natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Although Directive (EU) 2015/2436 of the European Parliament and of the Council of 16 December 2015 to approximate the laws of the Member States relating to trade marks and its subsequent implementation have harmonised the laws relating to registered trade marks, no such harmonisation has taken place on an EU scale with regard to non-registered trade marks nor for most other earlier rights of a similar nature.
Čeprav sta Direktiva (EU) 2015/2436 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2015 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami in njeno izvajanje uskladila zakonodaje o registriranih blagovnih znamkah, tako usklajevanje na ravni EU ni potekalo za neregistrirane blagovne znamke in večino drugih prejšnjih pravic podobne narave.
These unharmonised rights remain completely governed by national laws.
Te neusklajene pravice še vedno v celoti urejajo nacionalne zakonodaje.
Furthermore, there are rights other than trade marks whose acquisition and/or scope of protection is governed by EU law.
Ob tem so poleg pravic blagovnih znamk še druge pravice, katerih pridobitev in/ali obseg zaščite ureja pravo EU.
Article 8(4) EUTMR is the ground for opposition against an EUTM application based on an earlier non-registered trade mark or other sign used in the course of trade protected under EU law or the laws of the Member States, subject to the conditions of that provision.
Člen 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU je razlog za ugovor zoper prijavo blagovne znamke EU na podlagi prejšnje neregistrirane blagovne znamke ali drugega znaka, ki se uporablja v gospodarskem prometu in je zaščiten na podlagi prava EU ali prava držav članic v skladu s pogoji zadevne določbe.
Article 8(6) EUTMR is the ground for opposition against an EUTM application based on an earlier designation of origin or geographical indication protected under EU law or the laws of the Member States, subject to the conditions of that provision.
Člen 8(6) Uredbe o blagovni znamki EU je razlog za ugovor zoper prijavo blagovne znamke EU na podlagi prejšnje označbe porekla ali geografske označbe, ki je zaščitena na podlagi prava EU ali prava držav članic v skladu s pogoji navedene določbe.
2 Structure of Article 8(4) EUTMR
Struktura člena 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU
Article 8(4) EUTMR reads:
Člen 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU se glasi:
Upon opposition by the proprietor of a non-registered trade mark or of another sign used in the course of trade of more than mere local significance, the trade mark applied for shall not be registered where and to the extent that, pursuant to the Union legislation or the law of the Member State governing that sign:
Ob ugovarjanju imetnika neregistrirane blagovne znamke ali drugega znaka, ki se uporablja v gospodarskem prometu in ki je več kot zgolj lokalnega pomena, se prijavljena blagovna znamka ne registrira, če v skladu z zakonodajo Unije ali pravom države članice, ki ta znak ureja,
(a) rights to that sign were acquired prior to the date of application for registration of the EU trade mark, or the date of the priority claimed for the application for registration of the EU trade mark;
so pravice do znaka bile pridobljene pred datumom vložitve zahteve za registracijo blagovne znamke EU ali datumom prednostne pravice, ki se zahteva za zahtevo za registracijo blagovne znamke EU;
(b) that sign confers on its proprietor the right to prohibit the use of a subsequent trade mark.
ta znak imetniku podeljuje pravico do prepovedi uporabe poznejše blagovne znamke.
Article 8(4) EUTMR means that in addition to the earlier trade marks specified in Article 8(2) EUTMR, non-registered trade marks and other signs protected at EU or Member State level used in the course of trade of more than mere local significance can be invoked in an opposition provided that such rights confer on their proprietors the right to prohibit the use of a subsequent trade mark.
Člen 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU pomeni, da se je mogoče poleg prejšnjih znamk iz člena 8(2) Uredbe o blagovni znamki EU v ugovoru sklicevati na neregistrirane znamke in druge znake, zaščitene na ravni države članice, ki se uporabljajo v gospodarskem prometu več kot le lokalnega pomena, če takšne pravice njihovemu imetniku podeljujejo pravico do prepovedi uporabe poznejše blagovne znamke.
Article 8(4) EUTMR does not expressly or exhaustively enumerate the particular rights that can be invoked under this provision, but rather outlines a broad spectrum of rights that might serve as a basis for an opposition against an EUTM application.
Člen 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU ne izrecno ali izčrpno navaja posebnih pravic, na katere se je mogoče sklicevati na podlagi te določbe, temveč opisuje najrazličnejše pravice, ki jih je mogoče uporabiti kot podlago za ugovor zoper prijavo blagovne znamke EU.
Therefore, Article 8(4) EUTMR can be regarded as a general ‘catch-all provision' for oppositions based on non-registered trade marks and other signs used in the course of trade.
Zato se lahko člen 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU šteje kot splošna „vseobsegajoča določba“ za ugovore na podlagi neregistriranih blagovnih znamk in drugih znakov, ki se uporabljajo v gospodarskem prometu.
Nevertheless, the broad scope of earlier rights to be relied upon in opposition proceedings under Article 8(4) EUTMR is subject to a number of restrictive conditions: these rights must confer an entitlement to the proprietor to exercise them, they must be of more than local significance, they must be protected by the applicable law governing them against the use of a subsequent trade mark and the rights must have been acquired prior to the EUTM application under the applicable law governing that sign.
Kljub temu za širok obseg prejšnjih pravic, ki se lahko uveljavljajo v postopku ugovora na podlagi člena 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU, veljajo številni strogi pogoji: te pravice morajo imetniku podeljevati pravico do njihovega izvajanja, biti morajo več kot le lokalnega pomena, veljavno pravo, ki jih ureja, jih mora ščititi pred uporabo poznejše znamke, pravice pa so morale biti pridobljene pred prijavo blagovne znamke EU na podlagi veljavnega prava, ki ureja navedeni znak.
The ‘more than mere local significance' requirement aims to restrict the number of potential opposing non-registered rights, thus avoiding the risk of a collapse or paralysis of the EUTM system by being flooded with opposing, relatively insignificant rights.
Namen zahteve glede „več kot le lokalnega pomena“ je omejiti številne morebitne nasprotujoče si neregistrirane pravice, da se prepreči tveganje za propad ali ohromitev sistema blagovne znamke EU zaradi poplave nasprotujočih si in razmeroma nepomembnih pravic.
The ‘national protection' requirement is deemed necessary as the non-registered national rights are not easily identifiable and their protection is not harmonised on an EU level.
Zahteva glede „nacionalnega varstva“ se zdi potrebna, saj neregistriranih nacionalnih pravic ni mogoče preprosto opredeliti, področje njihovega varstva pa na ravni EU ni usklajeno.
Consequently, only national law governing the earlier signs may define the scope of their protection.
Zato lahko obseg njihovega varstva opredeljuje samo nacionalna zakonodaja, ki ureja prejšnje znake.
While the requirements of ‘use in the course of trade' and ‘use of more than mere local significance' are to be interpreted in the context of EU law (European standard), national law applies when determining whether a particular right is recognised and protected under the national law, whether its holder is entitled to prohibit the use of a subsequent trade mark, and what conditions need to be met under national law for the right to be successfully exercised.
Čeprav se zahtevi glede „uporabe v gospodarskem prometu“ in „uporabe, ki je več kot le lokalnega pomena“ razlagata v okviru prava EU (evropski standard), se nacionalno pravo uporablja pri ugotavljanju, ali se neka pravica prizna in ščiti na podlagi nacionalnega prava, ali je njen imetnik upravičen do prepovedi uporabe poznejše blagovne znamke ter katere pogoje je treba na podlagi nacionalnega prava izpolniti za uspešno izvajanje pravice.
As a consequence of this dualism, the Office must apply both the relevant provisions of the EUTMR and the national law governing the earlier opposing right.
Zaradi te dvojnosti mora Urad uporabljati ustrezne določbe Uredbe o blagovni znamki EU in nacionalno pravo, ki ureja nasprotujočo si prejšnjo pravico.
In view of the two-tier examination to be applied under Article 8(4) EUTMR, this provision, as the link between EU and national law, displays a somewhat ‘hybrid' nature.
V skladu z dvostopenjskim preizkušanjem, ki se uporablja na podlagi člena 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU, je ta določba kot povezava med pravom EU in nacionalnim pravom nekoliko „mešana“.
3 Conditions of Article 8(4) EUTMR
Pogoji člena 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU
The conditions for successfully invoking Article 8(4) EUTMR are:
Pogoji za uspešno uveljavljanje člena 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU so naslednji:
a) the opponent must be the proprietor of a non-registered trade mark or of another sign used in the course of trade or a person authorised under the applicable law to exercise such a right (see paragraphs 3.1 and 3.2 below);
vložnik ugovora mora biti imetnik neregistrirane blagovne znamke ali drugega znaka, ki se uporablja v gospodarskem prometu, ali oseba, ki je v skladu z veljavnim pravom pooblaščena za uveljavljanje te pravice (glej odstavka 3.1 in 3.2 v nadaljevanju);
b) use in the course of trade of more than mere local significance (see paragraph 3.3 below);
uporaba v gospodarskem prometu, ki je več kot le lokalnega pomena (glej odstavek 3.3 v nadaljevanju);
c) acquisition prior to the EUTM application under the applicable law governing that sign (see paragraph 3.4 below);
pridobitev pred prijavo blagovne znamke EU v skladu z veljavnim pravom, ki ureja navedeni znak (glej odstavek 3.4 v nadaljevanju);
d) right to prohibit the use of a subsequent trade mark under the applicable law governing that sign (see paragraph 3.5 below).
pravica do prepovedi uporabe poznejše znamke na podlagi veljavnega prava, ki ureja navedeni znak (glej odstavek 3.5 v nadaljevanju).
3.1 Entitlement: direct right conferred on the opponent
Pooblastilo: neposredna pravica, podeljena vložniku ugovora
The legal systems of the EU Member States provide various means of preventing the use of later marks on the basis of earlier signs used in the course of trade.
Pravni sistemi držav članic EU zagotavljajo različna sredstva za preprečevanje uporabe poznejših znamk na podlagi prejšnjih znakov, ki se uporabljajo v gospodarskem prometu.
However, in order to come within the meaning of Article 8(4) EUTMR, the earlier right must be vested in a particular owner or a precise class of user that has a quasi-proprietorial interest over it, in the sense that it can exclude or prevent others from unlawfully using the sign.
Da pa bi lahko prejšnja pravica izhajala iz člena 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU, mora biti dodeljena zadevnemu imetniku ali zadevni kategoriji uporabnikov, ki imajo nad njo kvaziimetniški interes, tako da lahko drugim prepovejo ali preprečijo nezakonito uporabo znaka.
This is because Article 8(4) EUTMR is a ‘relative' ground for opposition and Article 46(1)(c) EUTMR provides that oppositions may be filed only by the proprietors of earlier marks or signs referred to in Article 8(4) EUTMR and by persons authorised under the relevant national law to exercise these rights.
To izhaja iz dejstva, da je člen 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU „relativen“ razlog za ugovor, člen 46(1)(c) Uredbe o blagovni znamki EU pa določa, da lahko ugovore vložijo le imetniki prejšnjih znamk ali znakov iz člena 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU in osebe, ki so po zadevni nacionalni zakonodaji pooblaščene za izvajanje teh pravic.
In other words, only persons having an interest directly recognised by law in initiating proceedings are entitled to file an opposition within the meaning of Article 8(4) EUTMR.
Z drugimi besedami, samo osebe z interesom, ki ga neposredno priznava zakonodaja, za začetek postopka so upravičene do vložitve ugovora v smislu člena 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU.
For example, in some Member States, the use of a sign may be prohibited if it results in unfair or misleading business practices.
Na primer, v nekaterih državah članicah se lahko uporaba znaka prepove, če vodi do nepoštenih ali zavajajočih poslovnih praks.
In such cases, if the earlier right lacks any ‘proprietorial quality', it will not fall within Article 8(4) EUTMR.
V teh primerih prejšnja pravica ne bo spadala na področje uporabe člena 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU, če nima nobene značilnosti imetništva.
It does not matter whether these signs are protected against misleading or unfair use under trade mark law, the law relating to unfair competition, or any other set of provisions.
Pri tem ni pomembno, ali so ti znaki zaščiteni pred zavajajočo ali nepošteno uporabo na podlagi zakonodaje o blagovnih znamkah, prava na področju nelojalne konkurence ali katerega koli drugega sklopa določb.
An example in this respect is the German regulation governing the use of the geographical indication ‘Solingen' for specific goods (cutlery, scissors, knives, etc.).
To načelo ponazarja nemška uredba, ki ureja uporabo geografske označbe „Solingen“ za posebno blago (pribor, škarje, noži itd.).
This law would not be a proper basis for an opposition under Article 8(4) EUTMR because the sign in question lacks any proprietorial quality and, as such, is more public in nature.
Ta zakon ne bi bil ustrezna podlaga za ugovor na podlagi člena 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU, saj zadevni znak nima nobene značilnosti imetništva in je kot tak bolj javnega značaja.
In assessing the proprietorship of a sign used in the course of trade, the Office must analyse specifically whether the opponent has acquired rights over the sign ‘in accordance with the national law' (18/01/2012, T304/09, BASmALI, EU:T:2012:13).
Pri ugotavljanju imetništva za znak, ki se uporablja v gospodarskem prometu, mora Urad natančno proučiti, ali je vložnik ugovora pridobil pravice do znaka „v skladu z nacionalno zakonodajo“ (18/01/2012, T304/09, BASmALI, EU:T:2012:13).
3.2 Types of rights falling under Article 8(4) EUTMR
Vrste pravic, zajete v členu 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU
3.2.1 Introduction
Uvod
When assessing which kind of intellectual property rights can be invoked under Article 8(4) EUTMR and which cannot, a European standard applies.
Pri ugotavljanju, na katere pravice intelektualne lastnine se je mogoče sklicevati na podlagi člena 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU in na katere ne, se uporablja evropski standard.
The distinction follows from the scheme of the EUTMR and, in particular, from the differentiation made between the kinds of earlier signs upon which an opposition may be based under Article 8(4) EUTMR and the types of further rights that may be the basis for invalidity under Article 60(2) EUTMR.
Razlika izhaja iz sistema Uredbe o blagovni znamki EU ter zlasti iz razlikovanja med vrstami prejšnjih znakov, na katerih lahko temelji ugovor na podlagi člena 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU, in vrstami drugih pravic, ki so lahko podlaga za ničnost na podlagi člena 60(2) Uredbe o blagovni znamki EU.
While Article 8(4) EUTMR refers to signs (‘non-registered trade mark or … another sign'), Article 60(2) EUTMR refers to a broader set of rights: (a) a right to a name; (b) a right of personal portrayal; (c) a copyright; and (d) an industrial property right.
Člen 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU se nanaša na znake („neregistrirane blagovne znamke … ali drugega znaka“), člen 60(2) Uredbe o blagovni znamki EU pa se nanaša na širši sklop pravic: (a) pravico do imena; (b) pravico do osebne podobe; (c) avtorsko pravico in (d) pravico industrijske lastnine.
Therefore, although the signs covered by Article 8(4) EUTMR fall within the broad category of ‘industrial property rights', not all industrial property rights are ‘signs' for the purposes of Article 8(4) EUTMR.
Čeprav torej znaki, ki jih zajema člen 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU, spadajo v široko kategorijo „pravic industrijske lastnine“, niso vse pravice industrijske lastnine „znaki“ za namene člena 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU.
Since this distinction is contained in the EUTMR, the classification of a right under the respective national law is not decisive, and it is immaterial whether the national law governing the respective sign or industrial property right treats both types of rights in one and the same law.
Ker je to razlikovanje vključeno v Uredbo o blagovni znamki EU, klasifikacija pravice na podlagi zadevne nacionalne zakonodaje ni odločilna, poleg tega ni pomembno, ali nacionalna zakonodaja, ki ureja zadevni znak ali pravico industrijske lastnine, obe vrsti pravic obravnava na podlagi enega in istega zakona.
The types of rights falling under Article 8(4) EUTMR are:
Vrste pravic, zajete v členu 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU:
‘non-registered trade marks'; and
„neregistrirane blagovne znamke“ in
‘other signs used in the course of trade' such as:
„drugi znaki“, ki se uporabljajo v gospodarskem prometu, kot so:
trade names
trgovska imena,
corporate names
firme,
establishment names
imena obratov,
titles of publications or similar works
naslovi publikacij ali podobnih del,
domain names.
domenska imena.
The category of ‘other signs used in the course of trade' within the meaning of Article 8(4) EUTMR mainly covers non-registered signs.
Kategorija „drugih znakov, ki se uporabljajo v gospodarskem prometu“ v smislu člena 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU zajema predvsem neregistrirane znake.
However, the fact that a sign is also registered in accordance with the requirements of the respective national law does not bar it from being invoked under Article 8(4) EUTMR.
Vendar dejstvo, da je znak registriran tudi v skladu z zahtevami zadevne nacionalne zakonodaje, ne preprečuje sklicevanja na ta znak na podlagi člena 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU.
3.2.2 Non-registered trade marks
Neregistrirane blagovne znamke
Non-registered use-based trade marks exist in a number of the Member States and are signs that indicate the commercial origin of a product or service.
Neregistrirane blagovne znamke, ki temeljijo na uporabi, obstajajo v številnih državah članicah in so znaki, ki označujejo tržni izvor proizvoda ali storitve.
Therefore, they are signs that function as a trade mark.
Zato so to znaki, ki imajo funkcijo blagovne znamke.
The rules and conditions governing acquisition of rights under the relevant national law vary from simple use to use having acquired a reputation.
Pravila in pogoji, ki urejajo pridobitev pravic na podlagi ustrezne nacionalne zakonodaje, vključujejo vse od preproste uporabe do uporabe, ki pomeni pridobitev ugleda.
Neither is their scope of protection uniform, although it is generally quite similar to the scope of protection under the provisions in the EUTMR concerning registered trade marks.
Tudi njihov obseg varstva ni enoten, čeprav je na splošno precej podoben obsegu varstva na podlagi določb Uredbe o blagovni znamki EU v zvezi z registriranimi blagovnimi znamkami.
[2: Benelux, Cyprus, Croatia, Estonia, France, Hungary, Lithuania, Poland, Romania, Slovenia and Spain do not protect unregistered trade marks (unless, for some jurisdictions, they are considered well known within the meaning of Article 6bis of the Paris Convention).]
[2: Države Beneluksa, Ciper, Hrvaška, Estonija, Francija, Madžarska, Litva, Poljska, Romunija, Slovenija in Španija nimajo varstva neregistriranih blagovnih znamk (razen če se v okviru nekaterih jurisdikcij štejejo za dobro znane v smislu člena 6bis Pariške konvencije).]
Article 8(4) EUTMR reflects the existence of such rights in Member States and grants the proprietors of non-registered marks the possibility of preventing the registration of an EUTM application where they would succeed in preventing use of that EUTM application under the relevant national law, by showing that the conditions set by the national law for prohibiting use of the later EUTM are satisfied and the other conditions of Article 8(4) EUTMR are met.
Člen 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU izraža obstoj takšnih pravic v državah članicah in imetnikom neregistriranih znamk omogoča, da preprečijo registracijo prijave blagovne znamke EU, kadar lahko preprečijo uporabo navedene prijave blagovne znamke EU na podlagi ustrezne nacionalne zakonodaje, če dokažejo, da so izpolnjeni pogoji za prepoved poznejše blagovne znamke EU, ki jih določa nacionalna zakonodaja, in pogoji iz člena 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU.
As non-registered trade marks are not protected at European Union level, a ‘European Union non-registered trade mark' is not an eligible basis for opposition.
Ker neregistrirane blagovne znamke na ravni EU niso zaščitene, „neregistrirana blagovna znamka Evropske unije“ ni upravičena podlaga za ugovor.
Example: 17/03/2011, R 1529/20101, GLADIATOR / GLADIATOR, where a non-registered trade mark in the Czech Republic was invoked and 05/11/2007, R 1446/20064, RM2000T / RM2000T, where a non-registered trade mark in Belgium was invoked and the opposition rejected as unfounded because non-registered trade marks are not protected in Belgium.
Primer: odločba z dne 17/03/2011, R 1529/20101, GLADIATOR / GLADIATOR, v kateri se sklicuje na neregistrirano blagovno znamko na Češkem, in odločba z dne 05/11/2007, R 1446/20064, RM2000T / RM2000T, v kateri se sklicuje na neregistrirano blagovno znamko v Belgiji in je bil ugovor zavrnjen kot neutemeljen, ker neregistrirane blagovne znamke v Belgiji niso zaščitene.
3.2.3 Other signs used in the course of trade
Drugi znaki, ki se uporabljajo v gospodarskem prometu
‘Other signs used in the course of trade' is a broad category that is not enumerated in Article 8(4) EUTMR.
„Drugi znaki, ki se uporabljajo v gospodarskem prometu“ so široka kategorija, ki ni navedena v členu 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU.
In order for such signs to come within the ambit of Article 8(4) EUTMR, they must have an identifying function as to commercial origin, that is to say, they must serve to identify an economic activity engaged in by their proprietor (29/03/2011, C96/09 P, Bud, EU:C:2011:189, § 149).
Da bi ti znaki spadali na področje uporabe člena 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU, morajo imeti funkcijo označevanja tržnega izvora, to pomeni, da morajo označevati gospodarsko dejavnost, ki jo njihov imetnik opravlja (29/03/2011, C96/09 P, Bud, EU:C:2011:189, § 149).
Article 8(4) EUTMR does not cover other types of intellectual property rights that are not ‘commercial signs' - such as patents, copyrights or design rights that do not have a primarily identifying function but protect technical or artistic achievements or the ‘appearance' of something.
Člen 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU ne zajema drugih vrst pravic intelektualne lastnine, ki niso „trgovski znaki“ - kot so patenti, avtorske pravice ali pravice iz modela, ki v prvi vrsti nimajo vloge označevanja, temveč ščitijo tehnične ali umetniške dosežke ali „videz“ nečesa.
Some examples of cases dealing with whether a right is a ‘sign' for the purposes of Article 8(4) EUTMR are set out below.
V nadaljevanju so navedeni nekateri primeri, v katerih se obravnava vprašanje, ali je pravica „znak“ za namene člena 8(4) Uredbe o blagovni znamki EU.
3.2.3.1 Trade names
Trgovska imena
Trade names are the names used to identify businesses, as distinguished from trade marks that identify goods or services as produced or marketed by a particular undertaking.
Trgovska imena so imena, ki se uporabljajo za označevanje podjetij, v nasprotju z znamkami, ki označujejo blago ali storitve, kot jih proizvaja ali trži neko podjetje.
A trade name is not necessarily identical with the corporate name or commercial name entered in a commercial or similar register as trade names can cover other non-registered names such as a sign that identifies and distinguishes a certain establishment.
Trgovsko ime ni nujno enako firmi ali imenu, vpisanemu v trgovinski ali podoben register, saj lahko trgovska imena vključujejo druga neregistrirana imena, kot je znak, ki označuje in razlikuje neki obrat.