natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It follows from the foregoing that, even if the grounds of the judgment under appeal, in particular, those set out at paragraphs 124 and 125 thereof, were vitiated by an error of law, as the appellant claims, a finding that there was such an error would not lead to the setting-aside of the judgment, since the appellant’s argument alleging discrimination by comparison with pensioners living in Belgium must, in any event, be rejected on the grounds set out at paragraphs 74 and 75 above, which were also set out by the Court of First Instance in the judgment under appeal.
Z vyššie uvedeného vyplýva, že aj v prípade, že by odôvodnenie napadnutého rozsudku Súdu prvého stupňa najmä v bodoch 124 a 125 bolo právne nesprávne, ako tvrdí odvolateľ, určenie takého nesprávneho posúdenia by neviedlo k zrušeniu tohto rozsudku, pretože tvrdenie odvolateľa vychádzajúce z diskriminácie vo vzťahu k dôchodcom s bydliskom v Belgicku musí byť v každom prípade zamietnuté z dôvodov uvedených v bodoch 74 a 75 tohto rozsudku, ktoré okrem iného uviedol aj Súd prvého stupňa v napadnutom rozsudku.
Accordingly, that part of the sole plea, alleging infringement of the principles of equal treatment and the equality of the parties before the Community judicature, the rights of the defence and the obligation to state reasons, which is binding on the Community judicature and the institutions, must be rejected.
Za týchto podmienok časť jediného odvolacieho dôvodu vychádzajúcu z porušenia zásad rovnosti zaobchádzania a rovnosti účastníkov konania pred súdom Spoločenstva, práv na obranu, ako aj povinnosti odôvodnenia, ktorú má súd Spoločenstva a inštitúcie, treba zamietnuť.
Since no part of the sole plea in law relied on by the appellant is well founded, Mr Campoli’s appeal must be dismissed.
Keďže ani jedna časť odvolacieho dôvodu prednesená odvolateľom nie je dôvodná, odvolanie podané pánom Campolim treba zamietnuť.
In accordance with the first paragraph of Article 122 of the Rules of Procedure of the Court of Justice, where the appeal is unfounded, the Court is to make a decision as to costs.
Podľa článku 122 prvého odseku Rokovacieho poriadku Súdneho dvora, ak odvolanie nie je dôvodné, Súdny dvor rozhodne aj o trovách konania.
Under Article 69(2) of those rules, which apply to the procedure on appeal by virtue of Article 118, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs if they have been applied for in the successful party’s pleadings.
Podľa článku 69 ods. 2 rokovacieho poriadku uplatniteľného na konanie o odvolaní na základe článku 118 toho istého rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté.
In accordance with Article 69(3) of those rules, where each party succeeds on some and fails on other heads, or where the circumstances are exceptional, the Court may order that the costs be shared or that the parties bear their own costs.
V súlade s článkom 69 ods. 3 uvedeného rokovacieho poriadku však Súdny dvor môže rozdeliť náhradu trov konania medzi účastníkov konania alebo rozhodnúť tak, že každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania, ak účastníci konania nemali úspech len v jednej časti predmetu konania alebo vo viacerých častiach predmetu konania, alebo z výnimočných dôvodov.
Since each party has been partly unsuccessful, each party must be ordered to bear its own costs.
Keďže každý z účastníkov konania mal úspech len v časti predmetu konania, je opodstatnené rozhodnúť tak, že každý z nich znáša svoje vlastné trovy konania.
In accordance with Article 69(4) of the Rules of Procedure of the Court of Justice, which is also applicable by virtue of Article 118, the institutions which have intervened in the proceedings are to bear their own costs.
V súlade s článkom 69 ods. 4 rokovacieho poriadku uplatniteľného na konanie o odvolaní na základe článku 118 toho istého rokovacieho poriadku inštitúcie, ktoré vstúpili do konania ako vedľajší účastníci, znášajú svoje vlastné trovy konania.
The Council must therefore be ordered to bear its own costs.
Preto je opodstatnené, aby Rada znášala svoje vlastné trovy konania.
Dismisses the principal appeal and the cross-appeal;
Odvolanie a vzájomné odvolanie sa zamieta.
Orders the parties to bear their own costs.
Pán Campoli, Komisia Európskych spoločenstiev a Rada Európskej únie znášajú svoje vlastné trovy konania.
Case C-94/07
Vec C-94/07
(Reference for a preliminary ruling from the Arbeitsgericht Bonn)
(návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Arbeitsgericht Bonn)
(Article 39 EC — Concept of ‘worker’ — Non-governmental organisation operating in the public interest — Doctoral grant — Employment contract — Conditions)
„Článok 39 ES — Pojem ‚pracovník‘ — Mimovládna verejnoprospešná organizácia — Doktorandské štipendium — Pracovná zmluva — Podmienky“
Judgment of the Court (Fifth Chamber), 17 July 2008 . . . . . . . . . . . .
Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 17. júla 2008
Freedom of movement for persons — Workers — Meaning (Art. 39 EC)
Voľný pohyb osôb — Pracovníci — Pojem (Článok 39 ES)
Freedom of movement for persons — Workers — Provisions of the Treaty — Prohibition of discrimination based on nationality — Scope
Voľný pohyb osôb — Pracovníci — Ustanovenia Zmluvy — Zákaz diskriminácie na základe štátnej príslušnosti — Pôsobnosť
Freedom of movement for persons — Workers — Equal treatment — Prohibition of discrimination based on nationality
Voľný pohyb osôb — Pracovníci — Rovnosť zaobchádzania — Zákaz diskriminácie na základe štátnej príslušnosti
principle of nondiscrimination in relation to workers within the meaning of Article 39 EC.
voči pracovníkom v zmysle článku 39 ES dodržiavať zásadu zákazu diskriminácie.
A researcher preparing a doctoral thesis on the basis of a grant contract concluded with an association operating in the public interest which manages scientific research institutes and which is established under the private law of a Member State must be regarded as a worker within the meaning of Article 39 EC only if his activities are performed for a certain period of time under the direction of an institute forming part of that association and if, in return for those activities, he receives remuneration.
Vedec, ktorý pripravuje svoju dizertačnú prácu na základe zmluvy o štipendiu uzavretej s verejnoprospešným združením riadiacim vedeckovýskumné inštitúty, založeným podľa súkromného práva členského štátu, sa má považovať za pracovníka v zmysle článku 39 ES len vtedy, ak svoju činnosť vykonáva počas určitého času pod vedením inštitútu, ktorý patrí do tohto združenia, a ak ako protiplnenie za túto činnosť dostáva odmenu.
It is for the national court to undertake the necessary verification of the facts in order to establish whether such is the case.
Je úlohou vnútroštátneho súdu, aby v nevyhnutnej miere overil skutkový stav a posúdil, či je to tak vo veci, ktorú posudzuje.
In that regard, the concept of ‘worker’ within the meaning of Article 39 EC has a specific Community meaning and must not be interpreted narrowly.
V tejto súvislosti pojem „pracovník“ v zmysle článku 39 ES má dosah v rámci celého Spoločenstva a nesmie sa vykladať zužujúco.
Any person who pursues activities which are real and genuine, to the exclusion of activities on such a small scale as to be regarded as purely marginal and ancillary, must be regarded as a ‘worker’.
Za „pracovníka“ je potrebné považovať každú osobu, ktorá vykonáva skutočné a účinné činnosti s výnimkou činností, ktoré sú obmedzené do takej miery, až sa zdajú byť čisto okrajové a vedľajšie.
The essential feature of an employment relationship is that for a certain period of time a person performs services for and under the direction of another person in return for which he receives remuneration.
Charakteristickou črtou pracovného vzťahu je okolnosť, že osoba vykonáva plnenia počas určitého času v prospech inej osoby a pod jej vedením, za čo dostáva odmenu.
(see paras 33-35, 37, operative part 1)
(pozri body 33 — 35, 37, bod 1 výroku)
Under Article 39 EC, freedom of movement for workers within the European Community entails the abolition of any discrimination based on nationality between workers of the Member States as regards employment, remuneration and other conditions of work and employment.
Podľa tohto článku na jednej strane z voľného pohybu pracovníkov vnútri Európskeho spoločenstva vyplýva odstránenie akejkoľvek diskriminácie medzi pracovníkmi členských štátov na základe štátnej príslušnosti, pokiaľ ide o zamestnanie, odmenu za prácu a iné pracovné podmienky.
Moreover, the principle of nondiscrimination laid down by Article 39 EC is worded in general terms and is not addressed specifically to the Member States or to bodies governed by public law.
Na druhej strane zásada zákazu diskriminácie, ktorá je uvedená v článku 39 ES, je sformulovaná všeobecne a jej adresátom nie sú osobitne členské štáty alebo verejnoprávne subjekty.
Thus, the prohibition of discrimination based on nationality applies not only to the actions of public authorities but also to rules of any other nature aimed at regulating in a collective manner gainful employment and the provision of services.
Zákaz diskriminácií založených na štátnej príslušnosti je teda záväzný nielen v prípade činnosti orgánov verejnej moci, ale aj v prípade úprav inej povahy, ktoré upravujú kolektívne závislú prácu, ako aj poskytovanie služieb.
The abolition, as between Member States, of obstacles to freedom of movement for persons would be compromised if the abolition of State barriers could be neutralised by obstacles resulting from the exercise of their legal autonomy by associations or organisations not governed by public law.
Zrušenie prekážok voľného pohybu osôb medzi členskými štátmi by bolo totiž ohrozené, ak by sa mohlo odstránenie prekážok, ktoré majú štátny pôvod, neutralizovať prekážkami, ktoré vyplývajú z výkonu právnej autonómie združení alebo organizácií, ktoré nepatria do verejného práva.
Thus, with regard to Article 39 EC, which lays down a fundamental freedom and which constitutes a specific application of the general prohibition of discrimination contained in Article 12 EC, the prohibition of discrimination applies equally to all agreements intended to regulate paid
Pokiaľ ide o článok 39 ES, ktorý zakotvuje základnú slobodu a predstavuje osobitné uplatnenie všeobecného zákazu diskriminácie, ktorý obsahuje článok 12 ES, zákaz diskriminácie sa tak vzťahuje na všetky dohody, ktoré majú kolektívne upra-
RACCANELLI labour collectively, as well as to contracts between individuals.
RACCANELLI vovať závislú prácu, ako aj zmluvy medzi súkromnými osobami.
(see paras 41-46, 48, operative part 2)
(pozri body 41 — 46, 48, bod 2 výroku)
Furthermore, neither Article 39 EC nor Regulation No 1612/68 on freedom of movement for workers within the Community prescribes a specific measure to be taken by the Member States or privatelaw associations in the event of a breach of the prohibition of discrimination, but leaves them free to choose between the different solutions suitable for achieving the objective of those respective provisions, depending on the different situations which may arise.
Okrem toho ani článok 39 ES, ani ustanovenia nariadenia č. 1612/68 o slobode pohybu pracovníkov v rámci spoločenstva neukladajú povinnosť členským štátom alebo súkromnoprávnym združeniam prijať určené opatrenie v prípade porušenia zákazu diskriminácie, ale im ponecháva slobodu výberu medzi rôznymi riešeniami, ktoré sú schopné dosiahnuť cieľ sledovaný týmito ustanoveniami v závislosti od rôznych situácií, ktoré môžu nastať.
Consequently, in the event that a foreign doctoral student is justified in relying on damage caused by the discrimination to which he has been subject, it is for the referring court to assess, in the light of the national legislation applicable in relation to non-contractual liability, the nature of the compensation which he would be entitled to claim.
Takže za predpokladu, že zahraničný doktorand by mal právny nárok domáhať sa náhrady ujmy spôsobenej diskrimináciou, ktorej bol obeťou, je úlohou vnútroštátneho súdu posúdiť vzhľadom na vnútroštátnu právnu úpravu uplatniteľnú v oblasti mimozmluvnej zodpovednosti povahu náhrady ujmy, na ktorú by mal právny nárok.
Discrimination based on nationality which is prohibited under Article 39 EC consists in the application of different rules to comparable situations or in the application of the same rule to different situations.
Diskriminácia na základe štátnej príslušnosti zakázaná článkom 39 ES spočíva v uplatnení rôznych pravidiel na porovnateľné situácie alebo v uplatnení rovnakého pravidla na rôzne situácie.
It is for the national court to establish whether, where a privatelaw association concludes grant contracts and employment contracts with doctoral students, employment contracts being reserved for domestic doctoral students, the potential withholding of the choice between the two types of contract for a foreign doctoral student resulted in inequality in the treatment of domestic and foreign doctoral students.
Je úlohou vnútroštátneho súdu zistiť, či v prípade, že súkromnoprávne združenie uzatvára zmluvy o štipendiu a pracovné zmluvy s doktorandmi, pričom pracovné zmluvy sú vyhradené pre vnútroštátnych doktorandov, prípadné odmietnutie voľby medzi dvoma typmi zmlúv pre zahraničného doktoranda spôsobuje nerovnosť zaobchádzania medzi vnútroštátnymi a zahraničnými doktorandmi.
(see paras 47, 48, 50-52, operative part 2, 3)
(pozri body 47, 48, 50 — 52, body 2 a 3 výroku)
2008 — CASE C-94/07
2008 — VEC C-94/07
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Arbeitsgericht Bonn (Germany), made by decision of 4 November 2004, received at the Court on 20 February 2007, in the proceedings
Vo veci C-94/07, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Arbeitsgericht Bonn (Nemecko) zo 4. novembra 2004 a doručený Súdnemu dvoru 20. februára 2007, ktorý súvisí s konaním:
THE COURT (Fifth Chamber), composed of A. Tizzano, President of the Chamber, A. Borg Barthet and E. Levits (Rapporteur), Judges,
SÚDNY DVOR (piata komora), v zložení: predseda piatej komory A. Tizzano, sudcovia A. Borg Barthet a E. Levits (spravodajca),
Advocate General: M. Poiares Maduro, Registrar: K. Sztranc-Sławiczek, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 10 April 2008, after considering the observations submitted on behalf of:
RACCANELLI generálny advokát: M. Poiares Maduro, tajomník: K. Sztranc-Sławiczek, referentka, so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní z 10. apríla 2008, so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
— the Commission of the European Communities, by V. Kreuschitz and G. Rozet, acting as Agents, having decided, after hearing the Advocate General, to proceed to judgment without an Opinion, gives the following
— Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: V. Kreuschitz a G. Rozet, splnomocnení zástupcovia, so zreteľom na rozhodnutie prijaté po vypočutí generálneho advokáta, že vec bude prejednaná bez jeho návrhov vyhlásil tento
The reference has been made in the course of proceedings between Mr Raccanelli and the Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften eV (‘MPG’) concerning an employment relationship which Mr Raccanelli claims that he entered into with the Max Planck Institute for Radio Astronomy in Bonn (‘MPI’), which forms part of MPG.
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi pánom Raccanellim a inštitútom Max- -Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften eV (ďalej len „MPG“) v súvislosti s pracovnoprávnym vzťahom, ktorý uzavrel s inštitútom Max-Planck rádioastronómie so sídlom v Bonne (ďalej len „MPI“), ktorý je organizáciou v rámci MPG.
Article 1 of Regulation No 1612/68, which appears in Title I, headed ‘Eligibility for employment’, provides:
Článok 1 nariadenia č. 1612/68, ktorý je uvedený v rámci hlavy I nazvanej „Prístup k zamestnaniu“, stanovuje:
He shall, in particular, have the right to take up available employment in the territory of another Member State with the same priority as nationals of that State.’
Štátny príslušník členského štátu má predovšetkým právo prijať zamestnanie na území iného členského štátu s rovnakou prednosťou ako štátni príslušníci tohto štátu.“
Article 7 of Regulation No 1612/68, which appears in Title II, headed ‘Employment and equality of treatment’, is worded as follows:
Článok 7 nariadenia č. 1612/68, ktorý je uvedený v rámci hlavy II nazvanej „Zamestnanie a rovnosť zaobchádzania“, je sformulovaný takto:
Any clause of a collective or individual agreement or of any other collective regulation concerning eligibility for employment, employment, remuneration and other conditions of work or dismissal shall be null and void in so far as it lays down or authorises discriminatory conditions in respect of workers who are nationals of the other Member States.’
Každá klauzula kolektívnej alebo individuálnej zmluvy alebo akejkoľvek inej kolektívnej úpravy týkajúcej sa prístupu k zamestnaniu, výkonu zamestnania, odmeňovania a ďalších pracovných podmienok alebo prepustenia je neplatná, ak ustanovuje alebo povoľuje diskriminačné podmienky vo vzťahu k pracovníkom, ktorí sú štátnymi príslušníkmi iných členských štátov.“
According to national legislation, ‘BAT/2 employment contract’ or ‘BAT IIa halftime contract’ means a contract entered into on the basis of the IIa grade of the pay scale, as applicable at the material time, of the federal collective agreement for public-sector workers (BAT), and under which the working hours correspond to 50% of a full-time post.
Z vnútroštátnej právnej úpravy vyplýva, že pod „Pracovnou zmluvou BAT/2“ alebo „zmluvou na polovičný pracovný úväzok BAT II a“ sa rozumie zmluva uzavretá na základe platovej triedy II a tabuľky odmeňovania účinnej v čase skutkových okolností vo veci samej kolektívnej zmluvy spolkových zamestnancov (BAT), pričom pracovný čas zodpovedá 50 % týždenného pracovného času.
MPG is established under German private law in the form of an association operating in the public interest.
MPG je založený podľa súkromného nemeckého práva ako verejnoprospešné združenie.
It manages a number of scientific research institutes in Germany and other European States.
V Nemecku a v ostatných európskych štátoch riadi veľké množstvo vedeckovýskumných inštitútov.
These research institutes, named ‘Max Planck Institutes’, conduct basic research in the general interest in the natural sciences, life sciences, the humanities and social sciences.
Tieto výskumné inštitúty označené ako „inštitúty Max-Planck“ sa venujú v celospoločenskom záujme základnému výskumu v oblasti prírodných vied, biológie, humanitných a spoločenských vied.
MPG operates two methods of advancement for junior researchers, enabling them, in particular, to prepare a thesis: a grant contract or an employment contract.
MPG podporuje dvoma spôsobmi mladých vedcov, v rámci ktorých môžu títo vedci najmä pripravovať svoje dizertačné práce, t. j. prostredníctvom zmluvy o štipendiu a pracovnej zmluvy.
The main difference between the two means of support for doctoral students is that:
Tieto dva spôsoby podpory doktorandov sa odlišujú hlavne tým, že:
— the recipient of a grant is under no obligation to work for the institute in question, and instead may devote himself entirely to work relating to his thesis, whereas
— štipendista nemá žiadnu povinnosť plniť pracovné povinnosti voči dotknutému inštitútu, ale môže sa výlučne venovať prácam súvisiacim s jeho dizertačnou prácou, zatiaľ čo
— the holder of a BAT IIa halftime contract is under an obligation to work for the institute which employs him and may use its facilities for the purposes of his thesis only outside his working hours.
— zamestnanec na základe zmluvy na polovičný pracovný úväzok BAT II a má povinnosť plniť pracovné úlohy voči inštitútu, ktorý ho zamestnáva, a môže používať zariadenia len pre svoju dizertačnú prácu mimo svojho pracovného času.
Moreover, the two types of contract may also be distinguished from the point of view of the contracting parties’ tax obligations and their affiliation to the social security system.
Okrem toho oba druhy zmlúv sa odlišujú tiež z hľadiska daňových povinností zmluvných strán a z hľadiska poistenia uvedených osôb v rámci sociálneho zabezpečenia.
Thus, grant recipients are exempt from income tax and are not affiliated to the social security system.
Takto sú štipendisti oslobodení od dane z príjmov fyzických osôb a nie sú poistencami systému sociálneho zabezpečenia.
By contrast, researchers holding BAT IIa halftime posts are liable to income tax and must pay social security contributions in respect of their employment.
Naopak vedci, ktorí sú zamestnancami na základe zmluvy na polovičný pracovný úväzok BAT II a, sú daňovníkmi uvedenej dane a musia platiť poistné sociálneho zabezpečenia, ktoré zodpovedá ich zamestnaniu.
In the period from 7 February 2000 to 31 July 2003, Mr Raccanelli, an Italian national, worked at MPI in connection with the preparation of his doctoral thesis.
V priebehu obdobia od 7. februára 2000 do 31. júla 2003 pán Raccanelli, taliansky štátny príslušník, vykonával činnosť v MPI v rámci vypracovávania dizertačnej práce.
His activities were based on a letter from MPI of 7 February 2000, which was signed by him.
Jeho činnosť sa zakladala na liste MPI z 7. februára 2000, ktorý podpísal.
By that letter, MPI awarded him a monthly grant for the period from 7 February 2000 to 6 February 2002 to enable him to prepare his doctorate in Germany and abroad on the subject of the ‘development of a bolometer camera for wavelengths below 300 µm’.
Na základe uvedeného listu mu MPI priznalo nárok na mesačné štipendium na obdobie od 7. februára 2000 do 6. februára 2002, aby mu umožnilo prípravu obhajoby dizertačnej práce v Nemecku a v zahraničí na tému „Rozvoj bolometrickej kamery pre vlnové dĺžky pod 300 µm“.
The letter was worded as follows:
List je sformulovaný takto:
‘Acceptance of the grant obliges you to dedicate yourself wholly to the objective of the grant.
„Prijatie štipendia Vás zaväzuje plne sa venovať v celom rozsahu cieľu štipendia.
Other activities require the prior consent of the institute’s management.
Výkon iných činností si vyžaduje predchádzajúci súhlas vedenia inštitútu.
The grant is paid as a contribution to living costs but not as consideration for your scientific work.
Štipendium sa vypláca ako príspevok na životné náklady, nie však ako protiplnenie za Vašu vedeckú činnosť.
Acceptance of the grant does not oblige you to undertake any work as an employee of the Max-Planck-Gesellschaft.
Prijatie štipendia Vás nezaväzuje k žiadnej pracovnej činnosti pre Max-Planck- -Gesellschaft.
Therefore the grant is exempt from income tax under Paragraph 3(44) of the Einkommensteuergesetz [(Law on income tax)] and exempt from tax on wages under Paragraph 6(22) of the Lohnsteuerdurchführungsverord-
Štipendium je preto podľa § 3 bodu 44 zákona o dani z príjmov [(Einkommensteuergesetz)] oslobodené od dane z príjmu fyzických osôb, ako aj podľa
2008 — CASE C-94/07 nung [(Implementing regulation on tax on wages)] and consequently also exempt from social security contributions.’
§ 6 bodu 22 vykonávacej vyhlášky o dani zo mzdy [(Lohnsteuerdurchführungs -verordnung)] oslobodené od dane zo mzdy, a tým aj oslobodené od sociálneho poistenia.“
By a supplementary contract dated 29 November 2001, Mr Raccanelli’s ‘doctoral student contract’ was extended to 6 August 2002, and, subsequently, to 6 May 2003.
Dodatkom z 29. novembra 2001 k jeho „doktorandskej zmluve“ bola predĺžená jej platnosť až do 6. augusta 2002, neskôr až do 6. mája 2003.
In respect of the period from 7 May 2003 to 31 July 2003, the parties concluded an agreement on 19 May 2003 which was worded as follows:
Na obdobie od 7. mája do 31. júla 2003 zmluvné strany uzavreli 19. mája 2003 dohodu v tomto znení:
‘In the period from 7 May 2003 to 31 July 2003 Mr Raccanelli will be here as a guest of our institute.
„Pán Raccanelli bude v období od 7. mája 2003 do 31. júla 2003 na našom inštitúte prítomný ako hosť.
The institute will make an appropriate work place available to him and its operatives will supervise him.
Inštitút mu poskytne k dispozícii vhodné pracovisko a bude sa o neho starať prostredníctvom svojich spolupracovníkov.