natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Consequently, examination of the first question referred to the Court has revealed no factor of such a kind as to bring into question the validity of provisions of Directive 2005/35.
V dôsledku toho skúmanie prvej prejudiciálnej otázky neodhalilo žiadnu skutočnosť spôsobilú spochybniť platnosť ustanovení smernice 2005/35.
These questions would be resolved if the concept of serious negligence had, in respect of events in the territorial sea, the same content as it does in respect of events in straits, in the exclusive economic zone and on the high seas.
Tieto otázky by boli vyriešené, ak by mal pojem závažnej nedbanlivosti pre skutky, ktoré sa udiali v pobrežných vodách, rovnaký obsah, ako pre skutky, ku ktorým došlo v morských úžinách, vo výlučnej ekonomickej zóne a na šírom mori.
Were that the case, a discharge resulting from serious negligence would, in accordance with the foregoing considerations, presuppose recklessness in the knowledge that damage was probable.
V tomto prípade by totiž vypúšťanie spôsobené závažnou nedbanlivosťou v súlade s predchádzajúcimi úvahami predpokladalo nepozorné konanie s vedomím, že pravdepodobne vznikne škoda.
This interpretation would ensure a uniform interpretation of the concept of serious negligence within Directive 2005/35 and at the same time rule out any conflict with Marpol 73/78.
Takýto výklad by zaručil jednotný výklad pojmu závažnej nedbanlivosti v rámci smernice 2005/35 a zároveň by vylúčil akýkoľvek rozpor s Marpolom 73/78.
C — Second and third questions — liability in the territorial sea
C — O druhej a tretej otázke týkajúcich sa zodpovednosti v pobrežných vodách
The second and third questions concern the standard of liability of serious negligence in the territorial sea and should therefore be dealt with together.
Druhá a tretia otázka sa týkajú kritéria zodpovednosti tvoreného závažnou nedbanlivosťou v pobrežných vodách, a preto je opodstatnené zaoberať sa nimi spoločne.
However, the narrow interpretation of the concept of serious negligence outside the territorial sea is merely the result of efforts to avoid a breach of the Community’s obligations under international law.
Reštriktívny výklad pojmu závažnej nedbanlivosti mimo pobrežných vôd však vyplýva z potreby zabrániť tomu, aby Spoločenstvo porušilo svoje medzinárodné záväzky.
Against that, the wording, the legislative context and aspects of the legislative procedure suggest that serious negligence must be construed more broadly, 75that is to say, as a serious breach of duties of care without, however, any need for knowledge that damage is probable.
Znenie, štruktúra, a poznatky vyvodené z legislatívneho procesu naproti tomu nabádajú k širšiemu vymedzeniu závažnej nedbanlivosti 75, a to ako závažné porušenie povinnosti starostlivosti, bez toho, aby bolo potrebné vedomie o pravdepodobnosti škody.
They are based on the fact that, under Articles 4 and 5 of Directive 2005/35, in the territorial sea all persons, that is to say, also the owner, the master and the crew when acting under the master’s responsibility, are subject to the standard of liability of serious negligence.
Tieto otázky sú dôsledkom skutočnosti, že podľa článku 4 a 5 smernice 2005/35, všetky osoby, teda aj vlastník lode, veliteľ lode alebo posádka, podliehajú v pobrežných vodách zodpovednostnému kritériu závažnej nedbanlivosti.
75 — See point 103 et seq. above.
75 — Pozri bod 103 a nasl. týchto návrhov.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-308/06 convention.
NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKY — J. KOKOTT — VEC C-308/06 v rozpore s týmto dohovorom.
They contend that this accordingly rules out liability for serious negligence.
To vylučuje zodpovednosť za závažnú nedbanlivosť.
Consequently, the transposition of this narrow interpretation of the concept of serious negligence to the territorial sea can be justified only if it is required by the Community’s obligations under international law.
V dôsledku toho možno použitie reštriktívneho výkladu pojmu závažnej nedbanlivosti na pobrežné vody odôvodniť len vtedy, ak to vyžadujú medzinárodné záväzky Spoločenstva.
However, this argument overlooks the fact that rules on environmental protection are also permitted in connection with innocent passage.
Toto tvrdenie však prehliada skutočnosť, že ustanovenia týkajúce sa ochrany životného prostredia sú tiež dovolené v rámci pokojného prechodu.
As, for example, Denmark and Estonia point out, Article 21(1)(f) of the Convention on the Law of the Sea expressly makes clear that the coastal State may adopt laws and regulations, in conformity with the provisions of the convention and other rules of international law, relating to innocent passage through the territorial sea, in respect of the preservation of the environment of the coastal State and the prevention, reduction and control of pollution thereof.
Ako totiž zdôrazňujú Dánsko a Estónsko, článok 21 ods. 1 písm. f) dohovoru o morskom práve jasne uvádza, že pobrežný štát môže prijímať zákony a iné právne predpisy v súlade s ustanoveniami tohto dohovoru a inými pravidlami medzinárodného práva dotýkajúcimi sa pokojného prechodu pobrežným morom, ktoré sa môžu týkať ochrany životného prostredia pobrežného štátu a zabránenia, zníženia a kontroly jeho znečisťovania.
Under Article 21(4), foreign ships must comply with these laws during innocent passage.
V súlade s člán kom 21 ods. 4 sa cudzie lode podriaďujú týmto zákonom a právnym predpisom počas pokojného prechodu.
Here too no provision is made in principle for the binding effect of generally accepted international standards.
Ani tu sa nepredpokladá uplatňovanie všeobecne uznaných medzinárodných noriem.
Under Article 21(2), such binding effect applies only in regard to the design, construction, manning or equipment of foreign ships.
V súlade s článkom 21 ods. 2 sa toto týka len projektovania, konštrukcie, zloženia posádky alebo vybavenia cudzích lodí.
Article 2 of the Convention on the Law of the Sea states that the sovereignty of a coastal State extends to the territorial sea (paragraph 1) and is to be exercised subject to the convention and to other rules of international law (paragraph 3).
Článok 2 dohovoru o morskom práve stanovuje, že zvrchovanosť pobrežných štátov sa vzťahuje na pobrežné more (ods. 1) a musí byť vykonávaná za podmienok stanovených ustanoveniami dohovoru a iných pravidiel medzinárodného práva (ods. 3).
Under Article 211(4), coastal States may, in the exercise of their sovereignty within their territorial sea, adopt laws and regulations for the prevention, reduction and control of marine pollution from foreign vessels.
V súlade s článkom 211 ods. 4 môžu pobrežné štáty pri výkone svojej zvrchovanosti v pobrežnom mori vydať zákony a nariadenia na zabránenie, zníženie a kontrolu znečisťovania mora z cudzích lodí.
This applies expressly also to vessels exercising the right of innocent passage.
Spresňuje sa, že to platí aj na lode vykonávajúce právo pokojného prejazdu.
Such laws and regulations may not, in accordance with Part II, section 3, of the Convention on the Law of the Sea, hamper innocent passage of foreign vessels.
Takéto zákony a nariadenia nesmú v súlade s oddielom 3 druhej časti narušovať pokojný prejazd cudzích lodí.
By contrast to the situation outside the territorial sea, there is no reference to generally accepted international standards.
Na rozdiel od ustanovení uplatniteľných na vonkajšie vody a pobrežné more neexistuje žiadny odkaz na všeobecne uznané medzinárodné normy.
It is not necessary to examine here to what point this rule-making power of the coastal States extends.
V tejto súvislosti nie je dôležité skúmať, aké sú obmedzenia tejto zákonodarnej právomoci pobrežných štátov.
It is possible that this power does not countenance environmen-tal-protection provisions where they would prevent passage completely.
Je možné, že táto právomoc nezahŕňa ustanovenia na ochranu životného prostredia, ktoré by úplne bránili prechodu.
Restrictions on the sovereignty of coastal States could also affect the enforcement of penalties on vessels at sea.
Zvrchovanosť pobrežného štátu by sa tiež nemusela vzťahovať na uplatňovanie sankcií na lode na šírom mori.
Article 4 of Directive 2005/35, however, does not go that far.
Naopak, členské štáty sú oprávnené zakázať
INTERTANKO AND OTHERS the territorial sea is deemed to be part of the territory of the coastal State and the latter therefore does not require to be authorised by the Convention on the Law of the Sea to make rules.
pobrežné vody tvoria vnútroštátne územie pobrežného štátu a v zásade nie je potrebné, aby tomuto štátu dohovor o morskom práve udelil zákonodarnú právomoc na tomto území.
Rather, the Member States are merely to prohibit certain acts which are not necessary for passage.
len niektoré konania, ktoré nie sú na účely prechodu nevyhnutné.
In this respect the relatively low standard of care laid down in Marpol 73/78 is raised only slightly.
V tejto súvislosti je relatívne mierne kritérium starostlivosti podľa Marpol 73/78 len málo sprísnené.
That must be possible as a rule on prevention and reduction of environmental pollution within the meaning of Article 21(1) (f) of the Convention on the Law of the Sea.
To je možné na základe pravidiel, ktoré majú zabrániť a znížiť znečistenie v súlade s článkom 21 ods. 1 písm. f) dohovoru o morskom práve.
The claimants, Malta, Greece and Cyprus further submit that Marpol 73/78 precludes the contracting States from adopting stricter provisions in the territorial sea also.
Žalobcovia, Malta, Grécko a Cyprus okrem toho tvrdia, že Marpol 73/78 tiež bráni zmluvným štátom tohto dohovoru prijímať prísnejšie ustanovenia v pobrežných vodách.
They claim that Marpol 73/78 constitutes a definitive compromise with regard to the prosecution of environmental pollution resulting from discharges from ships.
Podľa nich je Marpol 73/78 úplným kompromisom v oblasti boja proti znečisteniu spôsobeného vypúšťaním látok loďami.
Therefore, these parties to the proceedings clearly conclude that Marpol 73/78 permits discharges that are not prohibited by the convention.
Títo účastníci konania sa teda zrejme domnievajú, že Marpol 73/78 dovoľuje vypúšťanie látok, ktoré nie je dohovorom zakázané.
Contrary to the submissions of Cyprus, the reference to other rules of international law in Article 2(3) and Article 21(1)(f) of the Convention on the Law of the Sea does not mean that the Community is bound by Marpol 73/78 in the territorial sea.
V rozpore s tým, čo tvrdí Cyprus, odkaz na ďalšie pravidlá medzinárodného práva v článku 2 ods. 3 a v článku 21 ods. 1 písm. f) dohovoru o morskom práve spôsobuje len to, že Spoločenstvo je viazané Marpolom 73/78 v pobrežných vodách.
Since the Community is not party to that convention and the Convention on the Law of the Sea does not refer to Marpol 73/78 in respect of the territorial sea, it does not contain any separate rule of international law in respect of the Community. 76
Vzhľadom na to, že Spoločenstvo nie je zmluvnou stranou tohto dohovoru a že dohovor o morskom práve neodkazuje na Marpol 73/78, pokiaľ ide o pobrežné vody, neobsahuje tento dohovor ani ďalšie pravidlá medzinárodného práva vo vzťahu k Spoločenstvu 76.
In my view, 77however, this submission cannot bring into question the validity of Directive 2005/35 because under that directive Marpol 73/78 is not binding on the Community unless reference is made to it in the Convention on the Law of the Sea.
Ak sa však pohybujeme v rámci tvrdenia, ktoré obhajujem 77, tak toto tvrdenie nemôže spochybniť otázku platnosti smernice 2005/35, pretože podľa tohto tvrdenia Marpol 73/78 nie je pre Spoločenstvo záväzný, ak sa v dohovore o morskom práve nenachádza odkaz naň.
Only in the alternative, should the Court reach a different conclusion, for example on the basis of the judgment in Netherlands v Parliament and Council, I will therefore examine whether Marpol 73/78 requires that the
Z tohto dôvodu skúmam, či Marpol 73/78 vyžaduje aj pre pobrežné vody reštriktívny výklad uplatňovaný na skutky, ktoré sa udiali mimo pobrežných vôd, len subsidiárne a to v prípade, že by sa Súdny dvor dopracoval k inému výsledku,
76 — See point 37 et seq. above.
76 — Pozri bod 37 a nasl. týchto návrhov.
77 — See point 71 et seq. above.
77 — Pozri bod 71 a nasl. týchto návrhov.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-308/06 restrictive interpretation for events outside the territorial sea should also be applied in regard to the territorial sea.
NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKY — J. KOKOTT — VEC C-308/06 napríklad na základe rozsudku Holandsko/Parlament a Rada.
discharge of oil set out in Regulation 9 of Annex I, that could possibly be construed as express authorisation for certain forms of discharge.
jedno ustanovenie, a to zákaz vypúšťania ropy uvedený v pravidle 9 prílohy I, ktorý možno vykladať ako výslovné povolenie určitého vypúšťania.
That is because that provision states that discharges are prohibited ‘except when all the following conditions are satisfied’.
Je v ňom totiž uvedené, že akékoľvek vypúšťanie je zakázané „s výnimkou prípadov, ak sú splnené nasledujúce podmienky“.
These conditions concern the discharge of small amounts of oil during navigation.
Tieto podmienky sa vzťahujú na vypúšťanie ropy v menších množstvách počas prevádzky lode.
Nor are they prohibited by Directive 2005/35 since Article 5(1) incorporates this exception in full.
Toto vypúšťanie nie je zakázané smernicou 2005/35, keďže článok 5 ods. 1 úplne preberá túto výnimku.
Therefore, in this case it is not necessary to decide whether Marpol 73/78 actually allows such discharges.
Preto nie je v prejednávanej veci opodstatnené rozhodnúť o otázke, či Mar -pol 73/78 skutočne dovoľuje takéto vypúšťanie.
The wording of Marpol 73/78 does not indicate that it seeks to establish definitive rules on prohibited discharges from ships also within the territorial sea.
Znenie Marpol 73/78 nenaznačuje, že by mal v úmysle vyčerpávajúcim spôsobom upraviť zakázané vypúšťanie látok z lodí vnútri pobrežných vôd.
Marpol 73/78 requires that certain discharges be prohibited, investigated and prosecuted.
Marpol 73/78 vyžaduje, aby sa určité vypúšťanie zakazovalo, vyšetrovalo a stíhalo.
The relevant provisions are to be found in Articles 1, 4, and 6 of the Convention and in Annex I, Regulation 9, and Annex II, Regulation 5.
Príslušné ustanovenia sa nachádzajú v článkoch 1, 4 a 6 dohovoru, ako aj v pravidle 9 prílohy I a v pravidle 5 prílohy II.
As is submitted in the order for reference and also by the claimants, Malta and Cyprus, under Article 14(1) the contracting States are bound by Annexes I and II in their entirety.
Ako to bolo uvedené v návrhu na začatie prejudiciálneho konania, ako aj žalobcami, Maltou a Cyprusom, prílohy I a II v celom rozsahu zaväzujú zmluvné strany dohovoru podľa jeho článku 14 ods. 1.
By contrast, the standard of liability laid down by Regulation 11(b)(ii) of Annex I to Marpol 73/78 has, in terms of regulation, an entirely different function from the exception contained in Regulation 9.
Kritérium zodpovednosti podľa pra -vidla 11 písm. b) bodu ii) prílohy I Mar -pol 73/78 má z hľadiska legislatívnej techniky úplne inú funkciu ako výnimky v pravidle 9.
Regulation 9 does not apply unless the owner or the master acted with intent to cause damage or recklessly and with knowledge that damage would probably result.
Totiž, ak vlastník alebo kapitán nekonali s úmyslom spôsobiť škodu, alebo nepozorne s vedomím, že pravdepodobne vznikne škoda, pravidlo 9 sa nepoužije.
The same applies with regard to the interaction between Regulation 5 of Annex II and Regulation 6(b)(ii). Consequently, in these circumstances Marpol 73/78 contains no rules on discharge caused by damage.
To isté platí aj s ohľadom na súvislosť medzi pravidlom 5 prílohy II a pravidlom 6 písm. b) bod ii).V dôsledku toho neobsahuje Mar -pol 73/78 žiadne ustanovenie, ktoré sa vzťahuje na vypúšťanie látok súvisiace s haváriami v týchto podmienkach.
The absence of rules cannot normally be construed as authorisation.
Neexistenciu pravidla však normálne nemožno vykladať ako povolenie.
These provisions define a minimum standard for provisions to protect against discharges of polluting substances from ships into the sea which is binding on the States that are parties to Marpol 73/78.
Tieto ustanovenia vymedzujú minimálne normy, ktoré sú záväzné pre zmluvné štáty Marpol 73/78 v oblasti ustanovení, ktoré chránia pred vypúšťaním škodlivých látok do mora loďami.
As has already been shown, by reason of the interaction with provisions of the Convention on the Law of the Sea this minimum standard is the only permitted standard of protection in the exclusive economic zone, in straits and on the high seas.
Ako som už preukázala, tieto minimálne normy sa stávajú spolu s ustanoveniami dohovoru o morskom práve, jedinými dovolenými ochrannými normami vo výlučnej ekonomickej zóne, v morských úžinách a na šírom mori.
Thus, whilst no authorisation can be discerned, there is evidence in the wording of Marpol 73/78 that stricter rules are to be
Aj keď sa v ňom nenachádza žiadne povolenie, znenie Marpol 73/78 naproti tomu obsahuje skutočnosti, ktoré naznačujú, že za
Even though the contracting States were unable to agree on such stricter rules, as Greece and the claimants submit, it by no means follows that in Marpol 73/78 they agreed on a definitive standard of protection for all areas of the sea.
výslovne stanovuje Marpol 73/78. Aj keď sa zmluvné štáty nemohli dohodnúť na takomto prísnejšom pravidle, ako tvrdia Grécko a žalobcovia, z toho nevyplýva, že uzavretím Marpol 73/78 prijali vyčerpávajúce ochranné normy pre všetky morské zóny.
permitted under certain circumstances.
určitých okolností sú dovolené aj prísnejšie pravidlá.
In particular, Article 9(2) states expressly that Marpol 73/78 is not to prejudice the jurisdiction of coastal States as laid down within the framework of the Convention on the Law of the Sea.
Článok 9 ods. 2 zvlášť výslovne konštatuje, že Marpol 73/78 nemôže zasahovať do súdnej právomoci pobrežných štátov, ako je vymedzená v rámci dohovoru o morskom práve.
As already shown, the Convention on the Law of the Sea does, however, allow stricter protective provisions in the territorial sea.
Pritom, ako som už uviedla, dohovor o morskom práve dovoľuje v pobrežných vodách prísnejšie ochranné ustanovenia.
Furthermore, the second paragraph in the preamble to Marpol 73/78 recognises that, inter alia, negligent and accidental release constitutes a serious source of pollution.
Okrem toho druhé odôvodnenie preambuly Marpol 73/78 uznáva, že vypúšťanie v dôsledku nedbanlivosti alebo havárií predstavuje závažný zdroj znečistenia.
It would therefore be surprising if Marpol 73/78 were to exempt these forms of discharge under all circumstances.
Preto by bolo prekvapujúce, keby Marpol 73/78 oslobodil tieto formy vypúšťania látok za takýchto okolností.
Although, according to the claimants’ submissions, a proposal by Canada to lay down the power to adopt stricter provisions in Marpol 73/78 was rejected at the time, the Commission correctly points out that the material on the history of Marpol 73/78 submitted by the claimants indicates instead that the issue of stricter standards of protection should, in the view of many of the parties to the negotiations, be governed by the Convention on the Law of the Sea. 78
Podľa tvrdení žalobcov je zrejmé, že návrh Kanady smerujúci k začleneniu oprávnenia na prijímanie prísnejších ustanovení do Marpol 73/78 bol svojho času zamietnutý; Komisia však správne poukazuje na to, že prípravné práce na Marpol 73/78 predložené samotnými žalobcami nabádajú skôr k domnienke, že otázka prísnejších ochranných noriem musí byť, podľa stanoviska mnohých účastníkov rokovaní, upravená dohovorom o morskom práve 78.
This is not precluded by the universal purport within the meaning of the fifth paragraph in the preamble, which is highlighted by the claimants.
Tomuto nebráni univerzálna pôsobnosť v zmysle piateho odôvodnenia preambuly, ktorá bola zdôraznená žalobcami.
This relates only to the substances covered, namely to supplementing the rules on oil pollution with rules on the discharge of chemicals.
Táto sa vzťahuje len na uvedené látky, teda ide o doplnenie pravidiel týkajúcich sa znečisťovania ropou pravidlami týkajúcimi sa chemických látok.
On the other hand, this paragraph does not make it clear whether the standards of liability are to apply in a definitive and universal manner.
Naproti tomu, z tohto odôvodnenia nemožno vyvodiť, že kritérium zodpovednosti sa musí uplatňovať vyčerpávajúcim a univerzálnym spôsobom.
In so far as stricter standards were discussed, during the negotiations the States were essentially concerned with ensuring that the requirements on vessels laid down in Marpol 73/78 were not unilaterally rendered more stringent.
Keďže rozhovory sa týkali prísnejších noriem, pre štáty bolo v priebehu rokovaní dôležité dbať na to, aby požiadavky, ktoré musia spĺňať lode podľa Marpol 73/78, nemohli byť jednostranne zvýšené.
This is at present ensured, with regard to the territorial sea, by a reference in Article 21(2) of the Convention on the Law of the Sea to international shipping standards, that is to say, in particular Marpol
78 — Pozri v tomto zmysle KHEE-JIN TAN, A., op. cit., s. 184 a nasl.
It would therefore be going too far to claim, as Greece does, that stricter protective provisions are possible only where Marpol 73/78 makes express provision for
V dôsledku toho by bolo neprimerané tvrdiť, ako Grécko, že prísnejšie ochranné ustanovenia sú možné len vtedy, ak to
79By contrast, there is precisely no such reference with regard to the standards disclosed no factor of such a kind as to bring into question the validity of provisions of Directive 2005/35.
Na záver je potrebné skonštatovať, že skúmanie druhej a tretej prejudiciálnej otázky neodhalilo žiadnu skutočnosť spôsobilú spochybniť platnosť ustanovení smernice 2005/35.
D — Fourth question — the principle of legal certainty
D — O štvrtej otázke týkajúcej sa zásady právnej istoty
It must instead be concluded that the coastal States’ powers derive from the Convention on the Law of the Sea, which does not make Marpol 73/78 binding in respect of the territorial sea.
V dôsledku toho prípravné práce na Marpol 73/78 tiež popierajú skutočnosť, že Marpol 73/78 prijíma vyčerpávajúce ustanovenia.
By the fourth question, the High Court wishes to find out whether use of the concept of serious negligence in Article 4 of Directive 2005/35 infringes the principle of legal certainty.
Svojou štvrtou otázkou si vnútroštátny súd praje objasniť otázku, či použitie výrazu „závažná nedbanlivosť“ v článku 4 smernice 2005/35 porušuje zásadu právnej istoty.
In this respect it has particularly in mind the danger that the Member States will not implement and apply this concept in a uniform manner.
V tejto súvislosti má na mysli predovšetkým nebezpečenstvo, že členské štáty nepreberú tento pojem a nebudú ho uplatňovať jednotne.
In its view, further clarifications are necessary to guide the practice of the Member States.
Podľa jeho stanoviska, sú na účely usmernenia praxe členských štátov potrebné dodatočné vysvetlenia.
In summary, it must therefore be stated that examination of the second and third questions referred to the Court has
Z tohto dôvodu ani dohovor o morskom práve, ani Marpol 73/78 nenabádajú, pokiaľ ide pobrežné vody, k reštriktívnemu výkladu pojmu závažná nedbanlivosť v súlade s kritériom zodpovednosti podľa pravidla 11 písm. b) bodu ii) prílohy I a pravidla 6 písm. b bodu ii) prílohy II Marpol 73/78.
79 — Moreover, a joint statement by various Member States in respect of a case before the US Supreme Court, to which the claimants refer, related to stricter requirements on ships and their crew but not to a stricter standard of liability (Annex 16 to the claimants’ written observations).
79 — V spoločnom vyjadrení podanom viacerými členskými štátmi v rámci konania pred Supreme Court (Spojené štáty), ktoré citujú žalobcovia (príloha 16 pripomienok žalobcov) išlo práve o otázku zvýšených požiadaviek týkajúcich sa lodí a ich posádky, a nie o otázku prísnejšieho kritéria zodpovednosti.