natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Furthermore, the Board noted that the condition of due cause is not fulfilled merely by the fact that (a) the sign is particularly suitable for identifying the products for which it is used, (b) the applicant has already used the sign for these products or similar products within and/or outside the relevant territory of the European Union, or (c) the applicant invokes a right ensuing from a filing over which the filing of the opponent's trade mark takes precedence.
Odbor je poleg tega navedel, da pogoj upravičenega razloga ni izpolnjen samo zato, ker (a) je znak posebno primeren za označevanje izdelkov, za katere se uporablja, ker (b) prijavitelj že uporablja ta znak za te ali podobne izdelke na upoštevnem ozemlju Evropske unije in/ali zunaj tega ozemlja ali ker (c) prijavitelj uveljavlja pravico, ki izhaja iz vložitve, pred katero ima vložitev znamke vložnika ugovora prednost.
22/01/2015, T322/13, KENZO According to the Court, the fact that the applicant's forename is Kenzo is not enough, for the purposes of Article 8(5) EUTMR, to constitute due cause for use of the mark applied for.
22/01/2015, T322/13, KENZO Sodišče je odločilo, da za namene člena 8(5) Uredbe o blagovni znamki EU kot upravičeni razlog za uporabo znamke, za katero je vložena prijava, ne zadostuje, da je ime prijavitelja Kenzo.
06/10/2006, R 428/20052, TISSOT / TISSOT The Board held that the applicant's claim (unsubstantiated by any evidence) that the sign TISSOT is derived from the name of a trading company associated with the applicant's company since the early 1970s, would, even if proven, not amount, on its own, to ‘due cause' within the meaning of Article 8(5) EUTMR.
06/10/2006, R 428/20052, TISSOT / TISSOT Odbor je odločil, da prijaviteljeva trditev (ki ni bila podprta z dokazi), da je znak TISSOT izpeljan iz imena trgovinske družbe, povezane s prijaviteljevo družbo od začetka sedemdesetih let prejšnjega stoletja, tudi če bi bila dokazana, sama po sebi ne bi zadostovala za upravičen razlog v smislu člena 8(5) Uredbe o blagovni znamki EU.
People who inherit a surname that happens to coincide with a famous trade mark should not assume that they are entitled to use it in business in a manner that would unfairly take advantage of the reputation that has been built up by the efforts of the brand owner.
Osebe, ki podedujejo priimek, ki se slučajno ujema s slavno znamko, ne bi smele domnevati, da ga lahko uporabijo pri poslovanju, tako da bi neupravičeno izkoristile ugled, ki ga je imetnik znamke ustvaril s svojimi prizadevanji.
18/08/2005, R 1062/20004, GRAMMY / GRAMMY The applicant argued that GRAMMY is an internationally easy and nice-sounding abbreviation of the applicant's family name (Grammatikopoulos).
18/08/2005, R 1062/20004, GRAMMY / GRAMMY Prijavitelj je trdil, da je GRAMMY mednarodna blagozvočna okrajšava prijaviteljevega priimka (Grammatikopoulos).
The Board rejected this argument as insufficient to establish the due cause that could prevent the application of Article 8(5) EUTMR.
Odbor je to trditev zavrnil kot nezadostno za ugotovitev upravičenega razloga, ki bi lahko preprečil uporabo člena 8(5) Uredbe o blagovni znamki EU.
15/06/2009, R 1142/20052, MARIE CLAIRE (fig.) / MARIE CLAIRE et al. Due cause under Article 8(5) EUTMR means that, notwithstanding the detriment caused to, or unfair advantage taken of, the distinctive character or reputation of the earlier trade mark, registration and use by the applicant of the mark for the goods applied for may be justified if the applicant cannot be reasonably required to abstain from using the contested mark, or if the applicant has a specific right to use the mark for such goods that takes precedence over the earlier trade mark invoked in the opposition proceedings.
15/06/2009, R 1142/20052, MARIE CLAIRE (fig.) / MARIE CLAIRE et al. Upravičen razlog v skladu s členom 8(5) Uredbe o blagovni znamki EU pomeni, da sta lahko registracija in uporaba prijaviteljeve znamke za blago, za katero je vložil prijavo, ne glede na oškodovanje ali neupravičeno izkoriščanje razlikovalnega značaja ali ugleda prejšnje znamke upravičeni, če od prijavitelja ni mogoče razumno zahtevati, naj ne uporablja izpodbijane znamke, ali če ima prijavitelj posebno pravico do uporabe znamke za tako blago, ki ima prednost pred prejšnjo znamko, na katero se nanaša postopek ugovora.
In particular, the condition of due cause is not fulfilled merely by the fact that (a) the sign is particularly suitable for identifying the products for which it is used, (b) the applicant has already used the sign for these products or similar products within and/or outside the relevant territory of the EU, or (c) the applicant invokes a trade mark with a filing date that is earlier than the opponent's trade mark (decision of 25/04/2001, R 283/19993, HOLLYWOOD).
Zlasti pogoj upravičenega razloga ni izpolnjen samo zato, ker (a) je znak posebno primeren za označevanje izdelkov, za katere se uporablja, ker (b) prijavitelj že uporablja ta znak za te ali podobne izdelke na upoštevnem ozemlju EU in/ali zunaj tega ozemlja ali ker (c) prijavitelj uveljavlja znamko z datumom vložitve, ki je starejši od znamke (odločba 25/04/2001, R 283/19993, HOLLYWOOD).
As regards the tolerance of the proprietor of the earlier mark, the Board held that such tolerance was merely for magazines and not for goods closer to its market sector (i.e. textiles).
V zvezi s toleranco imetnika prejšnje znamke je odbor odločil, da ta toleranca vključuje samo revije, ne pa tudi blaga, ki je bližje njegovemu tržnemu sektorju (tj. tekstil).
It noted that national case-law showed that while protection exists for each party within its own field of business, extension should be refused when they come closer to the other party's field of activities and could infringe upon their rights.
Navedel je, da je iz nacionalne sodne prakse razvidno, da čeprav je vsaki stranki zagotovljeno varstvo na njenem poslovnem področju, je treba zavrniti razširitev tega področja, če se približa področju dejavnosti druge stranke in bi lahko kršila njene pravice.
In light of these factors, the Board held that the coexistence did not constitute due cause permitting registration of a EUTM.
Glede na te dejavnike je odbor odločil, da soobstoj ne pomeni upravičenega razloga, ki bi omogočil registracijo blagovne znamke EU.
26/09/2012, T301/09, Citigate, § 116, 125 and 126 Regarding the applicant's argument that it has due cause to use the mark applied for (Citigate), because it has used a variety of marks consisting of or containing Citigate in relation to the goods and services for which registration is sought, the Court stated the following: it should be noted that the documents produced by the applicant simply show that there are various companies whose business name contains the word Citigate and a number of domain names that also contain that word.
26/09/2012, T301/09, Citigate, § 116, 125 in 126 Glede prijaviteljeve trditve, da ima upravičen razlog za uporabo znamke, za katero je vložil prijavo (Citigate), ker uporablja več znamk, ki jih beseda Citigate označuje ali jo vsebujejo, v zvezi z blagom in storitvami, ki jih želi registrirati, je Sodišče navedlo: opozoriti je treba, da je iz dokumentov, ki jih je predložil prijavitelj, razvidno samo, da obstaja več družb, katerih poslovno ime vsebuje besedo Citigate, in več imen domen, ki prav tako vsebujejo to besedo.
That evidence is not sufficient to establish due cause, because it does not demonstrate actual use of the Citigate mark.
Ta dokaz ni zadosten na ugotovitev upravičenega razloga, ker ne dokazuje dejanske uporabe znamke Citigate.
As regards the applicant's argument that it has due cause to use the mark applied for since the interveners have acquiesced to the use of Citigate in relation to the goods and services covered by the application for registration, the Court stated that the possibility cannot be excluded that, in certain cases, the coexistence of earlier marks on the market could reduce (…) the likelihood of a connection being made between two marks in accordance with Article 8(5) EUTMR.
V zvezi s prijaviteljevo trditvijo, da ima upravičen razlog za uporabo znamke, za katero je vložil prijavo, ker so intervenienti privolili v uporabo besede Citigate v zvezi z blagom in storitvami, vključenimi v prijavo za registracijo, je Sodišče navedlo, da v nekaterih primerih ni mogoče izključiti možnosti, da bi se lahko zaradi soobstoja prejšnjih znamk na trgu zmanjšala [...] verjetnost vzpostavitve zveze med znamkama v skladu s členom 8(5) Uredbe o blagovni znamki EU.
In the present case, coexistence was not proven.
V tem primeru soobstoj ni bil dokazan.
Guidelines for Examination in the Office, Part C, Opposition Page 60
Smernice za preizkušanje v Uradu, del C, Ugovor stran 68
1 General Considerations 5
1 Splošni premisleki 5
1.1 Function of proof of use 5
1.1 Funkcija dokaza o uporabi 5
1.2 Legislative framework 5
1.2 Zakonodajni okvir 5
1.2.1 EUTMR, EUTMDR and EUTMIR 5
1.2.1 Uredba o blagovni znamki EU, Delegirana uredba in Izvedbena uredba 5
1.2.1.1 Article 18 EUTMR - obligation to use registered marks 5
1.2.1.1 Člen 18 Uredbe o blagovni znamki EU - obveznost uporabe registriranih blagovnih znamk 5
1.2.1.2 Article 47 EUTMR - consequences of lack of use 6
1.2.1.2 Člen 47 Uredbe o blagovni znamki EU - posledice neuporabe 6
1.2.1.3 Article 10 EUTMDR - procedural rules, evidence and language 7
1.2.1.3 Člen 10 Delegirane uredbe - postopkovna pravila, dokazi in jezik 7
1.2.2 The Directive and national law implementing it 8
1.2.2 Direktiva in nacionalno pravo, s katerim se izvaja 8
2 Substantive Law 8
2 Materialno pravo 8
2.1 Genuine use: the principles of the Court of Justice 8
2.1 Resna in dejanska uporaba: načela Sodišča 8
2.2 Genuine use: standard of proof applied by the Office 9
2.2 Resna in dejanska uporaba: dokazni standard, ki ga uporablja Urad 9
2.3 Nature of use 11
2.3 Narava uporabe 11
2.3.1 Use of a mark in accordance with its function 11
2.3.1 Uporaba znamke v skladu z njeno funkcijo 11
2.3.1.1 Use of individual marks 11
2.3.1.1 Uporaba posameznih znamk 11
2.3.1.2 Use of collective and certification marks 13
2.3.1.2 Uporaba kolektivnih in certifikacijskih znamk 13
2.3.2 Public use in the course of trade 13
2.3.2 Javna uporaba v gospodarskem prometu 13
2.3.2.1 Public use versus internal use 13
2.3.2.1 Javna uporaba v primerjavi z notranjo uporabo 13
2.3.2.2 Commercial activity versus promotional activity 14
2.3.2.2 Poslovna dejavnost v primerjavi s promocijsko dejavnostjo 14
2.3.3 Use in relation to goods or services 15
2.3.3 Uporaba v zvezi z blagom ali storitvami 15
2.3.3.1 Use in relation to goods 15
2.3.3.1 Uporaba v zvezi z blagom 15
2.3.3.2 Use in relation to services 16
2.3.3.2 Uporaba v zvezi s storitvami 16
2.3.3.3 Use in advertising 16
2.3.3.3 Uporaba v oglaševanju 16
2.3.3.4 Use on the internet 18
2.3.3.4 Uporaba na spletu 18
2.4 Place of use 19
2.4 Kraj uporabe 19
2.4.1 Use on the ‘domestic' market 19
2.4.1 Uporaba na domačem trgu 19
2.4.2 EUTMs: use in the European Union 20
2.4.2 Blagovne znamke EU: uporaba v Evropski uniji 20
2.4.3 National marks: use in the relevant Member State 21
2.4.3 Nacionalne blagovne znamke: uporaba v upoštevni državi članici 21
2.4.4 Use in the import and export trade 21
2.4.4 Uporaba pri uvozu in izvozu 21
2.5 Time of use 22
2.5 Čas uporabe 22
2.5.1 Oppositions filed on or after 23/03/2016 22
2.5.1 Ugovori, vloženi 23. marca 2016 ali po tem datumu 22
2.5.2 Oppositions filed before 23/03/2016 22
2.5.2 Ugovori, vloženi pred 23. marcem 2016 22
2.6 Extent of use 23
2.6 Obseg uporabe 23
2.6.1 Criteria 23
2.6.1 Merila 23
2.6.2 Examples of insufficient use 25
2.6.2 Primeri nezadostne uporabe 25
2.6.3 Examples of sufficient use 26
2.6.3 Primeri zadostne uporabe 26
2.7 Use of the mark in forms different from that registered 28
2.7 Uporaba blagovne znamke v oblikah, ki se razlikujejo od registrirane oblike 28
2.7.2 Criteria of the Court 28
2.7.2 Merila Sodišča 28
2.7.3 Office practice 29
2.7.3 Praksa Urada 29
2.7.3.1 Additions 30
2.7.3.1 Dodatki 30
2.7.3.2 Omissions 38
2.7.3.2 Opustitve 38
2.7.3.3 Other alterations 42
2.7.3.3 Druge spremembe 42
2.8 Use for the goods or services for which the mark is registered 49
2.8 Uporaba za blago ali storitve, za katere je znamka registrirana 49
2.8.1 Comparison between goods/services used and specification of goods/services 50
2.8.1 Primerjava uporabljenega blaga/storitev in njihova specifikacija 50
2.8.2 Relevance of the classification 51
2.8.2 Pomen razvrstitve 51
2.8.3 Use and registration for general indications in ‘class headings' 52
2.8.3 Uporaba in registracija za splošne označbe v naslovih razredov 52
2.8.4 Use for subcategories of goods/services and similar goods/services 52
2.8.4 Uporaba za podkategorije blaga/storitev in podobnega blaga/storitev 52
2.8.4.1 Earlier mark registered for broad category of goods/services 52
2.8.4.1 Prejšnja znamka, registrirana za široko kategorijo blaga/storitev 52
2.8.4.2 Earlier mark registered for precisely specified goods/services 54
2.8.4.2 Prejšnja znamka, registrirana za natančno opredeljeno blago/storitve 54
2.8.4.3 Examples 54
2.8.4.3 Primeri 54
2.8.5 Use of the mark as regards integral parts and after-sales services of the registered goods 57
2.8.5 Uporaba znamke v zvezi s sestavnimi deli in poprodajnimi storitvami registriranega blaga 57
2.9 Use by the proprietor or on its behalf 58
2.9 Uporaba s strani imetnika ali v njegovem imenu 58
2.9.1 Use by the proprietor 58
2.9.1 Uporaba s strani imetnika 58
2.9.2 Use by authorised third parties 58
2.9.2 Uporaba s strani pooblaščenih tretjih oseb 58
2.9.3 Use of collective and certification marks by authorised users 59
2.9.3 Uporaba kolektivnih in certifikacijskih znamk s strani pooblaščenih uporabnikov 59
2.11 Justification of non-use 59
2.11 Utemeljitev neuporabe 59
2.11.1 Business risks 60
2.11.1 Poslovna tveganja 60
2.11.2 Government or court intervention 60
2.11.2 Vladni poseg ali poseg sodišča 60
2.11.3 Defensive registrations 62
2.11.3 Obrambne registracije 62
2.11.4 Force majeure 62
2.11.4 Višja sila 62
2.11.5 Consequences of justification of non-use 62
2.11.5 Posledice utemeljitve neuporabe 62
3 Procedure 62
3 Postopek 62
3.1 Admissibility of the request for proof of use 62
3.1 Dopustnost zahteve za dokaz o uporabi 62
3.1.1 Time of request 63
3.1.1 Čas zahteve 63
3.1.2 Earlier mark registered for not less than 5 years 63
3.1.2 Prejšnja znamka, registrirana najmanj pet let 63
3.1.2.1 Earlier EUTMs 63
3.1.2.1 Prejšnje blagovne znamke EU 63
3.1.2.2 Earlier national marks 63
3.1.2.2 Prejšnje nacionalne znamke 63
3.1.2.3 Earlier international registrations designating a Member State 64
3.1.2.3 Prejšnje mednarodne registracije, v katerih je imenovana država članica 64
3.1.2.4 Earlier international registrations designating the European Union 66
3.1.2.4 Prejšnje mednarodne registracije, v katerih je imenovana Evropska unija 66
3.1.2.5 Summary of calculation of the grace period 66
3.1.2.5 Povzetek izračuna odložnega roka 66
3.1.3 Request must be unconditional, explicit and unambiguous 66
3.1.3 Zahteva mora biti brezpogojna, izrecna in nedvoumna 66
3.1.4 Applicant's interest to deal with proof of use first 67
3.1.4 Interes prijavitelja, da se najprej obravnava dokaz o uporabi 68
3.1.5 Reaction if request is invalid 68
3.1.5 Odziv v primeru neveljavne zahteve 68
3.2 Express invitation by the Office 68
3.2 Izrecni poziv Urada 68
3.3 Reaction from the opponent: providing proof of use 69
3.3 Odziv vložnika ugovora: predložitev dokaza o uporabi 69
3.3.1 Time limit for providing proof of use 69
3.3.1 Rok za predložitev dokaza o uporabi 69
3.3.2 Means of evidence 70
3.3.2 Dokazi 70
3.3.2.2 References 72
3.3.2.2 Sklicevanja 72
3.4 Reaction from the applicant 75
3.4 Odziv prijavitelja 75
3.4.1 Forwarding of evidence 75
3.4.1 Posredovanje dokazov 75
3.4.2 No evidence or no relevant evidence submitted 75
3.4.2 Dokazi niso predloženi oziroma predloženi dokazi niso ustrezni 75
3.4.3 No reaction from applicant 76
3.4.3 Nobenega odziva od prijavitelja 75
3.4.4 Formal withdrawal of the request 76
3.4.4 Formalni umik zahteve 75
3.5 Further reaction from the opponent 76
3.5 Nadaljnji odziv vložnika ugovora 76
3.6 Languages in proof of use proceedings 76
3.6 Jeziki v postopkih v zvezi z dokazom o uporabi 76
3.7 Decision 77
3.7 Odločba 77
3.7.1 Competence of the Office 77
3.7.1 Pristojnost Urada 77
3.7.2 Need for assessing proof of use 78
3.7.2 Potreba po presoji dokaza o uporabi 77
3.7.3 Overall assessment of the evidence presented 78
3.7.3 Celovita presoja predloženih dokazov 78
3.7.4 Treatment of confidential information 79
3.7.4 Obravnavanje zaupnih informacij 78
3.7.5 Examples 79
3.7.5 Primeri 79
3.7.5.1 Genuine use accepted 80
3.7.5.1 Sprejeta resna in dejanska uporaba 79
3.7.5.2 Genuine use not accepted 81
3.7.5.2 Zavrnjena resna in dejanska uporaba 80
Annex: 5year period for assessing use of national trade marks 83
Priloga: Petletno obdobje za presojo uporabe nacionalnih blagovnih znamk 82
Guidelines for Examination in the Office, Part C, Opposition Page 40
Smernice za preizkušanje v Uradu, del C, Ugovor stran 85
1 General Considerations
Splošni premisleki
1.1 Function of proof of use
Funkcija dokaza o uporabi
European Union legislation on trade marks establishes an obligation for the owner of a registered trade mark to use that mark in a genuine manner.
V zakonodaji Evropske unije je glede blagovnih znamk določena obveznost imetnika registrirane blagovne znamke, da navedeno znamko uporablja resno in dejansko.
The obligation of use is not applicable immediately after registration of the earlier mark.
Obveznost uporabe se ne začne takoj po registraciji prejšnje znamke.
Instead, the owner of a registered mark has a ‘grace period' of 5 years, during which it is not necessary to demonstrate use of the mark in order to rely upon it - including in opposition proceedings before the Office.
Namesto tega ima imetnik registrirane znamke na voljo petletni odložni rok, v katerem mu ni treba dokazati uporabe znamke, da se lahko nanjo sklicuje - tudi v postopku ugovora pred Uradom.
After this grace period, the owner may be required to demonstrate use of the earlier mark for the relevant goods and services.
Po tem odložnem roku se lahko od imetnika zahteva, da dokaže uporabo prejšnje znamke za zadevno blago in storitve.
Before this period lapses, the mere formal registration gives the mark full protection.
Pred iztekom tega obdobja je znamka v celoti zaščitena le na podlagi formalne registracije.
The reason behind the requirement that earlier marks can be required to demonstrate that they have been put to genuine use is to restrict the number of trade marks registered and protected and, consequently, the number of conflicts between them (12/03/2003, T174/01, Silk Cocoon, EU:T:2003:68, § 38).
Od imetnika prejšnje znamke se lahko zahteva, naj dokaže njeno resno in dejansko uporabo, da se omeji število registriranih in zaščitenih blagovnih znamk ter posledično število sporov med njimi (12/03/2003, T174/01, Silk Cocoon, EU:T:2003:68, § 38).
When it comes to the requirement to prove use in opposition proceedings before the Office, it is important to bear in mind that the purpose of Article 47(2) and (3) EUTMR is not to assess commercial success or to review the economic strategy of an undertaking, nor is it to restrict trade-mark protection to only large-scale commercial use of the marks (08/07/2004, T334/01, Hipoviton, EU:T:2004:223, § 32; 08/07/2004, T203/02, Vitafruit, EU:T:2004:225, § 38).
V zvezi z zahtevo, da je treba v postopku ugovora pred Uradom dokazati uporabo, je treba upoštevati, da namen člena 47(2) in (3) Uredbe o blagovni znamki EU ni niti presoja poslovnega uspeha ali pregled poslovne strategije podjetja niti pridržanje varstva blagovnih znamk samo za njihovo količinsko obsežno komercialno uporabo (08/07/2004, T334/01, Hipoviton, EU:T:2004:223, § 32; 08/07/2004, T203/02, Vitafruit, EU:T:2004:225, § 38).
The Office does not inquire ex officio whether the earlier mark has been used.
Urad po uradni dolžnosti ne preiskuje, ali se je prejšnja znamka uporabljala.
Such examination takes place only when the EUTM applicant makes an explicit request for proof of use.
Takšno preverjanje poteka le, kadar prijavitelj blagovne znamke EU vloži izrecno zahtevo za dokaz o uporabi.
Such a request, if the legal requirements are met, triggers the procedural and substantive consequences laid down in the EUTMR, EUTMDR and EUTMIR.
Če so izpolnjene pravne zahteve, takšna zahteva sproži postopkovne in materialne posledice iz Uredbe o blagovni znamki EU, Delegirane uredbe in Izvedbene uredbe.
1.2 Legislative framework
Zakonodajni okvir
The legislative framework consists of provisions of the EUTMR, the EUTMDR, the EUTMIR and Directive (EU) 2015/2436 approximating the laws of the Member States relating to trade marks (the Directive), as implemented in the national law of the Member States.
Zakonodajni okvir zajema določbe Uredbe o blagovni znamki EU, Delegirane uredbe, Izvedbene uredbe in Direktive (EU) 2015/2436 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (v nadaljnjem besedilu: Direktiva), kot se izvajajo v nacionalnem pravu držav članic.
[2: Directive (EU) 2015/2436 of the European Parliament and of the Council of 16 December 2015 to approximate the laws of the Member States relating to trade marks]
[2: Direktiva (EU) 2015/2436 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2015 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami.]
1.2.1 EUTMR, EUTMDR and EUTMIR
Uredba o blagovni znamki EU, Delegirana uredba in Izvedbena uredba
1.2.1.1 Article 18 EUTMR - obligation to use registered marks
Člen 18 Uredbe o blagovni znamki EU - obveznost uporabe registriranih blagovnih znamk
Article 18 EUTMR stipulates the basic substantive requirement for the obligation to use registered marks.
Člen 18 Uredbe o blagovni znamki EU določa temeljno vsebinsko zahtevo za obveznost uporabe registriranih blagovnih znamk.
It reads as follows:
Ta člen določa:
If, within a period of five years following registration, the proprietor has not put the EU trade mark to genuine use in the Union in connection with the goods or services in respect of which it is registered, or if such use has been suspended during an uninterrupted period of five years, the EU trade mark shall be subject to the sanctions provided for in this Regulation, unless there are proper reasons for non-use.
Če v obdobju petih let po registraciji imetnik ni začel resno in dejansko uporabljati blagovne znamke EU v Uniji za blago ali storitve, za katere jo je registriral, ali če je bila takšna uporaba prekinjena v obdobju petih zaporednih let, se za blagovno znamko EU uporabljajo sankcije iz te Uredbe, razen če obstajajo upravičeni razlogi za neuporabo.
According to Article 18(1)(a) and (b) EUTMR, use of the EUTM in a form differing in elements that do not alter the distinctive character of the mark in the form in which it was registered, regardless of whether or not the trade mark in the form as used is also registered in the name of the proprietor, and the affixing of the EUTM to goods or to the packaging thereof in the European Union solely for export purposes, also constitute use within the meaning of Article 18(1) EUTMR.
V skladu s členom 18(1)(a) in (b) Uredbe o blagovni znamki EU se za uporabo v smislu člena 18(1) Uredbe o blagovni znamki EU štejeta tudi uporaba blagovne znamke EU v obliki, ki se razlikuje v elementih, ki ne spreminjajo razlikovalnega značaja znamke v obliki, v kateri je bila registrirana, ne glede na to, ali je blagovna znamka v obliki, v kateri se uporablja, tudi registrirana v imenu imetnika, in namestitev blagovne znamke EU na blago ali njegovo embalažo v Evropski uniji zgolj za potrebe izvoza.
According to Article 18(2) EUTMR, use of the EUTM with the consent of the proprietor will be deemed to constitute use by the proprietor.
V skladu s členom 18(2) Uredbe o blagovni znamki EU se šteje, da uporaba blagovne znamke EU s soglasjem imetnika pomeni uporabo s strani imetnika.
1.2.1.2 Article 47 EUTMR - consequences of lack of use
Člen 47 Uredbe o blagovni znamki EU - posledice neuporabe
The consequences of a lack of use in opposition proceedings are dealt with in Article 47(2) and (3) EUTMR.
Posledice neuporabe v postopku ugovora so obravnavane v členu 47(2) in (3) Uredbe o blagovni znamki EU.