natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Country boxes and maps of Europe atdifferent periods are presented in Annex 1 of this report.
Obrázky a mapy Európy v rôznychobdobiach sú uvedené v prílohe 1 tejtosprávy.
Introduction The insight into the lives of women scientists in the Enwise countrieswould hardly be possible without a basic knowledge of a more generalgender context. This chapter shows that basicdoes not mean simple.
Úvod Pochopiť život vedeckých pracovníčok v krajinách Enwise by bolo takmernemožné bez základných vedomostí o všeobecnejších rodových súvislostiach.Táto kapitola ukazuje, že základnéneznamená jednoduché.
Eventhough it strives to provide both insiders (from the East) and outsiders(from the West) with as many explanatory clues as possible, it does notintend to make the explanation too easy.
Snahou boloposkytnúť čo najviac vysvetľujúcich informácií aj tým, ktorým je situáciaznáma (z Východu), aj tým, ktorí situáciu nepoznajú (zo Západu), nebolo všakúmyslom toto vysvetlenie príliš zjednodušiť.
Actually quite a few stereotypical images of an Eastern European womanare already circulating, whichthe following arguments and information consciously attack, emphasisingthe complexities of the reality of these women.
V skutočnosti dnes už existujeniekoľko stereotypov reprezentujúcichvýchodoeurópsku ženu, ktoré nasledujúceargumenty a informácie zámerne spochybňujú, zdôrazňujúc tak zložitosťreality týchto žien.
Moreover, the basic starting point here is that the gender history of the Enwise countries may beeven more complexthan their political one, and the latter has indeed beenuniversally acknowledged as complex.
Ponúka sa rad kvalitatívnychvysvetlení,ktoré sa sústreďujú na kulturálnyvplyv politických dejín, s cieľom naznačiťmožné spôsoby interpretácie doteraz dostupných faktov.
The institutionaland statisticalpartof the gender dimension of this history was the easiest part of the task.
Komplexnosť daných odpovedí je zrejmá už vzhľadom na najzákladnejšievýsledky prieskumu o situácii žien v krajinách skupiny Enwise, ktoré sa naprvý pohľad zdajú byť plné protikladova paradoxov.
Aset of qualitativeexplanations is offered, which focuses on the culturalimpact of political histories to indicate possible ways of interpretation ofthe data available so far.The complexity of the given answers is obvious, in view of the very basicfindings about the situation of women in the Enwise countries, which atfirst glance seem to be replete with contradictionsand paradoxes.
Takéto antitézy sú typicképre súčasné sociálne postavenie žien, menovite napríklad vysoká nezávislosťa profesionalitažien na jednej strane a pomerne konzervatívne rodové modelyna strane druhej, čo je tiež relevantné aj v prípade, keď berieme do úvahykaždodenný zápas žien vo vede.
Suchantitheses are typical of the current social position of women, namely theone between high independenceand professional activitiesof women, onthe one hand, and relatively conservative gender patternson the other,which is also relevant when considering the everyday struggles of womenin science.To unravel the roots of this confusing combination is to decipher the current contradictions facing such women: this constitutes thefinal stage in a long chain of cultural changes, in which both progressivismand conservatism had their specific meanings, in most cases unknown in Western European societies.
Rozmotať korene tejto spletitej kombinácieznamená dešifrovať dnes existujúce protiklady, ktorým sú ženy vystavené: jeto záverečné štádium dlhej reťaze kulturálnych zmien, v ktorých mali takprogresivizmus ako aj konzervativizmus svoj špecifický význam, vo väčšineprípadov neznámy v západoeurópskej spoločnosti.
Leaving aside the two World Wars, the Enwise countries shared with the rest of Europe (although both warsstarted in the Enwise countries and lasted there for a longer period oftime), these countries underwent in addition threeother dramatic macrosocial and political changes: the liberationfrom former empires resulting inthe creation of independent nation states (trajectories from pre-modern tomodern social form included); the communist takeover;and the rebuildingof democratic political systems combined with the transition to marketoriented economies.
Okrem dvoch svetovýchvojen, na ktorých sa podieľali krajiny skupiny Enwise so zvyškom Európy (ikeďobidve vojny sa začali v krajinách Enwise a trvali tam dlhšiu dobu), tietokrajiny prešli ešte ďalšími tromidramatickými makrospoločenským apolitickými zmenami: oslobodenieod bývalých impérií, ktoré vyústilo dovzniku nezávislých národných štátov (vrátane cesty od pred-modernej kumodernej sociálnej formácii); komunistický prevrat; a znovunastoleniedemokratických politických systémov spojené s prechodom na trhovúekonomiku.
This chapter deals with each of these stages and considers in addition a fourth one, the process of accession to the European Union1.
Kapitola sa zaoberá každým z uvedených štádií a berie do úvahyešte aj štvrté, proces vstupu do Európskej únie1.
Although, geopolitically, accession constitutes a momentous stepfor Enwise countries, in reality, it is no more than a continuation of thesocial and cultural changes begun with the revolutions of 1989.It should be stressed that all the above-mentioned transformationsimplied what can be called cultural revolutions, which on each occasionhad a gender aspect, but each time in a different way.
Napriek tomu, žezgeopolitického hľadiska je vstup významným krokom pre krajiny Enwise,v skutočnosti sa nejedná o nič viac ako o pokračovanie spoločenskýchakultúrnych zmien, ktoré sa začali revolúciami v roku 1989. Treba zdôrazniť, že všetky spomínané transformácie mali za následok takzvanékultúrne revolúcie, ktoré vždy obsahovali istý rodový aspekt, ale zakaždýmvinejforme.
In the pre-communistperiod, the liberation movements in these countries had to find equilibrium between national self-confirmation and the necessity of modernisationand thus gender politics was two-sided.
V období pred nástupom komunizmu museli oslobodzovaciehnutia nájsť rovnováhu medzi národným sebaurčením a nutnosťou priniesťmodernizáciu, a preto bola rodová politika dvojsečnou.
The communist Cultural Revolution intended to be the most radical and, in terms of gender, the most pro-
Cieľom komunistickejkultúrnej revolúcie bolo byť najradikálnejšou, a čo sa týka otázky rodovej
kg407785_016 13/07/04 10:50 Page 19 gressive, but in reality, due to its oppressive nature, it erected limits towomen’s emancipation both directly, by limiting their freedom, and indirectly, by provoking conservative counter-reaction, thus the gender changewas contradictory.
kg601169_016 28/02/06 16:07 Page 19 rovnoprávnosti aj najprogresívnejšou. V skutočnosti však svojou tyranskoupodstatou postavila prekážky úplnej emancipácii žien, a to tak priamo,obmedzovaním ich slobody, ako aj nepriamo, tým, že vyvolávala konzervatívneprotireakcie.
The post-communisttransformation was not evenly uniform throughout the former Eastern bloc countries either, in terms of cultural gender impact: public (mainstream) discourse, re-opened with thistransformation, allowed for political, economic and, to some extent also,cultural changes, but apparently feared and inhibited another revolutionin the realm of gender relations and family life.
Rodová zmena tak bola plná protikladov. Postkomunistickátransformácia tiež nebola úplne rovnaká v krajinách bývalého východného blokuz hľadiska kultúrne rodového vplyvu: verejná (mienkotvorná) diskusia, znovuotvorená touto zmenou, počítala s politickými, ekonomickými a do istej mieryaj s kulturálnymi zmenami, ale viditeľne sa obávala a bránila ďalšej revolúciivo sfére rodových vzťahov a rodinného života.
Communist overburdening of women and images of Western feminism, depicted as threateninglymilitant, served as discouraging arguments.
Preťažovanie žien za komunizmua hrozivo militantne vykresľovaný obraz západného feminizmu slúžili akoodradzujúce argumenty.
At the same time, behind thisloud rhetoric, the demographic behaviour of younger women and changesin attitudes, in a great part of the female population, showed a rather rapid change in life strategies towards more liberated and more thoughtfulwomen’s lives.
Za takejto hlučnej rétoriky však súčasne dochádzalo,v dôsledku demografického správania mladšej generácie žien a zmien vnázorochveľkej časti ženskej populácie, ku pomerne rapídnej zmene životných stratégiísmerom k liberalizácii a väčšej zmysluplnostiživota žien.
In this last period, changes of gender culture have been fragmented, multi-speed, and maybe slower in rhetoric than in behaviour,both spontaneous(due to new opportunities) and actively triggeredby the perspective of EU enlargement.Regarding the panoply of remarkable historical vicissitudes that the Enwise countries have witnessed, the precisecultural context of each period in each country can only be understoodwhen the key is found to the respective combination of continuities and discontinuities.
V tomto poslednomobdobí boli zmeny rodovej kultúry čiastkové, prebiehali nerovnakou rýchlosťou,možno o niečo pomalšie v rečníckej rovine ako v samotnom správaní, ale bolispontánne(vďaka novým príležitostiam) a aktívne vyvolanéperspektívourozšírenia EÚ. Nádheru a čaro tejto pozoruhodnej dejinnej hry osudu, ktorejsvedkom sa stali krajiny Enwise, a presný kulturálny kontext každého obdobiav jednotlivých krajinách, je možné pochopiť iba ak sa podarí nájsť kľúčkpríslušnej kombinácii súvislostí a nesúvislostí.
Negotiating gender contract in precommunist times In the last two centuries, the basic fate of the societies under considerationhas been virtually one of permanent changes of their position in thegeopolitical (European) order.
Vyjednávanie o rodovej zmluve v predkomunistickej do beZ a posledné dve storočia boli hlavným osudom uvažovaných spoločnostítakmer permanentné zmeny ich postavenia v geopolitickom (európskom)usporiadaní.
Historical analyses still discuss the way thevery lines, along which Europe has been perceived as divided, were con- strued: until the 19thcentury, the main division was along the North-Southaxis, during the 19thcentury the East-West line started to dominate, andlater in addition, the concept of Central Europe came into existence, being since this time in a state of permanent flux.These facts are indeed well-known and scarcely need enumeration butnow there are questions to raise in connection with our specific topic: didall these transformations also have, among other things, a specific gender impact?
Dejinné analýzy stále diskutujú, akým spôsobom vysvetliť najmähranice, ktoré boli považované za deliacu čiaru Európy: až do 19. storočiabola hlavná deliaca hranica pozdĺž severojužnej osi, počas 19. storočia začaladominovať východo-západná čiara, a neskôr okrem toho vznikol koncept Strednej Európy, ktorý je odvtedy v stave neustálej premeny. Uvedené fakty sú určite dobre známe a sotva je nutné ich vymenovávať, terazvšak treba nastoliť otázky súvisiace s našou konkrétnou témou: mali všetkytieto transformácie okrem iných náležitostí aj špecifický rodový vplyv?
If so, in what kind of framework can such impact be theorised anddocumented?
Akáno, o akom druhu vplyvu možno hovoriť v súvislosti s oboma, reálnymi ajsymbolickými hranicami?
What type of gender impact can be related to those, both real and symbolic, borderlines?
Alebo ešte presnejšie: existoval konkrétny historický kontext, ktorý urýchlil či podporil takýto vývoj?
And still more focused: was there a specific historical contextwhich precipitated or encouraged this development?How did it affect the historical background of the position of women inscience in the Enwise countries?
Ako to ovplyvnilo dejinnépozadie postavenia žien vo vede v krajinách Enwise?
A preliminary glance prompts a basicquestion: how can it be explained that, despite the historical positioning ofthese countries on the margins of Europe, the historical position of women,as testified by various data, can not be regarded as backward?These questions can be properly answered on the base of gender-basedresearchwhich in all these countries has yet to be pursued.
Už predbežný pohľad vyvoláva základnú otázku: ako možno vysvetliť, že napriek dejinnémuumiestňovaniu predmetných krajín na okraj Európy, dejinné postavenie žien,ako osvedčili mnohé údaje, nemožno považovať za zaostalé?Na uvedené otázky možno správne odpovedať na základe zistení podrobnéhorodovo orientovaného výskumu, ktorý však vo všetkých spomínaných krajináchešte len musí prebehnúť.
Even thoughthere are, here and there, historical data and descriptions available onboth the women’s movement and on the history of women’s social
Napriek existencii sporadických historických údajova opisov, ktoré sú k dispozícii o ženskom hnutí ako aj o dejinách spoločenskéhopokroku žien, nový prístup, ktorý sa sústreďuje na utváranie týchto dejín,
FROM NATIONAL ICONS TO SUPERWOMEN advancement, a new approach focusing on the constructionof this history,including the construction of gender in society and science started to begradually developed only after the collapse of communism, mostly aroundthe end of 1990s (Miethe and Roth, 2003).
OD NÁRODNÝCH IDOLOV K SUPERŽENÁM vrátane otvorenia rodovej problematiky v spoločnosti a vo vede, sa postupnezačal objavovať iba po páde komunizmu, hlavne koncom 90. rokov(Miethe/Roth 2003).
Thus, if the issue women in sci-enceis to be grasped in its whole context, support of systematic researchof the history of women in higher education and science in the individual Central and Eastern European countries must be strongly advocated.The basic framework is nevertheless obvious: women’s movements in thisregion were strongly related to the processes of formation and liberation ofnations(in the19thcentury and at the beginning of the 20thcentury) and later on to the processes of establishments of new nation states.
Ak chceme pochopiť problematiku postavenia žien vovedev celkovom kontexte, treba otvorene obhajovať podporovaniesystematického výskumu dejín žien vo vysokoškolskom vzdelávaní a vo vedev jednotlivých stredoeurópskych a východoeurópskych krajinách.
In otherwords, women’s movements were in one way or another interrelated withthe national liberation movements.
Základný rámec je napriek tomu samozrejmý: ženské hnutia v tejto oblasti úzkosúviseli s procesmi formovania a oslobodzovania národov(v 19. storočí a nazačiatku 20. storočia) a neskôr s procesmi utvárania nových národných štátov.Inými slovami, ženské hnutia boli tak či onak prepojené s národnooslobodzovacími hnutiami.
The latter had, as compared to Europe’s dominating nations, an additional agenda connected to the seeking of the place of the nation in Europe.
Národno-oslobodzovacie hnutia mali, na rozdielod európskych dominantných národov, navyše program spojený s hľadanímmiesta národa v Európe.
Two basic goals were followed:one being to catch up with Western Europe, which was perceived as moreadvanced, i.e. efforts to prove their development towards modernisationand democratisation; the other being to strive for cultural self-confirma-tion, i.e. defence of local cultural traditions.
Sledovali dva základné ciele: jedným bolo dobehnúťzápadnú Európu, ktorá bola považovaná za rozvinutejšiu, t.j. snaha dokázaťrozvoj na ceste k modernizácii a demokratizácii; druhým cieľom bola snahao kultúrne sebaurčenie, t.j. ochrana miestnych kultúrnych tradícií.
Representing progressivism,on the one hand, and conservatismon the other, the two goals were, to aconsiderable extent, contradictory.
Tieto dvaciele boli do značnej miery protikladné, reprezentujúc na jednej straneprogresivizmus, a konzervativizmusna strane druhej.
As recent gender-based analyses show,it was precisely this ambiguity that undoubtedly affected gender politicsinthis period.
Ako ukazujú nedávnerodovo orientované analýzy, práve táto dvojzmyselnosť nepochybne ovplyvnilarodovú politikudanej doby.
To put it from the perspective of women’s movements in thesecountries: though their goals were very much the same as in more advancedcountries, they were operating in more complex conditions: they had, inaddition, to negotiate with leader’s of national liberation movements, forwhom the position of women was a special card to play within their ownpolitics.
Z pohľadu ženských hnutí v predmetných krajináchsa javí, že i keď ich ciele boli veľmi podobné cieľom v rozvinutejšíchkrajinách,pôsobili v oveľa zložitejších podmienkach: museli jednať aj s vodcami národnooslobodzovacích hnutí, pre ktorých bolo postavenie žien zvláštnou kartouvrámci ich vlastnej politickej hry.
Though it is true that in every country women’s movements hadinvariably to cope with national leaders, here a different kind of negotia-tionwas the case.Recent feminist historical analyses show that the position of womenformed an argument instrumentally used by these leaders in their messages to the Western world, and additionally, it was being used for bothprogressive and conservative goals.
Aj keď je pravdou, že v každej krajine saženské hnutia museli sústavne dohadovať s národnými vodcami, v tomtoprípade sa jednalo o iný druh vyjednávania. Nedávne feministické dejinné analýzy ukazujú, že postavenie žienpredstavovalo nápomocný argument, ktorý vedúci predstavitelia používali vosvojich vyhláseniach určených západnému svetu, dokonca rovnakovprogresívnom či konzervatívnom zmysle.
In other words, marginalityseems tohave made gender a more important issue.
Inými slovami, zdá sa, že právemarginalitarodovej problematiky zdôraznila jej význam.
Thus women’s social and cultural position was a means to demonstrate the nation’s equality or evensuperiority compared to Western countries in two ways: on one hand,intellectuals were construing or seeking national mythswith images ofstrong and famous women, aiming at demonstrating that a certain kind ofgender equalityhad been traditionally part of the national character.Whereas, at the same time, these constructions also needed to be somehow proved in reality, and thus efforts to improve women’s situation maynot have been as strongly opposed as might have been expected.
Sociálne a kultúrnepostavenie žien sa tak stalo prostriedkom demonštrujúcim rovnosť národa,či dokonca nadradenosť v porovnaní so západnými krajinami, a to dvomaspôsobmi.
Yet onthe other hand, simultaneously, another part of the intellectual elite andnational leaders was in turn putting emphasis on the moral superiority ofwomen as safeguards of conservativetraditional values in their respectivecountries as compared to those in Western countries.
Na jednej strane intelektuáli vytvárali, alebo vyhľadávali národnémýtyv obrazoch silných a slávnych žien s cieľom dokázať, že istý druhrodovej rovnostibol tradične súčasťou národného charakteru.
It is not by accidentthat this kind of double rhetoriccan be nowadaysfound again in argu-
Keďže všakopodstatnenosť podobných výkladov musela byť nejako potvrdenáskutočnosťou, snahy o zlepšenie situácie žien sa možno nestretávali s takým
With the exception of Poland wherethe women’s group Enthusiasts,propagating women’s participation inpublic life, was established in 1846.
S výnimkou Poľska, kde bola v roku1846 založená ženská skupina Nadšenci,ktorá propagovala účasť žien vo verejnomživote.
roof organisations were formed so that from this point of view one canspeak about women’s movement in the proper sense of the word.Theseorganisations had of course their journals to propagate their ideas to thewider public.
Aj keď to malo slabý priamy alebo okamžitý vplyv nakaždodenné podmienky života žien, tradícia diskusií o ženách a národe saneskôr odzrkadlila v predstavách o sociálnom usporiadaní v novom národnomštáte.
Early women’s movements in some Enwise countries in1923.
Rané ženské hnutia v niektorých krajinách Enwise založená v roku 1923.
The Bulgarian Union of Women wasfounded in 1901, the Lithuanian Women’s Association in 1905, and the Baltic Women Unionin 1909. In Poland, the Women’s League, foundedin 1916, comprised as many as 12 000 members.
Bulharský zväz žien bolzaložený v roku 1901, Litovský spolok žien v roku1905 a Pobaltský zväz žien v roku 1909.VPoľsku založená Liga žien v roku 1916 sa malaaž 12000 členiek.
The League of Romanian Women was founded in1866 and a roof organisation, the National Councilof Romanian Women, in 1921.
Liga rumunských žien bola založená v roku 1866a strešná organizácia Národná rada rumunskýchžien v roku 1921.
The Association forwomen’s education, Zˇivena, was founded in Slovakia in 1869, the Central Association of Czech Women was set up in 1897, and the National Women’s Council of Czechoslovakia was established
Spolok pre vzdelávanie žien Živena bol na Slovensku založený v roku 1869,Ústredný spolok českých žien bol založený v roku1897 a Národná československá rada žien bola
Source: from the various members of the Enwise Expert Group.
Zdroj: z príspevkov rôznych členiek skupiny expertiek Enwise
Striving for higher educationformed a crucial goal of this movement.
Boj o právo na vysokoškolskévzdelaniebol hlavným cieľom hnutia.
Inmost cases it was an objective which was not contradicted by the policiesof national leaders and thus formed a priority, for it was regarded as a wayto fostering the nation, when women were regarded as important references points for the educators of children in the national language andpatriotic spirit.
Voväčšine prípadov to bol cieľ, ktorý neprotirečil politike národných vodcov. Stalsa prioritou, pretože bol považovaný za prostriedok na podporu národa,vzdelanci sa veľmi často odvolávali pri výchove detí v úcte k národnémujazyku a vo vlasteneckom duchu na príklady významných žien.
Even so women activists had sometimes to work underground, as it was the case in the clandestine women’s college founded in Poland 1885, called Flying University or in students’ organisation at thewomen’s university founded in 1911 at the University of Tartu (Estonia).There was a different history of compulsory attendance of grammarschools by boys and girls in the different countries (in the Hapsburgmonarchy in 1774, in Bulgaria in 1878), and of course, there were quite afew distinct female scientists and thinkers who also, without official university graduation, devoted their lives to research.
Napriek tomumuseli ženské aktivistky často pracovať tajne, ako tomu bolo v prípade ženskejštudentskej organizácie na ženskej univerzite založenej v roku 1911 na Univerzite v Tartu (Estónsko), alebo na ilegálnej akadémii založenej v Poľskuv roku 1885, nazývanej Flying University (Lietajúca Univerzita). V rôznychkrajinách (v Habsburskej monarchii od roku 1774, v Bulharsku od roku 1878)sa história povinnej školskej dochádzky na základných školách vyvíjala inakpre chlapcov ako pre dievčatá, a samozrejme, známych bolo pomerne mnohovedeckých pracovníčok a mysliteliek, ktoré venovali svoj život vede bezoficiálneho univerzitného diplomu.
The first women university graduates from this region studied in Zurich in the 1870s - but themost relevant event in our context, i.e. the official institutionalisation ofwomen’s enrolment in universities at the state level took place from 1883in Romania and from 1922 in Lithuania.After the creation of independent states, women’s higher education andscientific careers kept being supported by political representatives, withcertain limitations differing from country to country (typically enough,concerning the access to faculties of law). Relevant was also the introduc-
Prvé univerzitne promované ženy z tejtooblasti študovali v Zürichu v sedemdesiatych rokoch 19. storočia – alenajdôležitejšia udalosť v našom kontexte, teda oficiálne inštitucionálne priznaniepráva žien na univerzitné štúdium, prebiehala v čase od roku 1883 v Rumunskudo roku 1922 v Litve.Po vytvorení nezávislých štátovbolo vysokoškolské vzdelávanie žien a ichvedecká kariéra naďalej podporované politickými predstaviteľmi, s určitýmiodlišnosťami od krajiny ku krajine (typickým príkladom je napr. prístup na
The first Hungarian female universityprofessor: Valéria Dienes (1879-1978)
Slovenská botanička: Isabela Textorisová (1866 – 1949)
She finished as a teacher in the Elisabeth School for Women.
Pracovala ako učiteľka na Alžbetínskej ženskej škole. PhD. titul z filozofiezískala na univerzite Pétera Pázmányho v roku1905.
She wrote articles and essays inphilosophy and psychology for many scientificjournals.
Stala sa prvou maďarskou univerzitnouprofesorkou.