natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Weight loss at two years was 5.1 kg for patients who received ACOMPLIA 20 mg and 1.2 kg for placebo (Difference -3.8 kg; CI95% -4.4, -3.3; p &lt; 0.001).
Úbytok hmotnosti po dvoch rokoch u pacientov, ktorí dostávali ACOMPLIU 20 mg, predstavoval 5,1 kg a v prípade placeba 1,2 kg (rozdiel -3,8 kg; CI95% -4,4, -3,3; p &lt; 0,001).
Weight loss at two years was 5.1 kg for patients who received ZIMULTI 20 mg and 1.2 kg for placebo (Difference -3.8 kg; CI95% -4.4, -3.3; p &lt; 0.001).
Úbytok hmotnosti po dvoch rokoch u pacientov, ktorí dostávali ZIMULTI 20 mg, predstavoval 5,1 kg a v prípade placeba 1,2 kg (rozdiel -3,8 kg; CI95% -4,4, -3,3; p &lt; 0,001).
Weight Range (kg) for patients &lt; 8 yrs of age
Rozmedzie telesnej hmotnosti (kg) pre pacientov vo veku &lt; 8 rokov
Weight Range (kg) for patients &lt; 8 yrs of age on a body weight basis receiving 7 mg/kg.
Rozsah hmotnosti (kg) pre pacientov &lt; 8 rokov na základe telesnej hmotnosti, ktorí užívajú 7 mg/kg.
Weight-normalised belimumab dosing leads to decreased exposure for underweight subjects (BMI &lt; 18.5) and to increased exposure for obese subjects (BMI &gt; 30).
Podávanie dávok belimumabu normalizovaných na telesnú hmotnosť vedie k zníženej expozícii u jedincov s podváhou (BMI &lt; 18,5) a k zvýšenej expozícii u obéznych jedincov (BMI ≥ 30).
When administered alone, the AUC of aliskiren in geriatric subjects ( &gt; 65 years) is 50% higher than in young subjects.
Po podaní samotného aliskirenu je AUC u geriatrických pacientov ( &gt; 65 rokov) o 50 % vyššia ako u mladých osôb.
When administered in hypertensive patients with markedly elevated blood pressure (systolic blood pressure ≥ 160 mmHg and/or diastolic blood pressure ≥ 100 mmHg), Rasilez HCT in doses from 150 mg/12.5 mg to 300 mg/25 mg administered without up-titration from monotherapy demonstrated significantly greater systolic/diastolic blood pressure control rates ( &lt; 140/90 mmHg) as compared to the respective monotherapies.
Keď sa Rasilez HCT podával pacientom s hypertenziou s výrazne zvýšeným tlakom krvi (systolický tlak krvi ≥ 160 mmHg a/alebo diastolický tlak krvi ≥ 100 mmHg), pri dávkach od 150 mg/12,5 mg do 300 mg/25 mg podávaných po monoterapii bez titrácie nahor sa ukázali významne vyššie podiely pacientov s úpravou systolického/diastolického tlaku krvi ( &lt; 140/90 mmHg) v porovnaní so zodpovedajúcimi monoterapiami.
When administered in hypertensive patients with markedly elevated blood pressure (systolic blood pressure ≥ 160 mmHg and/or diastolic blood pressure ≥ 100 mmHg), Riprazo HCT in doses from 150 mg/12.5 mg to 300 mg/25 mg administered without up-titration from monotherapy demonstrated significantly greater systolic/diastolic blood pressure control rates ( &lt; 140/90 mmHg) as compared to the respective monotherapies.
Keď sa Riprazo HCT podávalo pacientom s hypertenziou s výrazne zvýšeným tlakom krvi (systolický tlak krvi ≥ 160 mmHg a/alebo diastolický tlak krvi ≥ 100 mmHg), pri dávkach od 150 mg/12,5 mg do 300 mg/25 mg podávaných po monoterapii bez titrácie nahor sa ukázali významne vyššie podiely pacientov s úpravou systolického/diastolického tlaku krvi ( &lt; 140/90 mmHg) v porovnaní so zodpovedajúcimi monoterapiami.
When administered in hypertensive patients with markedly elevated blood pressure (systolic blood pressure ≥ 160 mmHg and/or diastolic blood pressure ≥ 100 mmHg), Sprimeo HCT in doses from 150 mg/12.5 mg to 300 mg/25 mg administered without up-titration from monotherapy demonstrated significantly greater systolic/diastolic blood pressure control rates ( &lt; 140/90 mmHg) as compared to the respective monotherapies.
Keď sa Sprimeo HCT podávalo pacientom s hypertenziou s výrazne zvýšeným tlakom krvi (systolický tlak krvi ≥ 160 mmHg a/alebo diastolický tlak krvi ≥ 100 mmHg), pri dávkach od 150 mg/12,5 mg do 300 mg/25 mg podávaných po monoterapii bez titrácie nahor sa ukázali významne vyššie podiely pacientov s úpravou systolického/diastolického tlaku krvi ( &lt; 140/90 mmHg) v porovnaní so zodpovedajúcimi monoterapiami.
When ANC increases &gt; 1 x 109/ l resume RoActemra at 4 mg/kg and increase to 8 mg/kg as clinically appropriate
Keď sa ANC zvýši na &gt; 1 x 109/l, liečbu RoActemrou znovu začnite dávkou 4 mg/kg a zvýšte na 8 mg/kg ak je to klinicky vhodné
When ANC increases &gt; 1 x 109/ l resume RoActemra dosing every other week and increase to every week injection, as clinically appropriate.
Keď sa ANC zvýši na &gt; 1 x 109/l, liečbu RoActemrou znovu začnite injekciou podanou každý druhý týždeň a zvýšte frekvenciu podávania na injekciu podanú každý týždeň, ak je to klinicky vhodné.
When ANC increases to &gt; 1 x 109/ l resume RoActemra
Keď sa ANC zvýši na &gt; 1 x 109/l, liečbu RoActemrou znovu začnite
When angiotensin II antagonists are administered simultaneously with non-steroidal anti- inflammatory drugs (i.e. selective COX-2 inhibitors, acetylsalicylic acid ( &gt; 3 g/day) and non-selective NSAIDs), attenuation of the antihypertensive effect may occur.
Ak sa antagonisty angiotenzínu II zároveň podávajú s nesteroidovými protizápalovými liekmi (napr. selektívne COX-2 inhibítory, kyselina acetylosalicylová ( &gt; 3 g/deň) a neselektívne NSAIDs) môže dôjsť k oslabeniu antihypertenzného účinku.
When angiotensin II antagonists are administered simultaneously with non-steroidal anti- inflammatory medicinal products (i.e. selective COX-2 inhibitors, acetylsalicylic acid ( &gt; 3 g/day) and non-selective NSAIDs), attenuation of the antihypertensive effect may occur.
Ak sa antagonisty angiotenzínu-II zároveň podávajú s nesteroidovými protizápalovými liekmi (napr. selektívne COX-2 inhibítory, kyselina acetylsalicylová ( &gt; 3 g/deň) a neselektívne NSAID) môže dôjsť k oslabeniu antihypertenzného účinku.
When angiotensin II antagonists are administered simultaneously with non-steroidal anti-inflammatory drugs (i.e. selective COX-2 inhibitors, acetylsalicylic acid ( &gt; 3 g/day) and non-selective NSAIDs), attenuation of the antihypertensive effect may occur.
Ak sa antagonisty angiotenzínu II zároveň podávajú s nesteroidovými protizápalovými liekmi (napr. selektívne COX-2 inhibítory, kyselina acetylsalicylová ( &gt; 3 g/deň) a neselektívne NSAID) môže dôjsť k oslabeniu antihypertenzného účinku.
When angiotensin II antagonists are administered simultaneously with non-steroidal anti-inflammatory drugs (i.e. selective COX-2 inhibitors, acetylsalicylic acid ( &gt; 3 g/day) and non-selective NSAIDs), attenuation of the antihypertensive effect may occur.
Ak sa antagonisty angiotenzínu II zároveň podávajú s nesteroidovými protizápalovými liekmi (napr. selektívne COX-2 inhibítory, kyselina acetylsalicylová ( &gt; 3 g/deň) a neselektívne NSAIDs) môže dôjsť k oslabeniu antihypertenzného účinku.
When angiotensin II antagonists are administered simultaneously with non-steroidal anti-inflammatory drugs (i.e. selective COX-2 inhibitors, acetylsalicylic acid ( &gt; 3 g/day) and non-selective NSAIDs), attenuation of the antihypertensive effect may occur.
Ak sa antagonisty angiotenzínu-II zároveň podávajú s nesteroidovými protizápalovými liekmi (napr. selektívne COX-2 inhibítory, kyselina acetylsalicylová ( &gt; 3 g/deň) a neselektívne NSAID) môže dôjsť k oslabeniu antihypertenzného účinku.
When angiotensin II receptor antagonists are administered simultaneously with NSAIDs (i.e. selective COX-2 inhibitors, acetylsalicylic acid ( &gt; 3 g/day) and non-selective NSAIDs), attenuation of the antihypertensive effect may occur.
Keď sa antagonisti angiotenzínu II podávajú súbežne s NSAID (t. j. selektívnymi inhibítormi COX-2, kyselinou acetylsalicylovou ( &gt; 3 g/deň) a neselektívnymi NSAID), môže dôjsť k oslabeniu antihypertenzívneho účinku.
When considering patients with viral breakthrough by 104 weeks in NV-02B-007 (GLOBE), the rate of resistance was lower in patients with HBV DNA &lt; 300 copies/ml at week 24 than in patients with HBV DNA ≥ 300 copies/ml at week 24.
Keď sa vezmú do úvahy pacienti s vírusovým zvratom do 104 týždňov v NV-02B-007 (GLOBE), miera rezistencie bola nižšia u pacientov s HBV DNA &lt; 300 kópií/ml v 24. týždni ako u pacientov s HBV DNA ≥ 300 kópií/ml v 24. týždni.
When converting patients from vitamin K antagonist (VKA) therapy to Eliquis, warfarin or other VKA therapy should be discontinued and Eliquis started when the international normalised ratio (INR) is &lt; 2.
Pri zmene liečby z antagonistu vitamínu K (VKA) na Eliquis sa má prerušiť liečba warfarínom alebo iná liečba s VKA a liečba Eliquisom sa má začať vtedy, keď je medzinárodný normalizovaný index (INR) &lt; 2.
When converting patients from vitamin K antagonist (VKA) therapy to Eliquis, warfarin or other VKA therapy should be discontinued and Eliquis started when the international normalised ratio (INR) is &lt; 2.
Pri zmene liečby z antagonistu vitamínu K (VKA) na Eliquis sa má prerušiť liečba warfarínom alebo iná liečba VKA a liečba Eliquisom sa má začať vtedy, keď je medzinárodný normalizovaný index (INR) &lt; 2.
When elevations of either ALT or AST &gt; 5 x ULN, or elevations in bilirubin &gt; 3 x ULN were observed, abiraterone acetate was withheld or discontinued.
Keď sa pozorovalo zvýšenie buď ALT alebo AST na &gt; 5-násobok HHN, alebo zvýšenie bilirubínu na &gt; 3-násobok HHN, podávanie abiraterón acetátu sa prerušilo alebo sa ukončilo.
When Epclusa is used in combination with ribavirin refer also to the Summary of Product Characteristics for ribavirin for patients with creatinine clearance &lt; 50 mL/min (see section 5.2).
Pri používaní Epclusa v kombinácii s ribavirínom si pozrite aj súhrn charakteristických vlastností lieku ribavirínu ohľadne pacientov s klírensom kreatinínu &lt; 50 ml/min (pozri časť 5.2).
When Eperzan was used as monotherapy, the incidence of symptomatic hypoglycaemia ( &lt; 3.9 mmol/l) was similar for Eperzan 30 mg (2%), Eperzan 50 mg (1%) and placebo (3%).
Keď sa Eperzan používal ako monoterapia, výskyt symptomatickej hypoglykémie ( &lt; 3,9 mmol/l) bol podobný pri Eperzane 30 mg (2 %), Eperzane 50 mg (1 %) a placebe (3 %).
When followed by a 2.0 microgram/kg/min continuous infusion, this regimen produces a &gt; 80 % inhibition of ADP-induced ex vivo platelet aggregation, at physiologic calcium concentrations, in more than 80 % of patients.
Ak potom nasleduje kontinuálna infúzia 2,0 μg/kg/min, takýto režim vedie u viac ako 80 % pacientov k &gt; 80 % inhibícii ex vivo ADP indukovanej agregácie trombocytov, pri fyziologických koncentráciách vápnika.
When missing data were excluded, 91% of patients in the tenofovir disoproxil fumarate treatment group and 94% of patients in the stavudine or zidovudine treatment group had HIV-1 RNA concentrations &lt; 400 copies/ml at week 48.
Keď sa vylúčili chýbajúce údaje, malo v 48. týždni 91% pacientov v liečebnej skupine s tenofovir-dizoproxilfumarátom a 94% pacientov v liečebnej skupine so stavudínom alebo zidovudínom koncentrácie HIV-1 RNA &lt; 400 kópií/ml.
When non-weight adjusted dosing was administered, it was found after a single-subcutaneous 40 mg dose, that anti-Xa exposure is 50% higher in low-weight women ( &lt; 45 kg) and 27% higher in low-weight men ( &lt; 57 kg) when compared to normal weight control subjects (see section 4.4).
Pri podávaní dávky neupravenej podľa hmotnosti sa zistilo, že po jednorazovom subkutánnom podaní dávky 40 mg je expozícia anti-Xa u žien s nízkou hmotnosťou ( &lt; 45 kg) o 50 % vyššia a u mužov s nízkou hmotnosťou ( &lt; 57 kg) o 27 % vyššia v porovnaní s osobami s normálnou hmotnosťou (pozri časť 4.4).
When NovoSeven is administered to patients outside approved indications, arterial thromboembolic events are common (≥ 1/100 to &lt; 1/10).
Keď je NovoSeven podávaný pacientom na neschválené indikácie, tepnové tromboembolické stavy sú časté (≥ 1/100 až &lt; 1/10).
When platelet count &gt; 100 x 103/ μl resume RoActemra at 4 mg/kg and increase to 8 mg/kg as clinically appropriate
Keď bude počet trombocytov &gt; 100 x 109/l, liečbu RoActemrou znovu začnite dávkou 4 mg/kg a zvýšte na 8 mg/kg ak je to klinicky vhodné
When platelet count &gt; 100 x 103/ μl resume RoActemra dosing every other week and increase to every week injection as clinically appropriate.
Keď bude počet trombocytov &gt; 100 x 109/l, liečbu RoActemrou znovu začnite injekciou podanou každý druhý týždeň a zvýšte frekvenciu podávania na injekciu podanú na každý týždeň, ak je to klinicky vhodné.
When platelet count is &gt; 100 x 103/l resume RoActemra
Keď bude počet trombocytov &gt; 100 x 109/l, liečbu RoActemrou znovu začnite.
When Sovaldi is used in combination with ribavirin or peginterferon alfa/ribavirin, refer also to the Summary of Product Characteristics for ribavirin for patients with creatinine clearance (CrCl) &lt; 50 mL/min (see also section 5.2).
Ak sa Sovaldi používa v kombinácii s ribavirínom alebo s peginterferónom alfa/ribavirínom, pozrite si ohľadne pacientov s CrCl &lt; 50 ml/min aj súhrn charakteristických vlastností lieku pre ribavirín (pozri tiež časť 5.2).
When stratified by weight, a lower (30-40%) median of exposure for Cmin,ss (11.4 vs 19 µg/ml) and AUCss (594 vs 880 µg*d/ml) for the lower bodyweight category (≤ 40 kg) vs the higher bodyweight category ( &gt; 40 kg) was observed.
Po stratifikácii podľa telesnej hmotnosti sa pozoroval nižší (30-40%) medián expozície pre Cmin,ss (11,4 oproti 19 µg/ml) a AUCss (594 oproti 880 µg*d/ml) pre kategóriu nižšej telesnej hmotnosti (≤ 40 kg) oproti kategórii vyššej telesnej hmotnosti ( &gt; 40 kg).
When switching pharmaceutical forms, the dose should be adjusted to the closest milligram strength of the new pharmaceutical form and the everolimus trough concentration should be assessed approximately 2 weeks later for patients ≥3 years of age and at least 1 week later for patients &lt; 3 years of age (see “Therapeutic drug monitoring” above).
Pri prechode na inú liekovú formu sa musí dávka upraviť najbližšie ku sile v miligramoch novej liekovej formy a koncentrácia everolimu sa má stanoviť približne o 2 týždne neskôr u pacientov vo veku ≥ 3 roky a najneskôr po 1 týždni u pacientov vo veku &lt; 3 roky (pozri „Terapeutické sledovanie lieku“ vyššie).
When the efficacy of enoxaparin and unfractionated heparin were compared, the rate of the primary efficacy endpoint, including death or myocardial re-infarction in the first 30 days after randomisation, was 9.9% in the enoxaparin group, as compared to 12.0% in the unfractionated heparin group, that is a 17% reduction in the relative risk (p &lt; 0.001).
Pri porovnaní účinnosti enoxaparínu a nefrakcionovaného heparínu, bola miera dosiahnutia primárneho koncového ukazovateľa účinnosti, vrátane úmrtia alebo opätovného infarktu myokardu v prvých 30 dňoch po randomizácii v skupine s enoxaparínom, 9,9 % v porovnaní s 12,0 % v skupine s nefrakcionovaným heparínom, čo predstavovalo 17% zníženie relatívneho rizika (p &lt; 0,001).
When the value zero is included, i.e. when the lower limit of the CI is &lt; 0, the efficacy is not considered statistically significant.
Ak sa objavuje hodnota nula, t.j. keď dolná hranica CI je &lt; 0, účinnosť sa nepovažuje za štatisticky významnú.
When used with Agenerase with ritonavir, high doses ( &gt; 200 mg/day) of ketoconazole or itraconazole are not recommended.
Pri podávaní s Agenerase s ritonavirom sa neodporúčajú vysoké dávky ( &gt; 200 mg/deň) ketokonazolu alebo itrakonazolu.
When using a higher threshold for eosinophilia ( &gt; 1.4 x 109/l), the patient exposure adjusted rate of eosinophilia is equal in both groups (1.8 patients with event per 100 patient- years).
Ak sa použije pre eozinofíliu vyšší limit ( &gt; 1,4 x 109/l), je počet pacientov s eozinofíliou v oboch skupinách rovnaký (1,8 pacientov s udalosťou na 100 pacientorokov).
Whenever cardiomyopathy is suspected, i.e., the left ventricular ejection fraction has substantially decreased relative to pre-treatment values and/or left ventricular ejection fraction is lower than a prognostically relevant value (e.g., &lt; 45%), endomyocardial biopsy may be considered and the benefit of continued therapy must be carefully evaluated against the risk of developing irreversible cardiac damage.
Vždy, keď je podozrenie na kardiomyopatiu, t. j. keď LVEF podstatne klesla oproti hodnote pred liečbou a/alebo ak má LVEF hodnotu nižšiu, ako je hodnota prognosticky významná (napr. &lt; 45 %), malo by sa zvážiť vykonanie endomyokardiálnej biopsie a musí sa pozorne vyhodnotiť prínos pokračovania liečby oproti riziku vzniku ireverzibilného poškodenia srdca.
Whereas an estimated 96% (93%) of patients with CCyR (PCyR) at 12 months were free of progression to accelerated phase/blast crisis at 84 months, only 81% of patients without MCyR at 12 months were free of progression to advanced CML at 84 months (p &lt; 0.001 overall, p=0.25 between CCyR and PCyR).
Zatiaľ čo odhadovaných 96% (93%) pacientov s CCyR (PCyR) po 12 mesiacoch nemalo progresiu do akcelerovanej fázy/blastickej krízy po 84 mesiacoch, len 81% pacientov bez MCyR po 12 mesiacoch nemalo progresiu do pokročilej CML po 84 mesiacoch (p &lt; 0,001 celkovo, p=0,25 medzi CCyR a PCyR).
While taking orlistat, the patient should be on a nutritionally balanced, mildly hypocaloric diet that contains approximately 30% of calories from fat (e.g. in a 2,000 kcal/day diet, this equates to &lt; 67 g of fat).
Počas užívania orlistatu má byť pacient na nutrične vyváženej, mierne nízkokalorickej diéte, ktorá obsahuje približne 30 % kalórií pochádzajúcich z tukov (napr. v diéte s obsahom 2 000 kcal/deň sa to rovná &lt; 67 g tuku).
While they may in reality occur at lower frequencies than indicated below, the size of the source database did not allow for the assignment of frequency categories lower than the category “uncommon” (≥1/1,000 to &lt; 1/100).
Hoci sa môžu v skutočnosti vyskytovať v nižších frekvenciách než je uvedené nižšie, rozsah zdrojovej databázy neumožnil vykonať priradenie nižších frekvenčných kategórií než je kategória “menej časté” (≥1/1000 až &lt; 1/100).
While they may in reality occur at lower frequencies than indicated below, the size of the source database did not allow for the assignment of frequency categories lower than the category “uncommon” (≥1/1,000 to &lt; 1/100).
Hoci sa môžu v skutočnosti vyskytovať v nižších frekvenciách než je uvedené nižšie, rozsah zdrojovej databázy neumožnil vykonať priradenie nižších frekvenčných kategórií než je kategória „menej časté“ (≥1/1000 až &lt; 1/100).
White cap imprinted with “R” &amp; white body imprinted with “1.5”
Biela vrchná časť s označením „R“ a biela spodná časť s označením „1,5“.
Whole blood elimination half-life is prolonged ( &gt; 100 days) in humans due to RBC carbonic anhydrase binding.
Polčas rozpadu v krvi je u ľudí predĺžený ( &gt; 100 dní) v dôsledku väzby RBC na karboanhydrázu.
Widespread use of a 2-dose vaccination schedule in the United States and countries such as Finland and Sweden has led to a &gt; 99% reduction in the incidence of each of the 3 targeted diseases.
Všeobecne rozšírené používanie 2-dávkovej očkovacej schémy v Spojených štátoch a krajinách ako sú Fínsko a Švédsko, viedlo k &gt; 99 %-nému zníženiu incidencie každého z 3 cieľových ochorení.
with a propensity to bleed (e.g. due to recent trauma, recent surgery, recent or recurrent gastrointestinal bleeding, or active peptic ulcer disease) with body weight &lt; 60 kg (see sections 4.2 and 4.8).
o sklonom ku krvácaniu (napr. z dôvodu nedávnej traumy, nedávneho chirurgického zákroku alebo nedávneho alebo opakujúceho sa gastrointestinálneho krvácania alebo aktívnej peptickej vredovej choroby) s telesnou hmotnosťou &lt; 60 kg (pozri časti 4.2 a 4.8).
With increasing renal impairment, from mild (CLcr 50 to &lt; 80 ml/min) to moderate (CLcr 30 to &lt; 50 ml/min) to severe renal impairment (CLcr &lt; 30 ml/min), the fraction of regadenoson excreted unchanged in urine and the renal clearance decreased, resulting in increased elimination half- lives and AUC values compared to healthy subjects (CLcr ml/min).
So zvyšujúcim sa poškodením obličiek, od ľahkého (CLcr 50 až &lt; 80 ml/min) po stredne ťažké (CLcr 30 až &lt; 50 ml/min) až ťažké poškodenie obličiek (CLcr &lt; 30 ml/min) sa znižovala frakcia regadenozonu vylúčeného v nezmenenej forme v moči aj renálny klírens, čo malo za následok zvýšené polčasy vylučovania a hodnoty AUC v porovnaní so zdravými dobrovoľníkmi (CLcr ≥ 80 ml/min).
With Trulicity 1.5 mg a significantly higher percentage of patients reached a target HbA1c of &lt; 7.0 % or ≤ 6.5 % at 52 and
Bolo to sprevádzané podstatne vyšším percentom pacientov, ktorí dosiahli cieľovú hodnotu HbA1c &lt; 7,0 % alebo ≤ 6,5 %.
Withdrawal due to nausea or vomiting each occurred in &lt; 1 % for prolong-release exenatide treated patients and 1 % for immediate-release exenatide treated patients.
Spomedzi pacientov liečených exenatidom s predĺženým uvoľňovaním menej ako 1 % predčasne ukončilo liečbu kvôli nevoľnosti alebo vracaniu a spomedzi pacientov liečených exenatidom s okamžitým uvoľňovaním to bolo 1 % pacientov.
Withdrawal due to nausea or vomiting each occurred in &lt; 1 % for prolonged-release exenatide treated patients and 1 % for immediate-release exenatide treated patients.
Spomedzi pacientov liečených exenatidom s predĺženým uvoľňovaním menej ako 1 % predčasne ukončilo liečbu kvôli nevoľnosti alebo vracaniu a spomedzi pacientov liečených exenatidom s okamžitým uvoľňovaním to bolo 1 % pacientov.
Withhold Iclusig and resume at 15 mg after recovery to
Prerušte podávanie Iclusigu a obnovte ho s dávkou 15 mg po návrate na &lt; stupeň 2
Withhold Iclusig and resume at 15 mg after recovery to
Prerušte podávanie Iclusigu a obnovte ho s dávkou 15 mg po návrate na ≤ stupeň 1 ( &lt; 1,5 x IULN)
Withhold Iclusig and resume at 30 mg after recovery to
Prerušte podávanie Iclusigu a obnovte ho s dávkou 30 mg po návrate na &lt; stupeň 2
Withhold Iclusig and resume at 30 mg after recovery to
Prerušte podávanie Iclusigu a obnovte ho s dávkou 30 mg po návrate na ≤ stupeň 1 ( &lt; 1,5 x IULN)
Within each frequency grouping, adverse reactions are presented in the order of decreasing seriousness, using the following convention: Very common (≥1/10), common (≥1/100 to &lt; 1/10), uncommon (≥1/1,000 to &lt; 1/100), rare (≥1/10,000 to &lt; 1/1,000), very rare ( &lt; 1/10,000), not known (cannot be estimated from the available data).
V každej skupine frekvencií sú nežiaduce reakcie zoradené podľa klesajúcej závažnosti, pomocou nasledovného pravidla: Veľmi časté ( 1/10), časté ( 1/100, &lt; 1/10), menej časté ( 1/1 000, &lt; 1/100), zriedkavé ( 1/10 000, &lt; 1/1 000), veľmi zriedkavé ( &lt; 1/10 000), neznáme (z dostupných údajov).
Within each frequency grouping, undesirable effects are presented in order of decreasing seriouness
&lt; 1/100). rámci jednotlivých skupín frekvencií sú nežiaduce účinky usporiadané v poradí klesajúcej závažnosti.
Within each frequency grouping, undesirable effects are presented in order of decreasing seriousness: very common ( &gt; 1/10); common ( &gt; 1/100 to &lt; 1/10); uncommon ( &gt; 1/1000 to &lt; 1/100); rare ( &gt; 1/10,000 to &lt; 1/1,000): not known (cannot be estimated from the available data).
V rámci každej skupiny frekvencií nežiaduce účinky sú uvedené v poradí klesajúcej závažnosti: veľmi časté ( &gt; 1/10); časté ( &gt; 1/100 až &lt; 1/10); menej časté ( &gt; 1/1000 až &lt; 1/100); zriedkavé ( &gt; 1/10 000 až &lt; 1/1000), neznáme (častosť sa nedá odhadnúť z dostupných údajov).
Within each frequency grouping, undesirable effects are presented in order of decreasing seriousness: very common ( &gt; 1/10); common ( &gt; 1/100 to &lt; 1/10); uncommon ( &gt; 1/1000 to &lt; 1/100); rare ( &gt; 1/10,000 to &lt; 1/1,000): not known (cannot be estimated from the available data).
V rámci každej skupiny frekvencií nežiaduce účinky sú uvedené v poradí klesajúcej závažnosti: veľmi časté ( &gt; 1/10); časté ( &gt; 1/100 až &lt; 1/10); menej časté ( &gt; 1/1000 až &lt; 1/100); zriedkavé ( &gt; 1/10 000 až &lt; 1/1000); neznáme (častosť sa nedá odhadnúť z dostupných údajov).