natgillin/translations-raw huggingface dataset:
From 1 January 2000, electricity was transmitted to Aldel, in its capacity as local net operator, 10 by Essent, the applicant in the main proceedings, which had been formed as a result of splitting up the activities of the distribution company Edon.
Od 1. januára 2000 prepravu elektrickej energie do Aldel zabezpečovala ako prevádzkovateľ lokálnej siete, 10 Essent, žalobkyňa vo veci samej, ktorá vznikla oddelením činností distribučnej spoločnosti Edon.
Essent is not a party to the supply contract mentioned above.
Essent nie je zmluvnou stranou už citovanej dohody o dodávke.
Both Essent and Aldel are established in the Netherlands.
Tak Essent, ako aj Aldel sú usadené v Holandsku.
During the period between 1 August and 31 December 2000, Essent transported 717 413 761 kWh of electricity to Aldel’s connection.
V období od 1. augusta do 31. decembra 2000 Essent prepravila 717 413 761 kilowatthodín elektrickej energie k pripojeniu Aldel.
For the services provided to Aldel during that period, Essent invoiced a total amount inclusive of the surcharge under Article 9 of the OEPS.
Za služby dodané počas tohto obdobia Aldel vyfakturovala Essent celkovú sumu zahŕňajúcu príplatok stanovený v člán -ku 9 OEPS.
— is the joint subsidiary of four domestic generating undertakings;
je spoločnou dcérskou spoločnosťou štyroch domácich výrobcov elektrickej energie,
11 — In the context of the main proceedings, third-party notices were served on SEP and Saranne BV by Essent, and on the State by Aldel.
11 — V rámci konania vo veci samej Essent prizvala do sporu SEP a Saranne, Aldel zasa prizvala do sporu štát.
10 — Within the meaning of Article 1(1)(k) of the 1998 Law on electricity.
10 — V zmysle článku 1 ods. 1 písm. k) Elektriciteitswet 1998.
— was solely responsible, in the period in question (2000), for the non-market-compatible costs which arose during that year;
— počas sporného obdobia (2000) ako jediná ručila za uviaznuté náklady vzniknuté v tomto roku,
The Court asked Essent, Aldel, NEA, the Netherlands Government and the Commission to answer a number of written questions before the hearing.
Essent, Aldel, NEA, holandská vláda a Komisia boli Súdnym dvorom vyzvané, aby odpovedali na písomné otázky ešte pred pojednávaním.
— requires, by general agreement, an amount of NLG 400 000 000 (EUR 181 512 086.40) in order to cover those costs incurred in that year; and
IV — Právne posúdenie na pokrytie týchto nákladov nepochybne potrebuje v tomto roku sumu vo výške 400 miliónov NLG (181 512 086,40 eura), a
— so far as the income generated by the price surcharge exceeds the aforementioned amount, is required to forward such surplus to the Minister?
A — O prvej prejudiciálnej otázke pokiaľ príjmy z tarifného príplatku presiahnu uvedenú sumu, je povinná odviesť prebytok ministrovi?
Preliminary observations
Úvodné poznámky
By the first question referred, the national court is asking the Court of Justice whether Articles 25 EC and 90 EC preclude the application of a price surcharge, such as that provided for by Article 9 of the OEPS.
Prvou prejudiciálnou otázkou sa vnútroštátny súd pýta Súdneho dvora, či člán -ky 25 ES a 90 ES bránia uplatneniu tarifného príplatku upraveného v článku 9 OEPS.
Essent, Aldel, NEA (formerly SEP), the Netherlands Government and the Commission lodged written observations in accordance with Article 23 of the Statute of the Court of Justice and made oral submissions at the hearing on 10 May 2007.
Essent, Aldel, NEA (predtým SEP), holandská vláda a Komisia predložili písomné pripomienky v zmysle článku 23 Štatútu Súdneho dvora a boli vypočutí na pojednávaní uskutočnenom 10. mája 2007.
As a preliminary point, it must be noted that the relevance of that question for the purpose of resolving the dispute in the main proceedings is not clear from the order for reference.
Na úvod treba uviesť, že nie je úplne evidentná relevantnosť tejto otázky pre rozhodnutie vnútroštátneho súdu vo veci samej.
The information which the Court has been given does not indicate whether, or to what extent, the electricity transmitted to Aldel during the period between 1 August and 31 December 2000 was imported from other Member States.
Informácie poskytnuté Súdnemu dvoru totiž neumožňujú zistiť či, a do akej miery, elektrická energia prepravená v prospech Aldel počas obdobia od 1. augusta do 31. decembra 2000 bola dovezená z iných členských štátov.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-206/06 the questions which it submits to the Court. The Court may review that assessment only where it is quite obvious that the interpretation of Community law sought bears no relation to the actual facts of the main action or its purpose. 13
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — P. MENGOZZI — VEC C-206/06 dvor môže odmietnuť rozhodnúť o prejudiciálnej otázke, ktorú mu položil vnútroštátny súd, len vtedy, ak je úplne zrejmé, že výklad práva Spoločenstva, ktorý je od neho požadovaný, nemá žiadnu súvislosť so skutočnosťou alebo s predmetom sporu vo veci samej. 13
It must be pointed out that any finding that the price surcharge at issue is unlawful on the ground of incompatibility with Article 25 EC or 90 EC would relate exclusively to the sums levied on imported electricity.
Treba poukázať na to, že eventuálna neplatnosť tarifného príplatku z dôvodu nedodržania článkov 25 ES alebo 90 ES by sa týkala výlučne len súm zaplatených za dovezenú elektrickú energiu.
In other words, a finding of that nature would allow Aldel to challenge the imposition of the charges on that product exclusively, and only in so far as those charges are incompatible with the provisions of the EC Treaty.
Inými slovami uvedené konštatovanie by Aldel umožnilo brániť sa výlučne len proti uloženiu poplatkov súvisiacich s týmto produktom a len v hraniciach ich nezlučiteľnosti s ustanoveniami Zmluvy.
Since that is not the case here, I propose that the Court should consider the first question referred, even though the relevance of the Court’s answer will depend on the outcome of further assessments, which it will be for the national court to make.
Keďže vo veci samej nejde o tento prípad, navrhujem Súdnemu dvoru preskúmať prvú prejudiciálnu otázku, hoci užitočnosť odpovede na ňu závisí od ďalších preskúmaní, ktoré sú úlohou vnútroštátneho súdu.
It follows that should the energy transmitted to Aldel’s connection prove to be exclusively of national origin, the Court’s answer to the first question would be irrele -vant to the outcome of Essent’s action in the main proceedings. 12
Z toho vyplýva, že ak by sa preukázalo, že elektrická energia prepravovaná k prípojke Aldel bolo výlučne vnútroštátneho pôvodu, odpoveď Súdneho dvora na prvú prejudiciálnu otázku by bola irelevantná pre kladné alebo záporné rozhodnutie o žalobných nárokoch Essent proti Aldel vo veci samej. 12
(a) A brief account of the caselaw
Posúdenie a) Stručný prehľad judikatúry
However, according to settled caselaw, under the procedure established by Article 234 EC providing for cooperation between national courts and the Court of Justice, it is for the national court to determine both the need for a preliminary ruling in order to enable it to deliver judgment in the proceedings before it and the relevance of
Podľa ustálenej judikatúry v rámci procesu spolupráce medzi vnútroštátnymi súdmi a Súdnym dvorom, ktorý bol zavedený článkom 234 ES, je úlohou vnútroštátnych súdov, aby posúdili tak nevyhnutnosť rozhodnutia o prejudiciálnej otázke na vydanie ich rozsudku, ako aj relevantnosť otázok, ktoré kladú Súdnemu dvoru a Súdny
Within the system of the Treaty, Ar -ticles 25 EC and 90 EC which prohibit, respectively, customs duties and taxes having equivalent effect and discriminatory internal taxation, complement each other in pursuing the objective of prohibiting any national fiscal measure that is capable of discriminating against products originating in or destined
V kontexte Zmluvy články 25 ES a 90 ES, ktoré sa navzájom dopĺňajú, stanovujú zákaz ciel a poplatkov s rovnakým účinkom a zákaz diskriminačných vnútroštátnych daní a sledujú cieľ spočívajúci v zákaze diskriminácie výrobkov pochádzajúcich z iných členských štátov alebo vyvážaných do iných členských štátov, pokiaľ by diskriminácia
12 — Under the 1998 Law on electricity, SEP, as the designated company, had a monopoly over the import of electricity for public use, with a voltage above 500 V (see Case C-393/92 Almelo and Others [1994] ECR I-1477).
12 — Podľa Elektriciteitswet 1998 smela SEP ako určená spoločnosť z dôvodu monopolu dovážať elektrickú energiu pre potreby verejnosti, pokiaľ nešlo o napätie nižšie ako 500 V (pozri rozsudok z 27. apríla 1994, Almelo a i., C-393/92, Zb. s. I-1477).
A private user such as Aldel was, therefore, entitled to import electricity for its own use simply on the basis of that law.
Súkromný užívateľ ako Aldel teda mohol legálne na základe tohto zákona dovážať elektrickú energiu pre vlastnú potrebu.
Furthermore, 1 January 2000 saw the completion of the first stage in liberalising the Netherlands electricity market in implementation of Directive 96/92, with the opening-up of the large-consumer market segment.
Navyše 1. januára 2000 sa zavŕšila prvá etapa liberalizácie holandského trhu s elektrickou energiou na základe smernice 96/92 otvárajúca trh pre oblasť zodpovedajúcu veľkým odberateľom.
The question whether, during the period when the contested surcharge applied, that option actually translated into a working possibility for Aldel to import electricity depends both on the contractual relations linking it at the time to the national generating undertakings and on the conduct on the market of the latter and SEP (see, in that respect, Decision 91/50).
Otázka, či počas obdobia uplatňovania sporného tarifného príplatku Aldel skutočne mal aj možnosť dovážať elektrickú energiu, závisí od zmluvných vzťahov s vnútroštátnymi podnikmi vyrábajúcimi elektrickú energiu v tom čase, ako aj od správania týchto podnikov a SEP na trhu (pozri v tejto súvislosti rozhodnutie Komisie 91/50/EHS, už citované v poznámke pod čiarou 4).
ESSENT NETWERK NOORD AND OTHERS for other Member States by impeding their free movement within the Community in normal conditions of competition.
mohla predstavovať prekážku ich voľného pohybu v rámci Spoločenstva za podmienok normálnej hospodárskej súťaže.
Although recognising that they are, essentially, complementary provisions, 14the its designation and mode of application, which is imposed unilaterally on domestic or foreign goods by reason of the fact that they cross a frontier, even if it is not imposed for the benefit of the State, is not discriminatory or protective in effect and if the product on which the charge is imposed is not in competition with any domestic product, constitutes a charge having equivalent effect.
Uznávajúc doplňujúcu povahu týchto ustanovení, 14judikatúra Súdneho dvora peňažnú povinnosť, ktorá bez ohľadu na svoje označenie a spôsob úhrady postihuje vnútroštátne alebo zahraničné tovary na základe skutočnosti, že tie prekračujú hranicu, aj keď nie je poplatok vyberaný v prospech štátu, nemá diskriminačný alebo ochranný účinok a spoplatnený tovar nekonkuruje vnútroštátnej výrobe.
17According to the Court, a charge of that nature, which is imposed specifically upon an imported product to the exclusion of a similar domestic product, has, by altering its price, the same restrictive effect on the movement of products as a customs duty. 18
17Podľa Súdneho dvora takýto poplatok postihuje osobitne dovážaný tovar a nevzťahuje sa na podobný vnútroštátny tovar a zvyšuje jeho cenu s rovnakým účinkom ako clo ukladané pri pohybe tovaru.
Court’s caselaw has maintained a formal distinction between the two prohibitions laid down by the Treaty, on several occasions making clear that Articles 25 EC and 90 EC may not be applied cumulatively; 15consequently, the legality of a national taxation system which falls within the scope of Article 25 EC may not, at the same time, be assessed on the basis of Article 90 EC. 16
18 síce zachovala formálne rozlišovanie medzi týmito dvoma zákazmi vyplývajúcimi zo Zmluvy, ale viackrát zdôraznila, že člán -ky 25 ES a 90 ES nemôžu byť súčasne uplatňované; 15 z tohto dôvodu zákonnosť vnútroštátneho ustanovenia, zavádzajúceho poplatok a patriaceho do pôsobnosti prvého ustanovenia, nemôže byť súčasne posudzovaná aj podľa druhého ustanovenia. 16
However, pecuniary charges under a general system of internal taxation applying systematically to domestic and imported products according to the same criteria are covered by Article 90 EC. 19
Na druhej strane poplatky, ktoré sú súčasťou všeobecného vnútroštátneho systému zdaňovania a systematicky zaťažujú podľa rovnakých kritérií vnútroštátne a dová -žené výrobky, patria do pôsobnosti člán -ku 90 ES. 19
According to the caselaw, the distinction between taxes having equivalent effect and internal taxes lies in the fact that the former affect only imported or exported products, but not similar or competing national products, whereas the latter affect both categories.
Podľa judikatúry rozdiel medzi poplatkami s rovnakým účinkom ako clo a vnútroštátnymi daňami vyplýva zo skutočnosti, že poplatky sa týkajú výlučne dovážaných alebo vyvážaných výrobkov a netýkajú sa konkurenčných alebo podobných domácich výrobkov, zatiaľ čo vnútroštátne dane sa uplatňujú tak na jedny, ako aj na druhé uvedené výrobky.
According to the definition established by the Court’s caselaw, any pecuniary charge, however small and whatever
Na základe definície uznanej v judikatúre Súdneho dvora poplatok s rovnakým účinkom predstavuje jednostranne uloženú
Nevertheless, the Court has stated that, for the purposes of categorising and providing a legal assessment of charges which are imposed on domestic and imported products according to the same criteria, it may be necessary to take into account the purpose to which the revenue from the charge is put, because it is specifically in the light of that purpose that charges, which are, formally speaking, neutral in terms of their
Súdny dvor však upresnil, že z dôvodu právnej kvalifikácie a posúdenia poplatkov bez rozdielu postihujúcich vnútroštátne a dovážané výrobky, môže byť potrebné vziať do úvahy účel výťažku poplatku, lebo práve na základe tohto účelu určenia môžu mať formálne neutrálne poplatky rôzny reálny ekonomický dopad na obe kategórie
14 — See, to that effect, Case 15/81 Schul [1982] ECR 1409, paragraph 26; see also Joined Cases 2/62 and 3/62 Commission v Luxembourg and Belgium [1962] ECR 425, and p. 431 in particular.
14 — Pozri v tomto zmysle rozsudok z 5. mája 1982, Schul Douane Expediteur, 15/81, Zb. s. 1409, bod 26; pozri aj rozsudok zo 14. decembra 1962, Komisia/Luxembursko a Belgicko, 2/62 a 3/62, Zb. s.
18 — See Commission v Luxembourg and Belgium, cited in footnote 14, p.
18 — Pozri rozsudky Komisia/Luxembursko a Belgicko, už citovaný v poznámke pod čiarou 14, Zb. s.
16 — In practically all of the cases in which the Court has been required to interpret those articles in relation to a specific national fiscal rule, or to assess the legality of such a rule on the basis of those articles, the Court has considered it necessary to decide whether the rule in question falls within the scope of the one article or the other.
16 — Prakticky vo všetkých prípadoch, v ktorých bol Súdny dvor požiadaný o výklad týchto článkov v súvislosti s nejakým vnútroštátnym daňovým ustanovením, alebo mal posúdiť zákonnosť takéhoto ustanovenia na základe týchto článkov, považoval za nevyhnutné vo vzťahu k spornému ustanoveniu vyjadriť sa k pôsobnosti jedného alebo druhého článku.
The Court adopted a less dichotomous approach in Case C-228/98 Dounias [2000] ECR I-577, paragraph 50.
V rozsudku z 3. februára 2000, Dounias (C-228/98, Zb. s.
19 — See, inter alia, UCAL, cited in footnote 17, paragraph 19.
I-577, bod 50), Súdny dvor zvolil menej dichotomický spôsob.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-206/06 and it will, therefore, have to be reduced proportionately.
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — P. MENGOZZI — VEC C-206/06 ako vnútroštátny výrobok a v dôsledku toho musí byť proporcionálne znížený.
21 structure and method of collection, may have a different real economic impact on the two categories of product.
21 výrobkov v závislosti od štruktúry poplatkov a od spôsobu ich vyberania.
Thus, if the revenue from a charge levied on both imported and domestic products is intended to finance activities for the special advantage of the taxed domestic product, the fiscal burden on the domestic product is, to a greater or lesser extent, neutralised by the advantages which the charge is used to finance, whilst the charge on the imported product constitutes a net burden. 20
Pokiaľ je totiž príjem z poplatkov vyberaných z dovážaných, aj vnútroštátnych výrobkov určený na financovanie činností, z ktorých profitujú špeciálne posledné uvedené výrobky, tak zaťaženie poplatkom je u vnútroštátnych výrobkov kompenzované väčšími alebo menšími získanými výhodami, zatiaľ čo pre dovážaný výrobok poplatky predstavujú čistú záťaž. 20
23 It will also have to check, during a reference period, on the financial equivalence of the total amounts levied on domestic products in connection with the charge and the advantages afforded exclusively to those products.
Okrem toho sa musí preveriť, či v priebehu referenčného obdobia existovala finančná rovnováha medzi sumou zaťaženia vnútroštátnej výroby a výhodami poskytnutými len týmto výrobkom.
In that connection, the Court has stated that any other parameter, such as the nature, scope or indispensable character of those advantages, would not provide a sufficiently ob -jective basis on which to determine whether a domestic fiscal measure is compatible with the provisions of the Treaty. 24
Z tohto dôvodu Súdny dvor upresnil, že toto posúdenie vylučuje iné ako čisto finančné kritériá — t. j. povaha, význam alebo nevyhnutnosť týchto výhod — lebo tieto kritériá sú dostatočne objektívne na posúdenie zlučiteľnosti vnútroštátneho daňového opatrenia s ustanoveniami Zmluvy. 24
Therefore, in determining whether a parafiscal charge is compatible with Ar -ticles 25 EC and 90 EC, it is necessary, according to now settled caselaw, to assess the extent to which the charges levied on the domestic product are offset by the advantages which the revenue from the charge is used to finance.
V súvislosti s posúdením zlučiteľnosti parafiškálneho poplatku s článkami 25 ES a 90 ES treba podľa doteraz ustálenej judikatúry posúdiť, v akom rozsahu sú poplatky vyberané pri vnútroštátnom výrobku kompenzované výhodami financovanými z príjmov z tohto poplatku.
Having completed this brief summary of the caselaw, I consider it useful to point out, as have a number of Advocates General before me, that since the caselaw which I have just cited requires the national courts to make assessments of an economic nature that are frequently complex and uncertain,
Na záver tohto stručného prehľadu judikatúry považujem za zmysluplné uviesť, ako to už urobili viacerí generálni advokáti predo mnou, že vyššie uvedená judikatúra prináša nepochybne so sebou ťažkosti pri jej
If the burden is fully offset, the charge in question constitutes a tax having equivalent effect, since it actually affects the imported product alone and will have, therefore, to be deemed to be entirely unlawful; but if the burden is offset in part only, the charge must be categorised as a discriminatory internal tax, since its impact is greater on the imported than on the domestic product,
Ak ide o úplnú kompenzáciu, potom sporný poplatok je poplatkom s rovnakým účinkom, lebo v skutočnosti zaťažuje výlučne dovážaný výrobok, a preto ho treba považovať za úplne nezákonný, ale ak ide len o čiastočnú kompenzáciu, musí byť poplatok považovaný za vnútroštátnu diskriminačnú daň, lebo väčšmi zaťažuje dovážaný výrobok
22 — See, inter alia, Compagnie commerciale de l’Ouest and Others, cited in footnote 20, paragraph 28, and Lornoy and Others, cited in footnote 21, paragraph 22.
22 — Pozri okrem iného rozsudky Compagnie commerciale de l’Ouest a i., už citovaný v poznámke pod čiarou 20, bod 28, a Lornoy a i., už citovaný v poznámke pod čiarou 21, bod 22.
23 — See Case 105/76 Interzuccheri [1977] ECR 1029, paragraph 12, and Cucchi, cited in footnote 18, paragraph 19.
23 — Pozri rozsudky z 25. mája 1977, Interzuccheri, 105/76, Zb. s. 1029, bod 12, a Cucchi, už citovaný v poznámke pod čiarou 18, bod 19.
20 — See, inter alia, Case 73/79 Commission v Italy [1980] ECR 1533, paragraph 15; Joined Cases C-78/90 to C-83/90 Compagnie commerciale de l’Ouest and Others [1992] ECR I-1847, paragraph 26; and UCAL, cited in footnote 17, paragraph 21.
24 — Pozri rozsudok z 2. augusta 1993, CELBI, C-266/91, Zb. s. I-4337, bod 18.
24 — See Case C-266/91 CELBI [1993] ECR I-4337, paragraph 18.
20 — Pozri okrem iného rozsudky z 21. mája 1980, Komisia/Taliansko, 73/79, Zb. s. 1533, bod 15; z 11. marca 1992, Compagnie commerciale de l’Ouest a i., C-78/90 až C-83/90, Zb. s.
27 the Netherlands Government, since their purpose appears to be to call into question the nature of the contested surcharge as a fiscal measure.
uplatňovaní, 25 aj keď je v základných rysoch jednoznačná, 26lebo vyžaduje, aby vnútro- vlády, ktoré zrejme spochybňujú samotnú povahu sporného príplatku ako poplatku.
More particularly, according to SEP, Article 9 of the OEPS is nothing other than an instrument permitting the distribution companies to pass on to their customers the contributions which they have undertaken to pay to the generating undertakings under the protocol.
Najmä podľa názoru SEP článok 9 OEPS nie je ničím iným než ustanovením, ktoré splnomocnilo distribučné spoločnosti preniesť na zákazníkov sumy, ktoré sa zaviazali zaplatiť spoločnostiam vyrábajúcim elektrickú energiu na základe protokolu.
The Netherlands Government also maintains that the contested surcharge is justified on the basis of the protocol and insists that it represents an element of the payment due in respect of the transmission services.
Holandská vláda súčasne zdôrazňuje, že oprávnenosť výberu sporného príplatku odôvodňuje práve protokol a že predstavuje časť protiplnenia, ktoré treba zaplatiť za poskytnutie služieb prepravy energie.
(b) Does the surcharge laid down by Article 9(1) of the OEPS constitute a charge having equivalent effect within the meaning of Article 25 EC or discriminatory internal taxation within the meaning of Article 90 EC?
27 b) Otázka, či príplatok zavedený člán -kom 9 ods. 1 OEPS predstavuje poplatok s rovnakým účinkom v zmysle článku 25 ES alebo diskriminačné vnútroštátne zdanenie podľa článku 90 ES
It is appropriate at the outset to consider some of the arguments advanced by SEP and
Na úvod treba preskúmať niektoré argumenty uplatnené zo strany SEP a holandskej
Although the contested surcharge possesses features that distinguish it from a tax in the traditional sense, it does not seem to me that those arguments allow the conclusion that it is not caught by the definition of charge having equivalent effect within the meaning of Article 25 EC or of internal taxation within the meaning of Article 90 EC.
Podľa mňa z týchto argumentov nemožno vyvodiť záver, že sporný príplatok, hoci má charakteristické črty, ktoré ho odlišujú od klasického poplatku, nemôže byť zahrnutý do pojmu poplatku s rovnakým účinkom v zmysle článku 25 ES alebo diskriminačného vnútroštátneho zdanenia v zmysle článku 90 ES.
25 — That those difficulties exist is, in fact, borne out by the number of questions for a preliminary ruling which have been submitted on that point, even though the caselaw is unambiguous.
25 — Tieto ťažkosti potvrdzuje aj množstvo prejudiciálnych otázok predložených k tomuto bodu napriek jednoznačnej judikatúre.
26 — Uncertainties linked to the assessments required to determine the scale of compensation had already been expressed by Advocate General Roemer in his Opinion in Case 77/72 Capolongo [1973] ECR 611, and p.
26 — Generálny advokát Roemer už vyjadril svoju bezradnosť vo vzťahu ku komplexnosti nevyhnutných posúdení potrebných na preverenie výšky kompenzácie vo svojich návrhoch vo veci Capolongo (77/72, rozsudok z 19. júna 1973, Zb. s.
632 in particular, with the judgment in that case containing the first reference in the caselaw to the criterion of offsetting.
611, najmä s. 632), v ktorej rozsudok obsahuje prvé potvrdenie kritéria kompenzácie v judikatúre.