natgillin/translations-raw huggingface dataset:
At 12 weeks (primary endpoint), Enurev Breezhaler increased trough FEV1 by 72 ml in patients with the lowest degree of reversibility ( &lt; 5%) and by 113 ml in those patients with a higher degree of reversibility at baseline (≥5%) compared to placebo (both p &lt; 0.05).
Po 12 týždňoch (primárny ukazovateľ) zvýšil Enurev Breezhaler minimálny FEV1 o 72 ml u pacientov s najnižším východiskovým stupňom reverzibility ( &lt; 5 %) a o 113 ml u pacientov s vyšším stupňom reverzibility ( &lt; 5 %) v porovnaní s placebom (pri oboch p &lt; 0,05).
At 12 weeks (primary endpoint), Seebri Breezhaler increased trough FEV1 by 108 ml in the 6-month study and by 97 ml in the 12-month study compared to placebo (both p &lt; 0.001).
Po 12 týždňoch (primárny ukazovateľ) zvýšil Seebri Breezhaler minimálny FEV1 o 108 ml v 6-mesačnom skúšaní a o 97 ml v 12-mesačnom skúšaní v porovnaní s placebom (pri oboch p &lt; 0,001).
At 12 weeks (primary endpoint), Seebri Breezhaler increased trough FEV1 by 72 ml in patients with the lowest degree of reversibility ( &lt; 5%) and by 113 ml in those patients with a higher degree of reversibility at baseline (≥5%) compared to placebo (both p &lt; 0.05).
Po 12 týždňoch (primárny ukazovateľ) zvýšil Seebri Breezhaler minimálny FEV1 o 72 ml u pacientov s najnižším východiskovým stupňom reverzibility ( &lt; 5 %) a o 113 ml u pacientov s vyšším stupňom reverzibility ( &lt; 5 %) v porovnaní s placebom (pri oboch p &lt; 0,05).
At 12 weeks (primary endpoint), Tovanor Breezhaler increased trough FEV1 by 108 ml in the 6-month study and by 97 ml in the 12-month study compared to placebo (both p &lt; 0.001).
Po 12 týždňoch (primárny ukazovateľ) zvýšil Tovanor Breezhaler minimálny FEV1 o 108 ml v 6-mesačnom skúšaní a o 97 ml v 12-mesačnom skúšaní v porovnaní s placebom (pri oboch p &lt; 0,001).
At 12 weeks (primary endpoint), Tovanor Breezhaler increased trough FEV1 by 72 ml in patients with the lowest degree of reversibility ( &lt; 5%) and by 113 ml in those patients with a higher degree of reversibility at baseline (≥5%) compared to placebo (both p &lt; 0.05).
Po 12 týždňoch (primárny ukazovateľ) zvýšil Tovanor Breezhaler minimálny FEV1 o 72 ml u pacientov s najnižším východiskovým stupňom reverzibility ( &lt; 5 %) a o 113 ml u pacientov s vyšším stupňom reverzibility ( &lt; 5 %) v porovnaní s placebom (pri oboch p &lt; 0,05).
At 24 weeks, 16 of 23 (70%) adolescents (12 to less than 18 years of age) treated with Tivicay once daily (35 mg n=4, 50 mg n=19) plus OBR achieved viral load &lt; 50 copies/mL.
V 24. týždni dosiahlo 16 z 23 (70 %) dospievajúcich (vo veku od 12 rokov do menej ako 18 rokov) liečených Tivicayom podávaným jedenkrát denne (35 mg n = 4, 50 mg n = 19) plus OBR vírusovú záťaž &lt; 50 kópií/ml.
At 24 weeks, the percentage of patients whose plasma HIV RNA levels had decreased to below the limit of detection of the assay ( &lt; 400 copies/ml) were 81 % and 8 % for the groups treated with nelfinavir 750 mg TID plus zidovudine and lamivudine or zidovudine and lamivudine, respectively.
V 24. týždni bol percentuálny podiel pacientov, u ktorých plazmatická hladina HIV RNA klesla pod hranicu stanovenia ( &lt; 400 kópií/ml), 81 % v skupine liečenej kombináciou nelfinaviru 750 mg TID, zidovudínu a lamivudínu a 8 % v skupine liečenej kombináciou zidovudín a lamivudín.
At 26 weeks (primary endpoint), Ultibro Breezhaler increased trough FEV1 by 80 ml in patients (Ultibro Breezhaler n=82; placebo n=42) with the lowest degree of reversibility ( &lt; 5%) (p=0.053) and by 220 ml in those patients (Ultibro Breezhaler n=392, placebo n=190) with a higher degree of reversibility at baseline (≥5%) compared to placebo (p &lt; 0.001).
Po 26 týždňoch (primárny koncový ukazovateľ) Ultibro Breezhaler zvýšil najnižší FEV1 („trough FEV1“) o 80 ml u pacientov (Ultibro Breezhaler n=82; placebo n=42) s najnižším východiskovým stupňom reverzibility ( &lt; 5 %) (p=0,053) a o 220 ml u pacientov (Ultibro Breezhaler n=392, placebo n=190) s vyšším východiskovým stupňom reverzibility (≥5%) v porovnaní s placebom (p &lt; 0,001).
At 26 weeks (primary endpoint), Ulunar Breezhaler increased trough FEV1 by 80 ml in patients (Ulunar Breezhaler n=82; placebo n=42) with the lowest degree of reversibility ( &lt; 5%) (p=0.053) and by 220 ml in those patients (Ulunar Breezhaler n=392, placebo n=190) with a higher degree of reversibility at baseline (≥5%) compared to placebo (p &lt; 0.001).
Po 26 týždňoch (primárny koncový ukazovateľ) Ulunar Breezhaler zvýšil najnižší FEV1 („trough FEV1“) o 80 ml u pacientov (Ulunar Breezhaler n=82; placebo n=42) s najnižším východiskovým stupňom reverzibility ( &lt; 5 %) (p=0,053) a o 220 ml u pacientov (Ulunar Breezhaler n=392, placebo n=190) s vyšším východiskovým stupňom reverzibility (≥5%) v porovnaní s placebom (p &lt; 0,001).
At 26 weeks (primary endpoint), Xoterna Breezhaler increased trough FEV1 by 80 ml in patients (Xoterna Breezhaler n=82; placebo n=42) with the lowest degree of reversibility ( &lt; 5%) (p=0.053) and by 220 ml in those patients (Xoterna Breezhaler n=392, placebo n=190) with a higher degree of reversibility at baseline (≥5%) compared to placebo (p &lt; 0.001).
Po 26 týždňoch (primárny koncový ukazovateľ) liek Xoterna Breezhaler zvýšil najnižší FEV1 („trough FEV1“) o 80 ml u pacientov (Xoterna Breezhaler n=82; placebo n=42) s najnižším východiskovým stupňom reverzibility ( &lt; 5 %) (p=0,053) a o 220 ml u pacientov (Xoterna Breezhaler n=392, placebo n=190) s vyšším východiskovým stupňom reverzibility (≥5%) v porovnaní s placebom (p &lt; 0,001).
At 28 weeks, treatment with once weekly Trulicity 1.5 mg resulted in a statistically significant reduction in HbA1c compared to placebo and a significantly greater percentage of patients achieving HbA1c targets of &lt; 7.0 % and ≤ 6.5 % (Table 8).
Po 28 týždňoch viedla liečba s Trulicity 1.5 mg raz týždenne ku štatisticky významnej redukcii HbA1c v porovnaní s placebom a významne vyššie percento pacientov dosiahlo cieľové hodnoty HbA1c &lt; 7,0 % a ≤ 6,5 % (Tabuľka 8).
At 4 hours post first dose, there was a significant difference in the mean percentage change from baseline plasma uric acid concentration (p &lt; 0.0001) in the Fasturtec group (- 86.0%) compared to that for the allopurinol group (-12.1%).
4 hodiny po podaní prvej dávky sa dosiahol výrazný percentuálny rozdiel poklesu plazmatickej koncentrácie kyseliny močovej (p  0,0001) v skupine liečenej Fasturtecom (-86,0%) v porovnaní so skupinou liečenou alopurinolom (-12,1%).
At 48 weeks non-inferiority in virologic response to the PREZISTA/ritonavir treatment, defined as the percentage of patients with plasma HIV-1 RNA level &lt; 400 and &lt; 50 copies/ml, was demonstrated (at the pre-defined 12% non-inferiority margin) for both ITT and OP populations.
V 48. týždni sa non-inferiorita vo virologickej odpovedi na liečbu PREZISTOU/ritonavirom, definovaná ako percento pacientov s plazmatickou hladinou HIV-1 RNA &lt; 400 a &lt; 50 kópií/ml, dokázala (pri dopredu definovanej hranici non-inferiority 12 %) v oboch populáciách, Intent-To-Treat (ITT) aj u pacientov sledovaných v protokole (On Protocol).
At 48 weeks non-inferiority in virologic response to the PREZISTA/ritonavir treatment, defined as the percentage of patients with plasma HIV-1 RNA level &lt; 400 and &lt; 50 copies/ml, was demonstrated (at the pre-defined 12% non-inferiority margin) for both ITT and OP populations.
V 48. týždni sa non-inferiorita vo virologickej odpovedi na liečbu PREZISTOU/ritonavirom, definovaná ako percento pacientov s plazmatickou hladinou HIV-1 RNA &lt; 400 a &lt; 50 kópií/ml, sa dokázala (pri dopredu definovanej hranici non-inferiority 12 %) v oboch populáciách, Intent-To-Treat (ITT) aj u pacientov sledovaných v protokole (On Protocol).
At 48 weeks, 70% and 64% of patients demonstrated HIV-1 RNA &lt; 50 copies/mL with the once and twice daily regimens of lopinavir/ritonavir, respectively.
V 48. týždni sa u 70% a 64% pacientov preukázalo HIV-1 RNA &lt; 50 kópií/ml pri režimoch lopinaviru/ritonaviru podávaných jedenkrát resp. dvakrát denne.
At 48 weeks, 92% (46/50) achieved HIV-1 RNA &lt; 50 copies/mL, similar to response rates in studies of treatment-naïve HIV-1 infected adults.
Po 48 týždňoch dosiahlo 92 % (46/50) pacientov hladiny HIV-1 RNA &lt; 50 kópií/ml, čo bolo podobné mieram odpovede v štúdiách u predtým neliečených dospelých infikovaných HIV-1.
At 5 years, LEMTRADA reduced the risk of SAD by 69% (hazard ratio 0.31 [95% CI: 0.161, 0.598], p=0.0005) and reduced the ARR by 66% (rate ratio 0.34 [95% CI: 0.202, 0.569], p &lt; 0.0001) as compared to subcutaneous IFNB-1a.
V 5 roku LEMTRADA znížila riziko SAD o 69 % (miera rizika 0,31 [95 % CI: 0,161, 0,598], p=0,0005) a znížila ARR o 66 % (miera pomeru 0,34 [95 % CI: 0,202, 0,569], p &lt; 0,0001) v porovnaní so subkutánnym IFNB-1a.
At 54 weeks, 44.9% of patients in the combined infliximab treatment group were in clinical response compared to 19.8% in the placebo treatment group (p &lt; 0.001).
V 54. týždni dosiahlo klinickú odpoveď 44,9 % pacientov v kombinovanej liečebnej skupine s infliximabom v porovnaní s 19,8 % v liečebnej skupine s placebom (p &lt; 0,001).
At 6 months after the last dose, the median reductions in B cell counts were &gt; 99% for ofatumumab in combination with chlorambucil and 94% for chlorambucil alone.
Šesť mesiacov po poslednej dávke bol medián poklesu počtu B-buniek &gt; 99 % pri ofatumumabe v kombinácii s chlorambucinom a 94 % pri chlorambucile v monoterapii.
At 6 months, patients treated with Soliris with no history of RBC transfusion had significantly (p &lt; 0.001) reduced LDH levels (median LDH of 305 U/L; Table 4).
Po 6 mesiacoch došlo u pacientov liečených Solirisom, bez anamnézy RBC transfúzie, ku signifikantnému (p &lt; 0,001) zníženiu hladiny LDH (medián LDH 305 U/l; tabuľka 4).
At a dose of 20 mg Levitra film-coated tablets, elderly ( 65 years old) patients had higher frequencies of headaches (16.2% versus 11.8%) and dizziness (3.7% versus 0.7%) than younger patients ( &lt; 65 years old).
Pri dávke 20 mg Levitry filmom obalených tabliet sa u starších pacientov (vo veku ≥ 65 rokov) oproti mladším pacientom (vo veku &lt; 65 rokov) zaznamenal vyšší výskyt bolesti hlavy (16,2 % voči 11,8 %) a závratov (3,7 % voči 0,7 %).
At a rate of rise in haemoglobin of &gt; 2 g/dl ( &gt; 1.25 mmol/l) per month the Retacrit dose should be reduced by about 25-50%.
Pokiaľ je rýchlosť nárastu hemoglobínu o &gt; 2 g/dl ( &gt; 1,25 mmol/l) za mesiac, má sa dávka Retacritu znížiť o 25 – 50 %.
At a rate of rise in haemoglobin of &gt; 2 g/dl ( &gt; 1.25 mmol/l) per month the Silapo dose should be reduced by about 25-50%.
Pokiaľ je rýchlosť nárastu hemoglobínu o &gt; 2 g/dl ( &gt; 1,25 mmol/l) za mesiac, má sa dávka Silapa znížiť o 25 – 50 %.
At a rate of rise in haemoglobin of &gt; 2 g/dl ( &gt; 1.25 mmol/l) per month the Silapo dose should be reduced by about 25-50%.
Pokiaľ je rýchlosť nárastu hemoglobínu o &gt; 2 g/dl ( &gt; 1,25 mmol/l) za mesiac, má sa dávka Silapa znížiť o 25-50%.
At a very high dose ( &gt; 240 times the recommended daily human maintenance dose on a mg/m2 basis) that caused effects on maternal body weight and/or food consumption, there was a slight decrease in offspring body weight (relative to controls).
Pri veľmi vysokej dávke ( &gt; 240-násobok odporúčanej dennej udržiavacej dávky u ľudí na mg/m2), ktorá vyvoláva účinky na telesnú hmotnosť v tehotenstve a/alebo konzumáciu jedla, sa pozorovalo malé zníženie telesnej hmotnosti potomstva (v porovnaní s kontrolami).
At all post-dose time points on day 8, the mean changes from baseline in QTcF interval were 4 - 6 msec, with associated upper 95% confidence intervals &lt; 7 msec.
Vo všetkých časových intervaloch po dávke na 8. deň, boli priemerné zmeny oproti východiskovej hodnote intervalu QTcF 4-6 ms, s pridruženým horným 95 % intervalom spoľahlivosti &lt; 7 ms.
At all post-injection days, p≤0.024 in TG-MV-006, p≤0.009 in TG-MV-007, p &lt; 0.001 in integrated data
Počas všetkých dní po injekcii: p ≤ 0,024 v TG-MV-006, p ≤ 0,009 v TG-MV-007, p &lt; 0,001 v integrovaných údajoch
At baseline entecavir-treated patients had a median duration of prior lamivudine therapy of 4.8 years and median CD4 count of 494 cells/mm3 (with only 5 subjects having CD4 count &lt; 200 cells/mm3).
Na začiatku liečby mali pacienti liečení entekavirom strednú dĺžku trvania predošlej liečby lamivudínom 4,8 rokov a stredný počet CD4 494 buniek/mm3 (iba s 5 jedincami majúcimi počet CD4 &lt; 200 buniek/mm3).
At baseline, 80 patients (33%) had eGFRCG &lt; 50 mL/min and 162 patients had eGFRCG ≥ 50 mL/min.
Na začiatku liečby malo 80 pacientov (33 %) eGFRCG &lt; 50 ml/min a 162 pacientov malo eGFRCG ≥ 50 ml/min.
At Day 15, the treatment difference between lumacaftor 400 mg/ivacaftor 250 mg q12h and placebo for the mean absolute change (95% CI) in ppFEV1 from baseline was 2.51 percentage points in the pooled Trials 1 and 2 (P &lt; 0.0001).
V 15. dni bol rozdiel medzi liečbou lumakaftorom 400 mg/ivakaftorom 250 mg každých 12 hod a placebom v strednej absolútnej zmene (95 % CI) ppFEV1 od východiskovej hodnoty 2,51 percentuálnych bodov združených štúdií 1 a 2 (P &lt; 0,0001).
At Day 168 fluticasone furoate/vilanterol 92/22 micrograms and vilanterol increased adjusted mean weighted mean FEV1 over 0-4 hours by 193mL (95% CI: 156, 230 mL, p &lt; 0.001) and 145 mL (95% CI: 108, 181 mL, p &lt; 0.001) respectively compared to placebo.
Na 168. deň sa upravený priemerný vážený priemer hodnoty FEV1 počas 0 - 4 hodín pri podávaní flutikazónfuroátu/vilanterolu 92/22 mikrogramov zvýšil o 193 ml (95 % IS: 156, 230 ml, p &lt; 0,001) a pri podávaní vilanterolu sa zvýšil o 145 ml (95 % IS: 108, 181 ml, p &lt; 0,001) v porovnaní s placebom.
At Day 169 fluticasone furoate/vilanterol 92/22 micrograms and vilanterol increased adjusted mean trough FEV1 by 129 mL (95% CI: 91, 167 mL, p &lt; 0.001) and 83 mL (95% CI: 46, 121mL, p &lt; 0.001) respectively compared to placebo.
Na 169. deň sa upravená priemerná hodnota trough FEV1 pri podávaní flutikazónfuroátu/vilanterolu 92/22 mikrogramov zvýšila o 129 ml (95 % IS: 91, 167 ml, p &lt; 0,001) a pri podávaní vilanterolu sa zvýšila o 83 ml (95 % IS: 46, 121 ml, p &lt; 0,001) v porovnaní s placebom.
At day 42, 100% of subjects aged 18-60 years and 96.4% of subjects aged &gt; 60 years had a titre of at least 1:80.
Na 42. deň malo 100 % osôb vo veku 18-60 rokov a 96,4 % osôb vo veku &gt; 60 rokov titer aspoň 1:80.
At day 57, patients treated with Picato had higher complete and partial clearance rates than patients treated with vehicle gel (p &lt; 0.001).
Na 57. deň došlo u pacientov liečených liekom Picato k vyššiemu pomeru úplného a čiastočného zotavenia než u pacientov liečených placebo gélom (p &lt; 0,001).
At Day 9 the incidence of major bleeding on fondaparinux and enoxaparin was 2.1% and 4.1%, respectively (hazard ratio 0.52, 95% CI, 0.44;0.61, p &lt; 0.001).
Do 9. dňa bola incidencia závažného krvácania 2,1 % u pacientov liečených fondaparínom a 4,1 % u pacientov liečených enoxaparínom (pomer rizika 0,52, 95 % CI, 0,44;0,61, p &lt; 0,001).
At Day 9 the incidence of major bleeding on fondaparinux and enoxaparin was 2.1% and 4.1%, respectively (hazard ratio 0.52, 95% CI, 0.44;0.61, p &lt; 0.001).
Do 9. dňa bola incidencia závažného krvácania 2,1% u pacientov liečených fondaparínom a 4,1% u pacientov liečených enoxaparínom (pomer rizika 0,52, 95% CI, 0,44;0,61, p &lt; 0,001).
At doses &gt; 400 mg/day, half-lives of 3 to 10 hours have been reported.
Pri dávkach &gt; 400 mg/deň boli uvádzané polčasy 3 až 10 hodín.
At doses ≥ 500 mg per dose or &lt; 3 g per day, precautions are required due to increased risk of haemorrhage, ulcerations and gastro-intestinal perforation.
Pri dávkach ≥ 500 mg na dávku alebo &lt; 3 g denne sa vyžadujú určité opatrenia z dôvodu zvýšeného rizika hemorágie, ulcerácií a gastrointestinálnej perforácie.
At end of dosing, among patients who continued treatment beyond 52 weeks (median of 96 weeks), 81% of 243 entecavir-treated and 39% of 164 lamivudine-treated patients had HBV DNA
Na konci dávkovacieho intervalu malo spomedzi pacientov, ktorí pokračovali v liečbe po 52 týždňoch (stredná doba 96 týždňov) 81 % z 243 pacientov liečených entekavirom a 39 % zo 164 pacientov liečených lamivudínom HBV DNA &lt; 300 kópií/ml metódou PCR, kým k normalizácii
At final analysis, performed at a minimum of 24 months follow-up, a statistically significant percentage of patients (77%) in the PhotoBarr PDT + OM group demonstrated complete HGD ablation compared to 39% of patients in the OM alone group (p &lt; 0.0001).
V konečnej analýze, vykonanej po minimálne 24-mesačnom sledovaní preukázalo úplné odstránenie HGD štatisticky významné percento pacientov (77%) v skupine PhotoBarr PDT + OM v porovnaní s 39% pacientov v skupine liečenej samotným OM (p &lt; 0,0001).
at least 10 to &lt; 15 kg
minimálne 10 až &lt; 15 kg
at least 15 to &lt; 25 kg
minimálne 15 až &lt; 25 kg minimálne 25 až &lt; 35 kg
at least 25 to &lt; 35 kg
307 (n=8)
at least 5 to &lt; 10 kg (REYATAZ
minimálne 5 až &lt; 10 kg (REYATAZ 150 a 200 mg)
At low concentrations ( &lt; 100 micrograms/ml), approximately 90% of salicylic acid is bound to albumin.
Pri nízkych koncentráciách ( &lt; 100 mikrogramov/ml) sa približne 90 % kyseliny salicylovej viaže na albumín.
At low concentrations ( &lt; 100 micrograms/ml), approximately 90% of salicylic acid is bound to albumin.
Pri nízkych koncentráciách ( &lt; 100 g/ml) sa približne 90 % kyseliny salicylovej viaže na albumín.
At one year a mean weight loss of 5.3 kg was shown for ACOMPLIA 20 mg versus a loss on placebo of 1.4 kg (Difference –3.9 kg CI95% -4.6;-3.3 p &lt; 0.001).
Priemerný úbytok hmotnosti o 5,3 kg po jednom roku sa preukázal v prípade ACOMPLIE 20 mg oproti úbytku 1,4 kg v prípade placeba (rozdiel –3,9 kg CI95% -4,6;-3,3 p &lt; 0,001).
At one year the overall RFS was significantly better for Glivec (97.7%) vs. placebo (82.3%), (p &lt; 0.0001).
Po jednom roku bolo celkové RFS významne lepšie pri Glivecu (97,7%) v porovnaní s placebom (82,3%), (p &lt; 0,0001).
At the 12-week primary endpoint (24-hour trough FEV1), the 150 microgram dose resulted in a 130-180 ml increase compared to placebo (p &lt; 0.001) and a 60 ml increase compared to salmeterol 50 microgram twice a day (p &lt; 0.001).
Dávka 150 mikrogramov vyvolala zvýšenie primárneho ukazovateľa v 12. týždni (minimálna hodnota FEV1 počas 24 hodín) o 130-180 ml v porovnaní s placebom (p &lt; 0,001) a zvýšenie o 60 ml v porovnaní so salmeterolom 50 mikrogramov dvakrát denne (p &lt; 0,001).
At the 18 month endpoint, FORSTEO significantly increased lumbar spine BMD (7.2 %) compared with alendronate (3.4 %) (p &lt; 0.001).
V koncovom hodnotení po 18 mesiacoch, FORSTEO signifikantne zvýšilo BMD v bedrovej časti chrbtice (7,2%) v porovnaní s alendronátom (3,4%) (p &lt; 0,001).
At the 20 mg dose Levitra film-coated tablets, elderly (≥ 65 years old) patients had higher frequencies of headaches (16.2% versus 11.8%) and dizziness (3.7% versus 0.7%) than younger patients ( &lt; 65 years old).
Pri dávke 20 mg Levitry filmom obalených tabliet sa u starších pacientov (vo veku ≥ 65 rokov) oproti mladším pacientom (vo veku &lt; 65 rokov) zaznamenal vyšší výskyt bolesti hlavy (16,2 % voči 11,8 %) a závratov (3,7 % voči 0,7 %).
At the 20 mg dose Vivanza film-coated tablets, elderly (≥ 65 years old) patients had higher frequencies of headaches (16.2% versus 11.8%) and dizziness (3.7% versus 0.7%) than younger patients ( &lt; 65 years old).
Pri dávke 20 mg Vivanzy filmom obalených tabliet sa u starších pacientov (vo veku ≥ 65 rokov) oproti mladším pacientom (vo veku &lt; 65 rokov) zaznamenal vyšší výskyt bolesti hlavy (16,2 % voči 11,8 %) a závratov (3,7 % voči 0,7 %).
At the 20 mg dose Vivanza film-coated tablets, elderly ( 65 years old) patients had higher frequencies of headaches (16.2% versus 11.8%) and dizziness (3.7% versus 0.7%) than younger patients ( &lt; 65 years old).
Pri dávke 20 mg Vivanzy filmom obalených tabliet sa u starších pacientov (vo veku ≥ 65 rokov) oproti mladším pacientom (vo veku &lt; 65 rokov) zaznamenal vyšší výskyt bolesti hlavy (16,2 % voči 11,8 %) a závratov (3,7 % voči 0,7 %).
At the end of 24 weeks post-treatment follow-up, mean decrease from baseline in weight and height percentiles were still 3 percentiles and 7 percentiles, respectively, and 20 % of the children continued to have inhibited growth (growth velocity &lt; 3rd percentile).
Na konci 24. týždňa následného sledovania po liečbe bol priemerný pokles percentilu telesnej hmotnosti a telesnej výšky od začiatku o 3 percentily a 7 percentilov v tomto poradí a u 20 % detí pokračovala inhibícia rastu (rýchlosť rastu &lt; 3. percentil).
At the end of 24 weeks post-treatment follow-up, mean decrease from baseline in weight and height percentiles were still 3 percentiles and 7 percentiles, respectively, and 20% of the children continued to have inhibited growth (growth velocity &lt; 3rd percentile).
Na konci 24. týždňa následného sledovania po liečbe bol priemerný pokles percentilu telesnej hmotnosti a telesnej výšky od začiatku o 3 percentily a 7 percentilov v tomto poradí a u 20 % detí pokračovala inhibícia rastu (rýchlosť rastu &lt; 3. percentil).
At the end of 24 weeks post-treatment follow-up, mean decrease from baseline in weight and height percentiles were still 3 percentiles and 7 percentiles, respectively, and 20% of the children continued to have inhibited growth (growth velocity &lt; 3rd percentile).
Na konci 24. týždňa sledovania po liečbe bol priemerný pokles percentilu telesnej hmotnosti a telesnej výšky od začiatku o 3 percentily a 7 percentilov v tomto poradí a u 20 % detí pokračovala inhibícia rastu (rýchlosť rastu &lt; 3. percentil).
At the end of 24 weeks post-treatment follow-up, mean decrease from baseline in weight and height percentiles were still of 3 percentiles and 7 percentiles respectively, and 20 % of the children continued to have inhibited growth (growth velocity &lt; 3rd percentile).
Na konci 24. týždňa sledovania po liečbe bol priemerný pokles percentilov oproti východiskovej hodnote o 3 percentily pri telesnej hmotnosti a 7 percentilov pri telesnej výške a u 20 % detí pokračovala inhibícia rastu (rýchlosť rastu &lt; 3. percentil).
At the end of the maintenance treatment an improvement of at least 30% was seen in 57% and 55% of the subjects receiving rotigotine 8 mg/24 h and 12 mg/24 h, respectively and in 34% of the subjects receiving placebo (Differences 22% and 21%, respectively, CI95% 10%; 35% and 8%; 33%, respectively, p &lt; 0.001 for both rotigotine groups).
Na konci udržiavacej liečby sa pozorovalo zlepšenie o minimálne 30 % u 57 % a u 55 % pacientov dostávajúcich rotigotín 8 mg/24 h a 12 mg/24 h v uvedenom poradí a u 34 % pacientov dostávajúcich placebo (rozdiely 22 % a 21 % v uvedenom poradí CI95% 10 %; 35 % a 8 %; 33 % v uvedenom poradí, p &lt; 0,001 pre obe skupiny liečené rotigotínom).
At the end of the study, the percentage of patients with aztreonam MIC for P. aeruginosa above the parenteral breakpoint ( &gt; 8 µg/ml) increased from 34% at baseline to 49%, the percentage of patients with P. aeruginosa resistant to at least 1 beta- lactam antibiotic increased from 56% at baseline to 67%, and the percentage of patients with
Na konci štúdie sa percentuálny podiel pacientov s hodnotou MIC aztreonamu pre P. aeruginosa nad parenterálnym bodom zlomu ( &gt; 8 µg/ml) zvýšil z 34 % na začiatku liečby na 49 %, percentuálny podiel pacientov s P. aeruginosa rezistentnými na aspoň 1 betalaktámové antibiotikum sa zvýšil z 56 % na začiatku liečby na 67 % a percentuálny podiel pacientov s P. aeruginosa rezistentnými na všetkých
At the end of week 24, 93 patients on hemodialysis whose serum phosphorus levels were controlled ( &lt; 1.78 mmol/L) with Velphoro in the first part of the study, were re-randomized to continue treatment with either their week 24 maintenance dose (N=44 or a non-effective low dose control 250 mg/day, N=49) of Velphoro for a further 3 weeks.
Po 24 týždňoch sa 93 pacientov na hemodialýze, ktorí dostávali Velphoro v prvej časti štúdie a ktorých sérové hladiny fosforu boli pod kontrolou ( &lt; 1,78 mmol/l), znova randomizovalo a pokračovali v liečbe buď so svojou udržiavacou dávkou v 24. týždni (N = 44), alebo s neúčinnou nízkou kontrolnou dávkou 250 mg/deň (N = 49) Velphora počas ďalších 3 týždňov.