natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The occurrence of anaemia (haemoglobin &lt; 10 g/dl) has been observed in up to 15% of chronic hepatitis C patients in clinical trials on the combined treatment of Pegasys with ribavirin.
V klinických štúdiách sa u 15 % pacientov s chronickou hepatitídou C liečených Pegasysom v kombinácii s ribavirínom pozoroval výskyt anémie (hemoglobín &lt; 10 g/dl).
The occurrence of osteosarcoma only occurred at doses that produced systemic exposures &gt; 27-times higher than that observed in humans at the 100 micrograms dose.
Výskyt osteosarkómu sa pozoroval iba pri expozícii 27-krát vyššej ako je expozícia pri štandardnom dávkovaní (100 mikrogramov denne).
The only vaccine related injection-site adverse reaction that was more frequent among recipients of ProQuad than among recipients of Varicella Vaccine live (Oka/Merck) and the measles, mumps, and rubella vaccine manufactured by Merck &amp; Co. Inc. was rash at the injection site.
Jediná nežiaduca reakcia v mieste podania injekcie súvisiaca s očkovacou látkou, ktorá bola častejšia medzi príjemcami vakcíny ProQuad ako medzi príjemcami vakcíny proti ovčím kiahňam (Oka/Merck) a vakcíny proti osýpkam, mumpsu a ružienke vyrobenej spoločnosťou Merck &amp; Co., Inc., bola vyrážka v mieste podania injekcie.
The only vaccine-related systemic adverse reactions reported at a significantly greater rate in individuals who received the earlier formulation of ProQuad compared to individuals who received the measles, mumps, and rubella vaccine manufactured by Merck &amp; Co., Inc. and Varicella Vaccine live (Oka/Merck) were fever (≥39.4°C rectal equivalent or abnormal) and measles-like rash.
Jediné systémové nežiaduce reakcie súvisiace s očkovacou látkou, ktoré boli hlásené v signifikantne väčšej miere u jedincov, ktorí dostali predchádzajúcu formuláciu očkovacej látky ProQuad v porovnaním s jedincami, ktorí dostali vakcínu proti osýpkam, mumpsu a ružienke vyrobenú spoločnosťou Merck &amp; Co., Inc. a vakcínu proti ovčím kiahňam (Oka/Merck), boli horúčka (≥ 39,4 °C rektálneho ekvivalentu alebo horúčka na dotyk) a vyrážka podobná osýpkam.
The oral bioavailability of both fluticasone furoate and vilanterol was low, on average 1.26% and &lt; 2%, respectively.
Perorálna biologická dostupnosť flutikazónfuroátu aj vilanterolu bola nízka, v priemere 1,26 % a &lt; 2 %, v uvedenom poradí.
The oral median lethal dose (LD50) of tolvaptan in rats and dogs is &gt; 2000 mg/kg.
Perorálna stredná letálna dávka (LD50) tolvaptanu u potkanov a psov je &gt; 2 000 mg/kg.
The ORR was 27.9% and 0% for subjects in the cabozantinib arm and placebo arm, respectively (p &lt; 0.0001; Table 2).
ORR bol 27,9 % a 0 % u pacientov v ramene s cabozantinibom a ramene s placebom (p &lt; 0,0001; Tabuľka 2).
The OS and PFS benefit was observed consistently, in all relevant pre-specified subgroups, including race, geographic region, age ( &lt; 65; ≥ 65), sex, ECOG PS, KRAS status, time since diagnosis of first metastasis, number of metastatic sites, and primary tumour site.
Prínos pre OS a PFS bol pozorovaný zhodne vo všetkých preddefinovaných podskupinách vrátane rasy, geografickej oblasti, veku ( &lt; 65; ≥ 65), pohlavia, ECOG PS, KRAS statusu, času od diagnostikovania prvej metastázy, počtu metastatických miest a miesta primárneho tumoru.
The overall adverse reaction profile for morbidly obese patients (BMI &gt; 40) does not suggest a meaningful difference in safety compared to patients with BMI ≤ 40.
Celkový profil nežiaducich reakcií pre morbídne obéznych pacientov (BMI &gt; 40) nenasvedčuje významnému rozdielu v bezpečnosti v porovnaní s pacientmi s BMI ≤ 40.
The overall exposure of adolescents (12 to ≤17 years) and children (2 to &lt; 12 years) to deferasirox after single and multiple doses was lower than that in adult patients.
Celková expozícia deferasiroxu u dospievajúcich (12 až 17 rokov) a detí (2 až &lt; 12 rokov) po jednorazovom a opakovanom podávaní bola nižšia ako u dospelých pacientov.
The overall incidence of transaminase increases &gt; 3 xULN (not necessarily comprising an adverse event) in the voriconazole clinical programme was 18.0% (319/1,768) in adults and 25.8% (73/283) in paediatric subjects who received voriconazole for pooled therapeutic and prophylaxis use.
Celková incidencia zvýšenia aminotransferáz &gt; 3xULN (hornej hranice normálnych hodnôt) (nemuseli byť zahrnuté do nežiaducich udalostí) v klinickom programe s vorikonazolom bola 18  (319/1 768) u dospelých pacientov a 25,8 % (73/283) u pediatrických pacientov, ktorí užívali vorikonazol v rámci združených terapeutických a profylaktických štúdií.
The overall incidence of transaminase increases &gt; 3 xULN (not necessarily comprising an adverse event) in the voriconazole clinical programme was 18.0% (319/1,768) in adults and 25.8% (73/283) in paediatric subjects who received voriconazole for pooled therapeutic and prophylaxis use.
Celková incidencia zvýšenia aminotransferáz &gt; 3xULN (hornej hranice normálnych hodnôt) (nemuseli byť zahrnuté do nežiaducich udalostí) v klinickom programe s vorikonazolom bola 18,0  (319/1 768) u dospelých pacientov a 25,8 % (73/283) u pediatrických pacientov, ktorí užívali vorikonazol v rámci združených terapeutických a profylaktických štúdií.
The overall incidence of transaminase increases &gt; 3 xULN (not necessarily comprising an adverse event) in the voriconazole clinical programme was 18.0% (319/1768) in adults and 25.8% (73/283) in paediatric subjects who received voriconazole for pooled therapeutic and prophylaxis use.
Celková incidencia zvýšenia aminotransferáz &gt; 3xULN (hornej hranice normálnych hodnôt) (nemuseli byť zahrnuté do nežiaducich udalostí) v klinickom programe s vorikonazolom bola 18 % (319/1 768) u dospelých pacientov a 25,8 % (73/283) u pediatrických pacientov, ktorí užívali vorikonazol v rámci združených terapeutických a profylaktických štúdií.
The overall incidence of transaminase increases &gt; 3xULN (not necessarily comprising an adverse event) in the voriconazole clinical programme was 18.0% (319/1,768) in adults and 25.8% (73/283) in paediatric subjects who received voriconazole for pooled therapeutic and prophylaxis use.
Celková incidencia klinicky zvýšenia aminotransferáz &gt; 3xULN (hornej hranice normálnych hodnôt) (nemuseli byť zahrnuté do nežiaducich udalostí) v klinickom programe s vorikonazolom bola 18,0  (319/1 768) u dospelých pacientov a 25,8 % (73/283) u pediatrických pacientov, ktorí užívali vorikonazol v rámci združených terapeutických a profylaktických štúdií.
The overall objective response rates in the all-randomised population (investigator assessment) were 25.7% (capecitabine) vs.
V celej randomizovanej populácii sa celková objektívna odpoveď na liečbu (podľa hodnotenia skúšajúceho) zaznamenala u 25,7 % (kapecitabín) v porovnaní s 16,7 % (Mayo režim); p &lt; 0,0002.
The overall rate of response (ICC and EC combined) was 88.9% (8/9) for 2 to &lt; 12 years old and 62.5% (5/8) for 12 to &lt; 18 years old.
Celkový výskyt odpovede (u pacientov s ICC aj EC) bol 88,9 % (8/9) u pacientov vo veku 2 až &lt; 12 rokov a 62,5 % (5/8) u pacientov vo veku 12 až &lt; 18 rokov.
The overall survival hazard ratio in patients &lt; 65 years of age was 0.68 (95% CI 0.55, 0.85) and in patients 65 years of age and older it was 0.95 (95% CI 0.76, 1.19).
Pomer rizika celkového prežitia pacientov vo veku &lt; 65 rokov bol 0,68 (95 % CI 0,55, 0,85) a pacientov vo veku 65 rokov a starších bol 0,95 (95 % CI 0,76, 1,19).
The patients had at least one additional coronary heart disease risk factor, including: previous myocardial infarction or stroke ( &gt; 6 months prior to enrollment) or documentation of other atherosclerotic cardiovascular disease (overall 51.5%), type 2 diabetes (36.1%), high density lipoprotein - cholesterol &lt; 35 mg/dl or &lt; 0.906 mmol/l (11.6%), left ventricular hypertrophy diagnosed by electrocardiogram or echocardiography (20.9%), current cigarette smoking (21.9%).
Pacienti mali aspoň jeden ďalší rizikový faktor pre koronárnu chorobu srdca vrátane infarktu myokardu alebo cievnej mozgovej príhody v minulosti ( &gt; 6 mesiacov pred zaradením do klinického skúšania) alebo dokumentovaného iného aterosklerotického kardiovaskulárneho ochorenia (celkovo 51,5%), diabetu 2. typu (36,1%), HDL cholesterolu &lt; 35 mg/dl alebo &lt; 0,906 mmol/l (11,6%), hypertrofie ľavej komory diagnostikovanej pomocou elektrokardiogramu alebo echokardiograficky (20,9%), fajčenia cigariet v súčasnosti (21,9%).
The percent of patients requiring escape medications from baseline to week 8 was nearly 3-fold less with OZURDEX (7.8%) compared to Sham (22.4%), p = 0.012.
Percento pacientov vyžadujúcich si liek proti bolesti od začiatku do 8. týždňa bol viac než 3-násobne nižší s OZURDEXOM (7,8 %) v porovnaní so simulovanou liečbou (22,4 %), p &lt; 0,012.
The percentage of patients achieving biochemical control, including those patients with IGF-1 &lt; LLN was 25.9% in the pasireotide intramuscular use group and 0% in the octreotide intramuscular use group.
Percento pacientov dosahujúcich biochemickú kontrolu, vrátane pacientov s IGF-1 &lt; LLN bolo 25,9% v skupine s pasireotidom podávaným intramuskulárne a 0% v skupine s oktreotidom podávaným intramuskulárne.
The percentage of patients achieving HIV-1 RNA &lt; 50 copies/ml at Week 24 was lower in the paediatric patients receiving lopinavir/ritonavir tablets once daily (88.2%) than in patients receiving the twice-daily dosing (96.6%, p = 0.040), mainly due to lower adherence in the once-daily group.
Percento pacientov, ktorí dosiahli &lt; 50 kópií HIV-1 RNA/ml v 24. týždni bolo nižšie u detských pacientov užívajúcich tablety lopinaviru/ritonaviru jedenkrát denne (88,2 %) ako u pacientov, ktorí dostávali dávku dvakrát denne (96,6 %, p = 0,040), najmä z dôvodu nižšieho dodržiavania liečby v skupine s liečbou jedenkrát denne.
The percentage of patients achieving HIV-1 RNA &lt; 50 copies/ml at Week 24 was lower in the paediatric patients receiving lopinavir/ritonavir tablets once daily (88.2%) than in patients receiving the twice-daily dosing (96.6%, p = 0.040), mainly due to lower adherence in the once-daily group.
Percento pacientov, ktorí dosiahli &lt; 50 kópií HIV-1 RNA/ml v 24. týždni bolo nižšie u detských pacientov užívajúcich tablety lopinaviru/ritonaviru jedenkrát denne (88,2%) ako u pacientov, ktorí dostávali dávku dvakrát denne (96,6%, p = 0,040), najmä z dôvodu nižšieho dodržiavania liečby v skupine s liečbou jedenkrát denne.
The percentage of patients experiencing at least one bleeding event in the two treatment groups was 10.9% and 6.4%, respectively (p &lt; 0.001).
V týchto dvoch skupinách došlo k minimálne jednej krvácavej príhode u 10,9%, respektíve 6,4% pacientov (p &lt; 0,001).
The percentage of patients in AUGMENT who achieved a clinically meaningful improvement from baseline in SGRQ total score (defined as a decrease of at least 4 units) was higher with Brimica Genuair than with placebo (58.2% compared to 38.7%, respectively; p &lt; 0.001).
Percento pacientov v štúdii AUGMENT, ktorí dosiahli klinicky významné zlepšenie v porovnaní s úvodnou hodnotou v celkovom skóre SGRQ (definované ako pokles o aspoň 4 jednotky) bolo vyššie s liekom Brimica Genuair v porovnaní s placebom (58,2 % v porovnaní s 38,7 %, p &lt; 0,0001).
The percentage of patients in AUGMENT who achieved a clinically meaningful improvement from baseline in SGRQ total score (defined as a decrease of at least 4 units) was higher with Duaklir Genuair than with placebo (58.2% compared to 38.7%, respectively; p &lt; 0.001).
Percento pacientov v štúdii AUGMENT, ktorí dosiahli klinicky významné zlepšenie v porovnaní s úvodnou hodnotou v celkovom skóre SGRQ (definované ako pokles o aspoň 4 jednotky) bolo vyššie s liekom Duaklir Genuair v porovnaní s placebom (58,2 % v porovnaní s 38,7 %, p &lt; 0,0001).
The percentage of patients reaching HbA1c &lt; 7% was 51% in the rimonabant group and 35% in the placebo group.
V skupine s rimonabantom dosiahlo 51% pacientov HbA1c &lt; 7% a v skupine s placebom to bolo 35% pacientov.
The percentage of patients who achieved a goal of HbA1c &lt; 7.0% was comparable between the treatment groups.
Percento pacientov, ktorí dosiahli cieľ HbA1c  7,0 %, bolo v oboch terapeutických skupiných porovnateľné.
The percentage of patients with Grades 3-4 neutropenia (neutrophil counts &lt; 0.75 x 109/L) was higher in boceprevir-treated patients (29%) than in placebo-treated patients (17%), in combination with peginterferon alfa-2b and ribavirin.
Percentuálne zastúpenie pacientov s neutropéniou 3.-4. stupňa (počet neutrofilov &lt; 0,75 x 109/l) bolo vyššie u pacientov liečených boceprevirom (29 %) ako u pacientov, ktorí dostávali placebo (17 %), v kombinácii s peginterferónom alfa-2b a ribavirínom.
The percentage of patients with heart rate values &lt; 50 bpm on treatment was 11% for patients who received lumacaftor/ivacaftor, compared to 4.9% for patients who received placebo.
Percento pacientov s hodnotami srdcovej frekvencie &lt; 50 bpm počas liečby bolo 11 % u pacientov, ktorí dostávali lumakaftor/ivakaftor, v porovnaní s 4,9 % u pacientov, ktorí dostávali placebo.
The percentage of patients with vitamin D deficiency (serum 25-hydroxyvitamin D  22.5 nmol/l [ 9 ng/ml]) was significantly reduced by 92 % with ADROVANCE (70 mg/2,800 IU) vs. alendronate-only (1 % vs 13 %, respectively).
Percento pacientok s nedostatkom vitamínu D (25-hydroxyvitamín D v sére &lt; 22,5 nmol/l [ &lt; 9 ng/ml]) bolo významne znížené o 92 % pri lieku ADROVANCE (70 mg/2 800 IU) oproti samotnému alendronanu (1 % oproti 13 %, v uvedenom poradí).
The percentage of patients with vitamin D deficiency (serum 25-hydroxyvitamin D  22.5 nmol/l [ 9 ng/ml]) was significantly reduced by 92 % with FOSAVANCE (70 mg/2,800 IU) vs. alendronate-only (1 % vs 13 %, respectively).
Percento pacientok s nedostatkom vitamínu D (25-hydroxyvitamín D v sére &lt; 22,5 nmol/l [ &lt; 9 ng/ml]) bolo signifikantne znížené o 92 % s liekom FOSAVANCE (70 mg/2 800 IU) oproti samotnému alendronátu (1 % oproti 13 %).
The percentage of subjects reaching neutralising antibody titres of &gt; 1/80 were 54.9% and 44.9% at months 12 and 24, respectively.
Percento jedincov dosahujúcich titer neutralizujúcich protilátok &gt; 1/80 bolo po 12 mesiacoch 54,9 % a po 24 mesiacoch 44,9 %.
The percentage of the dose of lenvatinib excreted in urine was low in all cohorts ( &lt; 2.16% across treatment cohorts).
Percento dávky lenvatinibu vylúčenej do moču bolo nízke vo všetkých kohortách ( &lt; 2,16 % vo všetkých liečebných kohortách).
The percentage of thrice-weekly urine samples that were negative for non-study opioids was statistically higher for both buprenorphine/naloxone versus placebo (p &lt; 0.0001) and buprenorphine versus placebo (p &lt; 0.0001).
Percento vzoriek moču odobratých trikrát týždenne, ktoré boli negatívne na opioidy neužívané v štúdii, bolo štatisticky vyššie u buprenorfínu/naloxónu v porovnaní s placebom (p &lt; 0,0001) a u buprenorfínu v porovnaní s placebom (p &lt; 0,0001).
The percentages of patients with clinically meaningful improvements in TDI focal score (defined as an increase of at least 1 unit) were higher with Duaklir Genuair than with placebo in ACLIFORM-COPD (64.8% compared to 45.5%; p &lt; 0.001) and AUGMENT (58.1% compared to 36.6%; p &lt; 0.0001).
Percento pacientov s klinicky významným zlepšením vo fokálnom skóre TDI (definované ako zvýšenie aspoň o 1 jednotku) bolo vyššie s liekom Duaklir Genuair ako u placeba v štúdii ACLIFORM-COPD (64,8 % v porovnaní so 45,5 %, p &lt; 0,001) a v štúdii AUGMENT (58,1 % v porovnaní s 36,6 %, p &lt; 0,0001).
The perfusion should be terminated if the cumulative leakage into the systemic circulation is &gt; 10%.
Perfúzia sa má prerušiť, ak kumulované presakovanie do systémového obehu je &gt; 10 %.
The period of onset of hepatocellular injury (by ALT elevations &gt; 3xULN) was within 3 to 14 months after initiating treatment and these increases were reversible, with ALT returning to &lt; 3xULN within 1 to 4 months.
Obdobie nástupu hepatocelulárneho poškodenia (na základe zvýšenia hladiny ALT &gt; 3 x ULN) bolo do 3 až 14 mesiacov od začiatku liečby a toto zvýšenie bolo vratné s návratom hladiny ALT na úroveň &lt; 3 x ULN v priebehu 1 až 4 mesiacov.
The PFS benefit of Kd was consistently observed in all subgroups, including patients ≥ 75 years of age (n = 143), patients with high risk (n = 210) genetic mutations, and patients with baseline creatinine clearance of 30 - &lt; 50mL/min (n = 128).
Prínos Kd pre PFS bol zhodne pozorovaný vo všetkých podskupinách vrátane pacientov vo veku ≥ 75 rokov (n = 143), pacientov s vysokým rizikom (n = 210) genetických mutácií a pacientov, ktorých východiskový klírens kreatinínu bol 30 – &lt; 50ml/min (n = 128).
The PFS benefit of KRd was consistently observed in all subgroups, including patients ≥ 75 years of age (n = 96), patients with high risk (n = 100) or unknown (n = 375) risk genetic mutations, and patients with baseline creatinine clearance of 30 - &lt; 50mL/min (n = 56).
Prínos KRd pre PFS bol konzistentne pozorovaný vo všetkých podskupinách vrátane pacientov vo veku ≥ 75 rokov (n = 96), pacientov s vysokým (n = 100) alebo s neznámym (n = 375) rizikom genetických mutácií a pacientov s východiskovým klírensom kreatinínu 30 – &lt; 50 ml/min (n = 56).
The pharmacokinetic parameters of regadenoson have not yet been studied in the paediatric population ( &lt; 18 years).
Farmakokinetické parametre regadenozonu u detí a dospievajúcich sa zatiaľ neskúmali ( &lt; 18 rokov).
The pharmacokinetic parameters of riluzole after multiple dose administration (4.5 days of treatment at 50 mg riluzole bid) are not affected in the older people ( &gt; 70 years).
Farmakokinetické parametre riluzolu po niekoľkonásobnom podaní dávky (4,5 dní liečby pri 50 mg riluzolu 2x denne) nie sú u starších pacientov (70 rokov) ovplyvnené.
The pharmacokinetic profile of a 20 mg dose of tasimelteon was compared among 8 subjects with severe renal impairment (estimated glomerular filtration rate [eGFR] ≤ 29 mL/min/1.73m2), 8 subjects with end- stage renal disease (ESRD) (GFR &lt; 15 mL/min/1.73m2) requiring hemodialysis, and 16 healthy matched controls.
Farmakokinetický profil tasimelteonu v dávke 20 mg sa porovnával u 8 subjektov so závažnou poruchou funkcie obličiek (odhadnutá rýchlosť glomerulárnej filtrácie [eGFR] ≤ 29 ml/min/1,73 m2), u 8 subjektov s ochorením obličiek v terminálnom štádiu (ESRD) (GFR &lt; 15 ml/min/1,73 m2) vyžadujúcom hemodialýzu a u 16 zdravých priradených kontrolných subjektov.
The pharmacokinetic profile of eslicarbazepine acetate is unaffected in the elderly patients with creatinine clearance &gt; 60 ml/min (see section 4.2).
Farmakokinetický profil eslikarbazepín acetátu u starších pacientov s klírens kreatinínu &gt; 60 ml/min nie je ovplyvnený (pozri časť 4.2).
The pharmacokinetics in paediatric patients ( &lt; 18 years) have not yet been evaluated.
Farmakokinetika u pediatrických pacientov (vo veku &lt; 18 rokov) sa zatiaľ nehodnotila.
The pharmacokinetics of alogliptin in children and adolescents &lt; 18 years old has not been established.
Farmakokinetické vlastnosti alogliptínu u detí a dospievajúcich mladších ako 18 rokov neboli doteraz stanovené.
The pharmacokinetics of alogliptin in children and adolescents &lt; 18 years old has not been established.
Farmakokinetické vlastnosti alogliptínu u detí a dospievajúcich mladších ako 18 rokov neboli stanovené.
The pharmacokinetics of bortezomib are not influenced in patients with mild to moderate renal impairment (Creatinine Clearance [CrCL] &gt; 20 ml/min/1.73 m2); therefore, dose adjustments are not necessary for these patients.
Farmakokinetika bortezomibu nie je ovplyvnená u pacientov s mierne až stredne závažnou poruchou funkcie obličiek (klírens kreatinínu [CrCL] &gt; 20 ml/min/1,73 m2 ), a preto u týchto pacientov nie je potrebná úprava dávky.
The pharmacokinetics of bortezomib are not influenced in patients with mild to moderate renal impairment (Creatinine Clearance [CrCL] &gt; 20 ml/min/1.73 m2); therefore, dose adjustments are not necessary for these patients.
Farmakokinetika bortezomibu nie je ovplyvnená u pacientov s mierne až stredne závažnou poruchou funkcie obličiek (klírens kreatinínu [CrCL] &gt; 20 ml/min/1,73 m2), a preto u týchto pacientov nie je potrebná úprava dávky.
The pharmacokinetics of darunavir in combination with ritonavir taken once daily in 12 ART-naïve paediatric patients, aged 12 to &lt; 18 years and weighing at least 40 kg, showed that PREZISTA/ritonavir 800/100 mg once daily results in darunavir exposure that was comparable to that achieved in adults receiving PREZISTA/ritonavir 800/100 mg once daily.
Farmakokinetika darunaviru užívaného spolu s ritonavirom jedenkrát denne u 12 pediatrických pacientov vo veku 12 až &lt; 18 rokov a s hmotnosťou najmenej 40 kg, ktorí neboli predtým liečení ART, ukázala, že dávka PREZISTY/ritonaviru 800/100 mg jedenkrát denne viedla k expozícii darunaviru, ktorá bola porovnateľná s expozíciou získanou u dospelých užívajúcich PREZISTU/ritonavir 800/100 mg jedenkrát denne.
The pharmacokinetics of dexmedetomidine in subjects with severe renal impairment (creatinine clearance &lt; 30 ml/min) is not altered relative to healthy subjects.
Farmakokinetika dexmedetomidinu u jedincov s ťažkým poškodením funkcie obličiek (klírens kreatinínu &lt; 30 ml/min) nie je zmenená v porovnaní so zdravými jedincami.
The pharmacokinetics of dextromethorphan/quinidine have not been investigated systematically in elderly subjects (aged &gt; 65 years) although such subjects were included in the clinical programme (14% ≥65 years, 2% ≥75 years).
Farmakokinetické vlastnosti dextrometorfanu/chinidínu sa u starších pacientov (vo veku &gt; 65 rokov) systematicky neskúmali, hoci títo pacienti boli zaradení do klinického programu (14 % vo veku ≥ 65 rokov, 2 % vo veku ≥ 75 rokov).
The pharmacokinetics of dolutegravir in 10 antiretroviral treatment-experienced HIV-1 infected adolescents (12 to &lt; 18 years of age) showed that Tivicay 50 mg once daily oral dosage resulted in dolutegravir exposure comparable to that observed in adults who received Tivicay 50 mg orally once daily.
Farmakokinetika dolutegraviru u 10 dospievajúcich infikovaných HIV-1, ktorí boli po predchádzajúcej antiretrovírusovej liečbe (vo veku 12 až &lt; 18 rokov) ukázala, že Tivicay v dávke 50 mg perorálne jedenkrát denne viedol k expozícii dolutegraviru porovnateľnej s expozíciou pozorovanou u dospelých, ktorí užívali Tivicay v dávke 50 mg perorálne jedenkrát denne.
The pharmacokinetics of dulaglutide were evaluated in a clinical pharmacology study and were generally similar between healthy subjects and patients with mild to severe renal impairment (CrCl &lt; 30 ml/min), including end stage renal disease (requiring dialysis).
Farmakokinetika dulaglutidu sa hodnotila v klinickej farmakologickej štúdii, pričom u zdravých subjektov a pacientov s miernym až závažným poškodením funkcie obličiek (CrCl &lt; 30 ml/min), vrátane konečného štádia ochorenia obličiek (vyžadujúceho dialýzu) bola vo všeobecnosti rovnaká.
The pharmacokinetics of ospemifene has not been evaluated in patients with severe hepatic impairment (Child-Pugh Class score &gt; 9).
Farmakokinetické vlastnosti ospemifénu neboli hodnotené u pacientok s ťažkým poškodením pečene (Childovo-Pughovo skóre &gt; 9).
The pharmacokinetics of pioglitazone in children and adolescents &lt; 18 years old has not been established.
Farmakokinetické vlastnosti pioglitazónu u detí a dospievajúcich mladších ako 18 rokov neboli doteraz stanovené.
The pharmacokinetics of rilpivirine in paediatric patients &lt; 12 years of age is under investigation.
Farmakokinetika rilpivirínu u pediatrických pacientov mladších ako 12 rokov je predmetom výskumu.
The pharmacokinetics of telaprevir were assessed after administration of a single dose of 750 mg to HCV-negative subjects with severe renal impairment (CrCl &lt; 30 ml/min).
Farmakokinetika telapreviru sa hodnotila po podaní jednorazovej dávky 750 mg jedincom s negativitou HCV s ťažkou poruchou funkcie obličiek (CrCl &lt; 30 ml/min).