natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The low absolute bioavailability of inhaled aclidinium ( &lt; 5%) is because aclidinium undergoes extensive systemic and pre-systemic hydrolysis whether deposited in the lung or swallowed.
Nízka absolútna biologická dostupnosť inhalovaného aklidínia ( &lt; 5 %) je z dôvodu, že aklidínium podstupuje rozsiahlu systémovú alebo predsystémovú hydrolýzu, či už je prijatý do pľúc, alebo prehltnutý.
The low absolute bioavailability of inhaled aclidinium bromide ( &lt; 5%) is because aclidinium bromide undergoes extensive systemic and pre-systemic hydrolysis whether deposited in the lung or swallowed.
Nízka absolútna biologická dostupnosť inhalovaného aklidíniumbromidu ( &lt; 5%) je z dôvodu, že aklidíniumbromid podstupuje rozsiahlu systémovú alebo pre systémovú hydrolýzu, či už je prijatý do pľúc, alebo prehltnutý.
The low recovery ( &lt; 9% in all studied patients) of total radioactivity in the urine after a single dose of 14C-labelled trabectedin indicates that renal impairment has little influence on the elimination of trabectedin or its metabolites.
Nízke izolovanie ( &lt; 9 % u všetkých študovaných pacientov) celkovej rádioaktivity v moči po jedinej dávke trabektedínu značeného 14C naznačuje, že poškodenie obličiek má nepatrný vplyv na elimináciu trabektedínu alebo jeho metabolitov.
The M184V RT mutant shows a &lt; 4-fold decrease in susceptibility to didanosine; the clinical significance of these findings is unknown.
Mutant M184V RT ukazuje &lt; 4-násobné zníženie v citlivosti na didanozín; klinický význam týchto zistení nie je známy.
The M184V RT mutant shows a &lt; 4-fold decrease in susceptibility to didanosine; the clinical significance of these findings is unknown.
Mutant M184V RT ukazuje menej ako 4-násobné zníženie citlivosti na didanozín; klinický význam týchto zistení nie je známy.
The M184V RT mutant shows a &lt; 4-fold decrease in susceptibility to didanosine; the clinical significance of these findings is unknown.
Mutant M184V RT vykazuje &lt; 4-násobné zníženie v citlivosti na didanozín; klinický význam týchto zistení nie je známy.
The M184V/I mutation developed in 2/19 (10.5%) isolates analysed from patients in the efavirenz + emtricitabine + tenofovir disoproxil fumarate group and in 10/29 (34.5%) isolates analysed from the efavirenz + lamivudine/zidovudine group (p-value &lt; 0.05, Fisher’s Exact test comparing the emtricitabine + tenofovir disoproxil fumarate group to the lamivudine/zidovudine group among all subjects).
Mutácia M184V/I sa pozorovala v 2/19 (10,5%) analyzovaných izolátoch pacientov zo skupiny s efavirenzom/emtricitabínom/tenofovir-dizoproxilfumarátom a v 10/29 (34,5%) analyzovaných izolátoch pacientov zo skupiny, ktorá dostávala efavirenz + lamivudín/zidovudín (hodnota p &lt; 0,05, Fisherov presný test porovnávajúci skupinu s emtricitabínom + tenofovir-dizoproxilfumarátom so skupinou s lamivudínom/zidovudínom medzi všetkými pacientmi).
The M184V/I mutation developed in 2/19 (10.5%) isolates analysed from patients in the emtricitabine/tenofovir disoproxil fumarate/efavirenz group and in 10/29 (34.5%) isolates analysed from the lamivudine/zidovudine/efavirenz group (p-value &lt; 0.05, Fisher’s Exact test comparing the emtricitabine+tenofovir disoproxil fumarate group to the lamivudine/zidovudine group among all patients).
M184V/I mutácia, ktorá vznikla v 2/19 (10,5%) izolátoch analyzovaných u pacientov zo skupiny emtricitabínu/tenofovir-dizoproxilfumarátu/efavirenzu a v 10/29 (34,5%) izolátoch analyzovaných v skupine lamivudínu/zidovudínu/efavirenzu (p-hodnota &lt; 0,05, Fisherov exaktný test porovnávajúci skupinu emtricitabínu+tenofovir-dizoproxilfumarátu so skupinou lamivudínu/zidovudínu medzi všetkými pacientmi).
The M184V/I mutation developed in 2/19 (10.5%) isolates analysed from patients in the emtricitabine/tenofovir disoproxil/efavirenz group and in 10/29 (34.5%) isolates analysed from the lamivudine/zidovudine/efavirenz group (p-value &lt; 0.05, Fisher’s Exact test comparing the emtricitabine/tenofovir disoproxil group to the lamivudine/zidovudine group among all patients).
M184V/I mutácia, ktorá vznikla v 2/19 (10,5%) izolátoch analyzovaných u pacientov zo skupiny emtricitabín/tenofovir-dizoproxil/efavirenz a v 10/29 (34,5%) izolátoch analyzovaných v skupine lamivudín/zidovudín/efavirenz (p-hodnota &lt; 0,05, Fisherov exaktný test porovnávajúci skupinu emtricitabín+tenofovir-dizoproxil so skupinou lamivudín/zidovudín medzi všetkými pacientmi).
The magnitude of the effect was dependent on the degree of reversibility of airflow limitation at baseline (tested by administration of a short-acting muscarinic antagonist bronchodilator and a short-acting beta2-agonist bronchodilator): Patients with the lowest degree of reversibility at baseline ( &lt; 5%) generally exhibited a lower bronchodilator response than patients with a higher degree of reversibility at baseline (≥5%).
Veľkosť účinku závisela od stupňa reverzibility východiskového obmedzenia prietoku vzduchu (testované podaním bronchodilatancia typu antagonistu muskarínových receptorov s krátkym účinkom a bronchodilatancia typu beta2-adrenergného agonistu s krátkym účinkom): Pacienti s najnižším východiskovým stupňom reverzibility ( &lt; 5 %) vykazovali spravidla nižšiu bronchodilatačnú odpoveď ako pacienti s vyšším východiskovým stupňom reverzibility (≥5%).
The magnitude of the effect was dependent on the degree of reversibility of airflow limitation at baseline (tested by administration of a short-acting muscarinic antagonist bronchodilator): Patients with the lowest degree of reversibility at baseline ( &lt; 5%) generally exhibited a lower bronchodilator response than patients with a higher degree of reversibility at baseline (≥5%).
Veľkosť účinku závisela od východiskového stupňa reverzibility obmedzenia prúdenia vzduchu (testované podaním bronchodilatačnej látky s krátkym účinkom zo skupiny muskarínových antagonistov): Pacienti s najnižším východiskovým stupňom reverzibility ( &lt; 5 %) vykazovali spravidla nižšiu bronchodilatačnú odpoveď ako pacienti s vyšším východiskovým stupňom reverzibility (≥ 5%).
The major exclusion criteria for patients were documented peptic ulcer disease within the previous 6 months; prior intracerebral hemorrhage; significant thrombocytopenia (platelet count &lt; 50 x 109/l); requirement for clopidogrel or oral anticoagulants (OAC); or intolerance to any of the two compounds.
Hlavné vylučovacie kritéria boli dokumentovaná vredová choroba počas posledných 6 mesiacov, predchádzajúca intracerebrálna hemorágia, signifikantná trombocytopénia (počet trombocytov &lt; 50 x 109/l); požiadavka na klopidogrel alebo perorálne antikoagulanciá (OAC); alebo neznášanlivosť niektorej z týchto dvoch látok.
The major exclusion criteria for patients were documented peptic ulcer disease within the previous 6 months; prior intracerebral hemorrhage; significant thrombocytopenia (platelet count &lt; 50 x 109/l); requirement for clopidogrel or oral anticoagulants (OAC); or intolerance to any of the two compounds.
Hlavné vylučovacie kritériá boli dokumentovaná vredová choroba počas posledných 6 mesiacov, predchádzajúca intracerebrálna hemorágia, signifikantná trombocytopénia (počet trombocytov &lt; 50 x 109/l); požiadavka na klopidogrel alebo perorálne antikoagulanciá (OAC); alebo neznášanlivosť niektorej z týchto dvoch látok.
The major exclusion criteria for patients were documented peptic ulcer disease within the previous months; prior intracerebral hemorrhage; significant thrombocytopenia (platelet count &lt; 50 x 109/l); requirement for clopidogrel or oral anticoagulants (OAC); or intolerance to any of the two compounds.
Hlavné vylučovacie kritéria boli dokumentovaná vredová choroba počas posledných 6 mesiacov, predchádzajúca intracerebrálna hemorágia, signifikantná trombocytopénia (počet trombocytov &lt; 50 x 109/l); požiadavka na klopidogrel alebo perorálne antikoagulanciá (OAC); alebo neznášanlivosť niektorej z týchto dvoch látok.
The major route of excretion was via the urine ( &gt; 90%) while faecal excretion was minor.
Hlavná cesta vylučovania bola močom ( &gt; 90 %), zatiaľ čo vylučovanie stolicou bolo menej významné.
The majority (80%) of the patients included had a high or very high DRL (alcohol consumption &gt; 60 g/day for men and &gt; 40 g/day for women according to the WHO DRLs of alcohol consumption) at screening, of these 65% maintained a high or very high DRL between screening and randomisation.
Väčšina (80 %) zahrnutých pacientov mala vysoké alebo veľmi vysoké DRL (spotreba alkoholu &gt; 60 g/deň u mužov a &gt; 40 g/deň u žien podľa DRL stupňov spotreby alkoholu stanovených WHO) v skríningu, z ktorých 65 % si udržalo vysoké alebo veľmi vysoké DRL od skríningu po randomizáciu.
The majority (80.8 %) of the subjects were in the ≥ 50 kg and &lt; 100 kg category with no clear difference detected (see sections 4.2 and 4.4).
Väčšina (80,8 %) jedincov bola v kategórii ≥ 50 kg a &lt; 100 kg bez jasného detegovaného rozdielu (pozri časti 4.2 a 4.4).
The majority ( &gt; 94 %) of the total radioactivity is excreted in the first 96 hours after both oral and intravenous dosing.
Väčšina ( &gt; 94 %) celkovej rádioaktivity sa vylúči počas prvých 96 hodín po perorálnom aj intravenóznom podaní.
The majority ( &gt; 95%) of dyspnoea was reported as mild to moderate.
Väčšina prípadov dyspnoe ( 95 %) bola nahlásená ako mierne až stredne závažné.
The majority ( &gt; 95%) of these events was reported as mild to moderate.
Väčšina týchto prípadov ( 95 %) bola nahlásená ako mierne až stredne závažné.
The majority ( &gt; 94%) of the total radioactivity is excreted in the first 96 hours after both oral and intravenous dosing.
Väčšina ( &gt; 94 %) celkovej rádioaktivity sa vylúči počas prvých 96 hodín po perorálnom aj intravenóznom podaní.
The majority of ADRs reported were of Grade 1 or 2 severity. the most common National Cancer Institute - Common Terminology Criteria for Adverse Events (NCI-CTCAE) Grade ≥ 3 ADRs ( &gt; 2%) were thrombocytopenia, increased transaminases, anaemia, neutropenia, fatigue, hypokalaemia, musculoskeletal pain and haemorrhage.
Väčšina ADR bola hlásená ako 1. alebo 2. stupňa závažnosti. najčastejšie ADR viac ako 3. stupňa podľa Všeobecných terminologických kritérií pre nežiaduce účinky Národného onkologického ústavu (National Cancer Institute - Common Terminology Criteria for adverse events - NCI-CTCAE) ( &gt; 2 %) boli trombocytopénia, zvýšenie transamináz, anémia, neutropénia, únava, hypokaliémia, bolesť svalov a kostí ahemoragia.
The majority of adults were women ( &gt; 90 %), mainly undergoing gynaecological surgery.
Väčšina dospelých boli ženy ( &gt; 90 %) podstupujúce prevažne gynekologickú operáciu.
The majority of enzyme elevations were &lt; 3 times the upper limit of normal (ULN).
Väčšina zvýšení koncentrácie enzýmu bola &lt; 3-násobok horného limitu normálu (ULN).
The majority of IRRs were mild or moderate in intensity and &lt; 1% resulted in discontinuation of study treatment.
Väčšina reakcií súvisiach s infúziou bola miernej alebo stredne závažnej intenzity a &lt; 1 % viedlo k prerušeniu študijnej liečby.
The majority of patients (58%) had LDL- cholesterol &gt; 190 mg/dl at study entry, and 24% of patients with LDL-cholesterol &gt; 190 mg/dl were on lipid lowering medicinal products.
Väčšina pacientov (58%) mala hladinu LDL cholesterolu pri zaradení do štúdie &gt; 190 mg/dl a 24% pacientov s hladinou LDL cholesterolu &gt; 190 mg/dl užívalo lieky na zníženie hladiny lipidov.
The majority of patients (81%) showed signs of B cell return, with counts &gt; 10 cells/μL by month 12, increasing to 87% of patients by month 18.
Väčšina pacientov (81 %) preukázala známky návratu hodnôt B-buniek &gt; 10 cells/μL v priebehu 12 mesiacov, stúpajúc na 87 % pacientov v priebehu 18 mesiacov.
The majority of patients in this study had a baseline HbA1c of &gt; 8 % (see table 3).
Väčšina pacientov v tejto štúdii mala východiskovú hodnotu HbA1c ˃ 8 % (pozri tabuľku 3).
The majority of patients with a baseline eGFR 45 mL/min/1.73 m2 to &lt; 60 mL/min/1.73 m2 were on insulin and/or a sulphonylurea (85% [614/721]).
Väčšina pacientov s východiskovou eGFR 45 ml/min/1,73 m2 až &lt; 60 ml/min/1,73 m2 bola na inzulíne a/alebo na sulfonylurey (85 % [614/721]).
The majority of patients with elevations had hepatic transaminases that were &lt; 3 times the upper limit of normal (ULN).
Väčšina pacientov so zvýšenou koncentráciou hepatálnych transamináz mali koncentrácie &lt; 3-násobok horného limitu referenčných hodnôt.
The majority of pirfenidone is excreted as the 5-carboxy-pirfenidone metabolite ( &gt; 95% of that recovered), with less than 1% of pirfenidone excreted unchanged in urine.
Väčšina ( &gt; 95 %) pirfenidónu sa vylúči vo forme metabolitu 5-karboxy-pirfenidónu a menej ako 1 % pirfenidónu sa vylúči močom v nezmenenej forme.
The majority of the patients showed sustained reversal of dabigatran plasma concentrations up to 12 hours ( &gt; 90%).
Väčšina pacientov vykazovala reverziu plazmatických koncentrácií dabigatranu až 12 hodín ( &gt; 90 %).
The majority of treatment emergent adverse reactions were reported in &lt; 3% of subjects in any treatment group.
Väčšina nežiaducich reakcií, ktoré sa prejavili počas liečby, bola zaznamenaná u &lt; 3 % jedincov v každej liečebnej skupine.
The majority of undesirable effects experienced by patients treated with Refludan were generally related to bleeding ( &gt; 1/10).
Väčšina neţiadúcich účinkov, s ktorými sa pacienti liečení Refludanom stretli, bola vo všeobecnosti spojená s krvácaním ( &gt; 1/10).
The majority of vemurafenib-related material (94%) was recovered in faeces, and &lt; 1% in urine.
Väčšina látok príbuzných vemurafenibu (94 %) sa vylúčila v stolici a &lt; 1 % v moči.
The maximally tolerated pazopanib dose (MTD) in patients with moderate hepatic impairment (defined as an elevation of bilirubin &gt; 1.5 x to 3 x ULN regardless of the ALT values) was 200 mg once daily.
Maximálna tolerovaná dávka pazopanibu (MTD) u pacientov so stredne ťažkou poruchou funkcie pečene (definovanou ako zvýšenie hodnôt bilirubínu na &gt; 1,5-násobok až 3-násobok ULN bez ohľadu na hodnotu ALT) bola 200 mg jedenkrát denne.
The maximum daily melphalan dose is 20 mg in patients &gt; 75 years of age (see Table 1).
Maximálna denná dávka melfalánu u pacientov &gt; 75 rokov je 20 mg (pozri tabuľku č.1).
The maximum toxicity of diarrhoea was Grade 1 or 2 in 89% of patients, Grade 3 in 11% of patients; one patient ( &lt; 1%) experienced a Grade 4 event.
Hnačka s maximálnym stupňom toxicitiy 1 alebo 2 bola prítomná u 89 % pacientov, stupňom 3 u 11 % pacientov; jeden pacient ( &lt; 1 %) mal príhodu stupňa 4.
The maximum volume which can be withdrawn at one time is 5 ml (equivalent to 500 mg tipranavir), which is the maximum single dose for a child with BSA &gt; 1.33 m2.
Maximálny objem, ktorý je možné jednorazovo odmerať je 5 ml (ekvivalent k 500 mg tipranaviru), čo je maximálna jednotlivá dávka pre dieťa s BSA &gt; 1,33 m2.
The maximum volume you can withdraw at one time is 5 ml (equivalent to 500 mg tipranavir), which is the maximum single dose for a child with BSA (Calculated body surface area) &gt; 1.33 m2
Maximálny objem, ktorý je možné jednorazovo odmerať je 5 ml (rovnajúce sa 500 mg tipranaviru), čo je maximálna jednotlivá dávka pre dieťa s BSA (vypočítané na základe plochy povrchu tela) &gt; 1,33 m2.
The mean (±SD) serum adalimumab trough concentrations achieved at Week 4 were 15.7 ± 6.6 g/ml for patients ≥ 40 kg (160/80 mg) and 10.6 ± 6.1 g/ml for patients &lt; 40 kg (80/40 mg).
Priemerné najnižšie (± SD) sérové koncentrácie adalimabu dosiahnuté v týždni 4 boli 15,7 ± 6,6 g/ml u pacientov  40 kg (160/80 mg) a 10,6 ± 6,1 g/ml u pacientov &lt; 40 kg (80/40 mg).
The mean (±SD) serum adalimumab trough concentrations achieved at Week 4 were 15.7±6.6 g/mL for patients ≥ 40 kg (160/80 mg) and 10.6±6.1 g/mL for patients &lt; 40 kg (80/40 mg).
Priemerné najnižšie (± SD) sérové koncentrácie adalimabu dosiahnuté v týždni 4 boli 15,7 ± 6,6 g/ml u pacientov  40 kg (160/80 mg) a 10,6 ± 6,1 g/ml u pacientov &lt; 40 kg (80/40 mg).
The mean (±SD) serum adalimumab trough concentrations achieved at Week 4 were 15.7±6.6 g/mL for patients  40 kg (160/80 mg) and 10.6±6.1 g/mL for patients &lt; 40 kg (80/40 mg).
Priemerné najnižšie (± SD) sérové koncentrácie adalimabu dosiahnuté v týždni 4 boli 15,7 ± 6,6 g/ml u pacientov  40 kg (160/80 mg) a 10,6 ± 6,1 g/ml u pacientov &lt; 40 kg (80/40 mg).
The mean absolute change in BMI from baseline in Trial 1 or Trial 2 at week 24 in Trial 3 was 0.56 kg/m2 (P &lt; 0.0001).
Stredná hodnota absolútneho rozdielu v BMI medzi východiskovou hodnotou v štúdii 1 alebo v štúdii 2 a hodnotou v 24. týždni v štúdii 3 bola 0,56 kg/m2 (P &lt; 0,0001).
The mean AUC for subjects with creatinine clearance &lt; 30 ml/min was approximately 2 - fold higher.
Priemerná AUC u pacientov s klírensom kreatinínu &lt; 30 ml/min bola približne 2 – násobne vyššia.
The mean baseline blood pressure was approximately 172/113 mmHg in each treatment group and decreases of SeSBP/SeDBP at five weeks were 30.8/24.0 mmHg and 21.1/19.3 mmHg for irbesartan/hydrochlorothiazide and irbesartan, respectively (p &lt; 0.0001).
Priemerná východisková hodnota krvného tlaku bola približne 172/113 mmHg v každej liečenej skupine a po piatich týždňoch bol pokles SeSBP/SeDBP 30,8/24,0 mmHg pri irbesartane/hydrochlorotiazide a 21,1/19,3 mmHg pri irbesartane (p &lt; 0,0001).
The mean baseline CD4+ cell count was 427 cells/mm3 (range 0-1,360) and 13% had a CD4+ cell count &lt; 200 cells/mm3.
Priemerný počiatočný počet buniek CD4+ bol na úrovni 427 buniek/mm3 (rozsah 0 – 1 360) a 13 % malo počet buniek CD4+ na úrovni &lt; 200 buniek/mm3.
The mean baseline plasma HIV-1 RNA was 4.5 log10 copies/mL (range 1.3-7.0) and 23% of patients had baseline viral loads &gt; 100,000 copies/mL.
Priemerná počiatočná plazmatická hladina HIV-1 RNA bola 4,5 log10 kópií/ml (rozsah: 1,3 - 7,0) a 23 % malo počiatočné vírusové záťaže &gt; 100 000 kópií/ml.
The mean change from baseline at week 104 in total Sharp-Genant score was significantly lower for patients randomised to tocilizumab 8 mg/kg plus MTX (p &lt; 0.0001) compared with patients who were randomised to placebo plus MTX.
Stredná zmena od východiskových hodnôt bola v 104. týždni v celkovom Sharp-Genatovom skóre významne nižšia u pacientov randomizovaných do skupiny s tocilizumabom v dávke 8 mg/kg a MTX (p  0,0001) v porovnaní s pacientami, ktorí boli randomizovaní do skupiny s placebom a MTX.
The mean change from baseline in LVMi at Month 18 to 24 in patients with left ventricular hypertrophy at baseline (females with baseline LVMi &gt; 95 g/m2 or males with baseline LVMi &gt; 115 g/m2) was -18.6 (95% CI: -38.2, 1.0; n=8).
Priemerná zmena LVMi od začiatku do 18. – 24. mesiaca u pacientov s hypertrofiou ľavej komory na začiatku (ženy s LVMi na začiatku &gt; 95 g/m2 alebo muži s LVMi na začiatku &gt; 115 g/m2) bola –18,6 (95 % IS: –38,2; 1,0; n = 8).
The mean change in the global health status at week 24, as measured by EORTC QLQ C30 was +12.3 for Jakavi and -3.4 for placebo (p &lt; 0.0001).
Priemerná zmena v celkovom zdravotnom stave v 24. týždni zisťovaná podľa EORTC QLQ C30 bola +12,3 u Jakavi a -3,4 u placeba (p &lt; 0,0001).
The mean decrease in plasma HIV RNA using a PCR assay ( &lt; 400 copies/ml) at 24 weeks was
V24. týždni s použitím testu PCR
The mean difference in CFA-72h was 26 percentage points greater with Enzepi treatment with a 95% Confidence Interval of (19, 32) and p &lt; 0.001.
Priemerný rozdiel v CFA-72h bol o 26 percentuálnych bodov vyšší v prípade liečby s Enzepi, s 95 %-ným intervalom spoľahlivosti (19, 32) a p &lt; 0,001.
The mean estimated vorapaxar Cmax and AUC were 35% and 33% higher, respectively, in patients with a body weight of &lt; 60 kg compared to those weighing 60-100 kg.
Priemerná odhadovaná hodnota Cmax vorapaxaru bola o 35 % vyššia a priemerná hodnota AUC vorapaxaru bola o 33 % vyššia u pacientov s telesnou hmotnosťou &lt; 60 kg v porovnaní s pacientmi s telesnou hmotnosťou 60 – 100 kg.
The mean Ishak score of 2.2 (SD 1.1) at baseline improved (p &lt; 0.0001) to 0.9 (SD 1.0) with a mean change of -1.3 (SD 1.3).
Priemerná východisková hodnota Ishakovho skóre 2,2 (SD 1,1) sa zlepšila (p &lt; 0,0001) na 0,9 (SD 1,0) s priemernou zmenou -1,3 (SD 1,3).
The mean ivabradine doses allowing to achieve a 20% HRR were 0.13 ± 0.04 mg/kg bid, 0.10 ± 0.04 mg/kg bid and 4.1 ± 2.2 mg bid in the age subsets [1-3[ years, [3-18[ years and &lt; 40 kg and [3-18[ years and ≥ 40 kg, respectively.
Priemerné dávky ivabradínu umožňujúce dosiahnuť 20 % zníženie srdcovej frekvencie boli 0,13 ± 0,04 mg/kg dvakrát denne; 0,10 ± 0,04 mg/kg dvakrát denne a 4,1 ± 2,2 mg dvakrát denne vo vekových podskupinách [1 až 3[ rokov, [3 až 18[ rokov a ˂ 40 kg a [3 až 18[ rokov a ≥ 40 kg, v uvedenom poradí.
The mean Knodell necroinflammatory score of 7.6 (SD 2.9) at baseline improved (p &lt; 0.0001) to 1.4 (SD 0.9) with a mean change of -6.3 (SD 2.8).
Priemerná východisková hodnota Knodellovho nekroinflamačného skóre 7,6 (SD 2,9) sa zlepšila (p &lt; 0,0001) na 1,4 (SD 0,9) s priemernou zmenou -6,3 (SD 2,8).
The mean number of symptomatic “flare” days (defined as a day in which the mean symptom score reported on the patient diary was greater than 3) during the 21-day pre-treatment baseline period and the on-treatment endpoint period, in Part A, decreased from 8.6 at baseline to 0.1 at endpoint for the group on rilonacept, compared to a change from 6.2 to 5.0 for the placebo group (p &lt; 0.0001 vs. placebo).
Priemerný počet dní symptomatického „vzplanutia“ (definovaného ako deň, v ktorom priemerné skóre symptómov hlásené v denníku pacienta bolo väčšie ako 3) v priebehu 21-dňového východiskového obdobia pred liečbou a v období hodnotenia koncového ukazovateľa, v časti A, sa znížil z východiskovej hodnoty 8,6 na 0,1 v koncovom ukazovateli pre skupinu s rilonaceptom, v porovnaní so zmenou z hodnoty 6,2 na 5,0 v placebovej skupine (p &lt; 0,0001 oproti placebu).
The mean oral clearance was slightly higher for paediatric patients, however the differences were minor in magnitude ( &lt; 20%).
Priemerný perorálny klírens bol mierne vyšší u detských a dospievajúcich pacientov, rozdiely boli však menej významné ( &lt; 20 %).
The mean peak improvements in FEV1 within the first 6 hours following dosing relative to placebo were 130 ml (p &lt; 0.001*) at Week 24.
V 24. týždni bolo priemerné maximálne zlepšenie hodnoty FEV1 v priebehu prvých 6 hodín po podaní dávky v porovnaní s placebom 130 ml (p &lt; 0,001*).
The mean percentage of methylnaltrexone bromide resulting in any RFBM within 4 hours were 28.9% and 30.2% respectively for the once daily and every other day dose groups compared with 9.4% and 9.3% respectively for the corresponding placebo regimen (p &lt; 0.001).
Priemerný percentuálny podiel podania metylnaltrexóniumbromidu, ktorého dôsledkom bola RFBM počas 4 hodín, bol 28,9 % v skupine s podávaním jedenkrát denne a 30,2 % v skupine s podávaním každý druhý deň v porovnaní s 9,4 % a 9,3 % pri podávaní zodpovedajúceho režimu s placebom (p &lt; 0,001).
The mean percentage of methylnaltrexone bromide resulting in any RFBM within 4 hours were 28.9% and 30.2% respectively for the once daily and every other day dose groups compared with 9.4% and 9.3% respectively for the corresponding placebo regimen for daily and every other day dosing (p &lt; 0.001) during the double blind phase.
Priemerný percentuálny podiel podania metylnaltrexóniumbromidu, ktorého dôsledkom bola RFBM počas 4 hodín, bol 28,9 % v skupine s podávaním jedenkrát denne a 30,2 % v skupine s podávaním každý druhý deň v porovnaní s 9,4 % a 9,3 % pri podávaní zodpovedajúceho režimu s placebom (p &lt; 0,001).
The mean postural changes in systolic and diastolic blood pressure over time were small ( &lt; 10 mmHg) and returned towards baseline beyond 2 hours.
Priemerné zmeny systolického a diastolického tlaku krvi závislé od zmeny polohy a od času boli malé ( &lt; 10 mmHg) a vrátili sa na pôvodné hodnoty po 2 hodinách.
The mean postural changes in systolic and diastolic blood pressure over time were small ( &lt; 10 mmHg) and returned towards baseline beyond 2 hours.
Priemerné zmeny systolického a diastolického tlaku krvi, závislé na zmene polohy a čase, boli malé ( &lt; 10 mmHg) a po 2 hodinách sa vrátili na pôvodné hodnoty.