natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Steady-state systemic exposure in adolescent patients of bodyweight &gt; 55 kg, as assessed by AUC (0-24), was comparable to that noted for the same doses in the adult population.
Rovnovážne systémové expozície u dospievajúcich s hmotnosťou &gt; 55 kg, vyšetrené prostredníctvom AUC (0-24), boli porovnateľné s tými, ktoré boli zistené pre populáciu dospelých pri rovnakej dávke.
Stevens-Johnson Syndrome (rare; &lt; 0.1%) and toxic epidermal necrolysis (very rare; &lt; 0.01%) have been reported during clinical development with INTELENCE.
Zriedkavo bol počas klinického vývoja lieku INTELENCE hlásený Stevensov-Johnsonov syndróm (zriedkavo; &lt; 0,1 %) a toxická epidermálna nekrolýza (veľmi zriedkavo; &lt; 0,01 %).
Stevens-Johnson syndrome, erythema multiforme3, severe rash ( &lt; 1%)
Stevensov-Johnsonov syndróm, multiformný erythém3, ťažká vyrážka ( &lt; 1%)
STOCRIN has not been adequately studied in patients with advanced HIV disease, namely in patients with CD4 counts &lt; 50 cells/mm3, or after failure of protease inhibitor (PI) containing regimens.
STOCRIN nebol dostatočne sledovaný u pacientov s pokročilým ochorením HIV, t.j. u pacientov s počtom CD4 &lt; 50 buniek/mm3 alebo po neúspechu liečebných režimov obsahujúcich proteázový inhibítor (PI).
Stool consistency in the LIR subgroup as measured by the Bristol stool scale improved in Kodiac 5 versus placebo (p &lt; 0.001) but not in Kodiac 4 (p=0.156).
Konzistencia stolice v podskupine LIR meraná podľa Bristolskej škály foriem stolice sa oproti placebu zlepšila v štúdii Kodiac 5 (p &lt; 0,001), ale nie v štúdii Kodiac 4 (p=0,156).
Streptococcus A,B,C,G: S ≤ 0.5 mg/L and R &gt; 0.5 mg/L
Streptococcus A, B, C, G: S ≤ 0,5 mg/l a R &gt; 0,5 mg/l
Streptococcus pneumoniae: S ≤ 0.5 mg/L and R &gt; 0.5 mg/L
Streptococcus pneumoniae: S ≤ 0,5 mg/l a R &gt; 0,5 mg/l
Streptococcus spp. other than S. pneumoniae S  0.25 mg/L and R  0.5 mg/L
Streptococcus sp. okrem S. pneumoniae S  0,25 mg/l a R &gt; 0,5 mg/l
Streptococcus spp. other than S. pneumoniae S  1 mg/l and R &gt; 1 mg/l
Streptococcus spp. iné než S. pneumoniae S 1 mg/l a R &gt; 1 mg/l
Stribild met the non-inferiority criteria in achieving HIV-1 RNA &lt; 50 copies/mL when compared to efavirenz/emtricitabine/tenofovir disoproxil fumarate and when compared to atazanavir/ritonavir + emtricitabine/tenofovir disoproxil fumarate.
Stribild splnil kritériá nepodradenosti v dosiahnutí vírusovej záťaže HIV-1 RNA &lt; 50 kópií/ml v porovnaní s efavirenzom/emtricitabínom/tenofovir-dizoproxilfumarátom a v porovnaní s atazanavirom/ritonavirom + emtricitabínom/tenofovir-dizoproxilfumarátom.
Stribild should be discontinued in patients with confirmed creatinine clearance that falls to &lt; 50 mL/min (since the required dose interval adjustments are not possible using this fixed dose combination tablet) or with decreases in serum phosphate to &lt; 0.32 mmol/L (1.0 mg/dL) (see sections 4.2 and 5.2).
U pacientov s potvrdeným klírensom kreatinínu poklesnutým na &lt; 50 ml/min (keďže potrebné úpravy dávkovacieho intervalu sa nedajú dosiahnuť pomocou tejto kombinovanej tablety) alebo so znížením sérových fosfátov na &lt; 0,32 mmol/l (1,0 mg/dl) sa má prerušiť liečba Stribildom (pozri časti 4.2 a 5.2).
Stribild should not be initiated in patients with creatinine clearance &lt; 70 mL/min.
Liečba Stribildom sa nemá začať u pacientov s klírensom kreatinínu &lt; 70 ml/min.
Strimvelis is not intended for use in patients &gt; 65 years of age, and has not been studied in this age group.
Strimvelis nie je určený na použitie u pacientov vo veku &gt; 65 rokov a v tejto vekovej skupine nebol skúmaný.
Stronghold 15 mg spot-on for cats and dogs &lt; 2.5 kg Stronghold 30 mg spot-on for dogs 2.6–5.0 kg Stronghold 45 mg spot-on for cats 2.6–7.5 kg Stronghold 60 mg spot-on for cats 7.6–10.0 kg Stronghold 60 mg spot-on for dogs 5.1–10.0 kg Stronghold 120 mg spot-on for dogs 10.1–20.0 kg Stronghold 240 mg spot-on for dogs 20.1–40.0 kg Stronghold 360 mg spot-on for dogs 40.1–60.0 kg
Stronghold 15 mg spot-on roztok pre mačky a psy &lt; 2,5 kg Stronghold 30 mg spot-on roztok pre psy 2,6 - 5,0 kg Stronghold 45 mg spot-on roztok pre mačky 2,6 – 7,5 kg Stronghold 60 mg spot-on roztok pre mačky 7,6 – 10,0 kg Stronghold 60 mg spot-on solution pre psy 5,1 – 10,0 kg Stronghold 120 mg spot-on roztok pre psy 10,1 – 20,0 kg Stronghold 240 mg spot-on roztok pre psy 20,1 – 40,0 kg Stronghold 360 mg spot-on roztok pre psy 40,1 – 60,0 kg
Stronghold 15 mg spot-on solution for cats and dogs &lt; 2.5 kg Selamectin
Stronghold 15 mg spot-on roztok pre mačky a psy &lt; 2,5 kg Selamektín
Stronghold 15 mg spot-on solution for cats and dogs &lt; 2.5 kg Stronghold 30 mg spot-on solution for dogs 2.6–5.0 kg Stronghold 45 mg spot-on solution for cats 2.6–7.5 kg Stronghold 60 mg spot-on solution for cats 7.6–10.0 kg Stronghold 60 mg spot-on solution for dogs 5.1–10.0 kg Stronghold 120 mg spot-on solution for dogs 10.1–20.0 kg Stronghold 240 mg spot-on solution for dogs 20.1–40.0 kg Stronghold 360 mg spot-on solution for dogs 40.1–60.0 kg
Stronghold 15 mg spot-on roztok pre mačky a psy &lt; 2,5 kg Stronghold 30 mg spot-on roztok pre psy 2,6 - 5,0 kg Stronghold 45 mg spot-on roztok pre mačky 2,6 – 7,5 kg Stronghold 60 mg spot-on roztok pre mačky 7,6 – 10,0 kg Stronghold 60 mg spot-on solution pre psy 5,1 – 10,0 kg Stronghold 120 mg spot-on roztok pre psy 10,1 – 20,0 kg Stronghold 240 mg spot-on roztok pre psy 20,1 – 40,0 kg Stronghold 360 mg spot-on roztok pre psy 40,1 – 60,0 kg
Studies conducted in AIDS-KS patients who were taking Paxene and multiple concomitant medicinal products suggest that the systemic clearance of paclitaxel was significantly lower (p &lt; 0.05) in the presence of nelfinavir and ritonavir, but not with indinavir.
Štúdie u pacientov s AIDS-KS, ktorým bol podávaný Paxene spolu s mnohými ďalšími liekmi, preukázali, že systémový klírens paklitaxelu bol signifikantne nižší (p &lt; 0,05) v prítomnosti nelfinaviru a ritonaviru, na rozdiel od indinaviru.
Studies in cancer patients have excluded patients with ALT or AST &gt; 2.5 x ULN (upper limit of normal) or, if due to liver metastasis, &gt; 5.0 x ULN.
Zo štúdií u pacientov s nádorovým ochorením boli vylúčení pacienti s hodnotou ALT alebo AST &gt; 2,5 x ULN (upper limit of normal = horný limit normy) alebo s hodnotou &gt; 5,0 x ULN, ak bolo zvýšenie spôsobené metastázami do pečene.
Studies in rats indicated that &gt; 90% of the administered PEG was eliminated in 3 months following a single dose, with the urine being the main route of excretion.
Štúdie s potkanmi naznačili, že &gt; 90 % podaného PEG sa eliminovalo počas 3 mesiacov po jednorazovej dávke, pričom hlavnou cestou exkrécie bolo vylúčenie močom.
Studies including patients with renal insufficiency (creatinine clearance &lt; 30 ml/min for the monotherapy, and &lt; 60 ml/min for the combination regimen) have not been conducted and therefore Yondelis must not be used in this patient population (see section 4.4).
Štúdie zahrňujúce pacientov s ťažkou renálnou insuficienciou (klírens kreatinínu &lt; 30 ml/min pre monoterapiu a &lt; 60 ml/min pre kombinovaný režim) neboli urobené, a preto sa Yondelis nesmie u tejto populácie pacientov používať (pozri časť 4.4).
Studies using systemic administration of levofloxacin show that the pharmacokinetics of levofloxacin are affected by renal impairment; with decreasing renal function (estimated creatinine clearance &lt; 50 ml/min), renal elimination and clearance are decreased, and elimination half-life increased.
Štúdie, v ktorých sa používalo systémové podávanie levofloxacínu ukázali, že porucha funkcie obličiek ovplyvňuje farmakokinetické vlastnosti levofloxacínu; so zníženou funkciou obličiek (odhadovaný klírens kreatinínu &lt; 50 ml/min) sa znižujú renálna eliminácia a klírens, a zvyšuje sa polčas eliminácie.
Study 1 was a Phase 2 study in patients with active but clinically stable plaque psoriasis involving  10% of the body surface area that were  18 years old.
Štúdia 1 bola štúdia II.fázy u pacientov s aktívnou ale klinicky stabilnou psoriázou s plakmi, ktorá postihovala &gt; 10 % povrchu tela, ktorí mali  18 rokov.
Study 1 was a Phase 2 study in patients with active, but clinically stable, plaque psoriasis involving  10% of the body surface area who were  18 years old.
Štúdia 1 bola štúdia II.fázy u pacientov s aktívnou ale klinicky stabilnou psoriázou s plakmi, ktorá postihovala &gt; 10 % povrchu tela, ktorí mali  18 rokov.
Study 110 was a phase II randomised, double-blind, placebo-controlled study conducted in patients with chronic genotype 1 HCV/HIV co-infection who were treatment-naïve for hepatitis C. Patients were either not on antiretroviral therapy (CD4 count ≥ 500 cells/mm3), or had stable controlled HIV (HIV RNA &lt; 50 copies/ml, CD4 count ≥ 300 cells/mm3) being treated with efavirenz or atazanavir/ritonavir in combination with tenofovir disoproxil fumarate and emtricitabine or lamivudine.
Štúdia 110 bola randomizovaná, dvojito zaslepená, placebom kontrolovaná štúdia fázy II uskutočnená s účasťou pacientov s chronickou koinfekciou genotypom 1 HCV/HIV, ktorí doposiaľ neboli liečení na hepatitídu C. Pacienti buď nedostávali antiretrovírusovú liečbu (počet CD4 ≥ 500 buniek/mm3) alebo mali stabilné kontrolované HIV (HIV RNA &lt; 50 kópií/ml, počet CD4 ≥ 300 buniek/mm3) a boli liečení efavirenzom alebo atazanavirom/ritonavirom v kombinácii s tenofovir disoproxil fumarátom a emtricitabínom alebo lamivudínom.
Study 2 shows that 37% of the patients treated with linaclotide compared with 19% of the patients treated with placebo showed response to IBS degree of relief (p &lt; 0.0001) and 55% of the patients treated with linaclotide compared with 42% of the patients treated with placebo showed response to abdominal pain/discomfort (p=0.0002).
Štúdia 2 ukazuje, že 37 % pacientov liečených linaklotidom v porovnaní s 19 % pacientov liečenými placebom zaznamenalo reakciu stupňa úľavy IBS (p &lt; 0,0001) a 55 % pacientov liečených linaklotidom v porovnaní so 42 % pacientov liečenými placebom reakciu na bolesť/nepohodlie v bruchu (p = 0,0002).
Study AIT07 was a multicentre, open-label, randomised, phase II/III study that included 128 patients (1 to &lt; 18 years) treated with imatinib in combination with chemotherapy.
Štúdia AIT07 bolo multicentrické, otvorené, randomizované skúšanie fázy II/III, ktoré zahŕňalo 128 pacientov (1 až &lt; 18 rokov) liečených imatinibom v kombinácii s chemoterapiou.
Study D-Pan H1N1-008 evaluated immunogenicity in healthy subjects (N=120) aged &gt; 60 years (stratified in ranges from 61 to 70, 71 to 80 and &gt; 80 years of age).
Štúdia D-Pan H1N1-008 zhodnotila imunogenitu u zdravých jedincov (N=120) vo veku &gt; 60 rokov (stratifikovaných v rozmedzí od 61 do 70, 71 až 80 a &gt; 80 rokov).
Study RO-2455-404-RD was a one year study in COPD patients with a baseline (pre-bronchodilator) FEV1 &lt; 50% of predicted normal and a history of frequent exacerbations.
Štúdia RO-2455-404-RD bola jednoročná štúdia u pacientov s CHOCHP s počiatočnou hodnotou (pred podaním bronchodilatátora) FEV1 &lt; 50% predpokladaných normálnych a minulých častých exacerbácií.
Study UV I Treatment Placebo Adalimumab
Štúdia UV I Liečba Placebo Adalimumab
Study UV II Treatment Placebo Adalimumab
Štúdia UV II Liečba Placebo Adalimumab
Subcutaneous use &lt; SC &gt;
Subkutánne použitie &lt; s.c. &gt;
Subgroup analysis also showed that 29% of obese women (BMI ≥ 30) and 43% of normal weight women (BMI &lt; 30) showed a marked or better improvement.
Analýza podskupín ďalej ukázala, že značný, či vyšší stupeň zlepšenia sa prejavil u 29 % obéznych žien (BMI ≥ 30) a u 43% žien s normálnou hmotnosťou (BMI &lt; 30).
Subjects (%) achieving: HbA1c &lt; 7%
Jedinci (%) dosahujúci: HbA1c &lt; 7
Subjects (%) achieving: HbA1c &lt; 7% (LOCF)d
Jedinci (%) dosahujúci: HbA1c &lt; 7 % (LOCF)d
Subjects &lt; 40 kg
Účastníci s telesnou hmotnosťou menej ako 40 kg
Subjects must have been naïve to tenofovir disoproxil fumarate, but could have received interferon based regimens ( &gt; 6 months prior to screening) or any other non-tenofovir disoproxil fumarate containing oral anti-HBV nucleoside/nucleotide therapy ( &gt; 16 weeks prior to screening).
Pacienti nesmeli byť predtým liečení tenofovir-dizoproxilfumarátom, ale mohli už predtým dostávať liečebné režimy na báze interferónu ( &gt; 6 mesiacov pred skríningom) alebo akúkoľvek inú perorálnu nukleozidovú/nukleotidovú liečbu proti HBV neobsahujúcu tenofovir- dizoproxilfumarát ( &gt; 16 týždňov pred skríningom).
Subjects were diagnosed with chronic ITP for at least 1 year and were refractory or relapsed to at least one prior ITP therapy or unable to continue other ITP treatments for a medical reason and had platelet count &lt; 30,000/µl.
Jedincom bola diagnostikovaná chronická ITP aspoň 1 rok a boli refraktérni alebo relapsujúci aspoň na jednu predchádzajúcu liečbu ITP alebo neschopní pokračovať inou liečbou ITP zo zdravotných dôvodov a mali počet krvných doštičiek &lt; 30 000/µl.
Subjects were diagnosed with chronic ITP for at least 1 year and were refractory or relapsed to at least one prior ITP therapy or unable to continue other ITP treatments for a medical reason and had platelet count &lt; 30,000/µl.
Jedincom bola diagnostikovaná chronická ITP po dobu aspoň 1 rok a boli refraktérni alebo relapsujúci aspoň na jednu predchádzajúcu liečbu ITP alebo neschopní pokračovať inou liečbou ITP zo zdravotných dôvodov a mali počet krvných doštičiek &lt; 30 000/µl.
Subjects were grouped according to baseline creatinine clearance ( &gt; 80 ml/min as normal function; 50-80 ml/min as mild impairment; 30-49 ml/min as moderate impairment;
Jedinci boli zoradení podľa základného klírensu kreatinínu ( &gt; 80 ml/min ako normálna funkcia;
Subjects were grouped according to baseline creatinine clearance ( &gt; 80 ml/min as normal function; 50-80 ml/min as mild impairment; 30-49 ml/min as moderate impairment;
Jedinci boli zoradení podľa základného klírensu kreatinínu ( &gt; 80 ml/min ako normálna funkcia; 50-80 ml/min ako ľahká porucha funkcie; 30-49 ml/min ako stredne ťaţká porucha funkcie;
Subjects were less than 12 years of age (35 were &lt; 6 years of age and 34 were 6 to &lt; 12 years of age).
Osoby boli vo veku do 12 rokov (35 bolo vo veku &lt; 6 rokov a 34 bolo vo veku od 6 do &lt; 12 rokov).
Subjects were randomized in a 2:1 ratio and stratified based on cirrhosis/fibrosis and baseline HCV-RNA ( &lt; 800,000 IU/mL vs. ≥ 800,000 IU/mL).
Pacienti boli randomizovaní v pomere 2:1 a rozdelení na základe cirhózy/fibrózy a východiskovej hladiny HCV-RNA ( &lt; 800 000 IU/ml oproti
Subjects were refractory or relapsed to at least one prior ITP therapy with a platelet count &lt; 30,000/µl (n=67).
Jedinci boli refraktérni alebo relapsujúci aspoň na jednu predchádzajúcu liečbu ITP s počtom krvných doštičiek
Subjects were stratified by lactate dehydrogenase (LDH) level ( &gt; the upper limit of normal (ULN) versus ≤ULN) and BRAF mutation (V600E versus V600K).
Osoby boli rozdelené podľa hladín laktátdehydrogenázy (LDH) ( &gt; horná hranica referenčného rozpätia (ULN) oproti ≤ ULN) a mutácie génu BRAF (V600E oproti V600K).
Subjects were stratified by lactate dehydrogenase (LDH) level ( &gt; the upper limit of normal (ULN) versus ULN) and BRAF mutation (V600E versus V600K).
Osoby boli rozdelené podľa hladín laktátdehydrogenázy (LDH) ( &gt; horná hranica referenčného rozpätia (ULN) oproti ≤ ULN) a mutácie génu BRAF (V600E oproti V600K).
Subjects with &gt; 1 log10 change from baseline in plasma HIV- 1 RNA
Jedinci s &gt; 1 log10 zmenou od bazálnej hodnoty HIV-1 RNA v plazme
Subjects with an eGFR &lt; 30 ml/min/1.73 m2 were excluded from the study.
Pacienti s eGFR &lt; 30 ml/min/1,73 m2 boli zo štúdie vylúčení.
Subjects with ESRD (CrCl &lt; 15 ml/min) have not been investigated.
Pacienti s ESRD (CrCl &lt; 15 ml/min.) sa neskúmali.
Subjects with severe renal impairment (creatinine clearance &lt; 30mL/min) showed no evidence of an increase in systemic exposure to umeclidinium bromide (Cmax and AUC), and no evidence of altered protein binding between subjects with severe renal impairment and healthy volunteers.
U osôb s ťažkou poruchou funkcie obličiek (klírens kreatinínu &lt; 30 ml/min) sa nepreukázalo zvýšenie systémovej expozície umeklidíniumbromidu (Cmax a AUC) a medzi osobami s ťažkou poruchou funkcie obličiek a zdravými dobrovoľníkmi sa nepreukázala zmenená väzba na plazmatické bielkoviny.
Substitutions such as D168V or A, and R155K were usually associated with large reductions in susceptibility to simeprevir in vitro (FC in EC50 &gt; 50), whereas other substitutions such as Q80K or R, S122R, and D168E displayed in vitro low level resistance (FC in EC50 between 2 and 50).
Substitúcie ako D168V alebo A a R155K zvyčajne súviseli s rozsiahlym znížením citlivosti na simeprevir in vitro (FC pri EC50 &gt; 50), zatiaľ čo ďalšie substitúcie ako Q80K alebo R, S122R a D168E vykazovali in vitro nízku úroveň rezistencie (FC pri EC50 medzi 2 a 50).
Success was defined as the ability to continue study drug prophylaxis for 100 days after HSCT (without stopping for &gt; 14 days) and survival with no proven or probable IFI for 180 days after HSCT.
Úspešnosť sa definovala ako schopnosť pokračovať v profylaxii skúšaným liekom 100 dní po HSCT (bez zastavenia &gt; 14 dní) a miera prežívania bez dokázanej alebo pravdepodobnej IFI počas 180 dní po HSCT.
Success was defined as the ability to continue study drug prophylaxis for 100 days after HSCT (without stopping for &gt; 14 days) and survival with no proven or probable IFI for 180 days after HSCT.
Úspešnosť sa definovala ako schopnosť pokračovaťv profylaxii skúšaným liekom 100 dní po HSCT (bez zastavenia &gt; 14 dní) a miera prežívania bez dokázanej alebo pravdepodobnej IFI počas 180 dní po HSCT.
Superior efficacy has been demonstrated with the combination of pegylated interferon with ribavirin (sustained response rate of 61 % achieved in a study performed in naïve patients with a ribavirin dose &gt; 10.6 mg/kg, p &lt; 0.01).
Vyššia účinnosť bola preukázaná s kombináciou pegylovaného interferónu s ribavirínom (častosť pretrvávajúcej odpovede 61 % sa dosiahla v štúdii uskutočnenej na ešte neliečených pacientoch s dávkou ribavirínu &gt; 10,6 mg/kg, p &lt; 0,01).
Supportive analyses from Study 2 (CAMMS32400507) showed that LEMTRADA 12 mg/day led to significantly fewer LEMTRADA -treated patients experiencing severe relapses (48% reduction, p=0.0121), and significantly fewer relapses that led to steroid treatment (56% reduction, p &lt; 0.0001) or to hospitalization (55 % reduction, p=0.0045) compared to IFNB-1a.
Podporné analýzy štúdie 2 (CAMMS32400507) ukázali, že podávanie LEMTRADY v dávke 12 mg/denne viedlo k významnému zníženiu počtu pacientov liečených LEMTRADOU, u ktorých sa vyskytol závažný relaps (48 % zníženie, p=0,0121), a k významnému zníženiu počtu relapsov, ktoré viedli k liečbe steroidmi (56 % zníženie, p &lt; 0,0001) alebo hospitalizácii (55 % zníženie, p=0,0045) v porovnaní s IFNB-1a.
Sustained remission* (DAS28(ESR) &lt; 2.6 at both
Pretrvávajúca remisia* (DAS28(ESR) &lt; 2,6 v
Sustained severe lymphopenia ( &lt; 500/mm3), was not observed in clinical studies with Zinbryta.
Pretrvávajúca ťažká lymfopénia ( &lt; 500/mm3) nebola pozorovaná v klinických štúdiách so Zinbrytou.
SUSTIVA has not been adequately studied in patients with advanced HIV disease, namely in patients with CD4 counts &lt; 50 cells/mm3, or after failure of protease inhibitor (PI) containing regimens.
SUSTIVA nebol dostatočne sledovaný u pacientov s pokročilým ochorením HIV, t.j. u pacientov s počtom CD4 &lt; 50 buniek/mm3 alebo po neúspechu liečebných režimov obsahujúcich proteázový inhibítor (PI).
SVR rates were &gt; 94% across combination antiretroviral therapy (cART) regimens, including boosted-PI-, NNRTI-, and integrase inhibitor (INSTI)-based therapies.
Miery SVR boli &gt; 94 % v režime kombinovanej antiretrovírusovej liečby (cART) vrátane terapií založených na PI so zosilneným účinkom, NNRTI a inhibítorom integrázy (INSTI).
SVR rates were higher (absolute difference of at least 28%) for the T12/PR group than for the Pbo/PR48 group across subgroups by sex, age, race, ethnicity, body mass index, HCV genotype subtype, baseline HCV RNA ( &lt; 800,000, ≥ 800,000 IU/ml), and extent of liver fibrosis.
Podiel SVR bol vyšší (absolútny rozdiel najmenej 28 %) pri skupine T12/PR než pri skupine Pbo/PR48 v rámci podskupín podľa pohlavia, veku, rasy, etnickej príslušnosti, indexu telesnej hmotnosti, subtypu genotypu HCV, východiskovej HCV RNA ( &lt; 800 000, ≥ 800 000 IU/ml) a rozsahu fibrózy pečene.
Switching to Eviplera was non-inferior in maintaining HIV-1 RNA &lt; 50 copies/mL when compared to patients who stayed on a ritonavir-boosted protease inhibitor in combination with two NRTIs [Treatment difference (95% CI): + 3.8% (-1.6% to 9.1%)].
Prechod na Evipleru bol porovnateľný ohľadne udržania HIV-1 RNA &lt; 50 kópií/ml v porovnaní s pacientmi, ktorí pokračovali v užívaní inhibítora proteázy posilneného ritonavirom v kombinácii s dvomi NRTI [rozdiel medzi liečbami (95 % IS): +3,8 % (–1,6 % až 9,1 %)].
Symptoms of hypoglycaemia (unconfirmed by blood glucose levels) were observed in patients whose baseline HbA1c was close to the therapeutic target (HbA1c &lt; 7.5%).
Symptómy hypoglykémie (nepotvrdené hladinami glukózy v krvi) sa pozorovali u pacientov, ktorých východisková hodnota HbA1c bola blízka cieľovej hodnote liečby (HbA1c &lt; 7,5%).
System Organ Classification Common Uncommon Rare
Klasifikácia orgánového Časté Menej časté Zriedkavé systému
Systemic allergy is rare ( 1/10,000 to &lt; 1/1,000).
Celková alergia je zriedkavá ( 1/10 000 až &lt; 1/1 000).
Systemic allergy, which is rare (1/10,000 to &lt; 1/1,000) but potentially more serious, is a generalised allergy to insulin.
Systémová alergia, ktorá je zriedkavá (1/10 000 až &lt; 1/1 000), ale potenciálne závažnejšia, je generalizovanou alergiou na inzulín.
Systemic exposure from topical application of tacrolimus ointment is low ( &lt; 1.0 ng/ml) and is unlikely to be affected by concomitant use of substances known to be inhibitors of CYP3A4.
Systémová expozícia po lokálnej aplikácii takrolimu formou masti je nízka ( &lt; 1,0 ng/ml) a je nepravdepodobné, že by bola ovplyvnená súčasne užívanými liečivami, ktoré patria medzi inhibítory CYP3A4.
Systemic exposure to retapamulin has been low following topical application of 10 mg/g ointment in adult and paediatric patients aged 2 years and older (maximum plasma concentration &lt; 20 ng/mL).
Systémová expozícia retapamulínu bola po topickej aplikácii dermálnej masti s koncentráciou 10 mg/g dospelým a pediatrickým pacientom vo veku 2 roky a starším nízka (maximálna plazmatická koncentrácia &lt; 20 ng/ml).
Systemic exposures after a single dose of sunitinib were similar in subjects with severe renal impairment (CLcr &lt; 30 ml/min) compared to subjects with normal renal function (CLcr &gt; 80 ml/min).
Systémové expozície po podaní jednotlivej dávky sunitinibu boli podobné u pacientov so závažnou poruchou funkcie obličiek (klírens kreatinínu CLcr &lt; 30 ml/min) v porovnaní s pacientmi s normálnou funkciou obličiek (CLcr &gt; 80 ml/min).
Systolic blood pressure &gt; 160 mm Hg
Systolický tlak krvi &gt; 160 mm Hg,
systolic blood pressure at entry &gt; 160 mmHg
hodnota vstupného systolického tlaku krvi &gt; 160 mmHg
T12/PR48: INCIVO for 12 weeks with peginterferon alfa-2a and ribavirin for 48 weeks; Pbo/PR: placebo for 12 weeks with peginterferon alfa-2a and ribavirin for 48 weeks a HCV RNA &lt; 25 IU/ml in the week 12 follow-up window
T12/PR48: INCIVO počas 12 týždňov s peginterferónom alfa-2a a ribavirínom počas 48 týždňov; Pbo/PR: placebo počas 12 týždňov s peginterferónom alfa-2a a ribavirínom počas 48 týždňov a HCV RNA &lt; 25 IU/ml v 12. týždni sledovania po skončení liečby
Table 1 Adverse events and laboratory abnormalities with incidence rates ≥10% and the respective percentages under placebo; significantly associated side effects &lt; 10% based on reports from clinical trials
Tabuľka 1 Nežiaduce udalosti a laboratórne abnormality s incidenciou ≥10 % a zodpovedajúce percentá pri použití placeba; významne súvisiace nežiaduce účinky &lt; 10 % na základe hlásení z klinických skúšaní