natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On a conceptual level, the applicant points out that the two marks are not German words, even though the prefix ‘castel’ is the prefix of the Latin word ‘castellum’, meaning castle, and that prefix is translated into German by its phonetic equivalent ‘Kastell’.
Pokiaľ ide koncepčné hľadisko, žalobca tvrdí, že ani jedna z oboch ochranných známok nezodpovedá nemeckému slovu, hoci predpona „castel“ je predponou latinského slova „castellum“ s významom hrad a že v nemčine tejto predpone v preklade zodpovedá jej fonetický ekvivalent „Kastell“.
The applicant adds that the two words have different connotations in that the earlier mark CASTELLUCA suggests ‘Luca’s Castle’ or ‘the Castle of Lucas’, whereas the component ‘castellani’ of the trademark applied for is an Italian word (being the plural or the genitive of the word ‘castellano’) which means lords of the manor (Kastellan in German).
V tejto súvislosti zdôrazňuje, že obe slová majú odlišný význam v tom zmysle, že skoršia ochranná známka CASTELLUCA evokuje „hrad v Luce“ alebo „Lucas[ov] hrad“, zatiaľ čo prvok „castellani“ prihlasovanej ochrannej známky je talianskym slovom (ide o množné číslo alebo genitív slova „castellano“) s významom kastelán (v nemčine Kastellan).
At the hearing, the applicant confirmed that Castellani is a patronymic and not the name of the estate.
Žalobca na pojednávaní potvrdil, že Castellani je rodovým menom, a nie menom nehnuteľnosti.
It stated that for almost a century the Castellani family has been producing and exporting wine abroad, in particular, to Germany .
Uviedol, že rodina Castellani vyrába a vyváža víno do zahraničia, najmä do Nemecka, vlastne už jedno storočie.
The applicant disputes the Board of Appeal’s assertion that the attention of the consumer will focus on the prefix of the marks and points out that the idea of a ‘castle’ is very common in the wine sector.
Žalobca spochybňuje tvrdenie odvolacieho senátu, že pozornosť spotrebiteľov sa upriamuje predovšetkým na predponu ochranných známok, a podotýka, že používanie pojmu „hrad“ je v odvetví vína veľmi bežné.
It states that, in the territory concerned, there area number of registered trademarks containing the prefixes ‘castel’, ‘castle’, ‘Kastel’ or ‘château’ and that consumers identify a wine by means of the suffix attached to those prefixes, which are devoid of distinctive character. It follows,
Tvrdí, že na relevantnom území existuje niekoľko zapísaných ochranných známok obsahujúcich predpony „castel“, „castle“, „Kastel“ alebo „château“ a že spotrebitelia víno rozpoznávajú podľa prípony
2007 — CASE T-149/06 according to the applicant, that the respective suffixes of the signs at issue must be regarded as the distinctive and dominant components which attract the attention of the consumer (Case T-202/04 Madaus vOHIM— Optima Healthcare (ECHINAID) [2006] ECR II-1115, paragraph 55).
Podľa neho treba teda príslušné prípony predmetných označení považovať za rozlišujúce a prevládajúce prvky priťahujúce pozornosť spotrebiteľov [rozsudok Súdu prvého stupňa z 5. apríla 2006, Madaus/ÚHVT — Optima Healthcare (ECHINAID), T-202/04, Zb. s. II-1115, bod 55].
The applicant considers that, since the prefix ‘castel’ has little capacity to distinguish goods as coming from a particular undertaking, the average consumer who is reasonably wellinformed and observant cannot rely on that prefix to differentiate between the competing marks.
Žalobca sa domnieva, že keďže predpona „castel“ neumožňuje rozlíšiť výrobky pochádzajúce od jedného alebo druhého podniku, priemerný spotrebiteľ, bežne informovaný a dostatočne pozorný, nebude schopný na základe tejto predpony odlíšiť kolidujúce ochranné známky.
According to the applicant, the average consumer knows that it is not necessarily the case that two wines whose trademarks begin with ‘castel’ come from the same undertaking or from economically-linked undertakings and that he must focus his attention on the name of the company, the type of grape, the provenance of the wine etc. It considers that, in the present case, the average consumer cannot be misled as to the origin of the wine when looking at the two marks in question, which are different, and, accordingly, the trademark applied for cannot give rise to confusion on the part of German consumers.
Podľa neho priemerný spotrebiteľ vie, že obe vína, ktorých ochranné známke sa začínajú slovom „castel“, nepochádzajú nevyhnutne od toho istého podniku alebo ekonomicky prepojených podnikov a že svoju pozornosť má obrátiť na názov podniku, druh viniča, pôvod vína atď. Domnieva sa, že v tomto prípade sa priemerný spotrebiteľ nemôže pomýliť o pôvode vína, ak si prezrie obe predmetné ochranné známky, ktoré sú odlišné, takže prihlasovaná ochranná známka nemôže vyvolať zámenu u nemeckých spotrebiteľov.
In conclusion, the applicant claims that the earlier trademark CASTELLUCA is not valid, since it has been using its mark CASTELLANI in Germany since 1978 for the same goods as those covered by the earlier mark, as it has proved, and that that use therefore preceded the registration of the earlier mark .
Žalobca nakoniec uvádza, že skoršia ochranná známka CASTELLUCA nie je platná, a tvrdí, že on používa v Nemecku svoju ochrannú známku CASTELLANI od roku 1978 pre výrobky zhodné s výrobkami pokrytými skoršou ochrannou známkou, o čom podáva dôkaz, takže toto používanie predchádzalo zápisu skoršej ochrannej známky.
As a preliminary point, OHIM disputes the applicant’s assertion that the Board of Appeal compared only the earlier mark CASTELLUCA and the mark applied for because the proof of use furnished in relation to the earlier mark CASTELLUM was insufficient.
ÚHVT predovšetkým spochybňuje tvrdenie žalobcu, že odvolací senát z dôvodu nedostatočnosti predloženého dôkazu o používaní skoršej ochrannej známky CASTELLUM porovnal len skoršiu ochrannú známku CASTELLUCA a prihlasovanú ochrannú známku.
It confirms that the Board of Appeal did not assess that evidence because the opponent’s claims in relation to the earlier mark CASTELLUCA, on which the opposition was also based, were upheld.
Tvrdí, že odvolací senát tento dôkaz neposúdil, keďže uznal tvrdenia namietateľa týkajúce sa skoršej ochrannej známky CASTELLUCA, na ktorej sa zakladala aj námietka.
As regards the goods in question, OHIM points out that it is common ground that the goods protected by the conflicting marks are identical.
Pokiaľ ide o predmetné výrobky, ÚHVT tvrdí, že výrobky chránené kolidujúcimi ochrannými známkami sú nepochybne zhodné.
With regard to the comparison of the signs in question, OHIM states that, on the visual level, as was observed by the Board of Appeal, the figurative elements of the contested application would be perceived simply as an illustration of a castle and those elements have but a weak distinctive character.
Pokiaľ ide o porovnanie predmetných označení, ÚHVT tvrdí, že z vizuálneho hľadiska, ako to už uviedol odvolací senát, sa obrazové prvky prihlasovanej ochrannej známky vnímajú ako jednoduché zobrazenie hradu a vykazujú len nízku rozlišovaciu spôsobilosť.
It considers that the dominant feature of the mark applied for is the term ‘castellani’.
Myslí si, že prevládajúcim prvkom prihlasovanej ochrannej známky je pojem „castellani“.
It is of the view, in this respect, that in the case of a compound trade mark, where there is a combination of figurative and word elements, the public usually attaches more significance to the word part and retains an imperfect recollection of the trademark in its memory.
Z tohto hľadiska sa domnieva, že v prípade kombinovanej ochrannej známky, ktorou sa chápe kombinácia obrazových a slovných prvkov, verejnosť väčšinou prisudzuje väčší význam slovnému prvku, pričom v pamäti si zachová nedokonalý obraz ochrannej známky.
OHIM points out, first, that the use of figurative elements with a decorative function in conjunction with word elements is common in trade; secondly, consumers are not in the habit of ignoring word elements; and, thirdly, they do not identify the
ÚHVT podotýka po prvé, že použitie obrazových prvkov s dekoratívnou funkciou v kombinácii so slovnými prvkami je v obchodnom styku bežné, po druhé, že spotrebitelia nemajú vo zvyku nevenovať pozornosť slovným prvkom, a po tretie, že
2007 — CASE T-149/06 commercial origin of the goods on the basis of such decorative elements.
2007 — VEC T-149/06 obchodný pôvod výrobkov nerozoznávajú podľa takých dekoratívnych prvkov.
Thus, because of its position in the trademark applied for, the element ‘castellani’ plays a predominant role, according to OHIM, when the relevant public identifies the sign and recalls it (Case T-312/03 Wassen International vOHIM— Stroschein Gesundkost (SELENIUM ACE) [2005] ECR II-2897, paragraphs 39 to 41).
Preto z dôvodu jeho umiestnenia v prihlasovanej ochrannej známke zohráva prvok „castellani“ podľa ÚHVT prevládajúcu rolu, pretože príslušná skupina verejnosti musí označenie rozoznať a spomenúť si naň [rozsudok Súdu prvého stupňa zo 14. júla 2005, Wassen International/ÚHVT — Stroschein Gesundkost (SELENIUM-ACE), T-312/03, Zb. s. II-2897, body 39 až 41].
As a consequence, although the marks in dispute are different in nature, since, first, the mark applied for is dominated by its word element ‘castellani’ and, second, the dominant elements ‘castelluca’ and ‘castellani’ of the conflicting marks have many letters in common and are of identical length, OHIM concurs with the contested decision in considering those marks to be visually similar.
Z toho vyplýva, že hoci sú kolidujúce ochranné známky odlišnej povahy, ÚHVT, ktorý sa domnieva, že na jednej strane v prihlasovanej ochrannej známke prevláda jej slovný prvok „castellani“ a že na druhej strane majú prevládajúce prvky „castelluca“ a „castellani“ kolidujúcich ochranných známok spoločný veľký počet písmen a sú rovnakej dĺžky, tvrdí, že napadnuté rozhodnutie právom uvádza, že tieto ochranné známky sú z vizuálneho hľadiska podobné.
On a phonetic level, OHIM points out that the marks in dispute would be pronounced in the relevant territory in four syllables, namely ‘castelluca’ and ‘castellani’.
Pokiaľ ide o fonetické hľadisko, ÚHVT podotýka, že kolidujúce ochranné známky sa na relevantnom území vyslovujú na štyri slabiky, teda „castelluca“ a „cas-te- -lla-ni“.
It submits that the Board of Appeal was correct in finding in the contested decision that the fact that the marks have different endings does not suffice for them to be considered phonetically dissimilar, since their two initial syllables are the same and their third syllables are clearly marked by the presence of the consonants ‘ll’.
Tvrdí, že odvolací senát sa v napadnutom rozhodnutí právom domnieval, že odlišné koncovky týchto ochranných známok nepostačujú na to, aby sa o nich mohlo domnievať, že nie sú podobné z fonetického hľadiska, lebo ich začiatočné slabiky sú zhodné a ich tretiu slabiku zreteľne ovplyvňujú spoluhlásky „ll“.
OHIM contends that the applicant’s assessment of the marks in dispute is incorrect, since it is the result of artificially dissecting those marks and not, as required by case-law, of analysing those marks in their entirety as the relevant public would perceive them.
ÚHVT tvrdí, že posúdenie žalobcom kolidujúcich ochranných známok je nesprávne, pretože vyplýva z umelého rozdelenia týchto ochranných známok, a nie z ich posúdenia, ako to vyžaduje judikatúra, ako celku, tak ako ich vníma príslušná skupina verejnosti.
OHIM is of the view that, taking the marks as a whole, the signs in dispute also have a certain degree of phonetic similarity .
Domnieva sa, že ak sa ochranné známky posúdia ako celok, kolidujúce označenia predstavujú tiež určitý stupeň fonetickej podobnosti.
On a conceptual level, OHIM points out that the Board of Appeal was of the view that the relevant consumer will associate the two signs CASTELLANI and CASTELLUCA with the German word ‘Kastell’ (castle) and that this semantic concept renders the marks similar.
Pokiaľ ide o koncepčné hľadisko, ÚHVT uvádza, že odvolací senát sa domnieval, že príslušný spotrebiteľ asociuje obe označenia, CASTELLANI a CASTELLUCA, s nemeckým slovom „Kastell“ (hrad) a že na základe tohto konceptu sú ochranné známky podobné.
In response to the applicant’s claim that the fact that the concept is the same is insufficient to render the signs in dispute conceptually similar in the relevant territory, OHIM states that there are few marks in the German TradeMark Register composed of the prefix ‘castell’ followed by different endings, that there area number of marks containing the word ‘castello’ followed by another term or terms, but that there are very few composed of the prefix ‘castell’ followed by a short ending, as is the case with the marks in dispute.
Ako odpoveď na tvrdenie žalobcu, že prítomnosť toho istého konceptu nepostačuje na vytvorenie koncepčnej podobnosti medzi kolidujúcimi označeniami na relevantnom území, ÚHVT uvádza, že v nemeckom registri ochranných známok sa nachádza len málo ochranných známok zložených z predpony „castell“, po ktorej nasledujú rôzne koncovky, že existujú rôzne ochranné známky obsahujúce pojem „castello“, po ktorom nasleduje jeden alebo viacero iných pojmov, ale že iba niektoré z nich sú zložené z predpony „castell“, po ktorej nasleduje krátka koncovka, ako je to v prípade predmetných ochranných známok.
In this regard, OHIM points out that, as stated by the Board of Appeal in the contested decision, although none of the word elements of the marks in dispute has a particular meaning in German, the average German consumer may perceive in the beginning of both marks the semantic concept of a castle, on account of its similarity to the German word ‘kastell’.
V tejto súvislosti ÚHVT zdôrazňuje, ako to uviedol odvolací senát v napadnutom rozhodnutí, že hoci nijaký slovný prvok kolidujúcich ochranných známok nemá v nemčine osobitný význam, je pravdepodobné, že priemerný nemecký spotrebiteľ vníma v začiatočnej časti oboch ochranných známok, vzhľadom na podobnosť s nemeckým pojmom „Kastell“, koncept hradu.
It therefore considers that conceptual similarity between them cannot be ruled out .
Preto si myslí, že koncepčnú podobnosť vylúčiť nemožno.
As regards assessment of the likelihood of confusion, OHIM refers to the relevant caselaw of the Court of Justice and the Court of First Instance on the subject and, in particular, all the factors to be taken into account in the overall assessment of the likelihood of confusion, namely the distinctive character of the earlier mark, the degree of similarity of the marks and of the goods, the nature of the goods involved and the degree of attention on the part of the relevant public.
Pokiaľ ide o posúdenie pravdepodobnosti zámeny, ÚHVT pripomína príslušnú judikatúru Súdneho dvora a Súdu prvého stupňa v tejto oblasti a osobitne skutočnosti, ktoré treba vziať do úvahy pri celkovom skúmaní pravdepodobnosti zámeny, t. j. rozlišovaciu spôsobilosť skoršej ochrannej známky, stupeň podobnosti ochranných známok a výrobkov, povahu predmetných výrobkov a stupeň pozornosti príslušnej skupiny verejnosti.
Concerning the degree of distinctiveness of the element ‘castell’ in the relevant territory, OHIM points out that, while the distinctive character of the earlier mark must be taken into account when assessing the likelihood of confusion, it must also
Pokiaľ ide o rozlišovaciu spôsobilosť prvku „castell“ na relevantnom území, ÚHVT pripomína, že ak je pri posudzovaní pravdepodobnosti zámeny potrebné zobrať do úvahy rozlišovaciu spôsobilosť skoršej ochrannej známky, treba tiež zohľadniť, že
2007 — CASE T-149/06 be considered that such a factor is only one factor among others to be included in that assessment.
2007 — VEC T-149/06 ide len o jeden z viacerých iných prvkov pri tomto posúdení.
As regards the degree of similarity between the marks, OHIM points out that the marks in dispute are visually similar, phonetically similar to a certain degree and that it cannot be excluded that the average German consumer will make a conceptual link between them.
Pokiaľ ide o stupeň podobnosti ochranných známok, ÚHVT pripomína, že kolidujúce ochranné známky sú z vizuálneho hľadiska podobné, z fonetického hľadiska podobné sčasti a že nemožno vylúčiť, že priemerný nemecký spotrebiteľ medzi nimi vytvorí koncepčnú spojitosť.
As regards the degree of similarity between the goods, OHIM notes that the goods in question must be regarded as identical.
Pokiaľ ide o stupeň podobnosti výrobkov, ÚHVT pripomína, že predmetné výrobky treba považovať za zhodné.
As far as the goods in dispute are concerned, OHIM contends that the public targeted by those goods in this case is composed of average German consumers of wines and other alcoholic beverages.
Pokiaľ ide o predmetné výrobky, ÚHVT pripomína, že verejnosť, s ktorou sa spájajú tieto výrobky, tvoria priemerní nemeckí spotrebitelia vína a iných alkoholických nápojov.
Regarding the degree of attention of the target public when purchasing the goods, OHIM is of the view that, as a general rule, it cannot be concluded that the average consumer of wines in Germany pays great attention when purchasing them, since the goods in question comprise a great variety of beverages both in terms of quality and price and the target public will not necessarily be expert or very attentive.
Pokiaľ ide o stupeň pozornosti príslušnej skupiny verejnosti pri nákupe týchto výrobkov, ÚHVT sa domnieva, že vo všeobecnosti nemožno usudzovať, že priemerný spotrebiteľ vína v Nemecku pri nákupe týchto výrobkov im venuje veľkú pozornosť, lebo predmetné výrobky tvorí veľké množstvo rôznych nápojov, tak pokiaľ ide o ich kvalitu, ako aj cenu, a lebo príslušná skupina verejnosti nie je nevyhnutne tvorená odborníkmi ani nie je veľmi pozorná.
It therefore considers that there is a likelihood of confusion in Germany, in the sense that the public may think that the goods in question come from the same undertaking or, as the case may be, from economically linked undertakings.
Na základe toho sa domnieva, že v Nemecku existuje pravdepodobnosť zámeny v tom zmysle, že by sa verejnosť mohla domnievať, že predmetné výrobky pochádzajú od toho istého podniku, prípadne ekonomicky prepojených podnikov.
According to OHIM, it follows from all the above that the Board of Appeal was right in concluding that there is a likelihood of confusion for the purposes of Article 8(1)(b) of Regulation No 40/94 and that the applicant’s plea must therefore be rejected.
Podľa ÚHVT z predchádzajúcich úvah vyplýva, že odvolací senát oprávnene vyvodil záver o existencii pravdepodobnosti zámeny v zmysle článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 a že žalobný dôvod žalobcu treba zamietnuť.
Article 8(1)(b) of Regulation No 40/94 provides that, upon opposition by the proprietor of an earlier trade mark, the trademark applied for is not to be registered if because of its identity with or similarity to the earlier trademark and the identity or similarity of the goods or services covered by the trademarks there exists a likelihood of confusion on the part of the public in the territory in which the earlier trademark is protected.
Podľa článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 nebude na základe námietky majiteľa skoršej ochrannej známky prihlasovaná ochranná známka zapísaná, ak kvôli jej zhodnosti alebo podobnosti so skoršou ochrannou známkou a zhodnosti alebo podobnosti tovarov alebo služieb, na ktoré sa vzťahujú tieto ochranné známky, existuje pravdepodobnosť zámeny zo strany verejnosti, pokiaľ ide o územie, na ktorom je skoršia ochranná známka chránená.
Moreover, under Article 8(2)(a)(ii) of Regulation No 40/94, ‘earlier trade marks’ means trademarks registered in a Member State with a date of application for registration which is earlier than the date of application for registration of the Community trademark .
Ďalej podľa článku 8 ods. 2 písm. a) bodu ii) nariadenia č. 40/94 sa pod pojmom skoršie ochranné známky rozumejú ochranné známky zapísané v členskom štáte, ktorých dátum podania prihlášky je skorší ako dátum podania prihlášky ochrannej známky Spoločenstva.
According to that same line of case-law, the likelihood of confusion must be assessed globally, according to the perception of the relevant public of the signs and the goods or services in question and taking into account all factors relevant to the circumstances of the case, in particular the interdependence of the similarity between the signs and between the goods or services designated (see Case T-162/01 Laboratorios RTB vOHIM— Giorgio Beverly Hills (GIORGIO BEVERLY HILLS) [2003] ECR II-2821, paragraphs 31 to 33 and the caselaw cited).
Podľa tejto judikatúry sa musí pravdepodobnosť zámeny posudzovať celkovo podľa toho, ako vníma príslušná skupina verejnosti označenia a predmetné výrobky a služby, so zohľadnením všetkých rozhodujúcich okolností prejednávanej veci, najmä vzájomnej závislosti medzi podobnosťou označení a podobnosťou označených výrobkov a služieb [pozri rozsudok Súdu prvého stupňa z 9. júla 2003, Laboratorios RTB/ÚHVT — Giorgio Beverly Hills (GIORGIO BEVERLY HILLS), T-162/01, Zb. s. II-2821, body 31 až 33 a tam citovaná judikatúra].
It should also be observed that the perception of marks in the mind of the average consumer of the goods or services in question plays a decisive role in the global assessment of the likelihood of confusion .
Treba tiež zdôrazniť, že pre celkové posúdenie pravdepodobnosti zámeny je rozhodujúce vnímanie ochranných známok priemerným spotrebiteľom predmetných výrobkov alebo služieb.
For the purposes of that global assessment, the average consumer of the goods concerned is deemed to be reasonably wellinformed and reasonably observant and circumspect.
Na účely tohto celkového posúdenia sa za priemerného spotrebiteľa predmetných výrobkov považuje riadne informovaný a primerane pozorný a obozretný spotrebiteľ.
Furthermore, account should be taken of the fact that the average consumer only rarely has the chance to make a direct comparison between the different marks but has to rely on the imperfect image of them that he has retained in his mind .
Okrem toho je potrebné zohľadniť skutočnosť, že priemerný spotrebiteľ má iba málokedy možnosť uskutočniť priame porovnanie rôznych ochranných známok, ale musí sa spoľahnúť na nedokonalú predstavu týchto známok, ktorú si uchoval v pamäti.
It should also be borne in mind that the average consumer’s level of attention is likely to vary according to the category of goods or services in question (see, by analogy, Lloyd Schuhfabrik Meyer, paragraph 26, and Fifties, paragraph 28).
Rovnako treba zohľadniť skutočnosť, že stupeň pozornosti priemerného spotrebiteľa sa môže meniť v závislosti od kategórií predmetných výrobkov alebo služieb (pozri analogicky rozsudky Lloyd Schuhfabrik Meyer, už citovaný v bode 42 vyššie, bod 26, a Fifties, už citovaný v bode 42 vyššie, bod 28).
In the present case, it should be noted that the opponent lodged a notice of opposition to registration of the contested trade mark, pleading that there was a likelihood of confusion within the meaning of Article 8(1)(b) of Regulation No 40/94 with the earlier German word marks CASTELLUM and CASTELLUCA, designating goods in Class 33 of the Nice Agreement.
V tomto prípade treba pripomenúť, že namietateľ podal proti zápisu prihlasovanej ochrannej známky námietku, odvolávajúc sa na existenciu pravdepodobnosti zámeny v zmysle článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 so skoršími nemeckými slovnými ochrannými známkami CASTELLUM a CASTELLUCA označujúcimi výrobky patriace do triedy 33 Niceskej dohody.
The Board of Appeal concluded in the contested decision that, since the application for registration had been rejected on the ground that there was a likelihood of confusion between the trademarks ought and the earlier mark CASTELLUCA, there was no need to examine proof of use as regards the earlier mark CASTELLUM (points 15 and 23 of the contested decision).
V napadnutom rozhodnutí sa odvolací senát domnieval, že tým, že prihlášku zamietol z dôvodu existencie pravdepodobnosti zámeny medzi prihlasovanou ochrannou známkou a skoršou ochrannou známkou CASTELLUCA, nebolo nevyhnutné skúmať dôkaz o používaní skoršej ochrannej známky CASTELLUM (body 15 a 23 napadnutého rozhodnutia).