natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Ombudsman deals with complaints relating to the activities of EU bodies, whereas the Petitions Committee deals with petitions concerning breaches of their treaty obligations by Member States; Member States are frequently required to modify their legislation to bring it into line with Community law as a result of subsequent treaty infringement proceedings.In 2008 the Sakharov Prize celebrated its 20th anniversary.
činnosť orgánov EÚ, Výbor pre petície petíciami o porušení zmlúv zo strany členských štátov, ktoré často na základe postupu o porušení zmluvy museli upraviť svoje zákony, aby sa prispôsobili právnym predpisom Spoločenstva.V roku 2008 sme si pripomenuli 20. výročie udeľovania Sacharovovej ceny.
In order to mark this event the European Parliament held a conference entitled:“20 years of active support to human rights: Sakharov Laureates tell their story”.All previous laureates as well as Ms Elena Bonner, Andrei Sakharov’s widow, were invited to this event and many of them participated in the conference and had the chance to share their views on global human rights, and the importance of the Sakharov Prize.
Na pripomenutie tejto udalosti usporiadal Európsky parlament konferenciu nazvanú 20 rokov aktívnej podpory ľudských práv: laureáti Sacharovovej ceny hovoria svoj príbeh.Pri tejto príležitosti boli pozvaní všetci predchádzajúci laureáti, ako aj pani Elena Bonnerová, vdova po Andrejovi Sacharovovi; mnohí sa na konferencii zúčastnili a mali možnosť podeliť sa o svoje názory o ľudských právach vo svete a o význame Ceny A. Sacharova.
This was also the occasion for President Pöttering to officially launch the“Sakharov Network”, allowing laureates to link to one another’s activities and to show solidarity.
Bola to zároveň príležitosť, keď predseda Pöttering oficiálne vyhlásil vytvorenie Sacharovovej siete, ktorá laureátom umožní zapojiť sa do činností ostatných laureátov a prejaviť im solidaritu.
The Euro-Latin American Parliamentary Assembly, EuroLat, established in November 2006, is the most recently created regional parliamentary forum.
Európsky parlament tiež podrobne sleduje prácu Rady OSN pre ľudské práva, ktorá bola vytvorená v júni 2006.
Among its main objectives are questions relating to democracy, external policy, governance, integration, peace and human rights.The European Parliament also closely monitors the work of the UN Human Rights Council set up in June 2006.
Zároveň prispel rozhodujúcou mierou k prijatiu otázok ľudských práv do európskej agendy.
The European Parliament has played a decisive role in putting human rights issues on the European agenda.
Venuje sa množstvu špecifických iniciatív, okrem iného iniciatívam na zabránenie mučenia, ochranu menšín, predchádzanie koniktov, podporu práv žien a práv detí, ochranu aktivistov činných v boji za ľudské práva, na ochranu domorodého obyvateľstva a ochranu postihnutých osôb.
It takes specific initiatives in a range of areas such as preventing torture, the protection of minorities, conict prevention, promoting women’s and children’s rights, the protection of human rights activists, the rights of indigenous peoples and people with disabilities.
Ďalším príspevkom EP k posilneniu demokracie v tretích krajinách je účasť pozorovateľov na voľbách.V rámci rozpočtovej právomoci sa Európskemu parlamentu podarilo významne zvýšiť rozpočtové prostriedky na programy podporujúce demokraciu a ľudské práva.
The European Parliament has actively supported the campaign for a UN moratorium on the death penalty and the World Congress of national and international parliaments on the abolition of the death penalty, the establishment of the International War CrimesTribunal, the setting-up of the European Monitoring Centre on Racism and Xenophobia, replaced by the European Union Agency for Fundamental Rights inaugurated on 1 March 2007, and the EU campaign to combat violence against women.
Vroku 2006 Európsky parlament úspešne bojoval za udržanie samostatného nástroja na financovanie takýchto aktivít – Európskeho nástroja pre demokraciu a ľudské práva. Ide o finančno-politický nástroj prispievajúci krozvoju aupevňovaniu demokracie aprávneho štátu a kdodržiavaniu ľudských práv azákladných slobôd vtretích krajinách na celom svete, ktorý sa osobitne sústreďuje na organizácie občianskej spoločnosti.
By participating in election observation missions, the European Parliament makes a further contribution to strengthening democracy in third countries.The European Parliament has been able to use its budgetary powers to substantially increase the resources earmarked for programmes dealing with democracy and human rights.
Európsky parlament tiež prikladá veľký význam podpore hospodárskych a sociálnych práv občanov v EÚ, opatreniam proti rasizmu, náboženskej neznášanlivosti a xenofóbii, ako aj zaobchádzaniu so žiadateľmi o azyl asmigrujúcimi pracovníkmi.
In 2006 the European Parliament successfully fought for the maintenance of a separate instrument to finance such activities, the European Instrument for Democracy and Human Rights.
Dodržiavaním základných práv v Únii sa zaoberá Výbor pre občianske slobody, spravodlivosť a vnútorné veci.
This is a nancial and policy instrument contributing to the development and consolidation of democracy
Ak majú občania EÚ pocit, že boli porušené ich základné práva, môžu sa v rámci Európskeho parlamentu obrátiť na Európskeho ombudsmana a na Výbor pre petície. Ombudsman sa zaoberá sťažnosťami na
ANDREI SAKHAROV INSPIRATION FOR THE PRIZE tocelebrate the twentieth anniversary of the creation of the Prize and to demonstrate its continuous support, the European Parliament decided to invite all past Laureates to take part in the December Award Ceremony, and especially promoted the attendance of any Sakharov Prize winners who had been prevented from receiving their prizes in person in the past.
ANDREJ SACHAROV TEN, PO KOM JE OCENENIE NAZVANÉ osláv dvadsiateho výročia udeľovania ceny sa Európsky parlament na prejav svojej neutíchajúcej podpory rozhodol pozvať všetkých predchádzajúcich laureátov na decembrový odovzdávací ceremoniál apodporiť účasť všetkých držiteľov Sacharovovej ceny, ktorým bolo v minulosti zabránené prevziať si cenu osobne.Sacharovovu cenu udeľuje Európsky parlament za mimoriadne skutky, ktoré sú v duchu slobody myslenia a slova zamerané proti netolerancii, fanatizmu a nenávisti.
Since 1988, in the spirit of Andrei Sakharov, the European Parliament has awarded the annual Sakharov Prize for Freedom of Thought in order to honour individuals or organisations for their efforts on behalf of human rights and fundamental freedoms and against oppression and injustice.
Európsky parlament udeľuje od roku 1988 každoročne Cenu Andreja Sacharova za slobodu myslenia, ktorej držiteľmi sú v duchu Andreja Sacharova osobnosti alebo organizácie zasadzujúce sa za ochranu ľudských práv a základných slobôd a boj proti útlaku a nespravodlivosti.
From Gorky, where he was living in exile, Andrei Sakharov (1921–1989), the renowned physicist, member of the Academy of Sciences, dissident and 1975 Nobel Peace Prize winner, sent a message to the European Parliament saying how moved he was that it intended to create a prize for freedom of thought which would bear his name.
Andrej Sacharov (1921–1989), renomovaný fyzik, člen akadémie vied, disidenta držiteľ Nobelovej ceny za mier z roku 1975, poslal zo svojho exilu v Gorkom posolstvo Európskemu parlamentu, v ktorom dojato vyjadril svoju radosť nad tým, že Európsky parlament má v úmysle udeľovať„cenu za slobodu myslenia“ nazvanú podľa neho.
He rightly saw this as an encouragement to all those who, like him, had committed themselves to championing human rights.Coming from a background in nuclear physics and ending as a dissident, he not only sought the release of dissenters in his country but also drew attention to the relationship between science and society and to the issues of peaceful coexistence and intellectual freedom, which he analysed in his writings.
Právom to považoval za povzbudenie všetkých, ktorí sa upísali boju za dodržiavanie ľudských práv.Jeho životná dráha od atómového vedca až po disidenta ukazuje, že sa vo svojej krajine zasadzoval nielen za oslobodenie inak zmýšľajúcich ľudí, ale že sa zaoberal aj problematikou vzťahu vedy a spoločnosti, mierovej koexistencie a duševnej slobody.
In some cases the winners have not been authorised to receive their prize inperson.
Vniektorých prípadoch laureáti nedostali povolenie na to, aby mohli osobne prevziať ocenenie.
On 14 December 2006 European Parliament adopted a resolution deploring this fact and calling for a follow-up mechanism to be set up to respond in such cases.
Európsky parlament dňa 14. decembra 2006 prijal uznesenie, vktorom odsudzuje túto skutočnosť apožaduje vytvorenie mechanizmu umožňujúceho reagovať na podobné prípady.
In 2008,
Vroku 2008 pri príležitosti
THE PRIZE WINNERS
NOSITELIA CENY
2003 UN SECRETARY GENERAL KOFI ANNAN AND ALL THE STAFF OF THE UNITED NATIONS
2003 GENERÁLNY TAJOMNÍK OSN KOFI ANNAN A VŠETCI SPOLUPRACOVNÍCI OSN
2004 BELARUSIAN ASSOCIATION OFJOURNALISTS
2004 BIELORUSKÁ ASOCIÁCIA NOVINÁROV
Fariñas then became a non-violent activist and decided to withdraw his aliation from the “Communist Youth” organisation in 1989.
GUILLERMO FARIÑAS politických väzňov, ktorým dlhé roky strávené vo väzení podlomili zdravie, odmietal stravu atekutiny už viac ako 130 dní.
As a journalist, he founded an independent press agency – Cubanacán Press – with the aim of informing the rest of the world of the destiny of political prisoners in Cuba.
Hladovku začal vo februári 2010 po kontroverznom úmrtí Orlanda Zapatu Tamaya, väzňa svedomia, ktorý zomrel po 82 dňoch hladovky, ktorú začal zrovnakých dôvodov, a dúfal, že sa mu pre svoj boj podarí získať medzinárodnú podporu.
Eventually, he was forced by the authorities to close his press agency.Committed to non-violence and daring to denounce the Cuban regime, Fariñas has become one of the most well-known dissidents in the country.
Fariñas údajne odmietol ponuku Španielska na letecký prevoz za účelom liečby azotavenia sa zhladovky, pretože trval na tom, že na Kube má dobrú lekársku starostlivosť aže chce umrieť„priamo pod nosom“ Fidelovi a Raulovi Castrovcom.
His bravery was rewarded with a “ReportersWithout Borders”Cyber-freedom Prize in 2006.Fariñas, like so many others before him, courageously risked his own life as a means of pressure to achieve political change in Cuba.
Nedávne prepúšťanie politických väzňov, ktoré je po rokoch najmasovejším prepúšťaním väzňov na Kube, možno vnímať ako snahu kubánskeho režimu o zlepšenie vzťahov s USA a Európskou úniou.
Undertaking hunger strikes to protest and to demand freedom of speech in Cuba has brought hope to dozens of imprisoned activists.In a letter sent to Raul Castro in February 2010, Fariñas urged him to demonstrate to his people, and to the world, that his commitments to change addressed to the foreign media were real, and asked him to release the political prisoners held in various Cuban jails.
Európsky parlament opakovane (naposledy v marci 2010) vyjadril solidaritu s celým kubánskym národom ako aj svoju podporu napredovania smerom k demokracii, rešpektovaniu a presadzovaniu základných slobôd.
Cuba, which still has many political prisoners, has always denied their existence, calling them mercenaries or traitors paid by the U.S. to undermine the government and to end communist rule in Cuba.
Predseda Parlamentu Jerzy Buzek voktóbri 2010 vyhlásil, že protest Guillerma Fariñasa prináša nádej všetkým tým, ktorým záleží na slobode, ľudských právach ademokracii, avyzval na okamžité prepustenie všetkých politických väzňov na Kube.Boj Guillerma Fariñasa bol anaďalej je príkladom pre všetkých obhajcov slobody ademokracie na Kube aza jej hranicami.Udelením ceny Andreja Sacharovova za slobodu myslenia Guillermovi Fariñasovi Európsky parlament uznáva boj za slobodu slova aprejavu všetkých kubánskych obhajcov ľudských práv, ktorí bojujú za politické zmeny aza slobodu na Kube.
On 8 July 2010 Fariñas ended his latest hunger strike after the Cuban government announced it was in the process of freeing 52 political prisoners.
Guillermo Fariñas, doktor psychológie, nezávislý novinár akubánsky disident, držal vpriebehu niekoľkých rokov 23-krát hladovku na protest proti kubánskemu režimu scieľom dosiahnuť mierovými prostriedkami politické zmeny, slobodu slova aslobodu prejavu na Kube.Ako vojak kubánskej armády bojoval vosemdesiatych rokoch 20.storočia v Angole, kde získal niekoľko vyznamenaní.
By then, Fariñas, who called for the liberation of political prisoners who were ill after many years of imprisonment, had been refusing food and liquids for more than 130days.
Neskôr sa Fariñas stal aktivistom presadzujúcim nenásilný protest avroku 1989 sa rozhodol ukončiť svoje členstvo vorganizácii komunistickej mládeže.
He had begun his strike in February 2010 after the controversial death of Orlando ZapataTamayo, a prisoner of conscience, who himself had died after 82 days of a hunger strike initiated for the same reasons, hoping to rally international support for his cause.
Ako novinár založil nezávislú tlačovú agentúru – Cubanacán Press – scieľom informovať zvyšok sveta oosude politických väzňov na Kube.
Fariñas reportedly rejected an offer from Spain to be own there by air ambulance for treatment and recovery from the hunger strike, as he maintained that he was getting good medical treatment in Cuba and wanted to die“under the nose”of Fidel and Raul Castro.
Nakoniec bol štátnymi orgánmi prinútený túto agentúru zatvoriť.Fariñas, ktorý je odporcom násilia atrúfa si kritizovať kubánsky režim, sa stal jedným znajznámejších disidentov vkrajine.
Recent prisoner releases, which are the largest prisoner releases for years in Cuba, may be seen as an attempt by Cuba’s regime to improve its ties with the U.S. and the European Union.
Za svoju odvahu získal vroku 2006 Cenu kybernetickej slobody, ktorú udeľuje organizácia Reportéri bez hraníc.Podobne ako mnohí pred ním aj Fariñas odvážne riskoval svoj vlastný život, aby tak vyvíjal nátlak na dosiahnutie politických zmien na Kube.
Parliament has repeatedly voiced solidarity with the entire Cuban people and its support for progress towards democracy, respect and promotion of fundamental freedoms, most recently in March 2010.
Svojimi protestnými hladovkami, ktorými požadoval slobodu slova na Kube, vzbudil nádej desiatok uväznených aktivistov.Fariñas vliste zfebruára 2010 vyzval Raula Castra, aby svojmu ľudu acelému svetu dokázal, že sľub uskutočniť zmeny, ku ktorým sa zaviazal pred zahraničnými médiami, bol myslený vážne, apožiadal ho oprepustenie politických väzňov zadržiavaných vrôznych kubánskych väzniciach.
Parliament President Mr Buzek stated in October 2010 that Fariñas’ protest carries the hopes for all of those who care for freedom, human rights and democracy, and further called for the immediate release of all political prisoners in Cuba.The fight of Guillermo Fariñas has been and remains an example to all defenders of freedom and democracy in Cuba and beyond.By awarding the Sakharov Price for Freedom of Thought to Guillermo Fariñas, the European Parliament acknowledges the struggles for freedom of speech and expression of all Cuban defenders of human rights who strive to achieve political change and freedom in Cuba.
Kuba, kde sa stále nachádza množstvo politických väzňov, ich existenciu vždy popierala a nazývala ich žoldniermi alebo zradcami, ktorých platí vláda USA s cieľom oslabiť kubánsku vládu a zvrhnúť jej komunistický režim.8. júla 2010 Fariñas ukončil svoju poslednú hladovku, potom ako kubánska vláda ohlásila, že pripravuje prepustenie 52 politických väzňov. Vtom čase Fariñas, vyzývajúci na oslobodenie
Anatoli Marchenko (1938–1986), one of the former Soviet Union’s best-known dissidents, died in Chistopol prison in December 1986 as the result of a hunger strike after more than 20years in prison.
Anatolij Marčenko (1938–1986), jeden z najznámejších disidentov bývalého Sovietskeho zväzu, zomrel v decembri 1986 po viac ako dvadsaťročnom väzení v Čistopole na následky hladovky.
He was a member of the group founded in 1975 to campaign for compliance with the Helsinki Final Act, particularly the clauses relating to the human dimension, security and cooperation.He revealed the truth about the Soviet labour camps and prisons, but this earned him aprison sentence for anti-Soviet agitation and propaganda.“The only way to fight the prevailing evil and illegality is, in my view, to know the truth.”
Bol členom skupiny, ktorá vznikla v roku 1975 a ktorá si za cieľ stanovila dodržiavanie záverov Konferencie o bezpečnosti a spolupráci v Európe, najmä ustanovení týkajúcich sa ľudskej dimenzie.Odhalil pravdu o sovietskych pracovných táboroch a väzeniach, čo mu prinieslo odsúdenie za protisovietsku agitáciu a propagandu.„Jediná možnosť, ako bojovať proti vláde zla a nezákonnosti je podľa môjho názoru spoznať pravdu“.
Nelson Rolihlahla Mandela,1993 Nobel Peace Laureate, born in 1918 in Umtata, South Africa, was elected President and Head of Government of the Republic of South Africa in the first free elections in 1994. He has spent the greater part of his life behind bars.
Nelson Rolihlahla Mandela, laureát Nobelovej ceny za mier v roku 1993, sa narodil v roku 1918 v Umtate v Juhoafrickej republike a v roku 1994 bol v prvých slobodných voľbách zvolený za prezidenta a predsedu vlády Juhoafrickej republiky.Väčšinu svojho života strávil vo väzení.
As leader of the ANC (African National Congress), he symbolised, for his fellow countrymen and the public worldwide, the resistance of black people to the oppressive apartheid regime.
Pre svojich krajanov a svetovú verejnosť bol ako vodca Afrického národného Kongresu (ANC) symbolom boja černošského obyvateľstva proti ponižujúcemu apartheidu.
When he was awarded the prize in 1988 Mandela was still under house arrest.Retired from public life in June 1999, he remains committed to his ideals and values in his two charities, the Nelson Mandela Foundation and the Nelson Mandela Children’s Fund, as well as in the Global Elders initiative which he launched on 18 July 2007 in Johannesburg together with Graça Machel and Archbishop Desmond Tutu.
Pri udeľovaní ceny v roku 1988 bol Mandela ešte v domácom väzení.Po júni 1999, keď sa stiahol z verejného života do ústrania, sa aj naďalej angažuje za svoje ideály a hodnoty prostredníctvom dvoch charitatívnych zariadení, a to Nadácie Nelsona Mandelu a Detského fondu Nelsona Mandelu, ako aj iniciatívy Global Elders, ktorú predstavil 18. júla 2007 v Johannesburgu spolu so svojou ženou Graçou Machel a arcibiskupom Desmondom Tutu.
This project includes a group of world leaders, peace activists and human rights advocates whose goal is to solve global problems, using “almost 1000 years of collective experience to dream up solutions for seemingly insurmountable problems like climate change, HIV/AIDS, and poverty”and ”use their political independence to help resolve some of the world’s most intractable conicts.”In his address during a Parliament sitting to mark 10years of democracy in South Africa, Nelson Mandela said: ”A guiding principle in our search for and establishment of a non-racial inclusive democracy in our country has been that there are good men and women to be found in all groups and from all sectors of society; and that in an open and free society those South Africans will come together to jointly and cooperatively realise the common good.
Do tohto projektu sa zapojila skupina svetových lídrov, mierových aktivistov a obhajcov ľudských práv, ktorých zámerom je riešiť globálne problémy, pričom využívajú„takmer 1 000 rokov kolektívnych skúseností z premýšľania o riešeniach zdanlivo neprekonateľných problémov, ako sú klimatické zmeny, HIV/AIDS a chudoba“ a„uplatňujú svoju politickú nezávislosť na pomoc pri riešení niektorých najhorúcejších konfliktov sveta“.Vo svojom príhovore počas plenárneho zasadnutia parlamentu pri príležitosti 10. výročia nastolenia demokracie v Juhoafrickej republike Nelson Mandela vyhlásil: „Pri našej snahe vytvoriť a uskutočňovať nerasistickú, integratívnu demokraciu sme sa okrem iného nechali viesť zásadou, že vo všetkých skupinách obyvateľstva a vo všetkých sociálnych vrstvách sú dobrí muži a ženy a že títo Juhoafričania sa zjednotia v otvorenej a slobodnej spoločnosti a spoločne a prostredníctvom vzájomnej spolupráce budú vytvárať spoločné bohatstvo.
Historical enemies succeeded in negotiating a peaceful transition from apartheid to democracy exactly because we were prepared to accept the inherent capacity for goodness in the other.”In July 2008 Nelson Mandela celebrated his 90th birthday and called once more for the intensification of global efforts in the fight against poverty and injustice.
Historicky znepriatelené strany sa dohodli na mierovom prechode od apartheidu k demokracii práve preto, že sme boli pripravení akceptovať schopnosť druhého byť dobrým.“Nelson Mandela oslávil vjúli 2008 svoje 90. narodeniny apri tejto príležitosti opätovne vyzval na zintenzívnenie celosvetového úsilia vboji proti chudobe anespravodlivosti.
In 1989, the European Parliament honoured Alexander Dubček (1921–1992), one of the moving spirits behind the process of renewal and change in the former Eastern Bloc and the leading figure in the reform movement which became known as the“Prague Spring”.His aim of giving Socialism a“human face”was shattered on 21August 1968 by theWarsaw Pact tanks.
Európsky parlament vyznamenal v roku 1989 Alexandra Dubčeka (1921–1992) ako iniciátora obnovy a povstania v bývalom východnom bloku a ako vplyvnú postavu reformného hnutia, ktoré je známe pod názvom Pražská jar.Jeho cieľ, „socializmus s ľudskou tvárou”, skončil inváziou obrnených vozidiel štátov Varšavskej zmluvy 21. augusta 1968.
Dubček was accused of treason, stripped of office and expelled from the Communist Party of Czechoslovakia; he spent the years up to 1985 as an ordinary worker.
Alexander Dubček bol obvinený zo zrady, zbavený všetkých funkcií a vylúčený z KSČ. Až do roku 1985 pracoval ako robotník.
In 1988 he returned to political life as a civil rights activist.After the revolution in Czechoslovakia, Dubček was elected President of the Federal Assembly of the Socialist Republic of Czechoslovakia.
V roku 1988 sa vrátil do aktívneho politického života, kde sa angažoval v hnutí za občianske práva.Po revolúcii v ČSSR sa stal predsedom Federálneho zhromaždenia Československej socialistickej republiky.
As one of the figures who also kept hope alive for
V posolstve prednesenom pri príležitosti udelenia ceny vjanuári 1990 ho Andrej Sacharov nazval jedným z nositeľov nádeje pre sovietskych disidentov v ich dlhoročnom boji za
the Soviet dissidents in their long struggle for glasnost, as Andrei Sakharov described him in a message read out during the award ceremony in January 1990, Dubček expressed the wish that “as a result of the Prague Spring the great symphony of the European community spirit will continue to resound in 1990 and in all the years to come”.Dubček died on November7, 1992, as a result of injuries sustained in a car crash that took place a few weeks earlier.
„glasnosť“ a Dubček vyjadril želanie, aby„prostredníctvom Pražskej jari zaznela v roku 1990 a v ďalších rokoch veľká symfónia spoločného európskeho ducha“.Alexander Dubček zomrel 7. novembra 1992 na následky zranení, ktoré utrpel pri autonehode niekoľko týždňov predtým.
In May 2008 Myanmar extended Suu Kyi’s detention for another year.
1990 mesiacov domáceho väzenia.
This has resulted in her being kept confined to her residence for seven consecutive years and in her having spent fourteen of the last eighteen years as a political prisoner under house arrest.The human rights situation in Myanmar has been the subject of numerous Parliament resolutions in view of the widely documented crimes against humanity committed by the regime.
Je teda vo svojom bydlisku držaná bez prerušenia už sedem rokov, pričomstrávila štrnásť zposledných osemnástich rokov ako politická väzenkyňa vdomácom väzení.Situácia v oblasti ľudských práv v Mjanmarsku bola predmetom mnohých uznesení Parlamentu vzhľadom na podrobne zdokumentované zločiny proti ľudskosti spáchané režimom.