natgillin/translations-raw huggingface dataset:
At present, many different judicial systems operate side by side in the European Union, each within national borders.
V súčasnosti existuje viac súdnych systémov, ktoré v Európskej únii fungujú samostatne, každý v medziach svojho štátu.
If the Union wants its people to share the same concept of justice, its justice system must make their daily lives easier rather than more complicated.
Ak chce Únia dosiahnuť, aby mali ľudia rovnaký prístup k spravodlivosti, ich právne systémy musia život ľudí zjednodušovať, a nie sťažovať.
The most significant example of practical cooperation in this field is the work done by Eurojust, a central coordinating structure established in The Hague in 2003.
Najvýznamnejší je však príklad praktickej spolupráce z tejto oblasti prostredníctvom centrálnej koordinačnej štruktúry Eurojust, ktorá bola zriadená v Haagu v roku 2003.
Its purpose is to enable the national investigating and prosecuting authorities to work together on criminal investigations involving several EU countries.
Jej cieľom je umožniť vyšetrovacím orgánom a prokuratúre spolupracovať pri vyšetrovaní trestných činov tak, že sa na ňom môže zúčastniť viacero krajín Únie.
• The EU has more influence on the world stage when it speaks with a single voice in international affairs.
Európska únia má väčší vplyv na svetové dianie, keď hovorí v medzinárodných otázkach jednotným hlasom.
Trade negotiations are a good example of this.
Obchodné rokovania sú toho dobrým príkladom.
• In the area of defence, each country remains sovereign, whether a member of NATO or neutral.
V oblasti obrany ostáva každá krajina suverénna, či je členom NATO alebo je neutrálna.
However, the EU member states are developing military cooperation for peacekeeping missions.
Avšak členské štáty vyvíjajú vojenskú spoluprácu v oblasti mierových misií.
• For reasons of history and geographic proximity, the southern Mediterranean and Africa are areas to which the EU gives close attention (development aid policies, trade preferences, food aid and human rights).
Únia venuje veľkú pozornosť krajinám južného Stredomoria a Afriky, a to z historických dôvodov a kvôli ich zemepisnej blízkosti (vývin politiky pomoci, prednosť pri obchodovaní, potravinová pomoc a ľudské práva).
In economic, trade and monetary terms, the European Union has become a major world power.
V hospodárskej, obchodnej a menovej oblasti patrí Európska únia medzi najvýznamnejšie svetové veľmoci.
However, some have described the EU as an economic giant but a political dwarf.
Niektorí však opisujú Európsku úniu ako ekonomického obra, ale politického trpaslíka.
This is an exaggeration.
Nie je to presné tvrdenie.
It has considerable influence within international organisations such as the World Trade Organisation (WTO) and the specialised bodies of the United Nations (UN), and at world summits on the environment and development.
EÚ má dôležitý vplyv na medzinárodné organizácie ako Svetovú obchodnú organizáciu (WTO), určité orgány Organizácie spojených národov (OSN) a na svetových summitoch o životnom prostredí a rozvoji.
The continent of Europe is coming together peacefully, and European countries are working together to fight international crime, people trafficking, illegal immigration and money laundering.
Európsky kontinent sa zjednocuje v mieri a európske krajiny spolupracujú v boji proti medzinárodnému zločinu, obchodovaniu s ľuďmi, nezákonnej migrácii alebo proti praniu špinavých peňazí.
The enlarged EU has established a partnership structure with its neighbours, some of whom have medium-term prospects of joining the European Union.
Rozšírená EÚ vytvorila organizované partnerstvá so svojimi susedmi, niektorí z nich majú v dohľadnom čase vyhliadky na vstup do Európskej únie.
Nevertheless, it is true that the EU and its members have a long way to go, in diplomatic and political terms, before they can speak with one voice on major world issues like peace and stability, relations with the United States, terrorism, the Middle East and the role of the UN Security Council.
Je však pravda, že členské štáty EÚ čaká ešte dlhá cesta v diplomacii a politike, kým prehovoria jedným hlasom v dôležitých oblastiach, ako je mier a stabilita, vzťahy s USA, terorizmus, Blízky východ a úloha Bezpečnostnej rady OSN.
What is more, the cornerstone of national sovereignty, namely military defence systems, remain in the hands of national governments, whose ties are those forged within alliances such as NATO.
Krajiny EÚ si zachovávajú národnú suverenitu, najmä v obranných systémoch, ktoré sú v rukách národných vlád a väzby medzi nimi sa vytvárajú pomocou dohôd s NATO.
The United States has accepted that, for military action in which the Americans are not involved, Europe can use some of NATO’s logistical capacity such as its intelligence, communications, command facilities and transport capabilities.
Spojené štáty akceptujú, aby Európa využila logistickú kapacitu NATO aj v prípade vojenských akcií, do ktorých sa ony nechcú zapojiť. Ide o využitie tajných služieb, techniky, kapacity veliteľstva a dopravy.
I. An embryonic common defence policy
I. Obranná politika je v zárodočnej fáze
The common foreign and security policy (CFSP) and the European security and defence policy (ESDP), introduced by the Treaties of Maastricht (1992), Amsterdam (1997) and Nice (2001), define the EU’s main tasks in the area of defence.
Teroristické násilie, ktoré postihlo mnohé časti sveta – útoky na Washington a New York 11. septembra 2001, útoky v Madride v roku 2004 a v Londýne v roku 2005 – úplne zmenilo strategické plánovanie v tejto oblasti.
To carry out these tasks, the EU has developed its “second pillar”, the policy domain in which action is decided by intergovernmental agreement and in which the Commission
Európa prekročila hranice svojich tradičných obranných spojenectiev a spolupracuje nielen so Spojenými štátmi, ale aj s mnohými ďalšími krajinami, ktoré podporujú demokraciu a ľudské práva.
The terrorist violence that has scarred the world since the 11 September 2001 attacks on New York and Washington and the bombings in Madrid in 2004 and London in 2005 has profoundly altered the strategic landscape.
Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika (SZBP) a Európska bezpečnostná a obranná politika (EBOP) sú obsiahnuté v Maastrichtskej zmluve (1992), Amsterdamskej zmluve (1997) a v Zmluve z Nice (2001), kde sa de-nujú hlavné úlohy EÚ v oblasti obrany.
European countries have to work more closely together to uncover information that will help prevent terrorists and their backers from carrying out attacks.
Na tomto základe sa v EÚ vybudoval aj jej druhý pilier, v ktorom sa rozhoduje na základe medzivládnej dohody a kde Komisia a Parlament zohrávajú len minimálnu úlohu.
Cooperation with the United States and all
Rozhodnutia sa prijímajú konsenzom, čo umožňuje štátom zdržať sa hlasovania.
Helping out in tough times – EU soldiers help restore peace in the Congo.
Pomoc v ťažkých časoch – vojaci EÚ pomáhajú nastoliť mier v Kongu.
Council and located in Brussels, the Union already has a political and military tool for carrying out the missions that it has set for itself: humanitarian missions outside Europe, peacekeeping operations and other crisis-management tasks.
Hmatateľné výsledky v oblasti bezpečnosti a obrany rópy, mierové operácie a iné operácie v súvislosti so zvládaním vypuknutých kríz.
Under the Amsterdam Treaty, Javier Solana was appointed the EU’s first High Representative for the Common Foreign and Security Policy (CFSP) in 1999.
Podľa Amsterdamskej zmluvy bol Javier Solana v roku 1999 vymenovaný za prvého „vyso-kého predstaviteľa EÚ pre spoločnú zahraničnú a bezpečnostnú politiku (CFSP)“.
As military technology becomes ever more sophisticated and expensive, EU governments are finding it increasingly necessary to work together on arms manufacture.
Keďže je vojenská technológia čoraz sosti-kovanejšia a nákladnejšia, vlády EÚ považujú za čoraz nevyhnutnejšie spolupracovať v oblasti výroby zbraní.
Moreover, if their armed forces are to carry out joint missions, their systems must be interoperable and their equipment sufficiently standardised.
Okrem toho, ak majú ich ozbrojené sily vykonávať spoločné misie, ich systémy musia byť vzájomne prepojené a ich zariadenia musia byť dostatočne štandardizované.
The European Council in Thessaloniki decided, in 2003, to establish a European Defence Agency.
Európska rada rozhodla v roku 2003 v Solúne, že zriadi Európsku obrannú agentúru.
EU member states have set a specific goal as part of the task of establishing a European security and defence policy.
Členské štáty EÚ si stanovili konkrétny cieľ, ktorý je súčasťou ich snahy zabezpečiť spoločnú európsku bezpečnostnú a obrannú politiku.
This is to be able to deploy a rapid reaction force with naval and air support and sustain it for one year.
Chcú založiť bezpečnostný zbor schopný rýchlej reakcie podporovaný námorníctvom a letectvom a udržať ju jeden rok.
This rapid reaction force will not yet be a real European army.
Tento zbor nebude pravou európskou armádou.
Instead it will be made up of contingents from the existing national armed forces.
Bude vytvorený z existujúcich národných ozbrojených síl.
Since 2003, the EU has undertaken a series of peacekeeping and crisis management missions.
Únia podnikla od roku 2003 niekoľko mierových misií a misií na riešenie kríz.
The most important of these has been in Bosnia and Herzegovina where a European Union military force (EUFOR) of 7 000 troops replaced NATO peacekeeping forces in December 2004.
Najdôležitejšia z nich plnila svoje poslanie v Bosne a Hercegovine, kde vojenská sila EÚ (EUFOR) pozostávajúca zo 7 000 oddielov nahradila v decembri 2004 mierové sily NATO.
However, following the establishment of a Political and Security Committee (PSC), a European Union Military Committee (EUMC) and a European Union Military Staff (EUMS), under the authority of the
Avšak po založení Politického a bezpečnostného výboru (PSC), Vojenského výboru Európskej únie (EUMC) a Vojenského štábu Európskej únie (EUMS) pod pôsobnosťou Rady a so sídlom v Bruseli Únia už má politický a vojenský nástroj na realizovanie misií, ktoré si naplánovala: humanitárne misie mimo Eu-
A trade policy that is open to the world with the sole exception of arms, enjoy dutyfree entry to the EU market under a programme launched in 2001.
Podľa programu spusteného v roku 2001 majú všetky ich vyvážané výrobky, s jedinou výnimkou zbraní, bezcolný prístup na trh EÚ.
The European Union supports the rulesbased system of the World Trade Organisation (WTO), which provides a degree of legal certainty and transparency in the conduct of international trade.
Európska únia podporuje systém Svetovej obchodnej organizácie (WTO) založený na pravidlách, ktorý poskytuje určitý stupeň zákonnej istoty a transparentnosti pri vedení medzinárodného obchodu.
The WTO sets conditions under which its members can defend themselves against unfair practices like dumping (selling below cost) through which exporters compete against their rivals.
WTO stanovuje podmienky, na základe ktorých sa jej členovia môžu brániť pred nekalými praktikami ako je damping (predávanie pod cenu), prostredníctvom ktorého vývozcovia súťažia so svojimi rivalmi.
It also provides a procedure for settling disputes that arise between two or more trading partners.
Stanovuje aj postup urovnávania sporov, ktoré vzniknú medzi dvoma alebo viacerými obchodnými partnermi.
The EU does not, however, have specific trade agreements with its major trading partners among the developed countries like the United States and Japan.
EÚ však nemá samostatné obchodné zmluvy so svojimi hlavnými obchodnými partnermi spomedzi vyspelých krajín, ako sú Spojené štáty americké a Japonsko.
Here, trade relations are handled through the WTO mechanisms.
Obchodné vzťahy sa riešia podľa mechanizmov WTO.
The United States and the European Union are seeking to develop relations founded on equality and partnership.
Spojené štáty americké a Európska únia sa snažia vyvinúť vzťahy založené na rovnosti a partnerstve.
However, EU countries are not always in agreement on the type of diplomatic, political and military ties to establish with the United States.
Avšak krajiny Európskej únie sa nie vždy vedia dohodnúť, aký typ diplomatických, politických a vojenských zväzkov majú zriadiť so Spojenými štátmi americkými.
The EU’s trade policy is closely linked to its development policy.
Obchodná politika EÚ je úzko spojená s jej rozvojovou politikou.
Under its general system of preferences (GSP), the EU has granted dutyfree or cut-rate preferential access to its market for most of the imports from developing countries and economies in transition.
EÚ zaručila bezcolný a zľavnený preferenčný prístup na svoj trh na základe všeobecného systému preferencií (GSP) pre väčšinu dovozu z rozvojových krajín a prechodných ekonomík.
It goes even further for the world’s 49 poorest countries.
V prípade 49 najchudobnejších krajín sveta zachádza
The European Union is increasing its trade with the emerging powers in other parts of the world, from China and India to Central and South America.
Európska únia umocňuje obchodné vzťahy s objavujúcimi sa mocnosťami v iných častiach sveta, od Číny a Indie až po Strednú a Južnú Ameriku.
Trade agreements with these countries also involve technical and cultural cooperation.
Obchodné zmluvy s týmito krajinami obsahujú aj technickú aj kultúrnu spoluprácu.
Wine is one of the EU’s main exports to its biggest trade partner, the United States.
Víno je jedným z hlavných vývozných komodít EÚ do USA, jej najväčšieho obchodného partnera.
Relations between the EU and the Mediterranean countries
Vzťahy medzi EÚ a stredomorskými krajinami
• political dialogue between the participating countries and a security partnership based, in particular, on mechanisms for arms control and the peaceful resolution of conflicts;
• politický dialóg medzi zúčastnenýmikrajinami a partnerstvo pre bezpečnosť, založené najmä na mechanizme kontroly zbraní a na mierovom riešení konfliktov; iktov;
Given their geographical proximity, historical and cultural ties, and current and future migration flows, the countries on the southern shores of the Mediterranean are partners of prime importance.
Na základe zemepisnej blízkosti, historických a kultúrnych väzieb a súčasných a budúcich migračných tokov sú krajiny na južnom brehu Stredozemného mora partnermi primárnej dôležitosti.
This is why the EU has traditionally chosen to pursue a policy of regional integration.
Preto k nim EÚ už tradične pristupuje v rámci politiky regionálnej integrácie.
• stepping up economic and trading relations between the two regions: the key to this is the creation of a Euro-Mediterranean free trade area by 2010;
• upevnenie ekonomických a obchodných vzťahov medzi oboma regiónmi: kľúčom je vytvorenie euro-stredomorskej zóny voľného obchodu do roku 2010;
• partnership in social and cultural fields.
• partnerstvo v sociálnych a kultúrnych oblastiach.
In November 1995, the EU laid the foundations for a new Euro-Mediterranean partnership at the Barcelona Conference, which was attended by all the EU member states and the Mediteranean countries(except for Albania, Libya and the countries of former Yugoslavia).
V novembri 1995 položila EÚ na konferencii v Barcelone základy nového euro-stredomor-ského partnerstva. Na konferencii sa zúčastnili všetky členské krajiny EÚ a krajiny ležiace na pobreží Stredozemného mora (okrem Líbye, Albánska a krajín bývalej Juhoslávie).
This conference made it possible to trace the outline of a new partnership involving:
Táto konferencia umožnila nadviazať nové partnerstvo, ktoré znamenalo:
The EU granted financial assistance to the tune of €5.3 billion to the Mediterranean countries in 2000–06.
EÚ poskytla stredomorským krajinám nanč-nú pomoc vo výške 5,3 miliardy EUR v období rokov 2000 – 2006.
In the budget period 2007–13, a European Neighbourhood and Partnership Instrument (ENPI) follows on from and merges into one the previously separate support programme for the Mediterranean countries and its other neighbours among the successor states of the former Soviet Union.
V rozpočte na obdobie 2007 – 2013 je po tejto pomoci naplánovaný Nástroj Európskeho susedstva a partnerstva (ENPI), ktorý sa zlučuje s jedným podporným programom pre stredomorské krajiny a pre ich ďalších susedov spomedzi štátov vzniknutých po rozpade Sovietskeho zväzu.
Ensuring everyone has access to clean water is an EU priority.
Prioritou Únie je, aby mali všetci prístup k čistej vode.
The new agreement goes significantly further than earlier agreements, since it has moved from trade relations based on market access to trade relations in a wider sense.
Nová dohoda zachádza oveľa ďalej ako predchádzajúce zmluvy, keďže sa posunula z obchodných vzťahov založených na prístupe k trhu na obchodné vzťahy v širšom zmysle.
It also introduces new procedures for dealing with human rights abuses.
Zavádza napríklad nové postupy pri riešení problémov súvisiacich s porušovaním ľudských práv.
Relations between Europe and sub-Saharan Africa go back a long way.
Vzťahy medzi Európou a subsaharskou Afrikou majú dlhoročnú tradíciu.
Under the Treaty of Rome in 1957, the then colonies and overseas territories of member states became associates of the Community.
Bývalé kolónie a zámorské územia niektorých členských štátov sa prostredníctvom Rímskej zmluvy z roku 1957 stali asociovanými členmi Spoločenstva.
Decolonisation, which began in the early 1960s, turned this link into a different kind of association, one between sovereign countries.
Dekolonizácia, ktorá sa začala začiatkom 60. rokov 20. storočia, premenila vzťahy medzi nimi na iný druh spojenia, na spojenie medzi zvrchovanými krajinami.
The European Union has granted special trading concessions to the least developed countries, 39 of which are signatories to the Cotonou Agreement.
Európska únia poskytla najmenej rozvinutým krajinám, z ktorých 39 krajín podpísalo Dohodu z Cotonou, osobitné obchodné výhody.
Since 2005, they have been able to export practically any type of product to the EU, duty free.
Od roku 2005 budú môcť vyvážať na trh Únie prakticky všetky druhy výrobkov bez cla.
The European Development Fund finances the ACP support programmes, paying out between two and three billion euro a year.
Európsky rozvojový fond nancuje podporné programy AKT a vypláca od dvoch do troch miliárd EUR ročne.
The Cotonou Agreement, signed in 2000 in Cotonou, the capital of Benin, marked a new stage in the EU’s development policy.
Dohoda z Cotonou, ktorá bola podpísaná v roku 2000 v Cotonou, hlavnom meste Beninu, znamenala novú etapu v politike rozvoja Európskej únie.
This agreement between the European Union and the African, Caribbean and Pacific (ACP) countries is the most ambitious and far-reaching trade and aid agreement ever concluded between developed and developing countries.
Dohoda medzi Európskou úniou a štátmi Afriky, Karibiku a Tichomoria (AKT) je najambicióznejšou a najrozsiahlejšou dohodou o obchode a pomoci, aká bola kedy uzavretá medzi rozvinutými a rozvojovými krajinami.
It followed on from the Lomé Convention, which was signed in 1975 in Lomé, the capital of Togo, and subsequently updated at regular intervals.
Nasledovala po Lomskej konvencii, ktorá bola pôvodne podpísaná v roku 1975 v Lomé, metropole štátu Togo, a potom pravidelne aktualizovaná.
The basic aim of this wide-ranging trade and aid agreement remains the same as that of the Lomé Convention: ‘to promote and expedite the economic, cultural and social development of the ACP states and to consolidate and diversify their relations [with the European Union and its member states] in a spirit of solidarity and mutual interest’.
Základný cieľ tejto dohody o obchode a pomoci je rovnaký ako v prípade Lomskej kon-vencie: „podporiť a urýchliť hospodársky, kultúrny a sociálny rozvoj štátov AKT a upevniť a odlíšiť ich vzťahy (s Európskou úniou a jej členskými štátmi) v duchu solidarity a vzájomných záujmov“.
• European integration will continue in the fields in which the member states consider it is in their best interests to work together within the traditional EU framework (on issues like trade, globalisation, the single market, regional and social development, research and development, measures to promote growth and jobs and many others.)
Európska integrácia bude pokračovať v oblastiach, v ktorých budú členské štáty považovať spoluprácu v tradičnom rámci EÚ za prínosnú (v otázkach obchodu, globalizácie, jednotného trhu, regionálneho a sociálneho vývoja, výskumu a rozvoja, opatrení na podporu rastu a zamestnanosti a v mnohých iných).
• The institutional process of updating the rules governing the relations between the member countries and the EU and between the EU and its citizens will continue.
Inštitucionálny proces aktualizácie pravidiel riadiacich vzťahy medzi členskými krajinami a EÚ a medzi EÚ a jej občanmi bude pokračovať.
The issue of the Constitutional Treaty will be at the forefront of discussions in the years to come, regardless of the form and content of any text that will eventually be adopted.
Ústavná zmluva bude v nastávajúcich rokoch jedným z najdôležitejších predmetov diskusie bez ohľadu na formu a obsah textu, ktorý sa napokon prijme.
This pact is being strengthened and confirmed all across Europe: half a billion people have chosen to live under the rule of law and in accordance with age-old values centred on humanity and human dignity.
ľudí sa rozhodlo akceptovať spoločné právne princípy a žiť v súlade s dávnymi hodnotami, ktoré zdôrazňujú humanitu a ľudskú dôstojnosť.
‘A day will come when all the nations of this continent, without losing their distinct qualities or their glorious individuality, will fuse together in a higher unity and form the European brotherhood.
„Príde deň, keď všetky národy tohto kontinentu, bez straty svojich osobitých vlastností alebo slávnej individuality, splynú do vyššej jednoty a vznikne európske bratstvo.
A day will come when the only battlefield will be the marketplace for competing ideas.
Príde deň, keď vymiznú bojiská a zostanú len boje rozumu – otvorené trhy myšlienok.
A day will come when bullets and bombs will be replaced by votes.’
Príde deň, keď guľky a bomby vystriedajú volebné hlasy.“
The current technological revolution is radically transforming life in the industrialised world, including Europe. It is vital to understand that this creates new challenges that transcend traditional frontiers.
Súčasná technologická revolúcia radikálne transformuje život v industrializovanom svete, Európu nevynímajúc.Vznikajú nové výzvy, ktoré prekračujú hranice národov.
Sustainable development, population trends, economic dynamism, social solidarity and an ethical response to progress in the life sciences are issues that can no longer be effectively dealt with at national level.
Trvalo udržateľný rozvoj, populačné trendy, dynamizmus ekonomiky, sociálna solidarita a morálne otázky pokroku v prírodných vedách sú záležitosti, ktoré sa už nedajú efektívne riešiť na národnej úrovni.
We must also show consideration to future generations.
Musíme brať aj ohľad na budúce generácie.
Victor Hugo spoke those prophetic words in 1849, but it took more than a century for his utopian predictions to start coming true.
Viktor Hugo vyslovil tieto prorocké slová v roku 1849, ale prešlo viac ako jedno storočie, kým sa jeho predpovede začali napĺňať.
During that time, two world wars and countless other conflicts on European soil caused millions of deaths and there were times when all hope seemed lost.
Počas tohto obdobia zapríčinili dve svetové vojny a nespočetné ďalšie konikty na európskom kontinente smrť miliónov ľudí a boli časy, keď sa všetka nádej strácala.
Today, the first decade of the 21st century offers brighter prospects, but it also brings Europe new difficulties and challenges.
Dnes, na úsvite 21. storočia, prichádzajú svetlejšie vyhliadky a znovu sa rodí nádej. Európe to však prináša nové ťažkosti a výzvy.
A major enlargement of the Union has gone ahead.
Veľké rozširovanie Únie postúpilo.
As a politician from a new member state put it, ‘Europe has finally managed to reconcile its history with its geography’.
Tak ako to sformuloval istý politik z jedného nového členského štátu: „V Európe sa konečne pomerila história s geograou“.