natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the case of a customer installation, there are however no such third parties.
V prípade zákazníckych zariadení však
It is therefore compatible with Article 20(1) of the Directive.
Je preto v súlade s článkom 20 ods. 1 smernice.
The Polish Government takes the view that Paragraph 110(1)(1) of the EnWG is not compatible with the directive.
Poľská vláda zastáva názor, že § 110 ods. 1 bod 1 EnWG nie je zlučiteľný so smernicou.
The Polish Government recalls that it appears especially from the 11th recital to and Article 3(8) of the Directive that Member States can provide for exemptions from the principle of third party access to the network, but there is no scope for general exemptions.
Poľská vláda pripomína, že najmä z odôvodnenia č. 11 a z článku 3 ods. 8 smernice je zrejmé, že členské štáty môžu stanoviť výnimky zo zásady prístupu tretích strán do sústav, nie je v nej však nijaký priestor pre všeobecné výnimky.
A provision of national legislation, such as Paragraph 110(1)(1) of the EnWG, which allows for the exemption of small distribution system operators from third party access obligations, even where this does not entail excessive difficulties for the operator in question, is therefore incompatible with Article 20(1) of the Directive.
Také ustanovenie vnútroštátnej legislatívy, ako je § 110 ods. 1 bod 1 EnWG, ktoré prevádzkovateľom malých distribučných sústav poskytuje výnimku z povinnosti zabezpečiť prístup tretích strán, aj keď by neznamenala pre predmetného prevádzkovateľa nadmernú záťaž, je preto nezlučiteľné s článkom 20 ods. 1 smernice.
The United Kingdom Government is of the view that the national provision in question is compatible with Article 20(1) of the Directive.
Vláda Spojeného kráľovstva sa domnieva, že predmetné vnútroštátne ustanovenie je zlučiteľné s článkom 20 ods. 1 smernice.
The 11th recital to the Directive clearly implies that an exemption of small system operators from the obligations to provide third party access requires the existence of a disproportionate financial and administrative burden.
Z odôvodnenia č. 11 smernice jasne vyplýva, že na výnimku z povinnosti zabezpečiť prístup tretích strán pre prevádzkovateľov malých sústav sa vyžaduje existencia neprimeranej finančnej a administratívnej záťaže.
It is likely that for small operators compliance with administrative requirements laid out by the directive is more burdensome and related costs will be more difficult to offset given the relatively limited amount of electricity which they sell.
Je pravdepodobné, že pre malých prevádzkovateľov bude spĺňanie administratívnych požiadaviek stanovených smernicou väčšou záťažou a že sa im budú ťažšie kompenzovať s nimi súvisiace náklady vzhľadom na relatívne obmedzený objem elektrickej energie, ktorú predávajú.
Moreover, in the present case, the operator of the transmission system is also required to contribute to the security of electricity supply.
Navyše v predmetnom prípade je prevádzkovateľ prenosovej sústavy tiež povinný prispievať k bezpečnosti dodávok elektrickej energie.
However, before the operator of a small system can be exempted from obligations
No predtým, ako možno prevádzkovateľa malej sústavy oslobodiť od povinností
It recalls that one of the main objectives of the directive was to establish free competition and that it targeted especially
Pripomína, že jedným z hlavných cieľov smernice bolo zaviesť voľnú hospodársku súťaž a že smernica bola osobitne zameraná na spoločnosti v postavení monopolu
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-439/06
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — J. MAZÁK — VEC C-439/06 sústavy, čo však zjavne nie je prípad FLH, ktorá sama spotrebúva 85,4 % elektrickej energie prenášanej cez jej sústavu.
G — The Commission
G — Komisia alebo kvázimonopolu, ktoré bránia efektívnemu fungovaniu hospodárskej súťaže.
companies in a position of monopoly or quasi-monopoly, which prevent competition from functioning efficiently.
Malé elektroenergetické spoločnosti a podniky, ktoré nedodávajú elektrickú energiu zákazníkom — domácnostiam, však neboli v centre záujmu zákonodarcu Spoločenstva.
However, small electricity companies and undertakings not supplying electricity to domestic customers were not a main focus of the Community legislature.
Navyše plnenie povinností, ktoré články 14 až 20 smernice ukladajú prevádzkovateľom distribučných sústav, je nákladné.
Moreover the obligations which Articles 14 to 20 of the Directive impose on the operators of distribution systems are costly to fulfil.
Článok 20 smernice preto treba vykladať tak, že členským štátom umožňuje vyňať presne a úzko vymedzené kategórie subjektov z povinností súvisiacich s prístupom do sústav.
The application of the provisions of the directive to even the smallest systems would be absurd and unreasonable.
Uplatňovanie ustanovení smernice aj na najmenšie sústavy by bolo absurdné a neprimerané.
Compliance with third party access obligations would make it too burdensome to run small and new systems and thus harder for them to compete effectively with larger-scale electricity undertakings.
Dodržiavanie povinnosti zabezpečiť prístup tretích strán by spôsobilo, že prevádzkovanie malých a nových sústav by bolo príliš náročné a tieto sústavy by ťažšie mohli účinne súťažiť s väčšími elektroenergetickými podnikmi.
In contrast, their exclusion from third party access requirements would have a negligible impact on the liberalisation of the electricity market given their very limited sphere of operation.
Naopak ich vyňatie z požiadaviek prístupu tretích strán by malo zanedbateľný vplyv na liberalizáciu trhu s elektrickou energiou vzhľadom na ich veľmi obmedzenú sféru pôsobnosti.
It submits that Article 20 of the Directive, which requires that third parties are granted access to transmission and distribution systems, is applicable to the factual situation which gave rise to the dispute before the referring court.
Tvrdí, že článok 20 smernice, ktorý vyžaduje, aby mali tretie strany prístup do prenosových a distribučných sústav, sa vzťahuje na skutkové okolnosti, ktoré viedli k sporu pred vnútroštátnym súdom.
The system in question is a distribution system within the meaning of Article 2(6) of the Directive because it serves to distribute electricity to FLH and further 93 companies located at the airport.
Predmetná sústava je distribučnou sústavou v zmysle člán ku 2 bodu 6 smernice, pretože slúži na distribúciu elektrickej energie pre FLH a ďalších 93 spoločností nachádzajúcich sa na letisku.
Therefore the freedom to access such a system must be ensured in accordance with Article 20(1) of the Directive.
Voľný prístup do takejto sústavy musí byť preto zabezpečený v súlade s článkom 20 ods. 1 smernice.
As is apparent from the 6th and 7th recitals to the Directive, the principle of third party access is essential in order to ensure the full achievement of the internal energy market.
Ako je zjavné z odôvodnení č. 6 a 7 smernice, zásada prístupu tretích strán má zásadný význam pre zavŕšenie vnútorného trhu s energiou.
Limitations to that principle may therefore be admitted only in clearly defined
Obmedzenia tejto zásady preto možno pripustiť len za jasne vymedzených podmienok.
FLH’s main objective is the operation of an airport.
Smernica tak stanovuje iba
That exception is set out in Article 20(2) and is linked to the lack of necessary capacity of the system operator.
Táto výnimka je stanovená v článku 20 ods. 2 a súvisí s nedostatkom potrebnej kapacity prevádzkovateľa sústavy.
However, this provision of the directive cannot justify a general exception defined by law because operation networks within the meaning of Paragraph 110(1)(1) of the EnWG are neither necessarily nor permanently subject to such a lack of capacity.
Takéto ustanovenie smernice však nemôže odôvodniť všeobecnú v zákone definovanú výnimku, pretože podnikové sústavy v zmysle § 110 ods. 1 bodu 1 EnWG nevyhnutne ani natrvalo netrpia takouto nedostatočnou kapacitou.
FLH challenged the admissibility of the question referred essentially on the ground that it envisages a hypothesis which is not the one formulated by the national law in question and it is therefore hypothetical.
FLH napadla prípustnosť položenej otázky v podstate z dôvodu, že obsahuje predpoklad, ktorý predmetné vnútroštátne právo neupravuje, a že je preto hypotetická.
The small size of some systems and their limited economic importance do not justify their exclusion, as a matter of principle, from the principle of the freedom of access.
Malá kapacita niektorých sústav a ich obmedzený hospodársky význam nie sú dôvodom na to, aby boli tieto sústavy a priori vyňaté zo zásady voľného prístupu.
The size of a system only plays a role for issues relating to the legal separation of distribution system operators, as it appears from Article 15(2) of the Directive.
Kapacita sústavy zohráva úlohu iba v otázkach súvisiacich s právnym oddelením prevádzkovateľov distribučných sústav, ako to vyplýva z článku 15 ods. 2 smernice.
According to consistent caselaw, it is solely for the national court to determine, in the light of the particular circumstances of the case, both the need for a preliminary ruling in order to enable it to deliver judgment and the relevance of the questions which it submits to the Court.
Podľa ustálenej judikatúry je výlučne vecou vnútroštátneho súdu, aby vo svetle okolností konkrétneho prípadu posúdil nevyhnutnosť položenia prejudiciálnej otázky pre vydanie rozsudku, ako aj relevantnosť otázok, ktoré kladie Súdnemu dvoru.
The Court can refuse a request submitted by a national court only where it is quite obvious that the ruling sought by that court on the interpretation of Community law bears no relation to the actual facts of the main action or its purpose or where the problem is general or hypothetical. 7
Súdny dvor môže zamietnuť návrh podaný vnútroštátnym súdom iba vtedy, ak je zrejmé, že rozhodnutie o výklade práva Spoločenstva, o ktoré tento súd žiada, nemá žiadny vzťah k reálnym okolnostiam alebo k predmetu sporu vo veci samej, alebo pokiaľ ide o všeobecnú alebo hypotetickú otázku. 7
Article 13 of the Directive does not offer any justification for an exemption of certain systems from third party access obligations.
Článok 13 smernice neposkytuje žiadne odôvodnenie pre vyňatie určitých sústav z povinnosti zabezpečiť prístup tretích strán.
This, however, is not the case here.
Tak to však v tomto prípade nie je.
It is clear from the order for reference that the referring court has doubts as to whether Paragraph 110(1)(1) of the EnWG, as it
Z návrhu na začatie prejudiciálneho konania je zrejmé, že vnútroštátny súd má
Neither can the exception provided for under Article 26(1) of the Directive for ‘micro isolated systems’ serve as a basis for Paragraph 110(1)(1) EnWG because, inter alia, no request has been submitted to the Commission for that purpose.
Takisto ani výnimka stanovená v článku 26 ods. 1 smernice pre „mikro izolované sústavy“ [veľmi malé izolované sústavy — neoficiálny preklad] nemôže slúžiť ako základ pre § 110 ods. 1 bod 1 EnWG, pretože, okrem iného, Komisii nebola v tomto smere predložená nijaká žiadosť.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-439/06 serve to supply the energy needs of the undertaking itself or of connected undertakings.
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — J. MAZÁK — VEC C-439/06 pochybnosti o tom, či je § 110 ods. 1 bod 1 EnWG, tak ako je formulovaný, zlučiteľný s článkom 20 ods. 1 smernice.
stands, is compatible with Article 20(1) of the Directive.
podniku a slúžia prevažne na zásobovanie energiou v rámci vlastného podniku alebo prepojených podnikov.
VI — Substance
VI — O veci samej
Directive 2003/54 marks the second phase of the liberalisation of the market in electricity within the European Community.
Smernicou 2003/54 sa začína druhá etapa liberalizácie trhu s elektrickou energiou v Európskom spoločenstve.
Its objective is to complete the internal market in electricity launched by Directive 96/92/EC 8(the ‘first electricity directive’). 9
Jej cieľom je zavŕšiť vnútorný trh s elektrickou energiou, ktorého vytváranie sa začalo smer nicou 96/92/ES 8(„prvá smernica o elektrickej energii“). 9
It is true that the question referred to the Court not only refers to the actual formulation of Paragraph 110(1)(1) of the EnWG, but adds the phrase ‘even where such system access would not impose an unreasonable burden’.
Je pravda, že otázka položená Súdnemu dvoru neodkazuje len na vlastné znenie § 101 ods. 1 bodu 1EnWG, ale dopĺňa vetu „ani vtedy, ak by voľný prístup do sústavy nespôsobil žiadne neprimerané ťažkosti“.
By such a statement the referring court merely identifies where in its view the problem of compatibility of the implementing national law with the directive arises, namely in the fact that the derogation from third party access obligations is granted without further consideration of the actual burden that compliance with such obligations may actually impose on the system operator, whereas, in the referring court’s view, a requirement to take that burden into account follows from the directive.
Takýmto doplnením vnútroštátny súd iba identifikuje, v čom podľa jeho názoru spočíva problém zlučiteľnosti vnútroštátneho práva preberajúceho smernicu so smernicou, konkrétne v tom, že výnimka z povinnosti zabezpečiť prístup tretích strán sa udeľuje bez ďalšieho posúdenia skutočnej záťaže, ktorú by plnenie tejto povinnosti mohlo skutočne spôsobiť prevádzkovateľovi sústavy, pričom podľa názoru vnútroštátneho súdu požiadavka posúdenia tejto záťaže vyplýva zo smernice.
However, this does not make the question hypothetical.
To však nespôsobuje hypotetickosť otázky.
One of the key elements of the liberalisation of the internal market for electricity is third party access to the network.
Jedným z kľúčových prvkov liberalizácie vnútorného trhu s elektrickou energiou je prístup tretích strán do sústav.
In the directive the principle of third party access is reflected in Article 20(1), which requires Member States to ensure the implementation of third party access to transmission
V smernici je zásada prístupu tretích strán vyjadrená v článku 20 ods. 1, ktorý od členských štátov vyžaduje, aby zabezpečili implementáciu
9 — A third legislative package has been presented by the Commission on 19 September 2007 (see Commission press release IP/07/1361 and Explanatory Memorandum of the third energy package, available at http://ec.europa.eu/energy/ electricity/package_2007/doc/2007_09_19_explanatory_ memorandum_en.pdf).
9 — Tretí balík legislatívnych návrhov Komisia predložila 19. septembra 2007 (pozri tlačovú správu Komisie IP/07/1361 a dôvodovú správu k tretiemu balíku predpisov o energii, dostupné na stránke http://ec.europa.eu/energy/electricity/ package_2007/doc/2007_09_19_explanatory_memorandum_ en.pdf).
It appears that the changes proposed do not concern the provision at issue in the present proceedings.
Zdá sa, že navrhnuté zmeny sa netýkajú ustanovenia, o ktoré ide v tomto konaní.
Thus, the reference for a preliminary ruling is admissible and the question to be answered by the Court is, in essence, whether Article 20(1) of the Directive precludes national legislation, such as Paragraph 110(1)(1) EnWG, which excludes, as a rule, the application of the provisions on third party access to so called ‘operation networks’ which are located on a geographically connected operation zone and which predominantly
Návrh na začatie prejudiciálneho konania je preto prípustný a otázka, ktorú má Súdny dvor zodpovedať, v podstate znie, či článok 20 ods. 1 smernice nepripúšťa takú vnútroštátnu legislatívu, ako je § 110 ods. 1 bod 1 EnWG, ktorá z uplatňovania ustanovení o prístupe tretích strán všeobecne vyníma tzv. „podnikové sústavy“, ktoré sa nachádzajú na priestorovo súvisiacom území
Therefore the relevant issue in the present case is whether a system, such as that operated by FLH and which may be exempted in application of contested German legislation, is in fact a ‘distribution system’ within the meaning of the directive.
Relevantnou otázkou v predmetnej veci preto je, či taká sústava, akú prevádzkuje FLH, ktorá môže byť vyňatá z uplatňovania spornej nemeckej legislatívy, je v skutočnosti „distribučnou sústavou“ v zmysle smernice.
It follows from Article 20(1) of the Directive that only so called ‘transmission systems’ or ‘distribution systems’ within the meaning of the directive are subject to third party access obligations pursuant to the directive.
Z článku 20 ods. 1 smernice vyplýva, že povinnosť zabezpečiť prístup tretích strán sa vzťahuje len na tzv. „prenosové sústavy“ alebo „distribučné sústavy“ v zmysle smernice.
It is undisputed that a system such as that operated by FLH is not a transmission 10
Je nesporné, že taká sústava, akú prevádzkuje FLH, nie je prenosovou 10sústavou.
The directive does not define the term ‘distribution system’ but it defines ‘distribution’ as the ‘transport of electricity on high-voltage, medium voltage and low voltage distribution systems with a view to its delivery to customers, but not including supply’.
Smernica nedefinuje termín „distribučná sústava“, ale vymedzuje „distribúciu“ ako „prepravu elektrickej energie vo vysokonapäťových, strednonapäťových a nízkonapäťových distribučných sústavách s cieľom jej dopravy k zákazníkovi, avšak nezahŕňa dodávku“. 11
In order to ascertain whether it is nevertheless required to give access to third parties in accordance with Article 20(1) of the Directive it remains to be determined whether the system in question could be a distribution system.
Aby sa dalo zistiť, či sa pri nej napriek tomu vyžaduje zabezpečenie prístupu tretích strán v súlade s článkom 20 ods. 1 smernice, treba určiť, či spornú sústavu možno považovať za distribučnú sústavu.
In these circumstances it is necessary, in order to determine the scope of the concept of ‘distribution system’ as used in the directive, to consider not only the wording of the relevant provision of the directive but also the context in which it occurs and the objects of the rules of which it forms part. 12
Za týchto okolností je na určenie rozsahu pojmu „distribučná sústava“, ako sa používa v smernici, potrebné zohľadniť nielen znenie príslušného ustanovenia smernice, ale aj kontext, v ktorom sa nachádza, a ciele právnej úpravy, ktorej je súčasťou. 12
The directive aims at the completion of the internal market for energy, by liber-
Smernica sa zameriava na zavŕšenie vnútorného trhu s energiou prostredníctvom
In this connection, it may be briefly pointed out that it is debatable whether FLH may, for example, also be regarded as a ‘supplier’ and/or a ‘wholesaler’ of electricity within the meaning of the directive.
V tejto súvislosti možno stručne uviesť, že je diskutabilné, či FLH môže byť napríklad vnímaná ako „dodávateľ“, prípadne „veľkopredajca“ elektrickej energie v zmysle smernice.
These possible additional qualifications are irrelevant for the present case, however, since it cannot be inferred from the directive that they would prevent FLH from being at the same time a distribution system operator and, as such, in principle obliged to give third parties access to the distribution system it operates.
Tieto prípadné dodatočné kvalifikácie sú však v predmetnom prípade bezvýznamné, pretože zo smernice nemožno vyvodiť, že by zabránili tomu, aby FLH bola zároveň považovaná za prevádzkovateľa distribučnej sústavy a ako taká v zásade povinná zabezpečiť prístup tretích strán do distribučnej sústavy, ktorú prevádzkuje.
11 — See Article 2(5) of the Directive.
11 — Pozri článok 2 bod 5 smernice.
12 — See, to this effect, inter alia, Case 292/82 Merck [1983] ECR 3781, paragraph 12; Case 337/82 St. Nikolaus Brennerei [1984] ECR 1051, paragraph 10; and Case C-223/98 Adidas [1999] ECR I-7081, paragraph 23.
10 — Podľa článku 2 bodu 3 smernice „prenos“ znamená prepravu elektrickej energie v prepojenej sústave veľmi vysokého napätia a vysokého napätia s cieľom jej dodávky konečným zákazníkom alebo distribútorom, avšak nezahŕňa dodávku.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-439/06 alising and harmonising the conditions in which the electricity market operates so as to fully integrate the national markets in one true and fully operational single market for energy.
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — J. MAZÁK — VEC C-439/06 právo slobodne dodávať energiu zákazníkom.
15These two rights are necessarily linked because, if customers are to choose freely their supplier, it is necessary that suppliers have the right to access, for an adequate and nondiscriminatory remuneration, the different transmission and distribution systems which carry electricity to the customer.
13 prepojené, pretože ak si majú zákazníci slobodne vybrať dodávateľa, je nevyhnutné, aby títo dodávatelia mali za primeranú a nediskriminačnú náhradu právo na prístup do prenosových a distribučných sústav, ktoré prinášajú elektrickú energiu k zákazníkovi.
The importance of the principle of third party access is also apparent from the legislative history of the directive.
Význam zásady prístupu tretích strán je tiež zjavný z postupu prijímania smernice.
The provision requiring Member States to ensure third party access was an essential element of the Commission’s proposal to amend the first electricity directive 16and was adopted, essentially unchanged, in Article 20 of the Directive.
Ustanovenie vyžadujúce od členských štátov, aby zabezpečili prístup tretích strán, bolo zásadným prvkom návrhu Komisie na zmenu a doplnenie prvej smernice o elektrickej energii 16a svoje vyjadrenie našlo, v zásade v nezmenenej podobe, v článku 20 smernice.
This requires that restrictions to the general principle of third party access be interpreted narrowly and be limited to those provided for under the directive.
To si vyžaduje, aby obmedzenia všeobecnej zásady prístupu tretích strán boli vykladané reštriktívne a aby sa obmedzili len na tie, ktoré stanovuje smernica.
This also precludes the possibility that a provision such as Article 13 of the Directive, which provides that Member States are to designate, or to require undertakings that own or are responsible for distribution systems to designate, one or more distribution system operators, could give Member States total freedom in the definition of a ‘distribution system’.
To zároveň vylučuje možnosť, aby také ustanovenie, ako je článok 13 smernice, ktorý stanovuje, že členské štáty určia alebo vyžadujú, aby podniky, ktoré vlastnia alebo sú zodpovedné za distribučné sústavy, určili jedného alebo viacerých prevádzkovateľov distribučnej sústavy, mohlo dávať členským štátom úplnú voľnosť pri definovaní „distribučnej sústavy“.
Moreover, in its caselaw on the first electricity directive the Court has already highlighted the importance of nondiscriminatory third party access to the network. 17
Navyše Súdny dvor už vo svojej judikatúre k prvej smernici o elektrickej energii zdôraznil význam nediskriminačného prístupu tretích strán do sústav. 17
It is in the light of these considerations that the scope of the concept of ‘distribution system’, which is essential for the effec-
A práve vo svetle týchto úvah treba vyložiť rozsah pojmu „distribučná sústava“, ktorý má kľúčový význam pre skutočný
Furthermore, it appears from the directive that one of the essential elements of the liberalisation of energy markets is to ensure that electricity customers have the right to choose freely their suppliers and all suppliers the right to freely deliver their
Navyše zo smernice vyplýva, že jedným zo zásadných prvkov liberalizácie energetických trhov je zabezpečiť, aby spotrebitelia elektrickej energie mali právo slobodne si zvoliť svojho dodávateľa a všetci dodávatelia
15 — See 4th recital to the Directive.
15 — Pozri odôvodnenie č. 4 smernice.
The full implementation of that freedom of choice should be available to non-domestic customers by 1 January 2003 and all categories of customers at the latest by 1 January 2005.
Úplná implementácia tejto slobody výberu by pre iných zákazníkov ako domácnosti mala byť k dispozícii od 1. januára 2003 a pre všetky kategórie zákazníkov najneskôr od 1. januára 2005.