natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Ombudsman made however a critical remark with regard to the second allegation of failure to reply to the complainant’s registered le4 er of 19 February 2003.
Ombudsman však uviedol kritickú poznámku v súvislosti s druhým tvrdením o neposkytnutí odpovede na doporučený list sťažovateľa z 19. februára 2003.
Parliament replied to this le4 er only on 12 October 2005, that is, more than two and a half years later and a year a er the Ombudsman had drawn its a4 ention to the failure to reply.
Parlament odpovedal na tento list až 12. októbra 2005, teda po viac ako dva aj pol roku a jeden rok potom, ako ho ombudsman upozornil na to, že neposkytol odpoveď.
Unfair listing of company in the Early Warning System
Nespravodlivé uvedenie spoločnosti v systéme včasného varovania
Summary of decision on complaint 2468/2004/OV (Confidential) against the European Commission
Zhrnutie rozhodnutia o (dôvernej) sťažnosti 2468/2004/OV na Európsku komisiu
The complainant, a company, was involved in a number of projects financed by the Commission.
Sťažovateľ, spoločnosť, bol zapojený do mnohých projektov, ktoré financovala Komisia.
In the framework of a commercial dispute, one of its subcontractors obtained from a court in Luxembourg an a4 achment order against it.
V rámci obchodného sporu jeden z jeho subdodávateľov dostal zo súdu v Luxemburgu príkaz na zablokovanie.
When the Commission was informed of this order, it blocked all payments to the complainant and listed it in its so-called Early Warning System (EWS).
Keď Komisia dostala informáciu o tomto príkaze, zablokovala všetky platby sťažovateľovi a uviedla ho vo svojom zozname, ktorý sa nazýva „Systém včasného varovania“ (SVV).
The EWS alerts the Commission to cases where a beneficiary or potential beneficiary has or may have commi4 ed (serious) administrative errors or even fraud.
SVV upozorňuje Komisiu na prípady, keď príjemca alebo potenciálny príjemca sa dopustil alebo sa mohol dopustiť (závažných) administratívnych pochybení alebo dokonca podvodu.
When the Commission was informed that the a4 achment order was limited to EUR 50 000, it decided to retain this sum from the amounts due to the complainant.
Keď Komisia dostala informáciu, že príkaz na zablokovanie bol obmedzený na sumu 50 000 EUR, rozhodla, že túto sumu zadrží z nevyplatených platieb sťažovateľovi.
However, the complainant remained on the EWS until the a4 achment order was li ed nearly one year later.
Sťažovateľ však bol naďalej uvedený v SVV až do zrušenia príkazu na zablokovanie, k čomu došlo takmer o rok neskôr.
In its complaint to the Ombudsman, the complainant alleged that the Commission’s decision (i) to retain the sum of EUR 50 000 and (ii) to list the complainant in the EWS was unfair, illegal, unfounded and infringed the European Code of Good Administrative Behaviour.
Vo svojej sťažnosti ombudsmanovi sťažovateľ tvrdil, že rozhodnutie Komisie (i) zadržať sumu 50 000 EUR a (ii) uviesť sťažovateľa v SVV bolo nespravodlivé, nezákonné, nepodložené a porušilo Európsky kódex dobrej správnej praxe.
It also claimed that the Commission should circulate an explanatory le4 er to all Commission services in order to restore its reputation.
Požadoval tiež, aby Komisia na nápravu jeho povesti rozposlala všetkým útvarom Komisie list s vysvetlením.
According to the complainant, its listing in the EWS resulted in serious
Podľa sťažovateľa skutočnosť, že bol uvedený v SVV, spôsobila vážne problémy, pokiaľ ide o uzavretie nových zmlúv s Komisiou, veľké omeškania platieb a nenapraviteľné poškodenie jeho povesti.
The Ombudsman carried out further inquiries and also an inspection of the relevant documents.
Ombudsman vykonal ďalšie vyšetrovania a preskúmal aj príslušné dokumenty.
As regards the Commission’s decision to retain the sum of EUR 50 000 from the complainant, the Ombudsman concluded that there was no maladministration because the Commission appeared to have acted in conformity with the law.
Pokiaľ ide o rozhodnutie Komisie zadržať sťažovateľovi sumu 50 000 EUR, ombudsman dospel k záveru, že nedošlo k nesprávnemu úradnému postupu, pretože Komisia konala v súlade so zákonom.
The Ombudsman noted that the Commission had maintained the complainant in the EWS list even a er it had been informed that the a4 achment order had been limited to EUR 50 000 and a er it had blocked the said amount.
Ombudsman poznamenal, že Komisia ponechala sťažovateľa na zozname SVV dokonca aj potom, ako dostala informáciu, že príkaz na zablokovanie bol obmedzený na sumu 50 000 EUR, a potom ako zablokovala uvedenú sumu.
The Ombudsman considered that the negative e� ects of the listing mentioned by the complainant appeared credible.
Ombudsman usúdil, že negatívne účinky uvedenia jeho mena v zozname, ktoré uviedol sťažovateľ, boli vierohodné.
In these circumstances, the Ombudsman considered that the complainant’s continued listing in the EWS was unfair and constituted an instance of maladministration.
Za týchto okolností ombudsman usúdil, že bolo nespravodlivé uvádzať meno sťažovateľa naďalej v zozname SVV a je to prípadom nesprávneho úradného postupu.
The Ombudsman therefore considered that there was no need to examine the other allegations.
Ombudsman preto usúdil, že už viac nie je potrebné skúmať ďalšie tvrdenia.
The Ombudsman contacted the complainant with a view to exploring the possibility of a friendly solution.
Ombudsman kontaktoval sťažovateľa s cieľom preskúmať možnosť priateľského riešenia.
However, the complainant preferred to receive the Ombudsman’s final decision.
Sťažovateľ však uprednostnil možnosť konečného rozhodnutia ombudsmana.
The Ombudsman therefore closed the case with a critical remark.
Ombudsman preto prípad uzavrel s kritickou poznámkou.
Leaks to the press of the names of candidates for the post of Head of Representation in Malta
Prezradenie mien uchádzačov na miesto vedúceho zastúpenia na Malte v tlači
Summary of decision on complaint 452/2005/BU against the European Commission
Zhrnutie rozhodnutia o sťažnosti 452/2005/BU na Európsku komisiu
A candidate for the post of Head of Representation in Malta complained against the Commission in connection with the disclosure to, and appearance in, three local newspaper articles, of the names of candidates for the post.
Uchádzač o miesto vedúceho zastúpenia na Malte vzniesol sťažnosť na Komisiu týkajúcu sa úniku mien uchádzačov o toto miesto, ktoré sa objavili v troch článkoch miestnych novín.
The three press articles named respectively several candidates for the post, nine candidates shortlisted for interview, and three female candidates who were shortlisted for the post.
Všetky tri novinové články uverejnili mená niekoľkých uchádzačov o toto miesto, deväť uchádzačov vybratých na pohovor a troch uchádzačov ženského pohlavia, ktorí boli vybratí na toto miesto.
The complainant considered that the three leaks of the candidates’ names to the press constituted a breach of trust and Regulation 45/2001 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data by the Community institutions and bodies and on the free movement of such data14.
Sťažovateľ sa domnieva, že únik mien v tlači vo všetkých troch prípadoch predstavuje porušenie dôvery a nariadenia č. 45/2001 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi Spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov14.
In its opinion on the complaint, the Commission informed the Ombudsman that the European Data Protection Supervisor (EDPS) had opened investigations into the first leak.
Komisia vo svojom stanovisku k tejto sťažnosti informovala ombudsmana, že Európsky dozorný úradník pre ochranu údajov (EDPS) začal vyšetrovanie týkajúce sa prvého úniku informácií.
Following the Ombudsman’s request, the EDPS informed the Ombudsman of the outcome of his investigations.
Na základe jeho žiadosti informoval Európsky dozorný úradník pre ochranu údajov ombudsmana o výsledku svojho vyšetrovania.
In his decision, the Ombudsman referred to the Memorandum of Understanding between the European Ombudsman and the European Data Protection Supervisor of 30 November 2006 which stipulates that “[n]either authority envisages opening an inquiry if the other authority is dealing, or has dealt, with what is essentially the same complaint, unless the complainant presents significant new evidence in a case where the other authority has already concluded its inquiry.”
Vo svojom rozhodnutí sa ombudsman odvolal na Memorandum o porozumení medzi európskym ombudsmanom a Európskym dozorným úradníkom pre ochranu údajov z 30. novembra 2006, ktoré uvádza, že „ani jeden z orgánov nezačne vyšetrovanie, ak sa druhý orgán zaoberá alebo zaoberal v podstate rovnakou sťažnosťou, pokiaľ sťažovateľ nepredloží nové významné dôkazy v prípade, v ktorom už druhý orgán svoje vyšetrovanie ukončil.“ Ombudsman sa preto domnieva, že by nebolo vhodné, aby pokračoval vo vyšetrovaní, kým sa neskončí vyšetrovanie prvého úniku informácií.
The Ombudsman considered, therefore, that it would not be appropriate for him to continue his inquiry in so far as the first leak was concerned.
Komisia vo svojej odpovedi uviedla, že sa nezistili žiadne objektívne dôkazy, ktoré by jej umožnili určiť zdroj úniku údajov.
However, the Ombudsman requested the Commission to provide him with information on the outcome of its own internal investigations into the information contained in the second and third press articles, as well as with lists of its sta� members and/or third parties who were authorised by it to have access to the personal data that appeared in each of the three press articles.
Vo svojom rozhodnutí ombudsman zistil, že poskytnutie dôverných osobných údajov „veľkému počtu príjemcov“ a „veľkému počtu zapojených sekretariátov a zamestnancov“, ako aj následná nemožnosť zostavenia zoznamu osôb, ktoré mali prístup k týmto osobným údajom, mohli podstatne
Regulation (EC) No 45/2001 of the European Parliament and of the Council of 18 December 2000 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data by the Community institutions and bodies and on the free movement of such data, OJ 2001 L 8, p. 1.
Nariadenie (ES) č. 45/2001 Európskeho parlamentu a Rady z 18. decembra 2000 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi Spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov, Ú. v. ES 2001 L 8, s. 1.
In reply, the Commission stated that no objective evidence had been found that would enable it to identify the source of the leaked data.
ZHRNUTIA ROZHODNUTÍ zvýšiť možnosť úniku osobných údajov neoprávneným príjemcom.
The Ombudsman therefore made a critical remark that such a situation was not compatible with the Commission’s obligations under Regulation 45/2001 and constituted an instance of maladministration.
Ombudsman preto uviedol kritickú poznámku, že takáto situácia nie je zlučiteľná s povinnosťami Komisie vyplývajúcimi z nariadenia č. 45/2001 a predstavuje nesprávny úradný postup.
Allegation of unjustified secrecy in CAP database
Obvinenie z neoprávneného utajovania v databáze SPP
Summary of decision on complaint 1693/2005/PB against the European Commission
Zhrnutie rozhodnutia o sťažnosti 1693/2005/PB na Európsku komisiu
In order to find out who are the beneficiaries of EU agricultural subsidies, the complainant asked the Commission for public access to the annual accounting reports sent by the Member States to the Commission in relation to the Common Agricultural Policy under Regulation 2390/1999.
Sťažovateľ požiadal Komisiu o verejný prístup k ročným účtovným výkazom s cieľom zistiť, kto bol príjemcom poľnohospodárskych dotácií EÚ. Členské štáty tieto správy posielajú Komisii v súvislosti so spoločnou poľnohospodárskou politikou podľa nariadenia 2390/1999.
The Commission stated that the accounting information provided to it by the Member States was confidential under Regulation 2390/1999.
Komisia uviedla, že účtovné informácie, ktoré jej poskytli členské štáty sú podľa nariadenia 2390/1999 utajené.
It also stated that the reports no longer existed as
Uviedla tiež, že správy už neexistujú ako „dokumenty“, lebo sa ich obsah vložil
“documents” since their content had been loaded onto a very large database (Regulation 1049/2001provides for public access to “documents”, not information).
15 ustanovuje prístup verejnosti k „dokumentom“ do veľmi veľkej databázy (nariadenie 1049/2001a nie informáciám).
In a proposal for a friendly solution, the Ombudsman suggested to the Commission that it could provide the information concerned to the complainant as a ma4 er of good administration.
V návrhu na priateľské riešenie ombudsman navrhol Komisii, aby v rámci správneho úradného postupu poskytla sťažovateľovi príslušné informácie.
This was rejected.
Tento návrh bol zamietnutý.
In his closing decision, the Ombudsman found that the Commission had failed to give valid reasons for its reliance on the confidentiality provision in Regulation 2390/1999.
Ombudsman vo svojom záverečnom rozhodnutí konštatoval, že Komisia neposkytla oprávnené dôvody na to, prečo sa opierala o ustanovenie o utajení v nariadení 2390/1999.
The Commission had only referred in general terms to the interests protected and had not given adequate explanations about the applicability of a relevant exception.
Komisia sa iba všeobecne odvolala na ochranu záujmov a neposkytla primerané vysvetlenie týkajúce sa uplatniteľnosti príslušnej výnimky.
The Ombudsman noted in this context that the new Financial Regulation16 and a recent political agreement of the Council on a new Regulation obliging
Ombudsman v tejto súvislosti poznamenal, že nové finančné nariadenie16 a nedávna politická dohoda Rady o novom nariadení, ktorým sa členské štáty zaväzujú
Member States to publish national lists of beneficiaries17 ciaries17 undermined the Commission’s arguments as regards confidentiality. dentiality.
, oslabujú argumenty Komisie týkajúce sa utajenia.
With regard to the non-existence of the reports as “documents”, the Commission conceded that it was problematic to generally exclude the very large amounts of information in public databases from public access.
Pokiaľ ide o neexistenciu správ vo forme „dokumentov“, Komisia priznala, že je problematické vo všeobecnosti vylúčiť veľké množstvo informácií vo verejných databázach z prístupu verejnosti.
Outputs of “routine operations” were therefore dealt with as “documents”.
S výstupmi „bežných operácií“ sa preto zaobchádzalo ako s „dokumentmi“.
However, the information requested by the complainant in this case could not be retrieved through a “routine operation”, but would require complex new programming of the database.
Informácie, ktoré sťažovateľ požadoval v tomto prípade, sa však nedali získať „bežnou operáciou“, ale vyžadovali si by nové zložité preprogramovanie databázy.
The Ombudsman concluded that the Commission’s general position regarding public access to information in databases was not satisfactory.
Ombudsman dospel k záveru, že všeobecné stanovisko Komisie týkajúce sa prístupu verejnosti k informáciám v databázach nebolo uspokojivé.
The Ombudsman refrained, however, from pursuing this issue further, pointing out, in particular, that this was a complex general new legal issue that the Community legislator could examine in the context of the reform of Regulation 1049/2001.
Ombudsman však upustil od ďalšieho pokračovania v tejto záležitosti, ktorá je, ako zdôraznil, predovšetkým zložitou všeobecnou novou právnou otázkou, ktorú by mal preskúmať zákonodarný orgán Spoločenstva v súvislosti s reformou nariadenia 1049/2001. Ombudsman preto prípad uzavrel s kritickou poznámkou.
Articles 53b(2)(d) of the amended Financial Regulation.
Článok 53b ods. 2 písm. d) zmeneného a doplneného finančného nariadenia.
See press release of the Agriculture and Fisheries Council, 22-23 October 2007 (available at: h4 p://www.eu2007.pt/NR/rdonlyres/948633D2-DCD5-4413-AFCD-86688D5161F3/0/96806.pdf).
Pozri tlačovú správu Rady pre poľnohospodárstvo a rybné hospodárstvo, 22. – 23. októbra 2007 (k dispozícii na: h p://www.eu2007.pt/NR/rdonlyres/948633D2-DCD5-4413-AFCD-86688D5161F3/0/96806.pdf).
Summary of decision on complaint 1844/2005/GG against the European Commission
VÝROČNÁ SPRÁVA 2007 súvislosti s výstavbou nového letiska v meste Spata.
The Commission rejected the request, arguing that disclosure of the document would seriously undermine its decision-making process.
Komisia zamietla žiadosť s tvrdením, že zverejnenie dokumentu by závažne narušilo jej rozhodovací proces.
The journalist took the view that disclosure of the document could hardly have such an e� ect, given that it was nearly ten years old.
Novinár dospel k názoru, že takéto zverejnenie dokumentu by sotva mohlo mať takýto účinok vzhľadom na to, že bol približne desať rokov starý.
Furthermore, he argued that there was a substantial public interest in the provision of EU funds for the project in question and that possible irregularities concerning the project had already been the subject of articles in major newspapers.
Okrem toho tvrdil, že existuje značný verejný záujem o poskytnutie financií EÚ na daný projekt a že prípadnými nezrovnalosťami týkajúcimi sa projektu sa už zaoberali články vo významných novinách.
In its opinion, the Commission explained that the document contained assessments and opinions of its services and reflected the debate between them.
Komisia vo svojom stanovisku vysvetlila, že tento dokument obsahuje hodnotenia a stanoviská jej útvarov a odráža diskusie medzi nimi.
It referred to guidelines according to which documents relating to infringement proceedings were normally to be released once the case was closed.
Odvolala sa na usmernenia, podľa ktorých sa dokumenty týkajúce sa konaní o porušení práva Spoločenstva obvykle uvoľňujú po uzavretí prípadu.
Exceptions to that rule were applied in a restrictive manner.
Výnimky z tohto pravidla sa udeľujú obmedzene.
However, in the Commission’s view, disclosure of the document in question would seriously a� ect its ability e� ectively to exercise its powers in relation to infringement procedures.
Podľa stanoviska Komisie však daný dokument závažne ovplyvní jej schopnosť účinne vykonávať jej právomoci v súvislosti s konaniami o porušení práva Spoločenstva.
Following a thorough assessment, the Ombudsman addressed a drarecommendation to the Commission, asking it to grant access to the document.
Ombudsman po dôkladnom posúdení poslal Komisii návrh odporúčania a požiadal ju o poskytnutie prístupu k dokumentu.
In his view, the Commission’s interpretation of the relevant exception to the rule of public access was so general that it appeared to deprive the exception of its meaning.
Podľa jeho názoru bol výklad príslušnej výnimky k pravidlu o verejnom prístupe, ktorý poskytla Komisia, taký všeobecný, že znižuje význam výnimky.
In its detailed opinion, the Commission insisted that access could not be granted.
Vo svojom podrobnom stanovisku Komisia trvala na tom, že sa prístup nemôže udeliť.
It added that this position was based solely on the sensitivity of the information contained in the document.
Dodala, že toto stanovisko sa zakladá výhradne na citlivosti informácií nachádzajúcich sa v dokumente.
On delicate issues such as the Spata airport case, it was essential for it to receive unfe4 ered advice from its services and to keep the freedom of not following their recommendations.
V prípade citlivých záležitostí, ako napríklad letisko v Spate, je nevyhnuté, aby ju jej útvary zbavili obmedzení a aby sa nemusela riadiť ich odporúčaniami.
According to the Commission, disclosure of the document would reopen discussions and cast doubts as regards the legality of its decision.
Podľa Komisie by sa zverejnením dokumentu opätovne otvorili diskusie a vznikli by pochybnosti ohľadom zákonnosti jej rozhodnutia.
In his observations, the complainant emphasised that, if the document was of such an “explosive” character that its disclosure could call into doubt the legality of the Commission’s decision, the interest in disclosure clearly outweighed any other interests.
Vo svojich pripomienkach sťažovateľ zdôraznil, že ak dokument má taký „výbušný“ charakter, že by jeho zverejnenie mohlo spochybniť zákonnosť rozhodnutia Komisie, záujem o zverejnenie jasne prevyšuje akékoľvek iné záujmy.
The Ombudsman noted that the Commission had only explained in its detailed opinion why it had refused access to the specific document in question, whereas, in its handling of the complainant’s application and in its opinion, it had only referred to the protection of its decision-making process in general terms.
Ombudsman poznamenal. že Komisia iba vysvetlila vo svojom podrobnom stanovisku, prečo zamietla prístup ku konkrétnemu dotknutému dokument, zatiaľ čo pri vybavovaní žiadosti sťažovateľa a vo svojom stanovisku sa iba všeobecne odvolala na ochranu svojho rozhodovacieho procesu.
Therefore, the Ombudsman considered that the Commission had failed to handle the complainant’s request properly.
Na základe toho ombudsman usúdil, že Komisia sa žiadosťou sťažovateľa riadne nezaoberala.
As regards the substance of the document, the Ombudsman accepted the Commission’s o� er that he could inspect it.
Pokiaľ ide o podstatu dokumentu ombudsman prijal ponuku Komisie, aby ho skontroloval.
Following this inspection, he stated that he was not convinced that disclosure of the document would have the negative consequences invoked by the Commission.
Po tejto kontrole uviedol, že nie je presvedčený o negatívnych dôsledkoch zverejnenia dokumentu, na ktoré sa Komisia odvoláva.
The Ombudsman closed the case with a critical remark.
Ombudsman prípad uzavrel s kritickou poznámkou.
Unfair contractual conditions
Nespravodlivé zmluvné podmienky
Summary of decision on complaint 3008/2005/OV against the European Commission
Zhrnutie rozhodnutia o sťažnosti 3008/2005/OV na Európsku komisiu
The four complainants were employed as International Contracted Civilians with the European Union Police Mission “Proxima” in Skopje in the Former Yugoslav Republic of Macedonia (FYROM).
Štyria sťažovatelia boli zamestnaní ako medzinárodní zmluvní civilní zamestnanci v policajnej misii Európskej únie s názvom Proxima v Skopje, v Bývalej juhoslovanskej republike Macedónsko (FYROM).
When their “Proxima I” contracts expired, they were invited to sign “Proxima II” contracts, which would take e� ect on the following day.
Po ukončení platnosti ich zmlúv Proxima I boli vyzvaní, aby podpísali zmluvy Proxima II, ktoré mali nadobudnúť platnosť na nasledujúci deň.
The complainants noticed significant changes in the new contracts with regard to their salary, social security contributions, removal allowances, and grading.
Sťažovatelia zaznamenali podstatné zmeny v nových zmluvách týkajúce sa ich miezd, príspevkov na sociálne zabezpečenie, príspevkov na sťahovanie a zaradenia.
Since the alternative was to be unemployed the next day, they signed the contracts.
Keďže alternatívou bolo, že nasledujúci deň zostanú bez zamestnania, zmluvy podpísali.
In their complaint to the Ombudsman, the complainants alleged that they were informed too late of the conditions of their new contracts and had to sign the contracts under pressure.
Vo svojej sťažnosti ombudsmanovi sťažovatelia tvrdili, že boli príliš neskoro informovaní o podmienkach vo svojich nových zmluvách a museli ich podpísať pod tlakom.
The complainants also claimed, in substance, that they should continue to enjoy the same conditions as before with regard to salary, social security contributions, removal allowances and grading.
Sťažovatelia ďalej v podstate tvrdili, že by mali naďalej platiť rovnaké podmienky, ako mali predtým, pokiaľ ide o mzdu, príspevky na sociálne zabezpečenie, príspevky na presťahovanie a zaradenie.
In its opinion, the Commission denied that pressure had been put on the complainants.
Vo svojom stanovisku Komisia poprela, že sa na sťažovateľov vyvíjal tlak.
As regards the complainants’ claims, the Commission argued that by signing the new contracts, which were not extensions of the previous contracts, the complainants had accepted the conditions stipulated therein.
Pokiaľ ide o tvrdenia sťažovateľov, Komisia argumentovala tým, že podpísaním nových zmlúv, ktoré neboli predĺžením predchádzajúcich zmlúv, sťažovatelia prijali podmienky, ktoré v nich boli ustanovené.