natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Chapter 1: National Strategic Policies for Higher Education
Kapitola 1: Národné strategické politiky pre vysoké školstvo
Strategic priorities on funding 1.2.
Strategické priority vo financovaní 1.2.
Strategic priorities on academic staff
Strategické priority v oblasti vysokoškolských pracovníkov
Chapter 2: Structures of Higher Education Governance
Kapitola 2: Štruktúra riadenia vysokoškolského vzdelávania
External governance 2.2.
Externé riadenie 2.2.
Institutional governance 2.3.
Inštitucionálne riadenie 2.3.
Independent private higher education 2.4.
Nezávislé súkromné vysoké školstvo 2.4.
Challenges in institutional governance
Výzvy v inštitucionálnom riadení
Chapter 3: Direct Public Funding of Higher Education Institutions
Kapitola 3: Priame verejné financovanie vysokých škôl
Monitoring institutions for the use of funding 3.3.
Monitoring inštitúcií pri využívaní financií 3.3.
Public funding of independent private higher education 3.4.
Verejné financovanie nezávislých súkromných vysokých škôl 3.4.
Models of public funding: issues and challenges
Modely verejného financovania: otázky a výzvy
Chapter 4: Private Funds Raised by Higher Education Institutions
Kapitola 4: Financie vytvorené zo súkromných zdrojov vysokých škôl
Autonomy of institutions in the use of tuition fees 4.2.
Autonómia inštitúcií pri využívaní poplatkov za školné 4.2.
Other private sources authorised 4.3.
Iné autorizované súkromné zdroje 4.3.
Partnerships with the business world 4.4.
Partnerstvá so svetom obchodu 4.4.
Restrictions and conditions when seeking and using other private funds and partnerships 4.5.
Reštrikcie a podmienky pri hľadaní a využívaní iných súkromných financií a partnerstiev 4.5.
Public incentives to seek private funding 4.6.
Štátne stimuly pri získavaní súkromných financií 4.6.
Accountability 4.7.
Zodpovednosť 4.7.
Challenges in raising private funds
Výzvy pri získavaní súkromných finančných zdrojov
Chapter 5: Academic Staff in Higher Education Institutions
Kapitola 5: Akademickí zamestnanci vysokých škôl
Stakeholders/bodies responsible for the recruitment of academic staff 5.2.
Zainteresované orgány zodpovedné za nábor akademických zamestnancov 5.2. Hlavné typy metód náboru 5.3.
Employers and employment contracts 5.4.
Zamestnávatelia a pracovné zmluvy 5.4.
Salaries and promotions 5.5.
Mzdy a pracovný postup 5.5.
Duties and working time 5.6.
Povinnosti a pracovný čas 5.6.
Evaluation and accountability 5.7.
Hodnotenie a zodpovednosť 5.7.
Challenges for the management of academic staff
Výzvy pre manažment akademických pracovníkov
Higher Education Governancein Europe
Riadenie vysokéhoškolstva v Európe
The need for longer-term planning and development of strategies for higher education is widely recognised across Europe.
Potreba dlhodobého plánovania a rozvoja stratégií pre vysoké školstvo je široko akceptovaná Európou.
The majority of countries involved in this study are implementing or are in the process of introducing specific policy documents that outline national strategic priorities for ensuring the financial sustainability of the higher education sector.
Väčšina štátov zapojených do tejto štúdie, implementuje alebo je v procese zavádzania špecifických koncepčných dokumentov, ktoré načrtávajú národné strategické priority na zabezpečovanie finančnej stability vysokoškolského sektora.
Although concrete policy solutions vary from country to country, some common medium term objectives are apparent.
Hoci sa konkrétne politické riešenia odlišujú podľa jednotlivých štátov, určité všeobecné strednodobé ciele sú sledovateľné.
• increasing public funding for higher education;
• zvyšovanie verejných financií pre vysoké školstvo;
• granting more autonomy to institutions for managing financial resources;
• priznávanie väčšej autonómie inštitúciám v riadení finančných zdrojov;
• establishing direct links between results and the amount of public funding allocated;
• vytváranie priameho prepojenia medzi výsledkami a výškou pridelených verejných financií;
• encouraging the diversification of funding sources as well as the creation of partnerships with research institutes, businesses, and regional authorities.
• podporovanie diverzifikácie finančných zdrojov, ako aj vytváranie partnerstiev s výskumnými ústavmi, obchodom a regionálnymi inštitúciami.
There seem to be fewer comprehensive strategic policies for academic staff than for funding.
Zdá sa, že existuje menej jednotná strategická koncepcia pre akademických zamestnancov, ako pre financovanie.
Personnel is more often the subject of specific reforms.
Personál je častejšie témou špecifických reforiem.
Trends such as linking funds to results also affect academic staff.
Trendy, ako prepojenie financií s výsledkami, majú tiež vplyv na akademických zamestnancov.
Priorities with respect to academic staff include:
Priority s ohľadom na akademických pracovníkov zahrňujú:
• a focus on more balanced gender and age distribution;
• zameranie na vyváženejšie rodové a vekové rozdelenie;
• more autonomy for managing academic staff; and
• väčšiu autonómiu v riadení akademických pracovníkov; a
• the introduction of performance criteria.
• zavedenie výkonových kritérií.
Structures of higher education governance (Chapter 2)
Štruktúry riadenia vysokého školstva (kapitola 2)
European higher education institutions (HEIs) are legally autonomous.
Európske vysokoškolské inštitúcie (VŠ) sú právnicky autonómne.
This autonomy is framed within national accountability systems, which are primarily intended to promote trust between HEIs and society.
Táto autonómia je ohraničená v rámci národných systémov zodpovednosťami, ktoré sú primárne zamerané na podporu dôvery medzi VŠ a spoločnosťou.
Official legislation defines institutional governance structures and realms of responsibility for public and governmentdependent private HEIs in every country.
V každom štáte oficiálna legislatíva určuje štruktúry inštitucionálneho riadenia a sféry zodpovednosti za verejné a štátom dotované súkromné VŠ.
The executive head of the institution is generally the main figure responsible for the HEI’s strategic planning, development, organisation, management and monitoring.
Výkonný vedúci inštitúcie je všeobecne primárna osobnosť zodpovedná za strategické plánovanie VŠ, rozvoj, organizáciu, manažment a monitoring.
In about one third of the countries, the executive head is selected by stakeholders within the HEI, but final appointment is made by an external authority such as the Ministry or head of state.
V približne tretine štátov, výkonného vedúceho vyberajú zainteresované skupiny v rámci VŠ, ale konečné menovanie je v kompetencii externej inštitúcie, napríklad ministerstva alebo hlavy štátu.
The institutional decision-making body is the governance body responsible for longterm institutional planning and strategic development.
Inštitucionálny rozhodovací orgán je riadiaci činiteľ zodpovedný za dlhodobé inštitucionálne plánovanie a strategický rozvoj.
The academic body serves as the decision-making body in about half of the countries involved in this study.
Akademický orgán slúži ako rozhodovací orgán asi v polovici štátov zapojených do štúdie.
There is a trend toward involving external stakeholders from industry, commerce, and civil society in institutional governance bodies, mainly as members of advisory or supervisory bodies.
Existuje trend k angažovanosti externých zainteresovaných skupín z priemyslu, obchodu a občianskej spoločnosti v inštitucionálnych riadiacich orgánoch, predovšetkým ako členov poradných alebo kontrolných orgánov.
HEIs in most countries have introduced a supervisory body composed mainly or solely of external stakeholders.
Vo väčšine štátov majú vysoké školy vytvorený kontrolný orgán zložený predovšetkým, alebo výlučne zo zástupcov externých zainteresovaných skupín.
In terms of institutional autonomy, this body’s general purpose is to safeguard the interests of the institution and, in terms of accountability, to ensure that the institution complies with national laws and regulations.
V súvislosti s inštitucionálnou autonómiou je všeobecným cieľom tohto orgánu strážiť záujmy inštitúcie, a v zodpovednosti zabezpečiť, aby inštitúcia konala v súlade s celoštátne platnými zákonmi a predpismi.
Public funding models (Chapter 3)
Modely verejného financovania (kapitola 3)
The following main characteristics of the public funding of HEIs in Europe have been identified in this study:
Hlavné charakteristiky verejného financovania VŠ v Európe, ktoré boli zistené v tejto štúdii:
• funding formulas are used almost everywhere in the allocation of public funds;
• finančné vzorce sa používajú takmer všade pri prideľovaní verejných financií;
• performance indicators based on students' results are used in funding formulas in the majority of countries;
• výkonové indikátory vychádzajúce z prospechu študenta sa používajú vo finančných vzorcoch väčšiny štátov;
• public funding is awarded in accordance with a performance contract in twelve countries;
• verejné financie sa prideľujú v súlade s výkonovým kontraktom v dvanástich štátoch;
• public funds for research are allocated according to various mechanisms.
• verejné financie na výskum sa prideľujú podľa rôznych mechanizmov.
Funding formulas that are used to allocate funds to institutions are usually based on the volume of activities, which is often measured as the number of students enrolled at the institution.
Finančné vzorce, ktoré sa používajú na prideľovanie financií inštitúciám, sa zvyčajne zakladajú na objeme činnosti a často sa merajú podľa počtu zapísaných študentov.
Different approaches exist for the use of performance indicators in funding formulas: in certain countries, an extremely small proportion of public funding is allocated according to performance indicators, whereas in the United Kingdom, the block grant for teaching, operations and research is directly dependent on the performance of institutions.
Existujú rôzne prístupy na používanie výkonových indikátorov vo finančných vzorcoch: v niektorých štátoch sa extrémne nízky podiel verejných financií prideľuje podľa výkonových indikátorov, zatiaľ čo v Spojenom kráľovstve, blokový grant na výučbu, prevádzku a výskum je priamo závislý od výkonu inštitúcií.
In addition to considering the volume of activities and students' results, certain countries also use other mechanisms for allocating public funds, which ensure a certain amount of stability in terms of resources from one year to the next.
Niektoré štáty používajú ako dodatok k objemu činnosti a počtu zapísaných študentov, aj ďalšie mechanizmy na prideľovanie verejných financií, ktoré zabezpečujú určitú mieru stability v súvislosti so zdrojmi z jedného do druhého roku.
Performance contracts define objectives in line with national priorities.
Výkonové kontrakty určujú ciele v súlade s národnými prioritami.
These contracts can concern the majority of the public funds allocated to institutions or only a small portion that are intended for specific projects.
Tieto kontrakty sa môžu týkať väčšiny verejných financií, ktoré sa prideľujú inštitúciám, alebo iba malého podielu, ktoré sú určené pre špecifické projekty.
In the cases where the previous contract has an influence on the amount of funds awarded in the next contract, quantitative indicators regarding the number of graduates or the general quality of management at the institution are considered.
V prípadoch, kedy predchádzajúci kontrakt má vplyv na výšku financií pridelenú v ďalšom novom kontrakte, sa berú do úvahy kvantitatívne indikátory o počte absolventov alebo všeobecná kvalita manažmentu v inštitúcii.
Reforms are currently under way in some countries to establish a more direct link between the achievement of qualitative objectives defined in past contracts and amounts allocated for future contracts.
V súčasnosti prebiehajú v niektorých štátoch reformy na vybudovanie priamejšieho spojenia medzi dosiahnutím kvalitatívnych cieľov, stanovených v minulých kontraktoch, a čiastkami prideľovanými v budúcich kontraktoch.
Funds are allocated on a competitive basis for specific research projects or programmes in every country.
Financie sa prideľujú na základe konkurzu pre špecifické výskumné projekty alebo programy v každom štáte.
This allocation mechanism already represents or is likely to become the main source of public funding for research in several countries.
Tento mechanizmus prideľovania už predstavuje v niekoľkých štátoch, alebo sa takmer stáva hlavným zdrojom verejných financií na výskum.
Almost all countries also provide basic research grants that are not related to particular research projects.
Takmer všetky štáty poskytujú základné granty na výskum, ktoré sa netýkajú príslušných výskumných projektov.
The calculation of the amount of a basic grant for research may depend on an institution's costs or research performance.
Výpočet čiastky základného grantu na výskum môže závisieť od inštitucionálnych nákladov alebo výkonu výskumu.
Most countries consider both aspects, which creates an element of competition between institutions.
Väčšina štátov berie do úvahy obidva aspekty, ktoré tvoria prvok súťaže medzi inštitúciami.
Public funding – autonomy and accountability (Chapter 3)
Verejné financovanie – autonómia a zodpovednosť (kapitola 3)
Almost everywhere, HEIs receive public funding in the form of block grants.
Takmer všade dostávajú vysoké školy verejné financie vo forme blokových grantov.
Block grants cover many types of expenditures, which are determined by the institution.
Blokové granty pokrývajú množstvo druhov výdavkov, ktoré určuje inštitúcia.
However, in some countries where block grants are awarded, in particular in Central and Eastern Europe, a forward budget must be endorsed by the public authorities.
Avšak v niektorých štátoch, kde sa prideľujú blokové granty, zvlášť v strednej a východnej Európe, pridelený rozpočet musí byť schválený verejnými inštitúciami.
The majority of countries involved in this study have the possibility to transfer public funding from one year to the next.
Väčšina štátov zapojených do tejto štúdie, má možnosť transferu verejných financií z jedného roku do nasledujúceho.
There are various accountability measures for the use of public funding, such as financial audits, performance indicators, annual reports, production of information for databases, publication of internal evaluation results and other methods of disseminating information.
Existujú rôzne opatrenia v zodpovednosti pri používaní verejných financií, napr. finančné audity, výkonové indikátory, ročné správy, produkcia informácií pre databázy, publikovanie výsledkov interného hodnotenia a ďalšie metódy rozširovania informácií.
Private funds-authorised sources and incentives (Chapter 4)
Súkromné autorizované finančné zdroje a stimuly (kapitola 4)
The most important authorised sources of private funding are:
Najdôležitejšími autorizovanými zdrojmi súkromných financií sú:
• donations and legacies from private entities, as well as
• dary a dedičstvo od súkromných subjektov, ako aj
• partnerships resulting in research contracts between HEIs and private contractors, and
• partnerstvá vyúsťujúce do výskumných kontraktov medzi VŠ a súkromnými kontraktormi, a
• fees from service provision.
• poplatky za poskytovanie služieb.
Loans, revenues from property, sponsorship of posts, investments and the creation of companies are also authorised and common in many countries, although in some of them, these types of income sources are either not allowed or they are subject to restrictions.
Pôžičky, výnosy z majetku, sponzorstvo pozícií, investovanie a vytváranie firiem sú tiež autorizované a bežné v mnohých štátoch, hoci v niektorých z nich tieto typy príjmových zdrojov nie sú povolené, alebo sú obmedzované.
This is primarily the case for loans, investments, and the creation of companies, which in several countries need prior agreement from the responsible authority, i.e. the institutional level management, the funding body or the responsible ministry or other government authority.
Týka sa to predovšetkým pôžičiek, investícií a vytvárania firiem, ktoré v niekoľkých štátoch potrebujú predchádzajúci súhlas zodpovednej inštitúcie, napr. inštitucionálnej úrovne manažmentu, finančného orgánu, zodpovedného ministerstva alebo inej vládnej inštitúcie.
The vast majority of European countries have implemented at least one type of incentive to encourage HEIs to obtain private funding.
Väčšina európskych štátov má implementovaný minimálne jeden typ stimulu na podporu VŠ získavať súkromné financie.
Tax allowances for donors and private partners are the most common incentives, whereas tax allowances for institutions are the least common.
Daňové príplatky pre darcov a súkromných partnerov sú najbežnejšie, zatiaľ čo daňové príplatky pre inštitúcie sú menej rozšírené.
Financial or other support for partnerships with private companies and regulatory frameworks authorising institutions to own intellectual property rights for research results each exist in approximately a dozen countries.
Finančná alebo iná podpora pre partnerstvá so súkromnými firmami a regulačné rámce autorizujúce inštitúcie vlastniť duševné vlastnícke práva na výsledky výskumu, existujú približne v dvanástich štátoch.
With very few exceptions, accountability measures for private funds do not differ from those for public funds.
Až na malé výnimky zúčtovacie opatrenia za súkromné financie sa neodlišujú od tých, ktoré platia pre verejné financie.
Financial reports and audit procedures, which must be submitted regularly to authorities, also take the collection and use of private funds into account.
Finančné správy a procedúry auditu, ktoré sa musia pravidelne predkladať inštitúciám berú tiež do úvahy zhromažďovanie a používanie súkromných financií.
Academic staff (Chapter 5)
Akademickí zamestnanci (kapitola 5)
In most countries, the recruitment process as a whole is based mainly on a joint effort between the institutions and the authorities at central level.
Vo väčšine štátov sa prijímací proces zakladá predovšetkým na spoločnom úsilí vzdelávacích inštitúcií a inštitúcií na centrálnej úrovni.
Only five countries enjoy particularly noteworthy institutional autonomy in terms of recruitment.
Iba päť štátov má inštitucionálnu autonómiu čo sa týka prijímania.
Certain steps in the recruitment process, however, are defined largely either at central or institutional level.
Určité opatrenia v prijímacom procese sú určované vo veľkej miere buď na centrálnej, alebo inštitucionálnej úrovni.
Categories of staff and their respective eligibility criteria are defined by official regulations in the vast majority of countries.
Kategórie zamestnancov a príslušné kritériá na ich vhodnosť určujú oficiálne predpisy vo väčšine štátov.
In most countries however, most of the recruitment process is the responsibility of one of the existing institutional level bodies (senate or board of governors).
Avšak vo väčšine štátov je za väčšinu prijímacích postupov zodpovedný jeden z existujúcich orgánov na inštitucionálnej úrovni (senát alebo správna rada).
Approximately half of the countries organise competitive examinations.
Približne polovica štátov organizuje konkurzné skúšky.
Procedures for organising these competitions are often subject to criteria defined at central level.
Organizačné procedúry týchto konkurzov sú často podľa kritérií určených na centrálnej úrovni.
Institutions are the formal employers of academic staff in the vast majority of countries.
Vo väčšine štátov sú inštitúcie formálnym zamestnávateľom akademických zamestnancov.
In the majority of countries, teaching staff at public or governmentdependent private higher education institutions are employees working under contracts governed by general labour legislation (with their contracts being permanent or not).
Vo väčšine štátov sú pedagogickí zamestnanci na verejných alebo štátom dotovaných súkromných vysokoškolských inštitúciách zamestnancami na základe pracovnej zmluvy, ktorá podlieha všeobecnému pracovnému právu (zmluvy či už stále alebo nie).
In fourteen countries, they have the status of civil servants.
V štrnástich štátoch majú status štátnych zamestnancov, civil servants.
Nevertheless, there is often a mixed statutory framework with staff hired as civil servants or on a contractual basis.
Avšak často existuje štatutárny rámec pre prijímanie štátnych zamestnancov, alebo na základe pracovnej zmluvy.
There is a trend towards a relaxing of requirements related to contracts and/or professional statuses in certain countries.
V niektorých štátoch existuje trend smerom k uvoľňovaniu požiadaviek týkajúcich sa kontraktov a/alebo profesijného statusu.
The process of defining salary scales is based mainly on legislation and other official documents at central level in most countries.
Proces určovania platových stupníc vo väčšine štátov vychádza predovšetkým z legislatívy a ďalších oficiálnych dokumentoch na centrálnej úrovni.
In approximately a dozen countries, the annual gross salary is fixed mainly by the central authorities.
Približne v tucte štátov je ročný hrubý plat stanovený predovšetkým centrálnymi inštitúciami.
This process is based on joint decision-making power between the state and institutions in another dozen.
Tento proces sa zakladá v ďalšom tucte štátov na spoločnej rozhodovacej právomoci – medzi štátom a inštitúciami.
In eight countries, institutions have a high level of autonomy in terms of determining annual salaries.
V ôsmich štátoch majú inštitúcie vysokú úroveň autonómie pri určovaní ročných platov.
Criteria for granting bonuses and promotions appear to be defined generally at central level.
Kritériá pre priznávanie príplatkov a odmien sa všeobecne určujú na centrálnej úrovni.
In the majority of countries, only the main tasks expected of academic staff are described by legislation or any other binding official regulation.
Vo väčšine štátov iba hlavné úlohy, ktoré sa očakávajú od akademických zamestnancov, sú dané legislatívou alebo inými záväznými oficiálnymi predpismi.
Concrete tasks linked to a specific post are normally laid out in the employment contract and are formulated at institutional level.
Konkrétne úlohy prepojené so špecifickou pozíciou sú bežne uvedené v pracovnej zmluve a sú formulované na inštitucionálnej úrovni.
Criteria for the evaluation of academic staff are established at institutional level in most countries.
Kritériá pre hodnotenie akademických zamestnancov sú vo väčšine štátov vypracované na inštitucionálnej úrovni.
There might, however, be general indications from central level as to the factors which must be included in the evaluation of academic staff.
Avšak môžu existovať všeobecné indikátory z centrálnej úrovne ako faktory, ktoré musia byť zahrnuté v hodnotení akademických zamestnancov.
In recent decades, higher education systems in Europe have been undergoing a major transformation (1) influenced by national and international developments such as the rapid expansion of student enrolment, a relative decrease in public funding along with a shortage of private funding, the increasing importance of research and innovation in the global and knowledge-based economy, and wider competition between higher education institutions.
V ostatných desaťročiach prešli vysokoškolské systémy v Európe základnou transformáciou (1) ovplyvnenou národným a medzinárodným rozvojom, ako je rýchly nárast počtu zapísaných študentov, relatívny pokles verejného financovania spolu s nedostatočným súkromným financovaním, zvýšenie významu výskumu, inovácií v globálnej a znalostnej ekonomike a väčšia konkurencia medzi vysokými školami.
More recently, the impact of the Bologna Process on curricular reform, quality assurance, and mobility has become one of the key propellers of change.
V ostatnom čase sa jednou z kľúčových hybných síl zmien stal dopad bolonského procesu na kurikulárnu reformu, zabezpečenie kvality a mobilitu.
The need to address these profound changes and to improve the quality of European higher education has led to reviews of the institutional governance structures.
Potreba vykonať tieto výrazné zmeny a zvýšiť kvalitu európskeho vysokoškolského vzdelávania viedla ku skúmaniu inštitucionálnych riadiacich štruktúr.