natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Cell viability: parameter measuring total activity of a cell population (e.g. ability of cellular mitochondrial dehidrogenases to reduce the vital dye MTT), which, depending on the end point measured and the test design used, correlates with the total number and/or vitality of the cells.
Viabilnost celic: parameter za merjenje celotne dejavnosti populacije celic (npr. zmožnost celičnih mitohondrijskih dehidrogenaz za redukcijo vitalnega barvila MTT), ki se glede na merjeni ciljni učinek in uporabljeni načrt preskusa ujema s skupnim številom in/ali vitalnostjo celic.
Not Corrosive
Ni jedko
The test material is applied topically to a three-dimensional human skin model, comprising at least a reconstructed epidermis with a functional stratum corneum.
Preskušani material se površinsko nanese na tridimenzionalni model človeške kože, ki obsega najmanj rekonstruirano pokožnico s funkcionalno roženo plastjo.
Corrosive materials are identified by their ability to produce a decrease in cell viability (as determined, for example, by using the MTT reduction assay (15)) below defined threshold levels at specified exposure periods.
Jedki materiali se identificirajo glede na zmožnost, da se po določenem času izpostavljenosti zmanjšajo sposobnost celic [ki se določi npr. z uporabo preskusa redukcije MTT (15)] pod opredeljeno raven praga.
The principle of the human skin model assay is based on the hypothesis that corrosive chemicals are able to penetrate the stratum corneum by diffusion or erosion, and are cytotoxic to the underlying cell layers.
Načelo preskusa modela človeške kože temelji na hipotezi, da jedke kemikalije lahko prodrejo v roženo plast z difuzijo ali erozijo in so citotoksične za spodaj ležeče sloje celic.
Human skin models
Modeli človeške kože
Human skin models can be constructed or obtained commercially (e.g. the EpiDermTM and EPISKINTM models) (16)(17)(18)(19) or be developed or constructed in the testing laboratory (20)(21).
Modeli človeške kože se lahko pripravijo ali pridobijo komercialno (npr. modela EpiDerm™ in EPISKIN™) (16) (17) (18) (19) ali pa jih razvije ali pripravi preskusni laboratorij (20) (21).
It is recognised that the use of human skin is subject to national and international ethical considerations and conditions.
Razumljivo je, da se pri uporabi človeške kože upoštevajo nacionalna in mednarodna etična načela in okoliščine.
Any new model should be validated (at least to the extent described under 1.4.1.1.2).
Vse nove modele je treba validirati (najmanj v obsegu, opisanem v 1.4.1.1.2).
Human skin models used for this test must comply with the following:
Modeli človeške kože za uporabo v tem preskusu morajo izpolnjevati naslednje zahteve:
General model conditions:
Pogoji splošnega modela:
Human keratinocytes should be used to construct the epithelium.
Za pripravo epitelija se morajo uporabiti človeški keratinociti.
Multiple layers of viable epithelial cells should be present under a functional stratum corneum.
Pod funkcionalno roženo plastjo je več slojev živih epitelijskih celic.
The skin model may also have a stromal component layer.
Model kože ima lahko tudi sloj strome.
Stratum corneum should be multi-layered with the necessary lipid profile to produce a functional barrier with robustness to resist rapid penetration of cytotoxic markers.
Rožena plast mora biti večslojna z ustreznim profilom lipidov, da opravlja funkcijo pregrade z robustnostjo, da je odporna proti hitri penetraciji označevalcev citotoksičnosti.
The containment properties of the model should prevent passage of material around the stratum corneum to the viable tissue.
Zadrževalne lastnosti modela morajo preprečiti prehod materiala okoli rožene plasti v živo tkivo.
Passage of test chemicals around the stratum corneum will lead to poor modeling of the exposure to skin.
Prehod preskušane kemikalije okoli rožene plasti povzroči slabo modeliranje izpostavljenosti kože.
The skin model should be free of contamination with bacteria (including mycoplasma) or fungi.
V modelu kože ne sme biti bakterij (vključno z mikoplazmami) ali plesni.
Functional model conditions:
Pogoji funkcijskega modela:
The magnitude of viability is usually quantified by using MTT or the other metabolically converted vital dyes.
Obseg viabilnosti se ponavadi številčno vrednoti z uporabo MTT ali drugih s presnovo pretvorjenih vitalnih barvil.
In these cases the optical density (OD) of the extracted (solubilised) dye from the negative control tissue should be at least 20 fold greater than the OD of the extraction solvent alone (for an overview, see (22)).
V teh primerih mora biti optična gostota (OD) barvila iz negativnega kontrolnega tkiva najmanj 20-krat večja od OD ekstrakcijskega topila [za pregled glej (22)].
The negative control tissue should be stable in culture (provide similar viability measurements) for the duration of the test exposure period.
Negativno kontrolno tkivo mora biti obstojno v kulturi (dajati podobne meritve viabilnosti) v času trajanja preskusa.
The stratum corneum should be sufficiently robust to resist the rapid penetration of certain cytotoxic marker chemicals (e.g. 1 % Triton X-100).
Rožena plast mora biti dovolj robustna, da je odporna proti hitri penetraciji označevalcev citotoksičnosti (npr. l-odstotnega Tritona X-100).
This property can be estimated by the exposure time required to reduce cell viability by 50 % (ET50) (e.g. for the EpiDermTM and EPISKINTM models this is > 2 hours).
Ta lastnost se lahko oceni s časom izpostavljanja, ki je potreben, da se zmanjša viabilnost celic za 50 % (ET50) (npr. za modela EpiDerm™ in EPISKIN™ je to > 2 uri).
The tissue should demonstrate reproductivity over time and preferably between laboratories.
Tkivo mora omogočati ponovljivost rezultatov tudi po določenem časovnem obdobju in po možnosti v različnih laboratorijih.
Moreover it should be capable of predicting the corrosive potential of the reference chemicals (see Table 1) when used in the testing protocol selected.
Poleg tega mora biti tkivo primerno za uporabo v izbranem preskusnem protokolu za napovedovanje jedkosti referenčnih kemikalij (glej tabelo 1).
Two tissue replicates are used for each treatment (exposure time), including controls.
Za vsako obdelavo (čas izpostavljenosti), vključno s kontrolami, se izvedeta dve ponovitvi s tkivom.
For liquid materials, sufficient test substance must be applied to uniformly cover the skin surface: a minimum of 25 μL/cm2 should be used.
Pri tekočih materialih je treba nanesti dovolj preskušane snovi, da se enakomerno prekrije površina kože: uporabiti je treba najmanj 25 μL/cm2.
The application method should be appropriate for the test substance (see e.g. reference 5).
Metoda nanosa mora biti primerna preskušani snovi (glej npr. referenco 5).
At the end of the exposure period, the test material must be carefully washed from the skin surface with an appropriate buffer, or0,9 % NaCl.
Ob koncu časa izpostavljenosti je treba preskušani material skrbno sprati s površine kože z ustreznim pufrom ali 0,9-odstotno raztopino NaCl.
The suggested positive control substances are glacial acetic acid or 8N KOH.
Predlagana snov za pozitivno kontrolo je ledocetna kislina ali 8-normalni KOH.
The suggested negative controls are 0,9 % NaCl or water.
Predlagana snov za negativno kontrolo je 0,9-odstotni NaCl ali voda.
Cell viability measurements
Meritve viabilnosti celic
Only quantitative, validated, methods can be used to measure cell viability.
Za merjenje viabilnosti celic je možno uporabiti samo kvantitativne, validirane metode.
Furthermore, the measure of viability must be compatible with use in a three-dimensional tissue construct.
Meritve viabilnosti morajo biti združljive z uporabo tridimenzionalne konstrukcije tkiva.
Non-specific dye binding must not interfere with the viability measurement.
Nespecifična vezava barvil ne sme vplivati na meritev viabilnosti.
Protein binding dyes and those which do not undergo metabolic conversion (e.g. neutral red) are therefore not appropriate.
Zato niso primerna barvila, ki se vežejo na beljakovine, in barvila, ki se presnovno ne pretvarjajo (npr. nevtralno rdeče).
The most frequently used assay is MTT (3-(4,5-Dimethylthiazol-2yl)-2,5-diphenyltetrazolium bromide, Thiazolyl blue: EINECS number 206-069-5, CAS number 298-93-1)) reduction, which has been shown to give accurate and reproducible results (5) but others may be used.
Najpogosteje uporabljen preskus je redukcija MTT [3-(4,5-dimetiltiazol-2-il)-2,5-difeniltetrazolijev bromid, Thiazolyl blue: št. Einecs 206-069-5, št. CAS 298-93-1)], za katerega je dokazano, da daje natančne in ponovljive rezultate (5), vendar se lahko uporabijo tudi druga barvila.
The skin sample is placed in an MTT solution of appropriate concentration (e.g. 0,3-1 mg/mL) at appropriate incubation temperature for three hours.
Vzorec kože se za 3 ure potopi v raztopino MTT v ustrezni koncentraciji (npr. 0,3–1 mg/mL) pri ustrezni inkubacijski temperaturi.
The precipitated blue formazan product is then extracted using a solvent (isopropanol), and the concentration of the formazan is measured by determining the OD at wavelength between 540 and 595 nm.
Oborina modrega formazana se nato ekstrahira s topilom (izopropanol), nato pa se koncentracija formazana izmeri z določitvijo OD pri valovni dolžini od 540 od 595 nm.
Chemical action by the test material on the vital dye may mimic that of cellular metabolism leading to a false estimate of viability.
Kemična reakcija preskušanega materiala z vitalnim barvilom lahko posnema presnovo celice, kar povzroči lažne ocene viabilnosti.
This has been shown to happen when such a test material is not completely removed from the skin by rinsing (9).
Ta pojav so ugotovili v primerih, ko preskusni material ni bil s spiranjem popolnoma odstranjen s kože (9).
If the test material directly acts on the vital dye, additional controls should be used to detect and correct for the test substances interference with the viability measurement (9)(23).
Če preskusni material neposredno deluje na vitalno barvilo, je treba uporabiti dodatne kontrole za odkrivanje in odpravljanje motenj preskusne snovi pri meritvah viabilnosti (9)(23).
For each tissue, OD values and calculated percentage cell viability data for the test material, positive and negative controls, should be reported in tabular form, including data from replicate repeat experiments as appropriate, mean and individual values.
Podatki o vrednosti OD in izračunanih odstotnih vrednostih viabilnosti celic za preskušano snov, pozitivne in negativne kontrole, vključno s podatki o ponovitvah/ponovljenih poskusih (kolikor je smiselno), srednjih vrednostih in posameznih vrednostih, je treba za vsako tkivo prikazati v obliki razpredelnice.
The OD values obtained for each test sample can be used to calculate a percentage viability relative to the negative control, which is arbitrarily set at 100 %.
Vrednosti OD, pridobljene za vsak preskušani vzorec, se lahko uporabijo za izračun odstotnega deleža viabilnosti celic v primerjavi z negativno kontrolo, katere viabilnost je arbitrarno postavljena na 100 %.
The cut-off percentage cell viability value distinguishing corrosive from non-corrosive test materials (or discriminating between different, corrosive classes), or the statistical procedure(s) used to evaluate the results and identify corrosive materials, must be clearly defined and documented, and be shown to be appropriate.
Mejna vrednost odstotnega deleža viabilnosti celic, ki se uporablja za razlikovanje med jedkimi in nejedkimi preskušanimi materiali (ali za razlikovanje različnih razredov jedkosti), ali statistični postopki za vrednotenje rezultatov in identifikacijo jedkih materialov morajo biti natančno opredeljeni in zabeleženi, njihova ustreznost pa mora biti potrjena.
In general, these cut-off values are established during test optimisation, tested during a prevalidation phase, and confirmed in a validation study.
Ponavadi se te vrednosti določijo med optimizacijo preskusa, preskusijo v predvalidacijski fazi in potrdijo v validacijski študiji.
As an example, the prediction of Corrosivity associated with the EpiDermTM model is (9):
Primer je napovedovanje jedkosti v modelu EpiDerm™ je (9):
if the viability after three minutes exposure is less than 50 %; or
če je viabilnost po 3 minutah izpostavljenosti manjša od 50 % ali
if the viability after three minutes exposure is greater than or equal to 50 % and the viability after 1 hour exposure is less than 15 %.
če je viabilnost po 3 minutah izpostavljenosti večja ali enaka kot 50 % in je viabilnost po 1 uri izpostavljenosti manjša od 15 %.
if the viability after three minutes exposure is greater than or equal to 50 % and the viability after 1 hour exposure is greater than or equal to 15 %.
če je viabilnost po 3 minutah izpostavljenosti večja ali enaka 50 % in je viabilnost po 1 uri izpostavljenosti večja ali enaka 15 %.
Test and control substance:
Preskušana in kontrolna snov:
chemical names(s) such as IUPAC or CAS name and CAS number, if known,
kemijsko(-a) ime(-na), npr. IUPAC, ime CAS in številko CAS, če je znana,
purity and composition of the substance or preparation (in percentage(s) by weight),
čistost in sestavo snovi ali pripravka (v utežnih odstotnih vrednostih),
physico-chemical properties such as physical state, pH, stability, water solubility relevant to the conduct of the study,
fizikalno-kemijske lastnosti pomembne za izvedbo študije, npr. agregatno stanje, pH, stabilnost, topnost v vodi,
Justification of the skin model and protocol used.
Utemeljitev modela kože in uporabljenega protokola.
cell system used,
uporabljeni celični sistem,
calibration information for measuring device used for measuring cell viability (e.g. Spectrophotometer),
podatki o umerjanju za merilno napravo, s katero se je merila viabilnost celic (npr. spektrofotometer),
complete supporting information for the specific skin model used including its validity,
popolni podatki za podporo specifičnemu uporabljenemu modelu kože, vključno z njegovo veljavnostjo,
details of the test procedure used,
podrobni podatki o preskusnem postopku,
test doses used,
uporabljeni preskusni odmerki,
description of any modifications of the test procedure,
opis vseh modifikacij preskusnih postopkov,
reference to historical data of the model,
sklicevanje na historične podatke o modelu,
tabulation of data from individual test samples,
podatki iz posameznih preskusnih vzorcev v preglednici,
description of other effects observed.
opis drugih opaženih učinkov.
Conclusion.
Sklep.
ICCVAM (Interagency Coordinating Committee on the Validation of Alternative Methods)., (1997) Validation and Regulatory Acceptance of Toxicological Test Methods.
ICC VAM (Interagency Coordinating Committee on the Validation of Alternative Methods). (1997). Validation and Regulatory Acceptance of Toxicological Test Methods. NIH Publication No.
ATLA 28, p. 371-401.
ATLA 28, pp. 371–401.
Mosmann, T., (1983) Rapid colorimetric assay for cellular growth and survival: application to proliferation and cytotoxicity asssays.
15 Mosmann, T. (1983). Rapid colorimetric assay for cellular growth and survival: application to proliferation and cytotoxicity asssays.
Wilkins, L.M., Watson, S.R., Prosky, S.J., Meunier, S.F., Parentau, N.L., (1994) Development of a bilayered living skin construct for clinical applications.
Wilkins, L.M., Watson, S.R., Prosky, S.J., Meunier, ST., Parentau, N.L. (1994). Development of a bilayered living skin construct for clinical applications.
Toxicology In Vitro 15, p. 57-93.
In Vitro 15, 57–93.
This method is equivalent to OECD TG 432 (2004).
Ta preskusna metoda je enakovredna OECD TG 432 (2004).
Phototoxicity is defined as a toxic response from a substance applied to the body which is either elicited or increased (apparent at lower dose levels) after subsequent exposure to light, or that is induced by skin irradiation after systemic administration of a substance.
Fototoksičnost je opredeljena kot toksična reakcija snovi, nanesene na telo, ki se sproži ali bolj izrazi (razvidno pri manjših odmerkih) po naknadni izpostavljenosti svetlobi, ali se sproži z obsevanjem kože po sistemskem dajanju kemikalije.
The in vitro 3T3 NRU phototoxicity test is used to identify the phototoxic potential of a test substance induced by the excited chemical after exposure to light.
S preskusom fototoksičnosti 3T3 NRU in vitro se ugotavlja fototoksični potencial preskušane snovi, ki ga izzove vzbujena kemikalija po izpostavljenosti svetlobi.
The test evaluates photo-cytotoxicity by the relative reduction in viability of cells exposed to the chemical in the presence versus absence of light.
V preskusu se določa fotocitotoksičnost na podlagi relativnega zmanjšanja viabilnosti celic izpostavljenih kemikaliji v prisotnosti in odsotnosti svetlobe.
Substances identified by this test are likely to be phototoxic in vivo following systemic application and distribution to the skin, or after topical application.
Snovi, ki jih določimo s tem preskusom, so najverjetneje fototoksične in vivo po sistemskem dajanju in porazdelitvi po koži ali po površinskem nanosu na kožo.
Many types of chemicals have been reported to induce phototoxic effects (1)(2)(3)(4).
Za več vrst kemikalij je bilo ugotovljeno, da sprožajo fototoksične učinke (1) (2) (3) (4).
Their common feature is their ability to absorb light energy within the sunlight range.
Njihova edina skupna lastnost je sposobnost, da v območju sončne svetlobe absorbirajo svetlobno energijo.
According to the first law of photochemistry (Grotthaus-Draper Law), photoreaction requires sufficient absorption of light quanta.
Po prvem zakonu fotokemije (Grotthaus-Draperjev zakon) zahteva fotoreakcija zadostno absorpcijo svetlobnih kvantov.
Such chemical may not need to be tested in the in vitro 3T3 NRU phototoxicity test or any other biological test for adverse photochemical effects (1)(5).
Te kemikalije ni treba preskušati niti v preskusu fototoksičnosti 3T3 NRU in vitro niti v katerem koli drugem biološkem preskusu škodljivih fotokemijskih učinkov (1)(5).
See also Appendix 1.
Glej tudi Dodatek 1.
The reliability and relevance of the in vitro 3T3 NRU phototoxicity test was recently evaluated (6)(7)(8) (9).
Zanesljivost in pomen preskusa fototoksičnosti 3T3 NRU in vitro sta bila nedavno ovrednotena (6) (7) (8) (9).
The in vitro 3T3 NRU phototoxicity test was shown to be predictive of acute phototoxicity effects in animals and humans in vivo.
Dokazali so, da preskus fototoksičnosti 3T3 NRU in vitro napoveduje akutne fototoksične učinke pri živalih in ljudeh in vivo.
The test is not designed to predict other adverse effects that may arise from combined action of a chemical and light, e.g. it does not address photogenotoxicity, photoallergy, or photocarcinogenicity, nor does it allow an assessment of phototoxic potency.
Preskus ni namenjen napovedovanju drugih škodljivih učinkov, ki lahko nastanejo zaradi kombiniranega delovanja kemikalije in svetlobe, npr. ne obravnava fotogenotoksičnosti, fotoalergenosti ali fotorakotvornosti niti ne omogoča ocenjevanja fototoksičnega potenciala.
In addition, the test has not been designed to address indirect mechanisms of phototoxicity, effects of metabolites of the test substance, or effects of mixtures.
Prav tako preskus ni bil zasnovan za obravnavanje posrednih mehanizmov fototoksičnosti, učinkov presnovkov preskušane snovi ali učinkov zmesi.
Whereas the use of metabolising systems is a general requirement for all in vitro tests for the prediction of genotoxic and carcinogenic potential, up to now, in the case of phototoxicology, there are only rare examples where metabolic transformation is needed for the chemical to act as a phototoxin in vivo or in vitro.
Medtem ko je uporaba presnovnih sistemov splošna zahteva za vse preskuse in vitro za napovedovanje genotoksičnega in karcinogenega potenciala, so se doslej v primeru fototoksikologije pojavili le redki primeri, kjer je potrebna presnovna transformacija, da bi kemikalija učinkovala kot fototoksin in vivo ali in vitro.
Thus, it is neither considered necessary nor scientifically justified for the present test to be performed with a metabolic activation system.
Zaradi tega ni niti potrebno niti znanstveno upravičeno, da se pričujoči preskus opravi s sistemom za aktivacijo presnove.
Irradiance: the intensity of ultraviolet (UV) or visible light incident on a surface, measured in W/m2 or mW/cm2.
Obsevanje: intenziteta ultravijolične (UV) ali vidne svetlobe, ki doseže površino, merjena v W/m ali mW/cm2.
Dose of light: the quantity (= intensity × time) of ultraviolet (UV) or visible radiation incident on a surface, expressed in Joules (= W × s) per surface area, e.g. J/m2 or J/cm2.
Odmerek svetlobe: količina (= intenziteta x čas) ultravijoličnega (UV) ali vidnega sevanja, ki doseže površino, izražena v joulih (= W x s) na enoto površine, npr. J/m ali J/cm2.
UV light wavebands: the designations recommended by the CIE (Commission Internationale de L'Eclairage) are: UVA (315-400 nm), UVB (280-315 nm) and UVC (100-280 nm).
Valovni pasovi UV-svetlobe: oznake, ki jih priporoča CIE (Commission Internationale de L'Eclairage), so: UVA (315–400 nm), UVB (280–315 nm) in UVC (100–280 nm).
Other designations are also used; the division between UVB and UVA is often placed at 320 nm, and the UVA may be divided into UV-A1 and UV-A2 with a division made at about 340 nm.
Uporabljajo se tudi druge oznake; ločnica med UVB in UVA je pogosto pri 320 nm, UVA pa se lahko razdeli v UV-A1 in UV-A2, pri čemer je ločnica pri približno 340 nm.
Cell viability: parameter measuring total activity of a cell population (e.g. uptake of the vital dye Neutral Red into cellular lysosomes), which, depending on the endpoint measured and the test design used, correlates with the total number and/or vitality of the cells.
Viabilnost celic: parameter za merjenje celotne dejavnosti populacije celic (npr. sprejemanje vitalnega barvila nevtralno rdeče v celične lizosome), ki se glede na merjeni ciljni učinek in uporabljeni načrt preskusa ujema s skupnim številom in/ali vitalnostjo celic.
Relative cell viability: cell viability expressed in relation of solvent (negative) controls which have been taken through the whole test procedure (either +Irr or -Irr) but not treated with test chemical.
Relativna viabilnost celic: viabilnost celic, izražena glede na kontrole s topilom (negativne kontrole), ki potekajo ves čas preskusnega postopka (bodisi +Irr bodisi -Irr), vendar se ne obdelajo s preskušano kemikalijo.
PIF (Photo-Irritation-Factor): factor generated by comparing two equally effective cytotoxic concentrations (IC50) of the test chemical obtained in the absence (-Irr) and in the presence (+Irr) of a non-cytotoxic irradiation with UVA/vis light.
PIF (faktor fotoiritacije): faktor, pridobljen s primerjanjem dveh enako učinkovitih citotoksičnih koncentracij (IC50) preskušane kemikalije, dobljenih v odsotnosti (- Irr) in v prisotnosti (+ Irr) necitotoksičnega obsevanja z UV A/vi dno svetlobo.
the concentration of the test chemical by which the cell viability is reduced by 50 %.
IC50: koncentracija preskušane kemikalije, pri kateri se viabilnost celic zmanjša za 50 %.
MPE (Mean-Photo-Effect): measurement derived from mathematical analysis of the concentration response curves obtained in the absence (-Irr) and in the presence (+Irr) of a non-cytotoxic irradiation with UVA/vis light.
MPE (srednji fotoučinek): meritev, izpeljana iz matematične analize celotne oblike krivulj reakcije na dve koncentraciji, pridobljenih v odsotnosti (-Irr) in v prisotnosti (+Irr) necitotoksičnega obsevanja z U V A/vi dno svetlobo.
Phototoxicity: acute toxic response that is elicited after the first exposure of skin to certain chemicals and subsequent exposure to light, or that is induced similarly by skin irradiation after systemic administration of a chemical.
Fototoksičnost: akutna toksična reakcija, ki nastane po prvotni izpostavljenosti kože nekaterim kemikalijam in naknadni izpostavljenosti svetlobi, ali se podobno sproži z obsevanjem kože po sistemskem dajanju kemikalije.