomenilo, da razlika med koncentracijami ne bo smela biti večja od faktorja med 2 in √10.
At the time of harvesting, the highest concentration should show a significant reduction in degree of confluency, cell count or mitotic index, (all greater than 50 %).
V času odvzema naj bo pri najvišji koncentraciji znatno zmanjšana stopnja konfluentne rasti, število celic ali mitotični indeks (vsi za več kakor 50 %).
The mitotic index is only an indirect measure of cytotoxic/cytostatic effects and depends on the time after treatment.
Mitotični indeks je le posredno merilo citotoskičnih/citostatskih učinkov in je odvisen od časa, ki je pretekel od obdelave.
However, the mitotic index is acceptable for suspension cultures in which other toxicity measurements may be cumbersome and impractical.
Vendar je mitotični indeks sprejemljiv za suspenzijske kulture, pri katerih so druge meritve toksičnosti lahko težavne in nepraktične.
Information on cell cycle kinetics, such as average generation time (AGT), could be used as supplementary information.
Informacije o dinamiki celičnega ciklusa, kakor je povprečni generacijski čas (AGT), se lahko uporabijo kot dodatne informacije.
AGT, however, is an overall average that does not always reveal the existence of delayed subpopulations, and even slight increases in average generation time can be associated with very substantial delay in the time of optimal yield of aberrations.
Vendar je AGT le povprečna vrednost, iz katere ni vedno razviden obstoj zapoznelih podpopulacij, in celo zelo majhno povečanje povprečnega generacijskega časa lahko pomeni znatno zapoznelost optimalnega števila aberacij.
For relatively non-cytotoxic substances, the maximum test concentration should be 5 μl/ml, 5 mg/ml or 0,01 M, whichever is the lowest.
Za sorazmerno necitotoksične snovi naj bo največja preizkusna koncentracija 5μl/ml, 5 mg/ml oziroma 0,01 M, tista, ki je najnižja.
For relatively insoluble substances that are not toxic at concentrations lower than the insoluble concentration, the highest dose used should be a concentration above the limit of solubility in the final culture medium at the end of the treatment period.
Za sorazmerno netopne snovi, ki pri koncentracijah, nižjih od netopnih koncentracij, niso toksične, naj bo največji uporabljeni odmerek koncentracija nad mejo topnosti v končnem gojišču kulture ob koncu obdelave.
In some cases (e.g. when toxicity occurs only at higher than the lowest insoluble concentration) it is advisable to test at more than one concentration with visible precipitation.
Pri nekaterih primerih (npr. kadar se toksičnost pokaže le pri koncentracijah, višjih od netopne koncentracije) je priporočljivo preizkusiti več kakor eno koncentracijo z vidno oborino.
It may be useful to assess solubility at the beginning and the end of the treatment, as solubility can change during the course of exposure in the test system due to presence of cells, S9, serum etc. Insolubility can be detected by using the unaided eye.
Lahko je koristno oceniti topnost na začetku in na koncu obdelave, saj se topnost med izpostavitvijo v preizkusnem sistemu lahko spremeni zaradi navzočnosti celic, seruma S9 itn. Netopnost se lahko zazna s prostim očesom.
The precipitate should not interfere with the scoring.
Oborina ne sme vplivati na štetje.
Negative and positive controls
Negativni in pozitivni kontrolni vzorci
Concurrent positive and negative (solvent or vehicle) controls, both with and without metabolic activation, should be included in each experiment.
V vsak poskus naj se vključijo sočasni pozitivni in negativni (topilo ali nosilec) kontrolni vzorci, ob aktivaciji presnove in brez nje.
When metabolic activation is used, the positive control chemical should be the one that requires activation to give a mutagenic response.
Kadar se uporabi aktivacija presnove, mora biti kemikalija pozitivne kontrole tista, pri kateri je za mutageni odziv potrebna aktivacija.
Positive controls should employ a known clastogen at exposure levels expected to give a reproducible and detectable increase over background, which demonstrates the sensitivity of the test system.
V pozitivnih kontrolnih vzorcih naj se uporabi znani klastogen pri ravneh izpostavljenosti, pri katerih se pričakuje ponovljivo in zaznavno povečanje glede na ozadje, ki pokaže občutljivost preizkusnega sistema.
Positive control concentrations should be chosen so that the effects are clear but do not immediately reveal the identity of the coded slides to the reader.
Koncentracije pozitivne kontrole naj se izberejo tako, da so učinki jasni, vendar ne razkrijejo takoj identitete kodiranih mikroskopskih preparatov.
Examples of positive control substances include:
Primeri snovi pozitivne kontrole vključujejo:
Metabolic Activation condition
Stanje aktivacije presnove
CAS No
St CAS
EINECS No
St Einecs
Absence of exogenous metabolic Activation
Ni zunanje aktivacije presnove
Methyl methanesulphonate
metil metansulfonat
Ethyl methanesulphonate
etil metansulfonat
Ethyl nitrosourea
N-etil-N-nitrozosečnina
4-Nitroquinoline-N-oxide
4-nitrokinolin-N-oksid
Presence of exogenous metabolic Activation
Zunanja aktivacija presnove
Cyclophosphamide monohydrate
Ciklofosfamid monohidrat
Other appropriate positive control substances may be used.
Lahko se uporabijo druge ustrezne snovi pozitivne kontrole.
The use of chemical class-related positive control chemicals should be considered, when available.
Uporabijo naj se kemikalije pozitivne kontrole, ki sodijo v isto skupino nevarnosti kakor preizkušana kemikalija, kadar so na voljo.
Negative controls, consisting of solvent or vehicle alone in the treatment medium, and treated in the same way as the treatment cultures, should be included for every harvest time.
Za vsak odvzem naj se pripravijo negativni kontrolni vzorci, ki jih sestavlja le topilo ali nosilec v obdelovalnem gojišču, obdelani na enak način kakor obdelovalne kulture.
In addition, untreated controls should also be used unless there are historical control data demonstrating that no deleterious or mutagenic effects are induced by the chosen solvent.
Uporabijo se tudi neobdelani kontrolni vzorci, razen če pretekli kontrolni podatki dokazujejo, da izbrano topilo ne povzroča škodljivih ali mutagenih učinkov.
Treatment with the test substance
Obdelava s preizkušano snovjo
Proliferating cells are treated with the test substance in the presence and absence of a metabolic activation system.
Množeče se celice se obdelajo s preizkušano snovjo ob navzočnosti in ob odsotnosti sistema za aktivacijo presnove.
Treatment of lymphocytes should commence at about 48 hours after mitogenic stimulation.
Obdelava limfocitov naj se začne približno 48 ur po mitogeni stimulaciji.
Duplicate cultures should normally be used at each concentration, and are strongly recommended for negative/solvent control cultures.
Navadno se pri vsaki koncentraciji uporabita dve vzporedni kulturi; uporaba dveh vzporednih kultur se močno priporoča pri negativnih/s topilom kontrolnih kulturah.
Where minimal variation between duplicate cultures can be demonstrated (13)(14), from historical data, it may be acceptable for single cultures to be used at each concentration.
Kadar se na podlagi preteklih podatkov lahko dokaže, da so razlike med dvema vzporednima kulturama minimalne (13) (14), je sprejemljivo, da se uporabi ena kultura za vsako koncentracijo.
Gaseous or volatile substances should be tested by appropriate methods, such as in sealed culture vessels (15)(16).
Plinaste ali hlapne snovi naj se preizkušajo z ustreznimi metodami, na primer v zatesnjenih posodah za kulture (15) (16).
Culture harvest time
Čas odvzema celic iz kulture
In the first experiment, cells should be exposed to the test substance, both with and without metabolic activation, for three to six hours, and sampled at a time equivalent to about 1,5 normal cell cycle length after the beginning of treatment (12).
V prvem poskusu naj se celice za 3-6 ur izpostavijo preizkušam snovi, ob aktivaciji presnove in brez nje, in vzorčijo v času približno 1,5 dolžine normalnega celičnega ciklusa po začetku obdelave (12).
If this protocol gives negative results both with and without activation, an additional experiment without activation should be done, with continuous treatment until sampling at a time equivalent to about 1,5 normal cell cycle lengths.
Če so pri takšnem protokolu rezultati negativni ob aktivaciji, pa tudi brez nje, se opravi dodatni poskus brez aktivacije, pri katerem se kultura nenehno obdeluje do vzorčenja v času, enakem približno 1,5 dolžine normalnega celičnega ciklusa.
Certain chemicals may be more readily detected by treatment/sampling times longer than 1,5 cycle lengths.
Nekatere kemikalije se laže zaznajo pri časih obdelave/vzorčenja, ki so daljši od 1,5 dolžine ciklusa.
Negative results with metabolic activation need to be confirmed on a case-by-case basis.
Negativne rezultate ob aktivaciji presnove je treba potrditi za vsak primer posebej.
In those cases where confirmation of negative results is not considered necessary, justification should be provided.
Kadar se pojmuje, da potrditev negativnih rezultatov ni potrebna, naj se to utemelji.
Chromosome preparation
Priprava kromosomov
Cell cultures are treated with Colcemid® or colchicine usually for one to three hours prior to harvesting.
Celične kulture se obdelajo s Colcemidom® ali kolhicinom, navadno 1-3 ure pred odvzemom celic.
Each cell culture is harvested and processed separately for the preparation of chromosomes.
Celice se odvzamejo in obdelajo za pripravo kromosomov iz vsake kulture posebej.
Chromosome preparation involves hypotonic treatment of the cells, fixation and staining.
Priprava kromosomov vključuje hipotonično obdelavo celic, fiksiranje in barvanje.
All slides, including those of positive and negative controls, should be independently coded before microscopic analysis.
Vsi preparati, skupaj s pozitivnimi in negativnimi kontrolnimi vzorci, naj se pred mikroskopsko analizo neodvisno kodirajo.
Since fixation procedures often result in the breakage of a proportion of metaphase cells with loss of chromosomes, the cells scored should therefore contain a number of centromeres equal to the modal number ± 2 for all cell types.
Ker fiksiranje pogosto povzroči pretrganje dela metafaznih celic in izgubo kromosomov, naj bo število centromer v štetih celicah pri vseh vrstah celic enako modalnemu številu ± 2.
At least 200 well spread metaphases should be scored per concentration and control, equally divided amongst the duplicates, if applicable.
Če je to primerno, naj se na vsako koncentracijo in vsak kontrolni vzorec v štetje vključi vsaj 200 dobro vidnih metafaz, ki so enakomerno porazdeljene med vzporedne vzorce.
This number can be reduced when high number of aberrations is observed.
To število se lahko zmanjša, kadar se opazi veliko število aberacij.
Though the purpose of the test is to detect structural chromosome aberrations, it is important to record polyploidy and endoreduplication when these events are seen.
Čeprav je namen preizkusa zaznati strukturne kromosomske aberacije, je pomembno, da se evidentirata poliploidija in endoreduplikacija, kadar se pokažeta.
The experimental unit is the cell, and therefore the percentage of cells with structural chromosome aberration(s) should be evaluated.
Poskusna enota je celica, zato naj se določi odstotek celic z eno ali več strukturnimi kromosomskimi aberacijami.
Different types of structural chromosome aberrations should be listed with their numbers and frequencies for experimental and control cultures.
Različni tipi strukturnih kromosomskih aberacij naj se navedejo skupaj s števili in pogostnostjo za poskusne in kontrolne kulture.
Gaps are recorded separately and reported but generally not included in the total aberration frequency.
Presledki se evidentirajo ločeno in navedejo v poročilu, vendar se na splošno ne vključijo v skupno pogostnost aberacij.
Concurrent measures of cytotoxicity for all treated and negative control cultures in the main aberration experiments should also be recorded.
Evidentirajo naj se tudi sočasne meritve citotoksičnosti za vse obdelane in negativne kontrolne kulture v glavnih poskusih aberacij.
Individual culture data should be provided.
Navedejo se podatki za posamezne kulture.
Additionally, all data should be summarised in tabular form.
Poleg tega naj bodo vsi podatki povzeti v tabeli.
There is no requirement for verification of a clear positive response.
Preverjanje jasnega pozitivnega odziva ni potrebno.
Equivocal results should be clarified by further testing preferably using modification of experimental conditions.
Dvoumni rezultati naj se razjasnijo z dodatnimi preizkusi, po možnosti ob prilagojenih poskusnih pogojih.
The need to confirm negative results has been discussed in 1.4.3.3.
Potrebnost potrditve negativnih rezultatov je obravnavana pod 1.4.3.3.
Modification of study parameters to extend the range of conditions assessed should be considered in follow-up experiments.
V nadaljnjih poskusih naj se preuči možnost prilagoditve preizkusnih parametrov, da se razširi območje analiziranih pogojev.
Study parameters that might be modified include the concentration spacing and the metabolic activation conditions.
Preizkusni parametri, ki bi se lahko prilagodili, vključujejo intervale med koncentracijami in pogoje aktivacije presnove.
EVALUATION AND INTERPRETATION OF RESULTS
VREDNOTENJE IN RAZLAGA REZULTATOV
There are several criteria for determining a positive result, such as a concentration-related increase or a reproducible increase in the number of cells with chromosome aberrations.
Pozitivni rezultat se lahko določi na podlagi številnih meril, kakor je na primer s koncentracijo povezano povečanje ali ponovljivo povečanje števila celic s kromosomskimi aberacijami.
Biological relevance of the results should be considered first.
Najprej naj se preuči biološka pomembnost rezultatov.
Statistical methods may be used as an aid in evaluating the test results (3)(13).
Pri vrednotenju rezultatov preizkusa se kot pomoč lahko uporabijo statistične metode (3) (13).
Statistical significance should not be the only determining factor for a positive response.
Statistična značilnost naj ne bo edini odločilni dejavnik za pozitivni odziv.
An increase in the number of polyploid cells may indicate that the test substance has the potential to inhibit mitotic processes and to induce numerical chromosome aberrations.
Povečano število poliploidnih celic lahko pomeni, da preizkušana snov lahko zavre mitozo in povzroči numerične kromosomske aberacije.
An increase in the number of cells with endoreduplicated chromosomes may indicate that the test substance has the potential to inhibit cell cycle progression (17)(18).
Povečano število celic z endoredupliciranimi kromosomi lahko pomeni, da preizkušana snov lahko zavre potek celičnega ciklusa (17) (18).
A test substance for which the results do not meet the above criteria is considered non-mutagenic in this system.
Pojmuje se, da preizkušana snov, pri kateri rezultati ne izpolnjujejo navedenih meril, ni mutagena v tem sistemu.
Although most experiments will give clearly positive or negative results, in rare cases the data set will preclude making a definite judgement about the activity of the test substance.
Čeprav bo večina poskusov dala jasne pozitivne ali negativne rezultate, bodo v redkih primerih dobljeni podatki preprečili zanesljivo oceno o delovanju preizkušane snovi.
Results may remain equivocal or questionable regardless of the number of times the experiment is repeated.
Rezultati lahko ostanejo dvoumni ali dvomljivi ne glede na število ponovitev poskusa.
Positive results from the in vitro chromosome aberration test indicate that the test substance induces structural chromosome aberrations in cultured mammalian somatic cells.
Pozitivni rezultati preizkusa kromosomskih aberacij in vitro pomenijo, da preizkušana snov povzroča strukturne kromosomske aberacij e v kultiviranih somatskih celicah sesalcev.
Negative results indicate that, under the test conditions, the test substance does not induce chromosome aberrations in cultured mammalian somatic cells.
Negativni rezultati pomenijo, da preizkušana snov pri preizkusnih pogojih ne povzroča kromosomskih aberacij v kultiviranih somatskih celicah sesalcev.
Solvent/Vehicle:
Topilo/nosilec:
solubility and stability of the test substance in solvent/vehicle, if known.
topnost in stabilnost preizkušane snovi v topilu/nosilcu, če sta znani.
Cells:
Celice:
type and source of cells,
vrsta in izvor celic,
karyotype features and suitability of the cell type used,
značilnosti kari otipa in ustreznost uporabljene vrste celic,
absence of mycoplasma, if applicable,
odsotnost mikoplazme, če je to primerno,
information on cell cycle length,
podatki o dolžini celičnega ciklusa,
sex of blood donors, whole blood or separated lymphocytes, mitogen used,
spol donorjev krvi, celotna kri ali ločeni limfociti, uporabljeni mitogen,
number of passages, if applicable,
število pasaž, če je to primerno,
methods for maintenance of cell culture, if applicable,
metode vzdrževanja celične kulture, če je to primerno,
modal number of chromosomes.
modalno število kromosomov.
identity of metaphase arresting substance, its concentration and duration of cell exposure,
vrsta snovi za ustavitev metafaze, njena koncentracija in čas izpostavljenosti celic,
rationale for selection of concentrations and number of cultures including, e.g. cytotoxicity data and solubility limitations, if available,
razlogi za izbiro koncentracij in števila kultur, tudi npr. podatki o citotoksičnosti in mejah topnosti, če so na voljo,
composition of media, CO2 concentration if applicable,
sestava gojišč, koncentracija CO2, če je to primerno,
concentration of test substance,
koncentracija preizkušane snovi,
volume of vehicle and test substance added,
volumen dodanega nosilca in preizkušane snovi,
incubation temperature,
temperatura inkubacije,
incubation time,
čas inkubacije,
duration of treatment,
trajanje obdelave,
cell density at seeding, if appropriate,
gostota celic ob nasaditvi, če je to primerno,
type and composition of metabolic activation system, including acceptability criteria,
vrsta in sestava sistema za aktivacijo presnove, skupaj z merili sprejemljivosti,
positive and negative controls,
pozitivne in negativne kontrole,
methods of slide preparation,
metode priprave mikroskopskih preparatov,
criteria for scoring aberrations,
merila za štetje aberacij,
number of metaphases analysed,
število analiziranih metafaz,
methods for the measurements of toxicity,
metode merjenja toksičnosti,
criteria for considering studies as positive, negative or equivocal.
merila za določitev, ali je študija pozitivna, negativna ali dvoumna.
signs of toxicity, e.g. degree of confluency, cell cycle data, cell counts, mitotic index,
znaki toksičnosti, npr. stopnja konfluentne rasti, podatki o celičnem ciklusu, število celic, mitotični indeks,
signs of precipitation,
znaki obarjanja,
data on pH and osmolality of the treatment medium, if determined,
podatki o pH in osmolarnosti obdelovalnega gojišča, če sta bila določena,
definition for aberrations, including gaps,
opredelitev aberacij, skupaj s presledki,
number of cells with chromosome aberrations and type of chromosome aberrations given separately for each treated and control culture,
število celic s kromosomskimi aberacijami in tip kromosomskih aberacij, ki se navedeta posebej za vsako obdelano in kontrolno kulturo,
changes in ploidy if seen,
spremembe v ploidnosti, če so bile opažene,
dose-response relationship, where possible,
odvisnost med odmerkom in odzivom, kadar je to mogoče,
statistical analyses, if any,
statistične analize, če so bile opravljene,
concurrent negative (solvent/vehicle) and positive control data,
podatki o sočasni negativni (topilo/nosilec) in pozitivni kontroli,
historical negative (solvent/vehicle) and positive control data, with ranges, means and standard deviations.
podatki o pretekli negativni (topilo/nosilec) in pozitivni kontroli, z območji, srednjimi vrednostmi in standardnimi odkloni.
Evans, H. J., (1976) Cytological Methods for Detecting Chemical Mutagens.
Evans, H.J. (1976). Cytological Methods for Detecting Chemical Mutagens.
Chemical mutagens, Principles and Methods for their Detection, Vol. 4, Hollaender, A. (ed) Plenum Press, New York and London, p. 1-29.
In: Chemical mutagens, Principles and Methods for their Detection, Vol. 4, Hollaender, A. (ed) Plenum Press, New York in London, str. 1–29.
Progress in Mutation Research, Vol. 5, Ashby, J. et al., (Eds) Elsevier Science Publishers, Amsterdam-New York-Oxford, p. 427-432.
5, Ashby, J. idr., (izd.) Elsevier Science Publishers, Amsterdam-New York-Oxford, str. 427–432.
Mutagen 10 (suppl. 10), p. 1-175.
Mutagen 10 (suppl. 10), str. 1–175.
Scott, D., Galloway, S.M., Marshall, R.R., Ishidate, M.Jr., Brusick, D., Ashby, J. and Myhr, B.C., (1991) Genotoxicity under Extreme Culture Conditions.
Scott, D., Galloway, S. M., Marshall, R. R., Ishidate, M. Jr., Brusick, D., Ashby, J., in Myhr, B. C. (1991), Genotoxicity under Extreme Culture Conditions.
Mutation Res., 31, p. 347-364.
Mutation Res., 31, str. 347–364.
Mutation Res., 113, p. 173-215.
Mutation Res., 113, str. 173–215.
Matsuoka, A., Hayashi, M. and Ishidate, M. Jr., (1979) Chromosomal Aberration Tests on 29 Chemicals Combined with S9 Mix In Vitro.
Matsuoka, A., Hayashi, M., in Ishidate, M. Jr.
Mutation Res., 66, p. 277-290.
(1979), Chromosomal Aberration Tests on 29 Chemicals Combined with S9 Mix In Vitro, Mutation Res., 66, str. 277–290.
Mutagenesis, 7, p. 175-177.
Mutagenesis, 7, str. 175–177.
Matsushima, T., Sawamura, M., Hara, K. and Sugimura, T., (1976) A Safe Substitute for Polychlorinated Biphenyls as an Inducer of Metabolic Activation Systems.
Matsushima, T., Sawamura, M., Clive, K. and Sugimura, T. (1976). A Safe Substitute Mavournin, Polychlorinated Biphenyls as an Inducer of Metabolic Activation Systems.
Tice, R.R., Costa, D.L., Schaich, K.M.
CHO/HGPRT Mutation Assay: Evaluation of Gases and Volatile Liquids. In: Tiče, R.R., Costa, D.L., Schaich, K.M.
New York, Plenum, p. 91-103.
New York, Plenum, str. 91–103.
Environmental Mutagenesis, 5, p. 795-801.
Environmental Mutagenesis, 5, str. 795–801.
This method is a replicate of the OECD TG 475, Mammalian Bone Marrow Chromosome Aberration Test (1997).
Ta metoda ustreza metodi OECD TG 475, Mammalian Bone Marrow Chromosome Aberration Test (1997).
The mammalian in vivo chromosome aberration test is used for the detection of structural chromosome aberrations induced by the test substance to the bone marrow cells of animals, usually rodents (1)(2)(3)(4).
Preizkus kromosomskih aberacij in vivo pri sesalcih se uporablja za odkrivanje strukturnih kromosomskih aberacij, ki jih povzroči preizkušana snov v celicah kostnega mozga živali, navadno glodavcev (1) (2) (3) (4).