natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Positive control data recently obtained in the same laboratory from treatment with a chemical known to show mutagenicity by this test should be available if no mutagenicity of the test chemical is detected.
Če se ne odkrije mutagenosti preskusne kemikalije, naj bi bili na voljo podatki pozitivne kontrole, ki so bili pred kratkim pridobljeni v istem laboratoriju pri tretiranju s kemikalijo, za katero je poznano, da v tem preskusu pokaže mutagenost.
The usual routes of administration are oral intubation or intraperitoneal injection of the pregnant females.
Običajna načina dajanja sta oralna intubacija ali intraperitonealna injekcija, ki se jo da brejim samicam.
Treatment by inhalation or other routes of administration are used when appropriate.
Kadar je ustrezno, se lahko uporabi tretiranje z inhalacijo ali kak drug način dajanja.
At least two dose levels are used including one showing signs of toxicity or reduced litter size.
Uporabita se najmanj dve velikosti odmerka, vključno z eno, ki kaže znake strupenosti ali zmanjšano velikost zaroda.
For non-toxic chemicals exposure to the maximum practicable dose should be used.
V primeru nestrupenih kemikalij je treba živali izpostaviti maksimalni izvedljivi velikosti odmerka.
A single treatment is normally given on day 8,9 or 10 of pregnancy, counting as day 1 the day on which the vaginal plug is first dbserved.
Običajno se živali tretirajo enkrat na osmi, deveti ali deseti dan brejosti, pri čemer je prvi dan tisti, ko se prvič opazi vaginalni zamašek.
These days correspond to 7,25, 8,25 and 9,25 days after conception.
Ti dnevi se ujemajo s 7,25, 8,25 in 9,25 dneva po spočetju.
Successive treatments over these days may be used.
V teh dneh se lahko živali tretirajo tudi zaporedno.
The offspring are coded and scored for spots between three and four weeks after birth.
Med tretjim in četrtim tednom po skotitvi se potomci kodirajo in preštejejo se madeži.
Three classes of spots are distinguished:
Ločimo tri razrede madežev:
white spots within 5 mm of the mid-ventralline which are presumed to result from cell killing (WMVS);
beli madeži v razmaku do 5 mm od srednje trebušne linije, ki so domnevno rezultat uničenja celic (WMVS);
yellow, agouti-like, spots associated with mammae, genitalia, throat, axillary and inguinal areas and on the mid-forehead, which are presumed to result from misdifferentiation (MDS); and
rumeni, agouti madeži okrog seskov, genitalij, vratu, pazdušnega in dimeljskega področja in sredi čela, ki so domnevno rezultat napačne diferenciacije (MDS); in
pigmented and white spots randomly distributed on the coat which are presumed to result from somatic mutations (RS).
pigmentirani in beli madeži, naključno razporejeni po krznu, ki so domnevno rezultat somatskih mutacij (RS).
All three classes are scored but only the last, RS, is of genetic relevance.
Določijo se vsi trije razredi, vendar je le zadnji, RS, genetsko pomemben.
Problems of distinguishing between MDS and RS may be solved by fluorescence microscopy of sample hairs.
Težave razločevanja med MDS in RS se lahko razrešijo s fluoroscentnim mikroskopiranjem vzorčnih dlak.
Obvious gross morphological abnormalities of the offspring should be noted.
Upoštevati je treba očitne vidne morfološke abnormalnosti potomcev.
The data are presented as the total number of offspring scored and the number having one or more presumed somatic mutation spots.
Podatki se predstavijo kot skupno število preštetih potomcev in število potomcev z enim ali več madeži, ki so domnevno rezultat somatskih mutacij.
Treatment and negative control data are compared by appropriate methods.
Podatki tretirane skupine in negativne kontrole se primerjajo z ustreznimi metodami.
Data are also presented on a per-litter basis.
Podatki se navedejo tudi po posameznem zarodu.
the strains used in the cross,
sevi, uporabljeni pri križanju,
the number of pregnant females in the experimental and control groups,
število brejih samic v preskusnih in kontrolnih skupinah,
the average litter size in the experimental and control groups at birth and at weaning,
povprečna velikost zaroda v preskusnih in kontrolnih skupinah ob skotitvi in pri odstavitvi od sesanja,
the dose level(s) of the test chemical,
velikost(i) odmerka preskusne kemikalije,
the solvent used,
uporabljeno topilo,
the day of pregnancy of which treatment was given,
dan brejosti, ko je bilo opravljeno tretiranje,
the route of treatment,
način tretiranja,
the total number of offspring scored, and the number with WMVS, MDS and RS in the experimental and control groups,
skupno število preštetih potomcev in število potomcev z WMVS, MDS in RS v preskusnih in kontrolnih skupinah,
gross morphological abnormalities,
vidne morfološke abnormalnosti,
dose/response relationship of RS when possible,
razmerje odmerek/odziv pri RS, kadar je mogoče,
The mouse heritable translocation test detects structural and numerical chromosome changes in mammalian germ cells as recovered in first generation progeny.
Preskus dedne translokacije na miših odkriva strukturalne in numerične kromosomske spremembe v zarodnih sesalskih celicah, pridobljenih pri potomcih prve generacije.
The types of chromosome changes detected are reciprocal translocations and, if female progeny are included, X-chromosome loss.
Tipi odkritih kromosomskih sprememb so recipročne translokacije in, če so vključeni tudi potomci samic, izguba kromosoma X.
Carriers of translocations and XO-females show reduced fertility which is used to select F1 progeny for cytogenetic analysis.
Nosilci translokacij in samice tipa XO kažejo zmanjšano plodnost, kar se uporabi za izbor potomcev F1 za citogenetsko analizo.
Complete sterility is caused by certain types of translocations (X-autosome and c-t type).
Popolno sterilnost povzročijo nekateri tipi translokacij (avtosom X in tip c-t).
Translocations are cytogenetically observed in meiotic cells at diakinesis- metaphase I of male individuals, either F1 males or male offspring of F1 females.
Translokacije se citogenetsko opazujejo v mejotičnih celicah v diakinezi-metafazi I posameznih samcev, bodisi samcev F1 ali zaroda samcev samic F1.
The XO-females are cytogenetically identified by the presence of only 39 chromosomes in bone marrow mitoses.
Samice tipa XO se citogenetsko prepozna po prisotnosti samo 39 kromosomov v mitozi kostnega mozga.
The test chemicals are dissolved in isotonic saline.
Preskusne kemikalije se raztopijo v izotonični raztopini soli.
If insoluble they are dissolved or suspended in appropriate vehicles.
Če so netopne, se raztopijo ali suspendirajo v ustreznem nosilcu.
Freshly prepared solutions of the test compound are employed.
Uporabljajo se sveže pripravljene raztopine preskusne spojine.
If a vehicle is used to facilitate dosing, it must not interfere with the test compound or produce toxic effects.
Če je za lažje dajanje odmerkov uporabljen nosilec, le-ta ne sme vplivati na preskusno kemikalijo ali povzročati strupenih učinkov.
Routes of administration are usually oral intubation or intraperitoneal injection.
Načina dajanja sta običajno oralna intubacija in intraperitonealna injekcija.
For the ease of breeding and cytological verification these experiments are performed with mice.
Zaradi lažjega vzrejnega in citološkega preverjanja se navedeni preskusi opravljajo na miših.
No specific mouse strain is required.
Ne zahteva se nikakršen poseben mišji sev.
However, the average litter-size of the strain should be greater than eight and be relatively constant.
Vendar pa mora biti povprečna velikost zaroda seva večja od osem in relativno konstantna.
Healthy sexually mature animals are used.
Uporabijo se zdrave, spolno zrele živali.
The number of animals necessary depends upon the spontaneous translocation frequency and the minimal rate of induction required for a positive result.
Število potrebnih živali je odvisno od frekvence spontane translokacije in minimalne stopnje indukcije, ki je potrebna za pozitiven rezultat.
The test is usually performed by analyses of male F1 progeny.
Preskus se običajno opravlja z analizami potomcev samcev F1.
At least 500 male F1 progeny should be tested per dose group.
Preskus je treba opraviti na najmanj 500 potomcih samcih F1 na skupino odmerka.
If female F1 progeny are included, 300 males and 300 females are required.
Če se vključijo potomci samice F1, je zahtevanih 300 samcev in 300 samic.
Adequate control data, derived from concurrent and historic control should be available.
Na voljo naj bi bili ustrezni kontrolni podatki, izpeljani iz sočasnih in preteklih kontrol.
One dose level is tested, usually the highest dose associated with the production of minimal toxic effects, but without affecting reproductive behaviour or survival.
Preskuša se ena velikost odmerka, ponavadi je to najvišji odmerek, povezan s povzročitvijo minimalnih strupenih učinkov, vendar brez vpliva na razmnoževalno vedenje ali preživetje.
To establish a dose/response relationship two additional lower doses are required.
Da bi se določilo razmerje odmerek/odziv, sta zahtevana še dva dodatna nižja odmerka.
Treatment and mating
Tretiranje in parjenje
Two treatment schedules are available.
Na voljo sta dva programa tretiranja.
Single administration of the test substance is most widely used.
Najpogosteje se uporablja enkratno dajanje preskusne snovi.
Administration of the test substance on seven days per week for 35 days may also be used.
Preskusna snov se lahko daje tudi sedem dni na teden, in sicer 35 dni.
The number of matings following treatment is governed by the treatment schedule and should ensure that all treated germ cell stages are sampled.
Število parjenj po tretiranju je določeno s programom tretiranja, zagotoviti pa je treba, da se vzorčijo vse faze obdelanih zarodnih celic.
At the end of the mating period females are caged individually.
Po obdobju parjenja se samice posamezno razvrstijo po kletkah.
When females give birth, the date, litter size and sex of progeny are recorded.
Ko samica skoti mladiče, se zabeleži datum, velikost zaroda in spol potomcev.
All male progeny are weaned and all female progeny are discarded unless they are included in the experiment.
Vsi moški potomci se odstavijo od sesanja, ženske potomke pa se izločijo, razen če se ne vključijo v preskus.
Testing for translocation heterozygosity
Preskus translokacijske heterozigotnosti
One of two possible methods is used:
Uporabljata se ena od dveh možnih metod:
fertility testing of F1 progeny and subsequent verification of possible translocation carriers by cytogenetic analysis,
preskus plodnosti potomcev F1 in nadaljnje preverjanje možnih nosilcev translokacij s citogenetsko analizo,
cytogenetic analysis of all male F1 progeny without prior selection by fertility testing.
citogenetska analiza vseh potomcev samcev F1 brez vnaprejšnje selekcije s preskusom plodnosti.
Fertility testing
Preskus plodnosti
Reduced fertility of an Fl individual can be established by litter size observation and/or analysis of uterine contents of female mates.
Zmanjšano plodnost posameznih živali F1 je mogoče ugotoviti na podlagi opazovanja velikosti zaroda in/ali analize vsebine maternice samic.
Criteria for determining normal and reduced fertility must be established for the mouse strain used.
Za uporabljeni mišji sev morajo biti določena merila določanja normalne in zmanjšane plodnosti.
Litter size observation: F1 males to be tested are caged individually with females either from the same experiment or from the colony.
Opazovanja velikosti zaroda: samci F1, ki bodo preskušani, so posamezno razporejeni po kletkah s samicami bodisi iz istega preskusa ali iz kolonije.
Cages are inspected daily beginning 18 days after mating.
Kletke se dnevno pregledujejo od 18. dne po parjenju.
Litter size and sex of the F2 progeny are recorded at birth and litters are discarded thereafter.
Ob skotitvi se zabeležita velikost zaroda in spol potomcev F2, nakar se zarodi izločijo.
If female F1 progeny are tested the F2 progeny of small litters are kept for further testing.
Če se opravlja preskus na potomcih samicah F1, se potomce F2 iz majhnih zarodov ohrani za nadaljnje preskuse.
Female translocation carriers are verified by cytogenetic analysis of a translocation in any of their male offspring.
Samice, ki so nosilke translokacij, se preverijo s citogenetsko analizo translokacije pri katerem koli izmed njihovih moških mladičev.
XO-females are recognised by the change in sex ratio among their progeny from 1:1 to 1:2 males versus females.
Samice tipa X0 se prepoznajo po tem, da se razmerje spolov samci-samice med njihovimi potomci spremeni iz 1:1 na 1:2.
In a sequential procedure, normal Fl animals are eliminated from further testing if the first F2 litter reaches or exceeds a predetermined normal value, otherwise a second or third F2 litter is observed.
V naslednjem postopku se normalne živali F1 izločijo iz nadaljnjih preskusov, če prvi zarod F2 doseže ali preseže vnaprej določeno normalno vrednost, sicer se opazuje drugi ali tretji zarod F2.
animals that cannot be classified as normal after observation of up to three F2 litters are either tested further by analysis of uterine contents of female mates or directly subjected to cytogenetic analysis.
Živali F1, ki jih po opazovanju najmanj treh zarodov F2 ni mogoče razvrstiti kot normalne, se nadaljnje preskušajo z analizo vsebine maternice samic, ki so se parile, ali pa se takoj podvržejo citogenetski analizi.
Analysis of uterine contents: the reduction in litter size of translocation carriers is due to embryonic death so that a high number of dead implants is indicative of the presence of a translocation in the animal under test.
Analiza vsebine maternice: Zmanjšanje velikosti zaroda nosilcev translokacij je posledica embrionalne smrti, tako da visoko število mrtvih ugnezditev kaže na prisotnost translokacij e pri preskusni.
males to be tested are mated to two to three females each.
Vsakega izmed samcev F1, na katerih se bo opravljal preskus, se pari z dvema do tremi samicami.
Conception is established by daily inspection for vaginal plugs in the morning.
Spočetje se ugotovi tako, da se vsak dan zjutraj samice pregledajo za vaginalne zamaške.
Females are sacrificed 14 to 16 days later and living and dead implants in their uteri are recorded.
14 do 16 dni pozneje se samice žrtvujejo in zabeležijo se žive in mrtve ugnezditve v njihovih maternicah.
Cytogenetic analysis
Citogenetska analiza
Testes preparations are made by the air-drying technique.
Testisi se pripravijo s tehniko sušenja na zraku.
Translocation carriers are identified by the presence of multivalent configurations at diakinesis-metaphase I in primary spermatocytes.
Nosilci translokacij se prepoznajo po prisotnosti multivalentnih konfiguracij v diakinezi metafaze I v primarnih spermatocitah.
Observation of at least two cells with multivalent association constitutes the required evidence that the tested animal is a translocation carrier.
Zahtevani dokaz, da je žival, na kateri se opravlja preskus, nosilec translokacij e, dobimo z opazovanjem najmanj dveh celic z multivalentno asociacijo.
If no breeding selection has been performed all F1 males are inspected cytogenetically.
Če ni bila opravljena nikakršna vzrejna selekcija, se na vseh samcih F1 opravi citogenetski pregled.
The presence of an unusually long and/or short chromosome in each of 10 cells is evidence for a particular male sterile translocation (c-t type).
Prisotnost nenavadno dolgega in/ali kratkega kromosoma v vsaki izmed 10 celic je dokaz posebne sterilne translokacij e pri samcih (c-t tip).
Some X-autosome translocations that cause male sterility may only be identified by banding analysis of mitotic chromosomes.
Nekaj translokacij avtosoma X, ki povzročajo sterilnost samcev, se lahko prepozna le z analizo proganja mitotičnih kromosomov.
The presence of 39 chromosomes in all of 10 mitoses is evidence for an XO condition in a female.
Prisotnost 39 kromosomov v vseh 10 mitozah je dokaz stanja XO pri samici.
Data are presented in tabular form.
Podatki se povzamejo v obliki tabele.
The mean litter size and sex ratio from parental matings at birth and weaning are reported for each mating interval.
Navede se srednja velikost zaroda in razmerje med spoloma iz parjenj staršev ob rojstvu in odstavitvi od sesanja za vsak interval parjenja.
For fertility assessment of F1 animals, the mean litter size of all normal matings and the individual litter sizes of F1 translocation carriers are presented.
Za oceno plodnosti živali F1 se prikaže srednja vrednost velikost zaroda vseh normalnih parjenj ter posamezne velikosti zarodov nosilcev translokacij F1.
For analysis of uterine contents, the mean number of living and dead implants of normal matings and the individual numbers of living and dead implants for each mating of F1 translocation carriers are reported.
Za analizo vsebine maternice se navede povprečno število živih in mrtvih vsadkov pri normalnih parjenjih ter posamezna števila živih in mrtvih vsadkov za vsako parjenje nosilcev translokacij F1.
For cytogenetic analysis of diakinesis-metaphase I, the numbers of types of multivalent configurations and the total number of cells are listed for each translocation carrier.
Za citogenetsko analizo diakineze-metafaze I se pri vsakem nosilcu translokacij navede število tipov multivalentne konfiguracije in skupno število celic.
For sterile F1 individuals, the total number of matings and the duration of the mating period are reported.
V primeru posameznih sterilnih živali F1 se navede skupno število parjenj in trajanje obdobja parjenja.
Testes weights and cytogenetic analysis details are given.
Podajo se teže testisov in podrobnosti citogenetske analize.
For XO females, the mean litter size, sex ratio of F1 progeny and cytogenetic analysis results are reported.
V primeru samic tipa X0 se navedena srednja velikost zaroda, razmerje po spolu med potomci F1 in rezultate citogenetske analize.
Where possible F1 translocation carriers are preselected by fertility tests, the tables have to include information on how many of these were confirmed translocation heterozygotes.
Kadar se možni nosilci translokacij vnaprej izberejo s preskusi plodnosti, je treba v tabele vključiti podatke o tem, od teh je bilo potrjenih za translokacij ske heterozigote.
Data from negative controls and the positive control experiments are reported.
Poročajo se podatki iz preskusov z negativno in pozitivno kontrolo.
strain of mice, age of animals, weights of treated animals,
sev miši, starost živali, masa tretiranih živali,
numbers of parental animals of each sex in experimental and control groups,
število starševskih živali vsakega spola v preskusni in kontrolni skupini,
test conditions, detailed description of treatment, dose levels, solvents, mating schedule,
preskusni pogoji, podroben opis tretiranja, velikosti odmerka, topila, program parjenja,
number and sex of offspring per female, number and sex of offspring raised for translocation analysis,
število in spol potomcev na samico, število in spol potomcev, vzrejenih za analizo translokacije,
time and criteria of translocation analysis,
čas in merila analize translokacije,
number and detailed description of translocation carriers, including breeding data and uterine content data, if applicable;
število in podroben opis nosilcev translokacij, vključno z vzrejnimi podatki in podatki o vsebini maternice, če je primerno;
cytogenetic procedures and details of microscopic analysis, preferably with pictures,
citogenetski postopki in podrobnosti mikroskopske analize, po možnosti s slikami,
SUB-CHRONIC ORAL TOXICITY TESTREPEATED DOSE 90 – DAY ORAL TOXICITY STUDY IN RODENTS
PRESKUS SUBKRONIČNE ORALNE TOKSIČNOSTI 90-DNEVNA ŠTUDIJA ORALNE TOKSIČNOSTI S PONAVLJAJOČIMI SE ODMERKI NA GLODALCIH
This sub-chronic oral toxicity test method is a replicate of the OECD TG 408 (1998).
Ta metoda za preskus subkronične oralne toksičnosti ustreza metodi OECD TG 408 (1998).
In the assessment and evaluation of the toxic characteristics of a chemical, the determination of sub-chronic oral toxicity using repeated doses may be carried out after initial information on toxicity has been obtained from acute or repeated dose 28-day toxicity tests.
Pri ocenjevanju in vrednotenju toksičnih lastnosti kemikalije se lahko določi subkronična toksičnost z uporabo ponavljajočega odmerjanja, potem ko so že bile pridobljene začetne informacije o toksičnosti s preskusi akutne toksičnosti ali 28-dnevnimi preskusi toksičnosti pri ponavljajočih se odmerkih.
The 90-day study provides information on the possible health hazards likely to arise from repeated exposure over a prolonged period of time covering post-weaning maturation and growth well into adulthood.
Ta 90-dnevna študija daje informacije o možnih nevarnostih za zdravje, za katere je verjetno, da se pojavijo pri ponavljajoči se izpostavljenosti v daljšem časovnem obdobju, vključno z razvojem od odstavitve daleč v odraslo dobo.
The study will provide information on the major toxic effects, indicate target organs and the possibility of accumulation, and can provide an estimate of a no-observed-adverse-effect level of exposure which can be used in selecting dose levels for chronic studies and for establishing safety criteria for human exposure.
Študija daje informacije o glavnih toksičnih učinkih, pokaže ciljne organe in možnosti kopičenja ter lahko omogoči oceno ravni izpostavljenosti brez opaznih škodljivih učinkov, ki jo je mogoče uporabiti za izbiro velikosti odmerka pri preiskavah kronične toksičnosti in za določitev varnostnih meril za izpostavljenost človeka.
The method places additional emphasis on neurological endpoints and gives an indication of immunological and reproductive effects.
Metoda namenja dodatno pozornost nevrološkim ciljnim učinkom ter pokaže možne učinke na imunski in reproduktivni sistem.
The need for careful clinical observations of the animals, so as to obtain as much information as possible, is also stressed.
Poudarjena je tudi potreba po skrbnem kliničnem opazovanju živali, da se pridobi kar največ informacij.
This study should allow for the identification of chemicals with the potential to cause neurotoxic, immunological or reproductive organ effects, which may warrant further in-depth investigation.
Študija bi morala omogočiti identifikacijo kemikalij s potencialnimi nevrotoksičnimi in imunološkimi učinki ter učinki na reproduktivne organe, kar bi morebiti terjalo nadaljnje poglobljene raziskave.
Dose is expressed as weight (g, mg) or as weight of test substance per unit weight of test animal (e.g. mg/kg), or as constant dietary concentrations (ppm).
Odmerek je izražen kot masa (g, mg), kot masa preskusne snovi na enoto teže poskusne živali (npr. mg/kg) ali kot konstantna koncentracija v hrani (ppm).
Dosage: is a general term comprising of dose, its frequency and the duration of dosing.
Odmerjanje: je splošen izraz, ki vključuje odmerek ter pogostost in trajanje dajanja odmerka.
NOAEL: is the abbreviation for no-observed-adverse-effect level and is the highest dose level where no adverse treatment-related findings are observed.
NOAEL: je kratica za odmerek brez opaznih škodljivih učinkov (No Observed Adverse Effect Level) in je največji odmerek, pri katerem ne opazimo nobenega škodljivega učinka, povezanega z tretiranjem.
The test substance is orally administered daily in graduated doses to several groups of experimental animals, one dose level per group for a period of 90 days.
Preskusna snov se v obdobju 90 dni dnevno oralno daje v stopnjevanih odmerkih več skupinam poskusnih živali, in sicer ena velikost odmerka na skupino.
During the period of administration the animals are observed closely for signs of toxicity.
V času dajanja snovi natančno opazujemo, ali živali kažejo znake toksičnosti.
Animals, which die or are killed during the test are necropsied and, at the conclusion of the test, surviving animals are also killed and necropsied.
Na živalih, ki med preskusom poginejo ali so usmrčene, se izvede obdukcija, na koncu preskusa pa se usmrti tudi preživele živali in tudi na njih izvede obdukcija.
Preparations of animals
Priprava živali