natgillin/translations-raw huggingface dataset:
If there are no data (e.g. structure-activity, epidemiological data, other toxicology studies) to indicate the potential neurotoxic effects, the inclusion of more specialised tests of sensory and motor function or learning and memory to examine these possible effects in greater details should be considered.
Če ni podatkov (npr. o strukturni aktivnosti, epidemioloških podatkov, drugih toksikoloških študij) za navedbo potencialnih nevrotoksičnih učinkov, je treba razmisliti o vključitvi bolj specializiranih preskusov za podrobnejšo preučitev možnih učinkov senzorične in motorične funkcije ali učenja in spominjanja.
More information on more specialised tests and their use is provided in (1).
Več informacij o bolj specializiranih preskusih in njihovi uporabi je navedenih v (1).
Exceptionally, animals that reveal signs of toxicity to an extent that would significantly interfere with the functional test may be omitted from that test.
Izjemoma se lahko živali, ki kažejo znake toksičnosti v takem obsegu, da bi znatno vplivali na funkcionalni preskus, izpustijo pri tem preskusu.
Justification for the elimination of animals from a functional test should be provided.
Izločitev živali iz funkcionalnega preskusa je treba utemeljiti.
For studies up to 90 days duration, all animals should be weighed at least once a week and measurements should be made of food consumption (water consumption, when the test substance is administered by that medium) at least weekly.
Pri študijah, ki trajajo do 90 dni, je treba vse živali stehtati najmanj enkrat na teden in meriti porabo hrane (porabo vode, kadar se preskusna snov daje v tem mediju) najmanj tedensko.
For long term studies, all animals should be weighed at least once at week for the first 13 weeks and at least once every four weeks thereafter.
Pri dolgotrajnih študijah je treba prvih 13 tednov vse živali stehtati najmanj enkrat na teden in potem najmanj enkrat na 4 tedne.
Measurements should be made of food consumption (water consumption, when the test substance is administered by that medium) at least weekly for the first 13 weeks and then at approximately three-month intervals unless the health status or body weight changes dictate otherwise.
Meritve porabe hrane (porabe vode, kadar se preskusna snov daje v tem mediju) je treba v prvih 13 tednih opravljati najmanj tedensko in potem v približno trimesečnih presledkih, razen če zdravstveno stanje ali spremembe telesne mase narekujejo drugače.
For studies longer than 28 days duration, ophthalmologic examination, using an ophthalmoscope or an equivalent suitable instrument, should be made prior to the administration of the test substance and at the termination of the study, preferably on all animals, but at least on animals in the high dose and control groups.
Pri študijah, ki trajajo dlje kakor 28 dni, je treba oftalmološko preiskavo z uporabo oftalmoskopa ali ustreznega enakovrednega instrumenta izvesti pred dajanjem preskusne snovi in na koncu študije, najbolje na vseh živalih, vendar vsaj v skupini živali z velikim odmerkom in v kontrolni skupini.
If changes in the eyes are detected or, if clinical signs indicate the need, all animals should be examined.
Če se odkrijejo spremembe na očeh ali če klinični znaki narekujejo tako potrebo, je treba preiskati vse živali.
For long term studies, an ophthalmologic examination should also be carried out at 13 weeks.
Pri dolgotrajnih študijah je treba oftalmološko preiskavo izvesti tudi po 13 tednih.
Ophthalmologic examinations need not to be conducted if this data is already available from others studies of similar duration and at similar dose levels.
Oftalmoloških preiskav ni treba izvajati, če so ti podatki že na voljo iz drugih študij s podobnim trajanjem in podobno velikostjo odmerkov.
When the neurotoxicity study is carried out in combination with a repeated dose systemic toxicity study, haematological examinations and clinical biochemistry determinations should be carried out as set out in the respective method of the systemic toxicity study.
Kadar se študija nevrotoksičnosti izvaja v kombinaciji s študijo sistemske toksičnosti s ponavljajočimi odmerki, je treba opraviti hematološke preiskave in klinične biokemične določitve, kakor je določeno v metodi za študije sistemske toksičnosti.
Collection of samples should be carried out in such a way that any potential effects on neurobehaviour are minimised.
Zbiranje vzorcev je treba izvajati na tak način, da so potencialni učinki na nevrovedenje čim manjši.
The neuropathological examination should be designed to complement and extend the observations made during the in vivo phase of the study.
Nevropatološke preglede je treba načrtovati tako, da dopolnjujejo in razširijo opazovanja, opravljena med fazo študije in vivo.
Tissues from at least five animals/sex/group (see Table 1 and next paragraph) should be fixed in situ, using generally recognised perfusion and fixation techniques (see reference 3, chapter 5 and reference 4, chapter 50).
Tkiva najmanj 5 živali na spol in skupino (glej Tabelo 1 in naslednji odstavek) se fiksirajo in situ z uporabo splošno priznanih tehnik perfuzije in fiksacije (glej sklic 3, poglavje 5 in sklic 4, poglavje 50).
Any observable gross changes should be recorded.
Zabeležijo se vse večje opazne spremembe.
When the study is conducted as a stand-alone study screen for neurotoxicity or to characterise neurotoxic effects, the remainder of the animals may be used either for specific neurobehavioural (10)(11), neuropathological (10)(11)(12)(13), neurochemical (10)(11)(14)(15) or electrophysiological (10)(11)(16)(17) procedures that may supplement the procedures and examinations described here, or to increase the number of subjects examined for histophatology.
Kadar se študija opravlja kot samostojna študija presejanja nevrotoksičnosti ali za označitev nevrotoksičnih učinkov, se lahko preostale živali uporabijo za posebne nevrovedenjske (10) (11), nevropatološke (10) (11) (12) (13), nevrokemične (10) (11) (14) (15) ali elektrofiziološke (10) (11) (16) (17) postopke, ki lahko dopolnijo tukaj opisane postopke in preiskave ali povečajo število histopatološko preučevanih osebkov.
These supplementary procedures are of particular use when empirical observations or anticipated effects indicate a specific type or target of neurotoxicity (2)(3).
Ti dopolnilni postopki so lahko še posebno koristni, kadar empirična opazovanja ali pričakovani učinki kažejo posebno vrsto ali cilj nevrotoksičnosti (2) (3).
Alternatively, the remainder of the animals can also be used for routine pathological evaluations as described in Method for repeated dose studies.
Preostale živali pa se lahko uporabijo tudi za rutinska patološka vrednotenja, opisana v metodi za študije s ponavljajočimi odmerki.
A general staining procedure, such as haematoxylin and eosin (H&E), should be performed on all tissue specimens embedded in paraffin and microscopic examination should be carried out.
Vse vzorce tkiva, vstavljene v parafin, je treba barvati po splošnem postopku, na primer s hematoksilinom in eozinom (H&E), in izvesti mikroskopski pregled.
If signs of peripheral neuropathy are observed or suspected, plastic-embedded samples of peripheral nerve tissue should be examined.
Če se opazijo ali domnevajo znaki periferne nevropatije, je treba preiskati v plastiko vstavljene vzorce perifernega živčnega tkiva.
Clinical signs may also suggest additional sites for examination or the use of special staining procedures.
Klinični znaki lahko nakazujejo tudi dodatna mesta za preiskavo ali uporabo posebnih postopkov barvanja.
Guidance on additional sites to be examined can be found in (3)(4).
Napotki o dodatnih mestih za preiskavo so v (3) (4).
Appropriate special stains to demonstrate specific types of pathological change may also be helpful (18).
V pomoč pri dokazovanju posebnih vrst patoloških sprememb so lahko tudi ustrezne posebne barve (18).
Representative sections of the central and peripheral nervous system should be examined histologically (see reference 3, chapter 5 and reference 4, chapter 50).
Reprezentativne prereze osrednjega in perifernega živčnega sistema je treba histološko pregledati (glej sklic 3, poglavje 5 in sklic 4, poglavje 50).
The areas examined should normally include: the forebrain, the centre of the cerebrum, including a section through the hippocampus, the midbrain, the cerebellum, the pons, the medulla oblongata, the eye with optic nerve and retina, the spinal cord at the cervical and lumbar swellings, the dorsal root ganglia, the dorsal and ventral root fibres, the proximal sciatic nerve, the proximal tibial nerve (at the knee) and the tibial nerve calf muscle branches.
Pregledana območja navadno vključujejo: velike možgane, osrednji del možganov (limbični sistem), skupaj s prerezom hipokampusa, medmožgane, male možgane, pons, medulo oblongato, oko z vidnim živcem in mrežnico, hrbtenjačo ob vratnem in ledvenem delu, spinalne ganglije, dorzalna in ventralna vlakna, proksimalni bedrni živec, proksimalni golenični živec (pri kolenu) in veje goleničnega živca v mečni mišici.
The spinal cord and peripheral nerve sections should include both cross or transverse and longitudinal sections.
Rezine hrbtenjače in perifernih živcev vključujejo prečne ali diagonalne in vzdolžne prereze.
Attention should be given to the vasculature of the nervous system.
Pozornost je treba posvetiti ožilju živčnega sistema.
A sample of skeletal muscle, particularly calf muscle, should also be examined.
Pregledati je treba tudi vzorec skeletne mišice, zlasti mečne mišice.
Special attention should be paid to sites with cellular and fibre structure and pattern in the CNS and PNS known to be particularly affected by neurotoxicants.
Posebno pozornost je treba posvetiti mestom s celično in vlaknasto strukturo in vzorcu v osrednjem in perifernem živčnem sistemu, za katere je znano, da jih nevrotoksikanti posebno prizadenejo.
Guidance on neurophatological alterations that typically result from toxicant exposure can be found in the references (3)(4).
Napotki o nevropatoloških spremembah, ki so tipična posledica izpostavljenosti toksičnim snovem, so v sklicih (3)(4).
A stepwise examination of tissue samples is recommended in which sections from the high dose group are first compared with those of the control group.
Priporoča se postopna preučitev vzorcev, pri kateri se s kontrolno skupino najprej primerjajo prerezi iz skupine z velikim odmerkom.
If no neurophatological alterations are observed in the samples from these groups, subsequent analysis is not required.
Če se v vzorcih iz teh skupin ne opazi nobene nevropatološke spremembe, nadaljnja analiza ni potrebna.
If neuropathological alterations are observed in the high dose group, sample from each of the potentially affected tissues from the intermediate and low dose groups should then be coded and examined sequentially.
Če se v skupini z velikim odmerkom opazijo nevropatološke spremembe, je treba potem zaporedno preučiti in označiti vzorce iz vseh potencialno prizadetih tkiv iz skupin s srednjim in majhnim odmerkom.
If any evidence of neuropathological alterations is found in the qualitative examination, then a second examination should be performed on all regions of the nervous system showing these alterations.
Če se pri pregledu kakovosti najde kakršen koli dokaz o nevropatoloških spremembah, potem je treba drugi pregled opraviti na vseh območjih živčnega sistema, ki kaže te spremembe.
Sections from all dose groups from each of the potentially affected regions should be coded and examined at random without knowledge of the code.
Prereze iz vseh skupin odmerkov iz vsakega potencialno prizadetega območja je treba označiti in preučiti naključno, brez poznavanja oznake.
The frequency and severity of each lesion should be recorded.
Pogostost in resnost vsake lezije je treba zabeležiti.
After all regions from all dose groups have been rated, the code can be broken and statistical analysis performed to evaluate dose-response relationships.
Ko so ocenjena vsa območja iz vseh skupin odmerkov, se lahko oznaka razčleni in opravi statistična analiza za ovrednotenje odnosov med odmerkom in odzivom.
Examples of different degrees of severity of each lesion should be described.
Opisati je treba primere različnih stopenj resnosti za vsako lezijo.
The neuropathological findings should be evaluated in the context of behavioural observations and measurements, as well as other data from preceding and concurrent systemic toxicity studies of the test substance.
Nevropatološke ugotovitve je treba ovrednotiti v smislu vedenjskih opazovanj in meritev, pa tudi drugih podatkov iz prejšnjih in sočasnih študij sistemske toksičnosti preskusne snovi.
The findings of the study should be evaluated in terms of the incidence, severity and correlation of neurobehavioural and neuropathological effects (neurochemical or electrophysiological effects as well if supplementary examinations are included) and any other adverse effects observed.
Ugotovitve študije je treba ovrednotiti glede na pojavnost, resnost in soodvisnost nevrovedenj skih in nevropatoloških učinkov (vključeni so nevrokemij ski ali elektrofiziološki učinki, pa tudi dopolnilne preiskave) ter drugih opaženih škodljivih učinkov.
the test report must include the following information:
Poročilo o preskusu mora vsebovati naslednje informacije:
physical nature (including isomerism, purity and physicochemical properties),
fizikalno stanje (vključno z izomerizmom, čistostjo in fizikalno-kemijskimi lastnostmi),
identification data.
identifikacijske podatke.
source, housing conditions, acclimatisation, diet, etc,
izvor, nastanitvene razmere, prilagoditev, hrano ipd.,
specification of the doses administered, including details of the vehicle, volume and physical form of the material administered,
specifikacijo uporabljenih odmerkov, vključno s podatki o nosilcu, količini in fizični obliki danega materiala,
rationale for dose levels selected,
utemeljitev izbire velikosti odmerkov,
rationale for the route and duration of the exposure,
utemeljitev načina in trajanja izpostavljenosti,
details of the food and water quality.
podatke o kakovosti hrane in vode.
Observation and test procedures:
Opazovanje in preskusni postopki:
details of the assignment of animals in each group to the perfusion subgroups,
podatke o dodelitvi živali iz vsake skupine v perfuzij ske podskupine,
details of scoring systems, including criteria and scoring scales for each measurement in the detailed clinical observations,
podatke o sistemih točkovanja, vključno z merili in točkovalnimi lestvicami za vsako meritev v podrobnih kliničnih opazovanjih,
details on the functional tests for sensory reactivity to stimuli of different modalities (e.g. auditory, visual and proprioceptive), for assessment of limb grip strength, for motor activity assessment (including details of automated devices for detecting activity), and other procedures used,
podatke o funkcionalnih preskusih za sensorične reakcije na različne dražljaje (npr. akustične, vizualne in proprioceptivne); za ocenjevanje moči nožnega oprijema; za ocenjevanje motorične aktivnosti (vključno s podatki o avtomatiziranih sredstvih za odkrivanje aktivnosti); in drugih uporabljenih postopkih,
details of ophthalmologic examinations and, if appropriate, haematological examinations and clinical biochemistry tests with relevant base-line values,
podatke o oftalmoloških preiskavah in, če je primerno, hematoloških preiskavah in kliničnih biokemijskih preskusih z ustreznimi normalnimi vrednostmi,
details for specific neurobehavioural, neuropathological, neurochemical or electrophysiological procedures.
podatke za posebne nevrovedenjske, nevropatološke, nevrokemične ali elektrofiziološke postopke.
body weight/body weight changes including body weight at kill,
telesno maso/spremembe telesne mase, vključno s telesno maso ob usmrtitvi,
food consumption and water consumption, as appropriate,
porabo hrane in porabo vode, kar je primerno,
toxic response data by sex and dose level, including signs of toxicity or mortality,
podatke o toksičnem učinkovanju glede na spol in velikost odmerka, vključno z znaki toksičnosti,
nature, severity and duration (time of onset and subsequent course) of the detailed clinical observations (whether reversible or not),
vrsto, resnost in trajanje (čas začetka in poznejši potek) podrobnih kliničnih opazovanj (ali so reverzibilna ali ne),
a detailed description of all functional test results,
natančen opis vseh rezultatov funkcionalnega preskusa,
a detailed description of all neurobehavioural, neuropathological, and neurochemical or electrophysiological findings, if available,
podroben opis vseh nevrovedenjskih, nevropatoloških in nevrokemijskih ali elektrofizioloških ugotovitev, če so na voljo,
absorption and metabolism data, if available,
podatke o absorpciji in presnovi, če so na voljo,
dose response information;
informacije o odzivu na odmerek,
relationship of any other toxic effects to a conclusion about the neurotoxic potential of the test chemical;
odnos katerih koli drugih toksičnih učinkov do zaključka o nevrotoksičnem potencialu preskusne kemikalije,
no-observed-adverse effect level.
vrednost brez opaznih škodljivih učinkov.
Conclusions:
Zaključki:
a specific statement of the overall neurotoxicity of the test chemical is encouraged.
zaželena je posebna izjava o celotni nevrotoksičnosti preskusne kemikalije.
OECD, Paris, In Preparation.
OECD, Paris. V pripravi.
In preparation.
V pripravi.
Toxicol., 1, p. 233-236.
Neurobehav. Toxicol., I, 233–236.
Exp.
Therap., zv.
Ther., 244, p. 368-378.
Then, 244, 368–378.
Minimum numbers of animals needed per group when the neurotoxicity study is conducted separately or in combination whit studies
Najmanjše število živali, ki so potrebne na skupino, kadar se študija nevrotoksičnosti izvaja posebej ali v kombinaciji s študijami
NEUROTOXICITY STUDY CONDUCTED AS:
ŠTUDIJA NEVROTOKSIČNOSTI, IZVEDENA KOT:
Separate study
Posebna študija
Combined study with the 28-day study
Kombinirana študija z 28-dnevno študijo
Combined study with the 90-day study
Kombinirana študija z 90-dnevno študijo
Combined study with the chronic toxicity study
Kombinirana študija s študijo kronične toksičnosti
Total number of animals per group
Skupno število živali na skupino
10 males and 10 females
10 samcev in 10 samic
15 males and 15 females
15 samcev in 15 samic
25 males and 25 females
25 samcev in 25 samic
Number of animals selected for functional testing including detailed clinical observations
Število živali, izbranih za funkcionalno preskušanje, vključno s podrobnimi kliničnimi opazovanji
Number of animals selected per perfusion in situ and neurohistopathology
Število živali, izbranih za perfuzijo in situ in nevrohistopatologijo
5 males and 5 females
5 samcev in 5 samic
Number of animals selected for repeated dose/subchronic/chronic toxicity observations, haematology, clinical biochemistry, histopathology, etc. as indicate in the respective Guidelines
Število živali, izbranih za opazovanja toksičnosti s ponavljajočimi odmerki/subkronično/kronično, hematologijo, klinično biokemijo, histopatologijo itd., kakor je navedeno v zadevnih Smernicah
10 males [10] and 10 females [10]
10 samcev [10] in 10 samic [10]
20 males [10] and 20 females [10]
20 samcev [10] in 20 samic [10]
Supplemental observations, as appropriate
Po potrebi dopolnilna opazovanja
Frequency of clinical observation and functional tests
Pogostost kliničnih opazovanj in funkcionalnih preskusov
Type of observations
Vrsta opazovanja
Study duration
Trajanje študije
28-day
28 dni
90-day
90 dni
Chronic
Kronično
In all animals
Pri vseh živalih
General health condition
Splošno zdravstveno stanje
Mortality/morbidity
Smrtnost/obolevnost
Twice daily
dvakrat dnevno
In animals selected for functional observations
Pri živalih, izbranih za funkcionalna opaz ovanja
prior to first exposure
pred prvo izpostavljenostjo
within 8 hours of dosing at estimate time of peak effect
v 8 urah po odmerjanju v pričakovanem času vrhunca učinka
at day 7 and 14 after dosing
in 14. dan po odmerjanju
once weekly thereafter
potem enkrat tedensko
once during the first or second week of exposure
enkrat v prvem ali drugem tednu izpostavljenosti
monthly thereafter
potem mesečno
once at the end of the first month of exposure
enkrat na koncu prvega meseca izpostavljenosti
every three months thereafter
potem vsake tri mesece
during the fourth week of treatment as close as possible to the end of the exposure period
v četrtem tednu tretiranja čim bliže koncu obdobja izpostavljenosti
This testing method is equivalent to the OECD TG 427 (2004).
Ta preskusna metoda je enakovredna OECD TG 427 (2004).
Exposure to many chemicals occurs mainly via the skin whilst the majority of toxicological studies performed in laboratory animals use the oral route of administration.
Izpostavljenost številnim kemikalijam se v glavnem dogaja skozi kožo, medtem ko se pri večini toksikoloških študij, opravljenih na živalih v laboratoriju kemikalije dajejo oralno.
The in vivo percutaneous absorption study set out in this guideline provides the linkage necessary to extrapolate from oral studies when making safety assessments following dermal exposure.
Študija perkutane absorpcije in vivo, določena v teh smernicah vzpostavlja povezavo, potrebno za ekstrapoliranje iz oralnih študij, pri ocenah varnosti po izpostavljenosti kože.
A substance must cross a large number of cell layers of the skin before it can reach the circulation.
Snov mora preiti veliko celičnih plasti kože, preden lahko pride do obtoka.
The rate-determining layer for most substances is the stratum corneum consisting of dead cells.
Plast, ki določa stopnjo za večino snovi, je stratum corneum (rožena plast), sestavljena iz mrtvih celic.
Permeability through the skin depends both on the lipophilicity of the chemical and the thickness of the outer layer of epidermis, as well on factors such as molecular weight and concentration of the substance.
Prepustnost skozi kožo je odvisna tako od lipofilnosti kemikalije in debeline zunanje plasti epidermisa, kakor tudi od dejavnikov, kot je molekulska masa in koncentracija snovi.
In general, the skin of rats and rabbits is more permeable than that of humans, whereas the skin permeability of guinea pigs and monkeys is more similar to that of humans.
V splošnem je koža podgan in kuncev bolj prepustna od človeške kože, prepustnost kože morskih prašičkov in opic pa je bolj podobna prepustnosti človeške kože.
The methods for measuring percutaneous absorption can be divided into two categories; in vivo and in vitro.The in vivo method is capable of providing good information, in various laboratory species, on skin absorption.
Metode za merjenje absorpcije skozi kožo so razdeljene v dve kategoriji: in vivo ter in vitro. Po metodi in vivo lahko pridobimo dobre informacije o absorpciji skozi kožo za različne laboratorijske vrste.
More recently in vitro methods have been developed.
V zadnjem času so se bolj razvile metode in vitro.
These utilise transport across full or partial thickness animal or human skin to a fluid reservoir.
Pri le-teh se uporablja prenos čez celotno ali delno debelino živalske ali človeške kože v posodo s tekočino.
The in vitro method is described in a separate testing method (1).
Metoda in vitro je opisana posebej v ločeni preskusni metodi (1).
It is recommended that the OECD Guidance Document for the Conduct of Skin Absorption Studies (2) be consulted to assist in the selection of the most appropriate method in the given situation, as it provides more details on the suitability of both in vivo and in vitro methods.
Priporočljivo je, da se preverijo Napotki OECD za izvajanje študij o absorpciji skozi kožo (2) kot pomoč pri izbiri najbolj ustrezne metode v dani situaciji, saj vsebujejo več podrobnosti o ustreznosti tako in vivo, kakor tudi in vitro metode.
The in vivo method, described in this method, allows the determination of the penetration of the test substance through the skin into the systemic compartment.
Metoda in vivo, ki je tu opisana, omogoča določanje penetracije preskusne snovi skozi kožo v sistemski prostor.
The technique has been widely used for many years (3)(4)(5)(6)(7).
Ta tehnika se uporablja že mnogo let (3) (4) (5) (6) (7).