natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Turkish nationality legally employed by a club established in a Member State, of a rule laid down by a sports association in that State, according to which clubs are authorised to field in competitions organised at national level only a limited number of players from nonmember States which are not parties to the
príslušnosťou, legálne zamestnaného klubom usadeným v niektorom členskom štáte, uplatňuje pravidlo prijaté športovým zväzom tohto štátu, na základe ktorého môžu kluby na vnútroštátnych zápasoch využívať iba obmedzený počet hráčov pochádzajúcich z tretích štátov,
ORDER OF 25. 7.
UZNESENIE Z 25. 7.
2008 — CASE C-152/08
2008 — VEC C-152/08
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC, from the Tribunal Superior de Justicia de Madrid (Spain), made by decision of 24 October 2007, received at the Court on 15 April 2008, in the proceedings
Vo veci C-152/08, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Tribunal Superior de Justicia de Madrid (Španielsko) z 24. októbra 2007 a doručený Súdnemu dvoru 15. apríla 2008, ktorý súvisí s konaním:
THE COURT (Fifth Chamber), composed of A. Tizzano, President of the Chamber, M. Ilešič (Rapporteur) and E. Levits, Judges,
SÚDNY DVOR (piata komora), v zložení: predseda piatej komory A. Tizzano, sudcovia M. Ilešič (spravodajca) a E. Levits, generálny advokát: M. Poiares Maduro, tajomník: R. Grass, so zreteľom na to, že Súdny dvor má v súlade s článkom 104 ods. 3 prvým pododsekom svojho rokovacieho poriadku v úmysle rozhodnúť odôvodneným uznesením, po vypočutí generálneho advokáta, vydal toto
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Article 37 of the Additional Protocol, signed on 23 November 1970 in Brussels and concluded,
Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 37 dodatkového protokolu podpísaného 23. novembra 1970 v Bruseli a uzavretého,
The reference was made in the course of proceedings between Real Sociedad de Fútbol SAD and Mr Kahveci, on the one hand, and the Consejo Superior de Deportes and the Real Federación Española de Fútbol (Royal Spanish Football Association) (‘RFEF’), on the other, concerning sporting rules which limit the number of players from nonmember States who may be fielded in national competitions.
Tento návrh bol predložený v rámci sporu medzi Real Sociedad de Fútbol SAD a pánom Kahveci na jednej strane a Consejo Superior de Deportes a Real Federación Española de Fútbol (španielsky futbalový zväz, ďalej len „RFEF“) na druhej strane, týkajúceho sa športovej právnej úpravy obmedzujúcej počet hráčov tretích štátov, ktorí môžu nastúpiť v národných súťažiach.
The aim of the Association Agreement, according to Article 2(1) thereof, is to promote the continuous and balanced strengthening of trade and economic relations between the parties.
V súlade so svojím článkom 2 ods. 1 Dohoda o pridružení má za cieľ podporovať stále a vyrovnané posilňovanie obchodných a hospodárskych vzťahov medzi zmluvnými stranami.
To that end, the Association Agreement provides for a preparatory stage enabling the Republic of Turkey to strengthen its economy with aid from the Community (Article 3), a transitional stage, during which a customs union is to be progressively established and economic policies are to be aligned more closely (Article 4) and a final stage which is to be based on the customs union and is to entail closer coordination of the economic policies of the Contracting Parties (Article 5).
Na tieto účely Dohoda o pridružení zahŕňa prípravnú etapu, ktorá umožní Tureckej republike posilniť jej ekonomiku s pomocou Spoločenstva (článok 3), prechodnú etapu, počas ktorej je zabezpečené progresívne zavedenie colnej únie a zbližovanie hospodárskych politík (článok 4), a záverečnú etapu, ktorá je založená na existencii colnej únie a zahŕňa posiľňovanie koordinácie hospodárskych politík (článok 5).
Article 6 of the Association Agreement is worded as follows:
Článok 6 Dohody o pridružení znie takto:
‘To ensure the implementation and the progressive development of the Association, the Contracting Parties shall meet in a Council of Association which shall act within the powers conferred upon it by this Agreement.’
„Na zabezpečenie uplatnenia a postupného rozvoja asociačného režimu zmluvné strany vytvoria asociačnú radu, ktorá bude konať v rámci právomocí, ktoré jej boli zverené v dohode“. [neoficiálny preklad]
Article 9 of the Association Agreement provides:
Článok 9 Dohody o pridružení znie:
‘The Contracting Parties recognise that within the scope of this Agreement and without prejudice to any special provisions which may be laid down pursuant to Article 8, any discrimination on grounds of nationality shall be prohibited in accordance with the principle laid down in Article 7 of the Treaty establishing the Community.’
„Zmluvné strany uznávajú, že v rámci uplatnenia dohody a v súlade s prípadnými osobitnými ustanoveniami prijatými pri uplatnení článku 8 je zakázaná akákoľvek diskriminácia na základe štátnej príslušnosti v súlade so zásadou uvedenou v článku 7 Zmluvy o založení Spoločenstva“. [neoficiálny preklad]
The Additional Protocol, which, according to Article 62 thereof, forms an integral part of the Association Agreement, lays down, in Article 1, the conditions, detailed arrangements and timetables for implementing the transitional stage referred to in Article 4 of that agreement.
Dodatkový protokol, ktorý je podľa jeho článku 62 neoddeliteľnou súčasťou Dohody o pridružení, vo svojom článku 1 stanovuje podmienky, mechanizmy a časové harmonogramy realizácie prechodnej etapy uvedené v článku 4 uvedenej dohody.
According to Article 37 of the Additional Protocol:
Podľa článku 37 dodatkového protokolu:
‘As regards conditions of work and remuneration, the rules which each Member State applies to workers of Turkish nationality employed in the Community shall not discriminate on grounds of nationality between such workers and workers who are nationals of other Member States of the Community.’
„Pokiaľ ide o pracovné podmienky a o odmeňovanie, pravidlá, ktoré každý členský štát uplatňuje na pracovníkov s tureckou štátnou príslušnosťou zamestnaných v spoločenstve, nesmú byť diskriminačné na základe národnosti [štátnej príslušnosti — neoficiálny preklad] medzi takýmito pracovníkmi a pracovníkmi, ktorí sú štátnymi príslušníkmi iných členských štátov spoločenstva.“
Article 39(1) of the Additional Protocol is worded as follows:
Článok 39 ods. 1 dodatkového protokolu znie takto:
‘Before the end of the first year after the entry into force of this Protocol the Council of Association shall adopt social security measures for workers of Turkish nationality moving within the Community and for their families residing in the Community.’
„Pred ukončením prvého roku nadobudnutia platnosti tohto protokolu Asociačná rada prijme opatrenia týkajúce sa sociálneho zabezpečenia pracovníkov tureckej štátnej príslušnosti pohybujúcich sa v rámci spoločenstva a ich rodín s trvalým pobytom v spoločenstve“.
Article 10(1) of Decision No 1/80 of the Association Council of 19 September 1980 on the development of the Association provides:
Rozhodnutie asociačnej rady č. 1/80 z 19. septembra 1980 o rozvoji asociácie vo svojom článku 10 ods. 1 stanovuje:
‘As regards remuneration and other conditions of work, the rules which the Member States of the Community apply to Turkish workers duly registered as belonging to their labour forces shall not in any way discriminate on grounds of nationality between such workers and Community workers.’
„Členské štáty Spoločenstva priznajú tureckým pracovníkom, ktorí sú súčasťou ich legálneho trhu práce, zaobchádzanie, pokiaľ ide o odmenu za prácu a ostatné pracovné podmienky, bez akejkoľvek diskriminácie na základe štátnej príslušnosti vo vzťahu k pracovníkom Spoločenstva.“ [neoficiálny preklad]
Mr Kahveci is a Turkish national residing in Spain where he has residence and work permits.
Pán Kahveci je turecký štátny príslušník s bydliskom v Španielsku, v ktorom má povolenie na pobyt a pracovné povolenie.
Having been taken on as a professional football player under a contract of employment concluded with the club Real Sociedad de Fútbol SAD, he obtained a federation licence as a non-Community player.
Keďže bol na základe zmluvy s klubom Real Sociedad de Fútbol SAD angažovaný ako profesionálny futbalový hráč, získal federálnu licenciu hráča, ktorý nie je štátnym príslušníkom Spoločenstva.
Mr Kahveci made an application, through that football club, to the RFEF requesting it to replace his licence with a professional player’s licence identical to those held by Community players.
Pán Kahveci prostredníctvom uvedeného klubu predložil RFEF žiadosť, aby nahradila licenciu, ktorú získal, licenciou profesionálneho hráča zhodnou s licenciami hráčov, ktorí sú štátnymi príslušníkmi Spoločenstva.
In support of that application he relied on the Association Agreement and the Additional Protocol.
Na podporu tejto žiadosti uviedol Dohodu o pridružení a dodatkový protokol.
According to Article 129 of the RFEF’s General Regulations, a professional footballer’s licence is one issued by the RFEF, enabling that player to play that sport as a member of the federation and to be selected in official matches and competitions as a player belonging to a particular club.
Podľa článku 129 všeobecného nariadenia RFEF licencia futbalového profesionálneho hráča je dokladom tohto zväzu, ktorý mu umožňuje tento šport vykonávať ako registrovanému hráčovi klubu a na základe ktorej sa môže zúčastniť na zápasoch a oficiálnych súťažiach ako hráč určitého klubu.
Article 173 of the General Regulations provides:
Článok 173 všeobecného nariadenia znie:
‘Without prejudice to the exceptions laid down herein, in order to register as a professional and obtain a professional licence, a footballer must meet the general requirement of holding Spanish nationality or the nationality of one of the countries of the European Union or the European Economic Area.’
„Všeobecnou podmienkou, ktorú musia spĺňať futbaloví hráči, aby mohli byť zapísaní a aby im bola vydaná licencia profesionálnych hráčov, je španielska štátna príslušnosť alebo štátna príslušnosť niektorej z krajín Európskej únie alebo Európskeho hospodárskeho priestoru, čím nie sú dotknuté výnimky stanovené v tomto nariadení.“
Article 176(1) of the General Regulations states:
Článok 176 ods. 1 všeobecného nariadenia stanovuje:
According to the agreement concluded on 28 May 1999 between the RFEF and the National Professional Football League, the number of players who are not Member State nationals who may be fielded simultaneously in the first division is limited to three for the 2000/2001 to 2004/2005 seasons and, as far as concerns the second division, to three for the 2000/2001 to 2001/2002 seasons and to two for the three following seasons.
Podľa dohody uzatvorenej 28. mája 1999 medzi RFEF a Národnou ligou profesionálneho futbalu počet hráčov, ktorí nie sú štátnymi príslušníkmi členských štátov a ktorí sa môžu zúčastniť na zápase v prvej lige simultánne je obmedzený na troch v sezónach 2000/2001 až 2004/2005 a, pokiaľ ide o druhú ligu, na troch v sezóne 2000/2001 ako aj 2001/2002 a dvoch hráčov na nasledujúce tri sezóny.
By decision of 5 February 2002 the RFEF refused Mr Kahveci’s application.
Rozhodnutím z 5. februára 2002 RFEF žiadosť pána Kahveciho zamietol.
Mr Kahveci brought an appeal against that decision before the Consejo Superior de Deportes (Higher Sports Council).
Pán Kahveci podal proti tomuto rozhodnutiu odvolanie na Consejo Superior de Deportes (Najvyššia rada pre šport).
As that appeal was dismissed by decision of 26 June 2002 Mr Kahveci challenged that decision before the referring court.
Keďže toto odvolanie bolo rozhodnutím z 26. júna 2002 zamietnuté, pán Kahveci ho napadol na vnútroštátnom súde.
In those circumstances, the Tribunal Superior de Justicia de Madrid decided to stay the proceedings and to refer the following question to the Court for a preliminary ruling:
Za týchto okolností Tribunal Superior de Justicia de Madrid (Najvyšší súd autonómnej oblasti Madrid) rozhodol o prerušení konania a položil Súdnemu dvoru túto prejudiciálnu otázku:
‘It is contrary to Article 37 … for a sporting federation to apply to a professional sportsman … a rule by virtue of which clubs may … Does Article 37 [of the Additional Protocol] preclude a sporting federation from applying to a professional sportsman of Turkish nationality, legally employed by a Spanish football club, as in the main proceedings, a rule under which clubs may in national competitions use only a limited number of players from nonmember States not belonging to the European Economic Area?’
„[Je v rozpore s] článkom 37 [dodatkového protokolu] skutočnosť, že na takého športovca, o akého ide vo veci samej, teda profesionálneho športovca s tureckou štátnou príslušnosťou, s ktorým španielsky futbalový klub uzavrel zmluvu v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi, športová federácia uplatňuje právnu úpravu, na základe ktorej môžu kluby na vnútroštátnych zápasoch využívať iba obmedzený počet hráčov pochádzajúcich z tretích štátov, ktoré nie sú členmi Európskeho hospodárskeho priestoru?“
In accordance with the first subparagraph of Article 104(3) of the Rules of Procedure, where the answer to a question referred for a preliminary ruling may be clearly deduced from existing caselaw the Court may, after hearing the Advocate General, give its decision by reasoned order in which reference is made to its previous judgment or to the relevant case-law.
V súlade s článkom 104 ods. 3 prvým pododsekom rokovacieho poriadku, ak môže byť odpoveď na prejudiciálnu otázku jednoznačne vyvodená z judikatúry, Súdny dvor môže po vypočutí generálneho advokáta kedykoľvek rozhodnúť odôvodneným uznesením, ktoré obsahuje odkaz na predchádzajúci rozsudok alebo na danú judikatúru.
By its question, the referring court asks essentially whether the prohibition on all discrimination against Turkish workers duly registered as belonging to the labour force of a Member State with respect to remuneration and other employment conditions, as laid down in Article 37 of the Additional Protocol and Article 10(1) of Decision No 1/80, must be interpreted as precluding the application to a professional sportsman of Turkish nationality, legally employed by a club established in a Member State, of a rule laid down by a sports association in that State that clubs are authorised to field, in competitions organised at national level, only a limited number of players from nonmember States which are not party to the Agreement on the European Economic Area.
Svojou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či zákaz akejkoľvek diskriminácie voči tureckým pracovníkom pôsobiacim na legálnom trhu práce členských štátov, pokiaľ ide o odmeňovanie a iné pracovné podmienky, ktorý je stanovený v článku 37 dodatkového protokolu ako aj v článku 10 ods. 1 rozhodnutia č. 1/80, sa má vykladať v tom zmysle, že mu odporuje skutočnosť, že sa na profesionálneho športovca s tureckou štátnou príslušnosťou, legálne zamestnaného klubom usadeným v niektorom členskom štáte, uplatňuje pravidlo prijaté športovým zväzom tohto štátu, na základe ktorého môžu kluby na vnútroštátnych zápasoch využívať iba obmedzený počet hráčov pochádzajúcich z tretích štátov, ktoré nie sú členmi Európskeho hospodárskeho priestoru.
In the judgment in Deutscher Handballbund, the Court held that the first indent of Article 38(1) of the Europe Agreement establishing an association between the European Communities and their Member States, of the one part, and the Slovak Republic, of the other part, signed in Luxembourg on 4 October 1993 and approved on behalf of the Communities by Decision 94/909/EC, ECSC, Euratom of the Council and the Commission of 19 December 1994 (OJ 1993 L 359, p.
V rozsudku vo veci Deutscher Handballbund, už citovanom, Súdny dvor rozhodol, že článok 38 ods. 1 prvá zarážka Európskej dohody o pridružení medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a Slovenskou republikou na druhej strane, podpísanej 4. októbra 1993 v Luxembursku a schválenej v mene Spoločenstiev rozhodnutím Rady a Komisie 94/909/ES, ESUO, Euratom z 19. decembra 1994 (Ú. v. ES L 359, s.
1) (‘the Association Agreement with Slovakia’), must be construed as precluding the application to a professional
1, ďalej len „Dohoda o pridružení medzi Spoločenstvami a Slovenskom“) sa má vykladať v tom zmysle, že jej odporuje skutočnosť, že sa na
2008 — CASE C-152/08 sportsman of Slovak nationality, legally employed by a club established in a Member State, of a rule drawn up by a sports federation in that State under which clubs are authorised to field, during league or cup matches, only a limited number of players from nonmember countries that are not parties to the Agreement on the European Economic Area.
2008 — VEC C-152/08 profesionálneho športovca so slovenskou štátnou príslušnosťou, legálne zamestnaného klubom so sídlom v niektorom členskom štáte, uplatňuje pravidlo vydané športovým zväzom tohto štátu, na základe ktorého môžu kluby na ligových alebo pohárových zápasoch využívať iba obmedzený počet hráčov pochádzajúcich z tretích krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho hospodárskeho priestoru.
In the judgment in Simutenkov, in which the same provisions of the RFEF’s General Regulations and the Agreement of 28 May 1999 cited in paragraph 15 of this Order were at issue as those which are the subjectmatter of the main proceedings in this case, the Court held that Article 23(1) of the Agreement on partnership and cooperation establishing a partnership between the European Communities and their Member States, of the one part, and the Russian Federation, of the other part, signed in Corfu on 24 June 1994 and approved on behalf of the Communities by Decision 97/800/EC ECSC, Euratom: Council and Commission Decision of 30 October 1997 (OJ 1994 L 327, p.
V rozsudku vo veci Simutenkov, už citovanom, predmetom ktorého boli rovnaké ustanovenia všeobecného nariadenia RFEF a dohody z 28. mája 1999 už citovanej v bode 15 tohto uznesenia, ako sú ustanovenia, ktoré sú predmetom sporu vo veci samej, Súdny dvor rozhodol, že článok 23 ods. 1 Dohody o partnerstve a spolupráci, ktorou sa zakladá partnerstvo medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a Ruskou federáciou na druhej strane, podpísanej 24. júna 1994 na Korfu a schválenej v mene Spoločenstiev rozhodnutím Rady a Komisie 97/800/ES, ESUO, Euratom z 30. októbra 1997 (Ú. v. ES L 327, s.
1) (‘the Communities-Russia Partnership Agreement’), must be construed as precluding the application to a professional sportsman of Russian nationality, legally employed by a club established in a Member State, of a rule drawn up by a sports federation of that State which provides that clubs may field in competitions organised at national level only a limited number of players from countries which are not parties to the Agreement on the European Economic Area.
1, ďalej len „Dohoda o partnerstve medzi Spoločenstvami a Ruskom“) sa má vykladať v tom zmysle, že jej odporuje skutočnosť, že sa na profesionálneho športovca s ruskou štátnou príslušnosťou, legálne zamestnaného klubom so sídlom v niektorom členskom štáte, uplatňuje pravidlo vydané športovým zväzom tohto štátu, na základe ktorého môžu kluby na vnútroštátnych zápasoch využívať iba obmedzený počet hráčov pochádzajúcich z tretích štátov, ktoré nie sú členmi Európskeho hospodárskeho priestoru.
The Court ruled, inter alia, that a rule which limits the number of professional players, nationals of the nonmember country in question, who might be fielded in national competitions did relate to working conditions, inasmuch as it directly affected participation in matches of a professional player from that State who was already legally employed in the host Member State (Deutscher Handballbund, cited above, paragraphs 44 to 46).
Súdny dvor najmä rozhodol, že pravidlo, ktoré obmedzuje počet profesionálnych hráčov, štátnych príslušníkov tretích štátov, ktorí môžu byť nominovaní do zápasov, sa týka pracovných podmienok, keďže má priamy dopad na účasť profesionálneho hráča uvedeného štátu už legálne zamestnaného v hostiteľskom členskom štáte na stretnutiach tejto súťaže (rozsudky Deutscher Handballbund, už citovaný, body 44 až 46, ako aj Simutenkov, už citovaný, body 32, 36 a 37).
The wording of Article 37 of the Additional Protocol is very similar to that of the first indent of Article 38(1) of the Association Agreement with Slovakia and that of Article 23(1) of the Communities-Russia Partnership Agreement.
Znenie článku 37 dodatkového protokolu je však veľmi podobné zneniu článku 38 ods. 1 prvá zarážka Dohody o pridružení medzi Spoločenstvami a Slovenskom, ako aj zneniu článku 23 ods. 1 Dohody o partnerstve medzi Spoločenstvami a Ruskom.
The first indent of Article 38(1) of the Association Agreement with Slovakia was worded as follows:
Článok 38 ods. 1 prvá zarážka Dohody o pridružení medzi Spoločenstvami a Slovenskom totiž znie takto:
‘Subject to the conditions and modalities applicable in each Member State … treatment accorded to workers of Slovak Republic nationality legally employed in the territory of a Member State shall be free from any discrimination based on nationality, as regards working conditions, remuneration or dismissal, as compared to its own nationals’.
„s prihliadnutím na podmienky a spôsoby uplatňované v každom členskom štáte… sa bude s pracovníkmi so slovenskou štátnou príslušnosťou, legálne zamestnanými na území niektorého členského štátu, zaobchádzať, pokiaľ ide o pracovné podmienky, odmeňovanie alebo prepúšťanie, v porovnaní so štátnymi príslušníkmi uvedeného členského štátu bez diskriminácie na základe štátnej príslušnosti“ [neoficiálny preklad].
Article 23(1) of the Communities-Russia Partnership Agreement provided:
Článok 23 ods. 1 Dohody o partnerstve medzi Spoločenstvami a Ruskom znie:
‘Subject to the laws, conditions and procedures applicable in each Member State, the Community and its Member States shall ensure that the treatment accorded to Russian nationals legally employed in the territory of a Member State shall be free from any discrimination based on nationality, as regards working conditions, remuneration or dismissal, as compared to its own nationals.’
„S výhradou právnych predpisov, podmienok a postupov platných v každom členskom štáte Spoločenstvo a jeho členské štáty zaistia, aby sa ruským štátnym príslušníkom legálne zamestnaným na území niektorého členského štátu zaručilo, pokiaľ ide o pracovné podmienky, odmeňovanie alebo prepúšťanie, zaobchádzanie bez diskriminácie na základe štátnej príslušnosti v porovnaní s ich vlastnými štátnymi príslušníkmi.“ [neoficiálny preklad]
As the Court has observed, such provisions prohibit, in clear, precise and unconditional terms, a prohibition precluding any Member State from discriminating, on grounds of nationality, against workers from the nonmember State concerned, vis-à-vis their own nationals, so far as their conditions of work, remuneration and dismissal are concerned.
Ako to aj uviedol Súdny dvor, tieto ustanovenia stanovujú pre každý členský štát jasný, presný a bezpodmienečný zákaz zaobchádzať s pracovníkmi dotknutého tretieho štátu z dôvodu ich štátnej príslušnosti diskriminačne v porovnaní so štátnymi príslušníkmi daného členského štátu, pokiaľ ide o pracovné podmienky, odmeňovanie alebo prepúšťanie.
Those provisions may therefore be relied on by individuals before the courts of the Member States (Deutscher Handballbund, paragraphs 28 to 30 and Simutenkov, paragraphs 22 to 24).
Uvedených ustanovení sa preto môžu jednotlivci dovolávať na súdoch členských štátov (rozsudky Deutscher Handballbund, už citovaný, body 28 až 30, a Simutenkov, už citovaný, body 22 až 24).
That finding must be applied to Article 37 of the Additional Protocol the wording of the latter being essentially the same as that of Articles 38(1) of the Association Agreement with Slovakia and 23(1) of the Communities-Russia Partnership Agreement.
Toto konštatovanie je potrebné uplatniť na článok 37 dodatkového protokolu, keďže jeho znenie sa nijako podstatne neodlišuje od znenia článku 38 ods. 1 Dohody o pridružení medzi Spoločenstvami a Slovenskom, ako aj znenia článku 23 ods. 1 Dohody o partnerstve medzi Spoločenstvami a Ruskom.