natgillin/translations-raw huggingface dataset:
MARKS & SPENCER implementing the Sixth Directive, must also observe the general principle of equal treatment, under which comparable situations must not be treated differently and different situations must not be treated in the same way unless such treatment is objectively justified. 42 was applied from the outset to the supply of teacakes by other traders whereas corresponding supplies by Marks & Spencer were taxed at the standard rate. The infringement is also established if, in contrast to Marks & Spencer, other traders subsequently obtained a refund of the VAT as a consequence of the reappraisal of the relevant supplies, but no recourse was had to the defence of enrichment. The burden of proof does not call for any further-reaching economic disadvantage. After all, the different tax treatment of similar transactions is sufficient indication that competition has been distorted. 65.
MARKS & SPENCER smernice o dani z pridanej hodnoty dodržať aj všeobecnú zásadu rovnosti zaobchádzania, ktorá vyžaduje, že porovnateľné situácie nie je možné posudzovať odlišne a odlišné situácie nie je možné posudzovať rovnako, iba ak by takéto zaobchádzanie bolo možné objektívne odôvodniť. 42 hospodárskych subjektov od začiatku uplatnila zero-rating, zatiaľ čo príslušné dodávky od spoločnosti Marks & Spencer podliehali bežnej daňovej sadzbe. Ďalej bolo dokázané jej porušenie, keď iné hospodárske subjekty získali, na rozdiel od spoločnosti Marks & Spencer, dodatočne v dôsledku nového posúdenia príslušných dodávok vrátenie dane z pridanej hodnoty bez zohľadnenia námietky bezdôvodného obohatenia. Rozsiahlejšiu hospodársku nevýhodu nie je potrebné uvádzať. Odlišné daňové posudzovanie podobných plnení totiž preukazuje narušenie hospodárskej súťaže. 65.
The United Kingdom Government does not dispute that different rules applied to repayment traders and payment traders in terms of the defence of enrichment until the Value Added Tax Act was amended in 2005.
Vláda Spojeného kráľovstva nepopiera, že v súvislosti s námietkou bezdôvodného obohatenia existovali až do zmeny zákona o dani z pridanej hodnoty v roku 2005 rozdielne právne úpravy pre repayment trader a payment trader.
However, it takes the view that the claims for refund made in the respective situations are not comparable.
Myslí si však, že nároky na vrátenie dane nie sú v jednotlivých situáciách porovnateľné.
Since the tax authority alone has the information necessary for establishing conclusively whether the principle of neutrality has been infringed as a result of a specific administrative practice, only a limited burden to provide information can be imposed on the taxable person concerned.
Keďže iba daňový úrad disponuje potrebnými informáciami, ktoré sú potrebné na konečné preukázanie porušenia zásady neutrality v dôsledku určitej správnej praxe, je možné dotknutej zdaniteľnej osobe uložiť iba obmedzenú dôkaznú povinnosť.
It should normally be sufficient for the party concerned to name other traders which supply comparable products and which may have benefited from more favourable tax treatment.
Vo všeobecnosti by malo stačiť, keď dotknutá osoba uvedie iné podnikateľské subjekty, ktoré dodávajú porovnateľné tovary a ktoré si mohli prípadne uplatniť výhodnejšie daňové zaobchádzanie.
It will then fall to the tax authority to provide information on the tax which those other traders have actually been charged.
Potom je vecou daňového úradu, aby podal informáciu o ich skutočnom daňovom zaťažení.
I, however, like the Commission and Marks & Spencer, can see no difference that would be material to deciding whether or not to invoke the defence of enrichment. — Principle of equal treatment
No tak ako Komisia a spoločnosť Marks & Spencer, ani ja nie som schopná rozoznať nijaký rozdiel, ktorý by bol rozhodujúci pre prípadné uplatnenie či neuplatnenie námietky bezdôvodného obohatenia. — Zásada rovnosti zaobchádzania
In each case, the price initially paid for the product supplied includes VAT. The
V oboch prípadoch zahŕňa cena dodaného tovaru najprv daň z pridanej hodnoty.
In addition to the principle of fiscal neutrality, Member States, when
Popri zásade daňovej neutrality musia členské štáty pri vykonaní šiestej
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-309/06
NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKY — J. KOKOTT — VEC C-309/06 rovnakým spôsobom ako v prípade každého nároku na vrátenie dane.
The action of the legislature in itself suggests that, previously, comparable situations were clearly treated differently.
Samotná činnosť zákonodarcu naznačuje, že už zjavne predtým existovalo nerovnaké zaobchádzanie s porovnateľnými situáciami.
If the situations had not actually been comparable, the legislature would not have been allowed to extend the defence of enrichment under section 80(3) of the Value Added Tax Act 2005 to the situation of repayment traders.
Ak by situácie skutočne neboli porovnateľné, tak by zákonodarca nemohol rozšíriť bezdôvodné obohatenie podľa člán -ku 80 ods. 3 zákona o dani z pridanej hodnoty z roku 2005 na prípady repayment traders.
In that regard, the inequality of treatment presented thus far is all the more unfathomable as the issue whether a taxable person finds himself in either of those situations in a given assessment period depends on all manner of unforeseeable circumstances and factors that could change at any time, such as the composition of the range of products or the investment position.
Pritom je až do vyššie uvedeného okamihu existujúce nerovnaké zaobchádzanie o to menej pochopiteľné, o čo viac skutočnosť, či sa platiteľ dane nachádza v danom zdaňovacom období v tom alebo inom postavení závisí od rôznych náhod a neustále sa meniacich faktorov, ako je zloženie sortimentu tovarov, uskutočnenie investícií atď.
If it is established at a later stage that certain transactions should have been taxed at the zero rate rather than at the standard rate, one of the offsetting items is thereby reduced.
Ak sa dodatočne preukáže, že pre určité plnenia neplatí bežná sadzba dane, ale nulová sadzba dane (zero-rating), dôjde k zníženiu jednej účtovnej položky.
In the case of a repayment trader, this leads to an increase in the credit to his account whilst leading, in the case of a payment trader, to a reduction in the credit to the tax authority.
Pri repayment trader to povedie k zvýšeniu salda v jeho prospech, pri payment trader k zníženiu salda v prospech štátneho rozpočtu.
To rectify the tax error, the tax authority is required in each case to repay the amount concerned to the taxable person, which can in each case lead to unjust enrichment if the tax in respect of the output concerned has been passed on in full to customers and no other economic disadvantages preclude enrichment.
V oboch prípadoch je potrebná oprava spočívajúca vo vrátení dane zdaniteľnej osobe zo strany štátneho rozpočtu, čo môže viesť k bezdôvodnému obohateniu, keď bolo daňové bremeno predmetného plnenia na vstupe úplne prenesené na zákazníkov a keď ani žiadne iné hospodárske nevýhody nevylučujú bezdôvodné obohatenie.
— Remedy in the event of infringement of the principles of fiscal neutrality and equal treatment
— Prostriedky nápravy pri porušení zásad daňovej neutrality a rovnosti zaobchádzania
It must be borne in mind first that the national courts, which have to apply
Najprv je potrebné pripomenúť, že vnútroštátne súdy, ktoré v rámci svojej právomoci
Since the respective situations of repayment and payment traders are, accordingly, the same in terms of enrichment, the principle of equal treatment requires that the defence of enrichment may also be invoked in the same way in the respective claims for refund.
Keďže sú postavenia repayment a payment trader v súvislosti s bezdôvodným obohatením identické, zásada rovnosti zaobchádzania si vyžaduje tiež uplatnenie námietky bezdôvodného obohatenia
It follows that the objection that Marks & Spencer has been enriched cannot be invoked as long as it offends against the principle of equal treatment. 73.
Z toho vyplýva, že námietku bezdôvodného obohatenia spoločnosti Marks & Spencer nie je možné uplatňovať, pokiaľ porušuje zásadu rovnosti zaobchádzania. 73.
Member States have, admittedly, the choice as to how they intend to eliminate infringements of the principle of equal treatment in future.
Členský štát má síce voľbu, ako chce odstrániť porušenie zásady rovnosti zaobchádzania do budúcnosti.
They can, in principle, remove the tax burden for one category or extend its imposition in the same way to the other category.
V zásade môže daňové zaťaženie pre jednu skupinu zrušiť, alebo ju rovnakým spôsobom pre inú skupinu rozšíriť.
As to the tax position in the past, retroactive extension of the tax burden would, by contrast, probably offend in general against the principle of the protection of legitimate expectations. 45
Pokiaľ ide o minulosť, môže dodatočné rozšírenie zdanenia vo všeobecnosti odporovať zásade legitímnej dôvery. 45
It is true that no person may call for equality in illegality. 47Thus the Court has
Nikto sa totiž nemôže domáhať zásady rovnosti v protiprávnych konaniach.
44 — See, inter alia, Case C-198/01 CIF [2003] ECR I-8055, paragraph 48, and Manfredi and Others (cited in footnote 43), paragraph 39.
44 — Pozri okrem iného rozsudky z 9. septembra 2003, CIF, C-198/01, Zb. s. I-8055, bod 48, a Manfredi a i., už citovaný v poznámke pod čiarou 43, bod 39.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-309/06 other businesses constitutes State aid; the addition of other undertakings to the circle of potential beneficiaries would not eliminate the effects of aid granted unlawfully but would, on the contrary, lead to an increase in the effects of that aid. 48
NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKY — J. KOKOTT — VEC C-309/06 pomoc, aby sa vyhol plateniu tejto dane; rozšírenie okruhu potenciálnych oprávnených osôb na iných podnikateľov by totiž neodstránilo účinky protiprávne poskytnutej štátnej pomoci, ale by ich ešte zosilnilo. 48
At the hearing, in particular, Marks & Spencer stressed that the refusal to grant it a refund would, in its view, lead to the unjust enrichment of the tax authority itself. After all, the customers of Marks & Spencer who ultimately paid the VAT that was not due would actually be the persons entitled to the refund. Challenging that argument, the United Kingdom maintained that the State none the less used the tax revenue that had been unduly raised in the public interest, with the result that the customers of Marks & Spencer also derived benefit from it. 77.
50Navyše by to viedlo k prieťahom, keby mal Súdny dvor posudzovať, kto zaobchádza zmysluplnejšie a s väčším úžitkom pre zákazníkov spoločnosti Marks & Spencer s financiami získanými bez právneho titulu, či štát alebo 77.
The Court has consistently held, however, that Member States are not obliged to preclude the refund of charges levied in breach of Community law where it would lead to unjust enrichment.
Podľa ustálenej judikatúry však neexistuje žiadna povinnosť členských štátov vylúčiť vrátenie dane, ktorej zaplatenie spôsobilo porušenie práva Spoločenstva v rozsahu, v akom by to viedlo k bezdôvodnému obohateniu.
In fact, according to the caselaw, refund is supposed to be the norm from which a derogation can be made in order to avoid unjust enrichment.
Skôr by malo byť vrátenie podľa judikatúry pravidlom, od ktorého je možné sa na účely zamedzenia bezdôvodného obohatenia odchýliť.
49Consequently, it is not unlawful for a national provision to allow a refund of charges levied in breach of Community law without constraint from an objection of enrichment, as was clearly the case until 2005 in the United Kingdom with regard to repayment traders.
49 V dôsledku toho nie je protiprávne, ak vnútroštátna právna úprava umožňuje vrátenie daní zaplatených v rozpore s právom Spoločenstva bez stanovenia obmedzení odôvodnených námietkou bezdôvodného obohatenia sa, ako to bolo zjavné v Spojenom kráľovstve až do roku 2005 v súvislosti s repayment traders.
Eliminating unequal treatment by disapplying the defence of enrichment in respect of payment traders does not therefore create ‘equality in illegality’.
Odstránenie nerovnosti zaobchádzania zamietnutím námietky bezdôvodného obohatenia sa voči payment traders preto nepredstavuje „rovnosť v protiprávnosti“.
49 — See points 48 and 49 above and the caselaw cited there.
49 — Pozri vyššie body 48 a 49 a v nich citovanú judikatúru.
I accordingly propose that the questions referred for a preliminary ruling be answered as follows:
V závere navrhujem odpovedať na prejudiciálne otázky takto:
Where the tax authorities have mistakenly interpreted the domestic legislation in such circumstances, with the result that certain supplies benefiting from exemption with refund of input tax under its domestic legislation have been subject to tax at the standard rate, Community law in principle confers on the trader a right to obtain a refund of the VAT wrongly charged.
Ak v takomto prípade vnútroštátny orgán nesprávne vyložil svoju vnútroštátnu právnu úpravu, v dôsledku čoho určité plnenia, ktoré mali byť oslobodené od dane s vrátením dane zaplatenej na predchádzajúcom stupni, boli podľa vnútroštátneho zákona zdanené bežnou sadzbou, právo Spoločenstva potom hospodárskemu subjektu priznáva v zásade nárok na vrátenie nesprávne vyrubenej dane z pridanej hodnoty.
When establishing the rules governing that right, the general principles of Community law, including the principles of equal treatment and fiscal neutrality, must be observed.
Pri stanovení tohto nároku je potrebné dodržať všeobecné právne zásady práva Spoločenstva vrátane zásad rovnosti zaobchádzania a daňovej neutrality.
The national courts, which have to apply Community law in cases within their jurisdiction, must guarantee the full effect of that law and protect the rights conferred upon individuals by Community law by disapplying a domestic provision that is contrary to the principle of equal treatment.’
Vnútroštátnym súdom, ktoré v rámci svojej právomoci majú uplatňovať právo Spoločenstva, prislúcha zabezpečiť plný účinok týchto noriem a chrániť práva, ktoré priznáva právo Spoločenstva jednotlivcom tým, že neuplatnia vnútroštátnu právnu úpravu, ktorá je v rozpore so zásadou rovnosti zaobchádzania.
10 April 2008 *
MARKS & SPENCER ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (tretia komora) z 10. apríla 2008 *
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the House of Lords (United Kingdom), made by decision of 12 July 2006, received at the Court on 17 July 2006, in the proceedings
Vo veci C-309/06, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím House of Lords (Spojené kráľovstvo) z 12. júla 2006 a doručený Súdnemu dvoru 17. júla 2006, ktorý súvisí s konaním:
Advocate General: J. Kokott, Registrar: J. Swedenborg, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 11 October 2007, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 13 December 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
2008 — VEC C-309/06 generálna advokátka: J. Kokott, tajomník: J. Swedenborg, referent, so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní z 11. októbra 2007, po vypočutí návrhov generálnej advokátky na pojednávaní 13. decembra 2007, so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
— Marks & Spencer plc, by D. Milne, QC, A. Hitchmough, Barrister, D. Waelbroeck, avocat, and D. Slater, Solicitor, — the United Kingdom Government, by Z. Bryanston-Cross, acting as Agent, K. Lasok, QC, and P. Mantle, Barrister,
— Marks & Spencer plc, v zastúpení: D. Milne, QC, A. Hitchmough, barrister, D. Waelbroeck, advokát, a D. Slater, solicitor, — vláda Spojeného kráľovstva, v zastúpení: Z. Bryanston-Cross, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci K. Lasok, QC, a P. Mantle, barrister,
— Ireland, by D. O’Hagan, acting as Agent, G. Clohessy, SC, and N. O’Hanlon, BL,
— Írsko, v zastúpení: D. O’Hagan, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci G. Clohessy, SC, a N. O’Hanlon, BL,
— the Cypriot Government, by E. Simeonidou, acting as Agent,
— cyperská vláda, v zastúpení: E. Simeonidou, splnomocnená zástupkyňa,
— the Commission of the European Communities, by R. Lyal and M. Afonso, acting as Agents,
— Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: R. Lyal a M. Afonso, splnomocnení zástupcovia,
MARKS & SPENCER gives the following Judgment
MARKS & SPENCER vyhlásil tento Rozsudok
The reference has been made in the context of proceedings between Marks & Spencer plc (‘Marks & Spencer’) and the Commissioners of Customs and Excise (‘the Commissioners’), concerning the latter’s refusal to uphold a claim submitted by Marks & Spencer for repayment of value added tax (‘VAT’) which had been erroneously paid. Legal context
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi Marks & Spencer plc (ďalej len „Marks & Spencer“) a Commissioners of Customs & Excise (ďalej len „Commissioners“) v súvislosti so zamietnutím žiadosti Marks & Spencer o vrátenie neoprávnene vybranej dane z pridanej hodnoty (ďalej len „DPH“) zo strany Commissioners. Právny rámec
Article 12(1) of the Sixth Directive states that VAT is payable, in principle, at the ‘rate … in force at the time of the chargeable event’.
Článok 12 ods. 1 šiestej smernice uvádza, že sadzba použiteľná na zdaniteľné plnenia sa musí rovnať „sadzbe platnej v čase vzniku zdaniteľného prípadu [plnenia — neoficiálny preklad]“.
2008 — CASE C-309/06
2008 — VEC C-309/06
The original version of Article 28(2) of the Sixth Directive provided:
Článok 28 ods. 2 šiestej smernice vo svojom pôvodnom znení stanovoval:
‘Reduced rates and exemptions with refund of the tax paid at the preceding stage which are in force on 31 December 1975, and which satisfy the conditions stated in the last indent of Article 17 of the second Council Directive of 11 April 1967, may be maintained until a date which shall be fixed by the Council, acting unanimously on a proposal from the Commission, but which shall not be later than that on which the charging of tax on imports and the remission of tax on exports in trade between the Member States are abolished.
„Znížené sadzby a oslobodenia od dane s vrátením dane zaplatenej v predchádzajúcom období, ktoré sú účinné od 31. decembra 1975 a ktoré spĺňajú podmienky uvedené v poslednej zarážke článku 17 Druhej smernice Rady z 11. apríla 1967, môžu ostať v platnosti až do dátumu, ktorý určí Rada, konajúc jednomyseľne na základe návrhu Komisie, ale ktorý nebude neskorší ako dátum zrušenia dovozných daní a zmiernenia vývozných daní medzi členskými štátmi.
On the basis of a report from the Commission, the Council shall review the abovementioned reduced rates and exemptions every five years and, acting unanimously on a proposal from the Commission, shall, where appropriate, adopt the measures required to ensure the progressive abolition thereof.’
Na základe hlásenia Komisie, Rada prehodnotí vyššie uvedené zredukované [znížené — neoficiálny preklad] sadzby a úľavy každých päť rokov a, konajúc v súlade s návrhom Komisie, ak to bude potrebné, príjme opatrenia potrebné na zabezpečenie progresívneho zrušenia.“
The version of Article 28(2)(a) which stems from Directive 92/77 provides as follows:
Tento článok 28 ods. 2 písm. a) vo svojom znení vyplývajúcom zo smernice 92/77 uvádza:
(a) Exemptions with refund of the tax paid at the preceding stage and reduced rates lower than the minimum rate laid down in Article 12(3) in respect of the reduced
„… a) Môžu sa zachovať výnimky s vrátením dane zaplatenej na predchádzajúcom stupni a znížené sadzby nižšie než je mininálna sadzba uvedená v článku 12
MARKS & SPENCER rates, which were in force on 1 January 1991 and which are in accordance with Community law, and satisfy the conditions stated in the last indent of Article 17 of the second Council Directive of 11 April 1967, may be maintained. Member States shall adopt the measures necessary to ensure the determination of own resources relating to these operations.
MARKS & SPENCER ods. 3, pokiaľ ide o znížené sadzby, ktoré boli účinné k 1. januáru 1991, a ktoré sú v súlade s právom spoločenstva a spĺňajú podmienky uvedené v poslednej zarážke článku 17 druhej smernice rady z 11. apríla 1967. Členské štáty prijmú kroky potrebné na zabezpečenie určenia vlastných zdrojov týkajúcich sa týchto operácií.
The Value Added Tax Act 1994 (‘the VAT Act 1994’) lays down, as a general rule, the principle that a zero rate of VAT is to be applied to the supply of food in the United Kingdom.
Zákon z roku 1994 o dani z pridanej hodnoty (Value Added Tax Act 1994, ďalej len „VAT Act 1994“) vo všeobecnosti upravuje zásadu uplatnenia DPH s nulovou sadzbou v Spojenom kráľovstve na dodávky potravín.
Section 30 of the VAT Act 1994, headed ‘Zero-rating’, refers to Schedule 8 to that act, which has the same heading and which states in Part II, under the heading ‘Group 1 — Food’, in item 2 of the ‘Excepted items’, that there is an exception to the application of VAT at the zero rate as regards confectionery, not including cakes or biscuits, which are subject to tax at the zero rate, with the exception of biscuits wholly or partly covered with chocolate, those being taxed at the standard rate.
Článok 30 VAT Act 1994 s názvom „Zdanenie nulovou sadzbou“ odkazuje na prílohu 8 tohto zákona s tým istým názvom, ktorá upresňuje v druhej časti v stĺpci „Skupina 1 — Potraviny“, „Tovary, na ktoré sa vzťahuje výnimka“, bode 2, že nulová sadzba DPH sa nepoužije na sladkosti, okrem koláčov a keksov, ktoré podliehajú zdaneniu nulovou sadzbou, pokiaľ nejde o keksy máčané alebo polomáčané v čokoláde, ktoré sú zdaňované bežnou sadzbou.
During the period in issue in the main proceedings, section 80 of the VAT Act 1994 was worded as follows:
Článok 80 VAT Act 1994 v čase skutkového stavu vo veci samej znel takto:
Section 80 of the VAT Act 1994 was amended by section 3 of the Finance (No 2) Act 2005, which made significant changes to section 80 as regards the defence of unjust enrichment.
Článok 80 VAT Act 1994 bol zmenený a doplnený článkom 3 druhého finančného zákona z roku 2005 [Finance (no 2) Act 2005], ktorý, pokiaľ ide o námietku bezdô- vodného obohatenia, podstatne zmenil uvedený článok 80.
In particular, it replaced the word ‘repayment’ in subsection (3) of section 80 with the word ‘crediting’.
Najmä v odseku 3 tohto článku nahradil uvedený pojem „vrátenie“ (repayment) pojmom „kredit“ (crediting).
MARKS & SPENCER The dispute in the main proceedings and the questions referred for a preliminary ruling
MARKS & SPENCER Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
From the time of the introduction of VAT in the United Kingdom, in 1973, the Commissioners, who are responsible for collecting that tax, took the view that the chocolate-covered teacakes marketed by Marks & Spencer were biscuits and not cakes and that they accordingly had to be taxed at the standard rate of VAT rather than at the zero rate. Between April 1973 and October 1994, Marks & Spencer thus paid a tax which was not due. 10
Od zavedenia DPH v Spojenom kráľovstve v roku 1973 Commisioners, ktorý vyberá túto daň, zastával názor, že čajové pečivo „teacakes“ máčané v čokoláde predávané spoločnosťou Marks & Spencer predstavuje keksy, a nie koláče, a preto podlieha bežnej sadzbe DPH, a nie nulovej sadzbe dane. Medzi aprílom 1973 a októbrom 1994 tak zaplatila spoločnosť Marks & Spencer daň, ktorá nebola splatná. 10