natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Concerning the concept of an act producing binding legal effects, the Court, in Case T-233/04 Netherlands v Commission (judgment of 10 April 2008, under appeal), relating to a Commission decision which classified the emission trading scheme for nitrogen oxides notified by the Kingdom of the Netherlands as State aid compatible with the common market, ruled that that Member State, which had asked the Commission to declare that that scheme did not constitute aid, had standing to challenge the decision in question.
Pokiaľ ide o pojem aktu so záväznými právnymi účinkami, Súd prvého stupňa v rozsudku z 10. apríla 2008, Holandsko/Komisia (T-233/04, zatiaľ neuverejnený, prebieha odvolacie konanie), týkajúcemu sa rozhodnutia Komisie, ktorým označila systém obchodovania s emisiami pre oxidy dusíka oznámený Holandským kráľovstvom za štátnu pomoc zlučiteľnú so spoločným trhom, rozhodol, že tento členský štát, ktorý Komisiu žiadal, aby vyhlásila, že uvedený systém nepredstavuje pomoc, je oprávnený napadnúť predmetné rozhodnutie.
As a privileged applicant, it did not have to establish a legal interest in bringing proceedings, but only that the contested decision produced legal effects.
Ako privilegovaný žalobca nemusí odôvodniť záujem na konaní, ale iba to, že napadnuté rozhodnutie má právne účinky.
Commission to examine the compatibility of the measure in question with the common market and also triggered the application of the procedure for existing State aid schemes and, second, was able to have an impact on the grant of new aid as a result of the rules on overlapping aid from different sources laid down inter alia in the Community guidelines on State aid for environmental protection (16).
Činnosť pôvodu, upravených najmä v pravidlách Spoločenstva o štátnej pomoci na ochranu životného prostredia16.
As regards a legal interest in bringing proceedings, the Court stated, in Case T-301/01 Alitalia v Commission (judgment of 9 July 2008), that Alitalia, an undertaking which had received a capital injection classified by the Commission as State aid compatible with the common market subject to compliance with certain conditions, retained a personal interest in the annulment of that decision, even after it had received all of that aid following another Commission decision.
Pokiaľ ide o záujem na konaní, Súd prvého stupňa v rozsudku z 9. júla 2008, Alitalia/Komisia (T-301/01, zatiaľ neuverejnený), spresnil, že Alitalia, podnik, ktorému bola poskytnutá kapitálová dotácia kvalifikovaná Komisiou ako štátna pomoc zlučiteľná so spoločným trhom s výhradou dodržania určitých podmienok, si zachováva osobný záujem na jeho zrušení, a to aj potom, čo v dôsledku iného rozhodnutia Komisie dosiahol vyplatenie celej tejto pomoci.
Since the contested decision formed the legal basis of the decision authorising the payment of the final instalment of the aid, the second decision would have had no legal basis if the Court had annulled the contested decision on the ground that it classified the measure at issue as State aid.
Napadnuté rozhodnutie totiž slúžilo ako právny základ rozhodnutia, ktoré povolilo vyplatenie poslednej splátky pomoci, takže druhé rozhodnutie by bolo zbavené právneho základu, ak by Súd prvého stupňa zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom kvalifikuje dotknuté opatrenie ako štátnu pomoc.
Further, in that same judgment, the Court held that, although the contested decision had been taken subject to compliance with certain conditions that the Italian authorities had undertaken to comply with, Alitalia had standing to raise a plea against those conditions since they were attributable to the Commission, which has exclusive power to find that aid is incompatible with the common market.
Ďalej v tom istom rozsudku Súd prvého stupňa rozhodol, že aj keď napadnuté rozhodnutie bolo vydané s výhradou dodržania určitých podmienok, ktoré sa talianske orgány zaviazali dodržať, Alitalia je oprávnená predložiť žalobný dôvod namierený proti týmto podmienkam, pretože sú pripísateľné Komisii, ktorá má výlučnú právomoc, pokiaľ ide o konštatovanie prípadnej nezlučiteľnosti pomoci so spoločným trhom.
Concerning the legal interest in bringing proceedings of a beneficiary of aid declared by the Commission to be partially compatible with the common market, the Court held, in Joined Cases T-309/04, T-317/04, T-329/04 and T-336/04 TV 2/Danmark andOthers v Commission (judgment of 22 October 2008), that the way in which the Commission examined the compatibility of the aid at issue precluded examining the admissibility of the action by dividing the contested decision into two parts, the first classifying the contested measures as State aid which was partly incompatible with the common market and the second classifying those measures as State aid which was partly compatible.
Čo sa týka záujmu na konaní príjemcu pomoci, ktorú Komisia vyhlásila za čiastočne zlučiteľnú so spoločným trhom, Súd prvého stupňa v rozsudku z 22. októbra 2008, TV 2/Danmark a i./Komisia (T-309/04, T-317/04, T-329/04 a T-336/04, zatiaľ neuverejnený), rozhodol, že podmienky, v ktorých Komisia posudzovala zlučiteľnosť dotknutej štátnej pomoci, bránia preskúmaniu prípustnosti žaloby, keďže napadnuté rozhodnutie bolo rozdelené na dve časti, z ktorých jedna kvalifikuje sporné opatrenia ako štátnu pomoc čiastočne nezlučiteľnú so spoločným trhom a druhá ich kvalifikuje ako štátnu pomoc čiastočne zlučiteľnú.
The Commission examined whether, taken as a whole, the State funding measures at issue represented a sum exceeding the net cost of a service of general economic interest.
Komisia totiž overovala, či všetky dotknuté opatrenia štátneho financovania predstavovali sumu presahujúcu čisté náklady na službu všeobecného hospodárskeho záujmu.
The Court further observed that the interest in bringing proceedings can result from a genuine ‘risk’ that the applicants’ legal position will be affected by legal proceedings or where the‘risk’of legal proceedings was vested and present at the date on which the action was brought before the Court.
Okrem toho Súd prvého stupňa uviedol, že záujem na konaní možno vyvodiť z existencie preukázaného„rizika“, že právne postavenie žalobcov by bolo dotknuté podaním žalôb na súde, alebo z toho, že „riziko“ podania žaloby na súd existuje a je aktuálne ku dňu podania žaloby na Súd prvého stupňa.
TV2 is the subject of legal proceedings at the national level brought by a competitor seeking compensation for the damage that it had suffered because the State aid received by TV2 enabled that company to apply a low-price strategy to sales of its advertising space.
Pritom TV2 čelí na vnútroštátnej úrovni súdnej žalobe podanej konkurentom, ktorej cieľom je náhrada škody, ktorú utrpel z dôvodu, že štátna pomoc poskytnutá TV2 jej umožnila uplatňovať pri predaji reklamného priestoru stratégiu nízkych cien.
The Court, whilst noting that TV2 brought its action before it before the competitor commenced those proceedings, found that the vested and present nature of the risk of legal proceedings at the date on which TV2 initiated proceedings is demonstrated by the fact that it materialised in the form of the legal proceedings pending before the national court.
Súd prvého stupňa síce konštatoval, že TV2 začala konanie na ňom predtým, než konkurent podal túto žalobu, avšak usúdil, že existencia a aktuálnosť rizika podania žaloby na súd ku dňu podania žaloby TV2 je preukázaná jeho zhmotnením vo forme súdnej žaloby, o ktorej sa koná na vnútroštátnom súde.
(a) Granting of an economic advantage
Poskytnutie hospodárskej výhody
In Case T-442/03 SIC v Commission (judgment of 26 June 2008), concerning an application for the annulment of a Commission decision declaring inter alia that certain measures adopted by the Portuguese Republic with regard to Radiotelevisão Portuguesa (‘the RTP’), a company entrusted with providing the Portuguese public television service, did not constitute State aid and that the other measures were compatible with the common market, the applicant claimed inter alia that, at the time of a bond issue, the RTP had received an implicit State guarantee, which explained how it was able to place that issue on the market despite its poor financial position.
Vo veci SIC/Komisia (rozsudok Súduprvéhostupňa z 26. júna 2008, T-442/03, zatiaľ neuverejnený), ktorej predmetom je žaloba proti rozhodnutiu Komisie, v ktorom sa najmä určilo, že niektoré opatrenia prijaté Portugalskou republikou vo vzťahu k Radiotelevisão Portuguesa (ďalej len„RTP“), spoločnosti poverenej portugalským televíznym vysielaním vo verejnom záujme, nie sú štátnou pomocou a iné opatrenia sú zlučiteľné so spoločným trhom, žalobca najmä tvrdil, že v čase emisie dlhopisov bola RTP poskytnutá implicitná štátna záruka, ktorá vysvetľuje, že sa jej napriek jej zlej finančnej situácii podarilo uviesť túto emisiu na trh.
Having established, first, that the RTP was a limited liability company whose debts the Portuguese Republic, which held a 100% stake, was not subject to an unlimited obligation to repay and, second, that the prospectus for the bond issue in question provided for no guarantee on the part of the State, the Court held that the fact that the market agreed to subscribe to the 1994 bond issue because it considered that the State would guaranteed e facto its repayment did not permit a finding that therewas State aid.
Potom, čo Súd prvého stupňa konštatoval, že jednak RTP bola akciovou spoločnosťou, pri ktorej Portugalská republika, 100 %-ný akcionár, nepodliehala povinnosti neobmedzeného splatenia jej dlhov, a jednak prospekt predmetnej emisie dlhopisov neobsahoval žiadne ustanovenie o štátnej záruke, rozhodol, že skutočnosť, že trh prijal emisiu dlhopisov v roku 1994 preto, lebo sa domnieval, že štát de facto ručí za ich vyplatenie, neumožňuje dospieť k záveru o existencii štátnej pomoci.
Only objective findings leading to the conclusion that the State legally had to repay that issue in the event of default by the RTP would permit a finding of the existence of a State guarantee.
Existenciu štátnej záruky by totiž umožnili preukázať iba objektívne zistenia vedúce k záveru, že štát by v prípade platobnej neschopnosti RTP bol právne povinný vyplatiť túto emisiu.
In Hotel Cipriani andOthers vCommission, the undertakings which were beneficiaries of social security exemptions submitted that those exemptions did not confer on the many economic advantage because they compensated the additional costs created by the structural disadvantages in the lagoon area in which they were established.
V už citovanom rozsudkuHotel Cipriani a i./Komisia podniky, ktoré mali prospech z oslobodení od sociálnych odvodov, tvrdili, že tieto oslobodenia im neposkytovali žiadnu hospodársku výhodu, pretože kompenzovali zvýšené náklady spôsobené štrukturálnymi nevýhodami v oblasti lagúny, v ktorej boli usadené.
The Court held that the undertakings had failed to demonstrate that therewas a direct connection between the additional costs actually incurred and the amount of the aid received.
Súd prvého stupňa konštatoval, že podniky nepreukázali existenciu priameho vzťahumedzi skutočne znášanými dodatočnými nákladmi a výškou pomoci, ktorú dostali.
The mere fact that undertakings located in the lagoon area incur costs higher than on the mainland does not permit the inference to be drawn that the scheme does not confer any advantage on them and does not introduce any discrimination against their competitors in Italy or in other Member States.
Samotná skutočnosť, že podniky usadené v lagúne znášajú vyššie náklady než vo vnútrozemí, neumožňuje vyvodiť, že schéma im nepriznáva nijakú výhodu a nezavádza diskrimináciu vo vzťahu k ich konkurentom v Taliansku alebo v iných členských štátoch.
( EC I ); v 2 benefit from the advantage offered by the tradability of emission allowances for which it provides.
V už citovanom rozsudku Holandsko/Komisia Súd prvého stupňa rozhodol, že systém obchodovania s emisiami pre oxidy dusíka (NOx), ktorý prijalo Holandské kráľovstvo, nepredstavuje štátnu pomoc.
Aimed at the undertakings which are the biggest polluters, the system at issue uses an objective criterion which is in conformity with the objective of the protection of the environment.
Keďže predmetný systém smeruje voči najznečisťujúcejším podnikom, používa kritérium, ktoré je objektívne a v súlade so sledovanímcieľa ochrany životného prostredia.
Second, only the undertakings covered by that scheme must comply, on pain of fine, with an emission standard or strict‘performance standard rate’.
Na druhej strane iba podnikom patriacim do tohto režimu je pod hrozbou pokuty uložená emisná norma alebo presná sadzba štandardného výkonu.
C M YK legal and factual situation of the undertakings subject to that NOx emission ceiling cannot be regarded as comparable to that of undertakings to which that ceiling does not apply.
, sa teda nemôže považovať za porovnateľnú so situáciou podnikov, tento emisný strop NOx na ktoré sa tento strop neuplatňuje. V každom prípade aj za predpokladu, že by dotknuté opatrenie zavádzalo rozlišovanie medzi podnikmi, a preto by bolo a priori selektívne, toto
In any case, even if the measure in question differentiates between undertakings and is, therefore, in principle selective, that differentiation would arise from the nature or overall structure of the scheme of which it is part and would not therefore fulfil the condition of selectivity.
Činnosť rozlišovanie by vyplývalo z povahy alebo štruktúry systému, do ktorého patrí, a nespĺňalo by teda podmienku selektívnosti.
Indeed, ecological considerations justify distinguishing undertakings which from other undertakings.
Úvahy ekologickej povahy totiž odôvodňujú rozlišovanie a inými podnikmi.
emit large quantities of NOx
medzi podnikmi vytvárajúcimi veľké množstvá NOx
On the other hand, in SIC vCommission, the Court held that the Commission had not established to the requisite legal standard that certain advantages from which the RTP benefited (exemption from notarial charges, registration charges and the costs of publication relating to that undertaking’s transformation into a public limited company by way of legislation) did not fulfil the condition of selectivity on the ground that they were justified by the nature or the general logic of the system of which they were a part.
Naopak v už citovanom rozsudku SIC/Komisia Súd prvého stupňa rozhodol, že Komisia právne dostatočne nepreukázala, že určité výhody, z ktorých mala RTP prospech (oslobodenie od notárskych poplatkov, od registračných poplatkov, ako aj od nákladov na uverejnenie oznámení týkajúcich sa zmeny právnej formy tohto podniku na akciovú spoločnosť zákonom), nespĺňajú podmienku selektívnosti z dôvodu, že sú odôvodnené povahou alebo štruktúrou systému, do ktorého patria.
First, the Commission did not examine whether the recourse to a legislative instrument which entailed the exemption from notarial charges had not been chosen with the aim of enabling public undertakings to escape those charges, but was merely part of the logic of the Portuguese legal system.
Na jednej strane totiž Komisia neskúmala otázku, či použitie legislatívneho nástroja, ktorý viedol k oslobodeniu od notárskych poplatkov, nebolo zvolené s cieľom, aby sa štátne podniky vyhli výdavkom, ale bolo jednoducho v súlade s logikou portugalského právneho systému.
Second, the Commission ought to have established whether it was consistent with the logic of the Portuguese legal system for the RTP’s transformation into a public limited company to occur not in the normal way laid down for private companies, in other words, by a notarial deed (with all the consequences that entails under the general law concerning registration requirements and publication), but by legislation.
Na druhej strane mala Komisia zistiť, či bolo v súlade s logikou portugalského právneho systému, aby sa zmena právnej formy RTP na akciovú spoločnosť neuskutočnila spôsobom bežne stanoveným pre súkromné spoločnosti, čiže notárskou zápisnicou (so všetkými dôsledkami podľa všeobecného práva, ktoré z toho vyplývajú, čo sa týka formálnych registračných úkonov a uverejnenia oznámení), ale zákonom.
Joined Cases T-211/04 and T-215/04 Government of Gibraltar and UnitedKingdom v Commission (judgment of 18 December 2008) enabled the Court to clarify further the condition of selectivity.
Vec Government of Gibraltar a Spojené kráľovstvo/Komisia (rozsudok z 18. decembra 2008, T-211/04 a T-215/04, zatiaľ neuverejnený) umožnila Súduprvéhostupňa poskytnúť nové spresnenia týkajúce sa podmienky selektívnosti.
In August 2002, the UnitedKingdom notified the Commission of the Government of Gibraltar’s envisaged reform of corporate tax, which included the establishment of three taxes: a registration fee, a payroll tax and a business property occupation tax (‘the BPOT’), on the basis that liability to the latter two taxes would be capped at 15 % of profits.
V auguste 2002 Spojenékráľovstvo oznámilo Komisii reformu zamýšľanú vládou Gibraltáru vo vzťahu k dani z príjmov právnických osôb, ktorá zahŕňala zavedenie troch daní: dane za zápis, dane z počtu zamestnancov a dane z užívania priestorov na účely podnikania (business property occupation tax, ďalej len„BPOT“), pričom posledné dve dane mali mať hornú hranicu 15 % zisku.
The Commission considered that that reform was regionally selective since it provided that companies located in Gibraltar would be taxed at a lower rate than those located in the UnitedKingdom .
Komisia usúdila, že táto reforma je selektívna z regionálneho hľadiska, keďže stanovuje, že spoločnosti umiestnené v Gibraltári sú zdanené nižšou sadzbou než spoločnosti umiestnené v Spojenom kráľovstve.
It also found that three aspects of the tax reform were materially selective: first, the requirement that a company must make a profit before it becomes liable to payroll tax and BPOT, since that requirement favours companies which make no profit; second, the cap limiting liability to payroll tax and BPOT to 15 % of profits, since that cap favours companies which, for the tax year in question, have profits that are low in relation to their number of employees and occupation of business property; and, third, the payroll tax and BPOT, since those two taxes inherently favour companies which have no real physical presence in Gibraltar.
Navyše usúdila, že tri aspekty daňovej reformy sú selektívne z vecného hľadiska: po prvé, podmienka vytvorenia zisku pred vznikom povinnosti zaplatiť daň z počtu zamestnancov a BPOT, keďže táto podmienka zvýhodňuje podniky, ktoré žiaden zisk nevytvoria; po druhé, horná hranica 15 % zisku uplatnená na zdanenie daňou z počtu zamestnancov a BPOT, keďže táto horná hranica zvýhodňuje podniky, ktoré v danom zdaňovacom obdobímajú nízky zisk v pomere k počtu ich zamestnancov a užívaniu priestorov na účely podnikania; po tretie, daň z počtu zamestnancov a BPOT, keďže tieto dve dane svojou povahou zvýhodňujú podniky, ktoré nie sú reálne fyzicky prítomné v Gibraltári.
Applying the conditions set out in the case-law relating to aid granted by infra-State bodies (17), the Court held that the reference framework for assessing whether the tax reform
Súd prvého stupňa uplatnil podmienky zavedené judikatúrou, ktorá sa týka pomoci poskytnutej vnútroštátnymi územnými celkami17, a rozhodol, že referenčný rámec na posúdenie regionálnej selektívnosti predmetnej daňovej reformy zodpovedá výlučne územiu Gibraltáru, a preto nemožno vykonať porovnanie so systémom, ktorý sa uplatňuje v Spojenom kráľovstve.
Case C-88/03 Portugal v Commission [2006] ECR I-7115, paragraph 67.
Rozsudok Súdnehodvora zo6. septembra 2006, Portugalsko/Komisia, C-88/03, Zb. s. I-7115, bod 67.
With regard to material selectivity, the Court noted that classification of a tax measure as selective requires a three-stage analysis.
Pokiaľ ide o vecnú selektívnosť, Súd prvého stupňa poznamenal, že kvalifikovanie daňového opatrenia za selektívne predpokladá analýzu v troch etapách.
The Commission must begin by identifying and examining the‘normal’regime under the tax system applicable in the geographical area constituting the relevant reference framework.
V prvom rade Komisia musí identifikovať a preskúmať „normálny“ režim daňového systému, ktorý sa uplatňuje v geografickej oblasti predstavujúcej relevantný referenčný rámec.
It is in relation to this‘normal’tax regime that the Commission must, secondly, determine whether any advantage granted by the tax measure at issue may be selective.
V druhom rade musí Komisia v pomere k tomuto „normálnemu“ daňovému režimu preukázať prípadnú selektívnu povahu výhody, ktorú poskytuje predmetné daňové opatrenie.
If the Commission demonstrates the existence of derogations from the‘normal’tax regime resulting in a differentiation between undertakings, the Member State concerned may adduce evidence that that differentiation is justified by the nature and general scheme of its tax system.
Ak Komisia preukáže existenciu odchýlok od„normálneho“ daňového režimu, ktoré majú za následok rozlišovanie medzi podnikmi, dotknutý členský štát môže predložiť dôkaz, že toto rozlišovanie je odôvodnené povahou alebo štruktúrou jeho daňového systému.
In that eventuality, the Commission must determine, in a third stage, that that is indeed the case.
V tomto prípade musí Komisia v treťom rade overiť, či to je skutočne tak.
In that connection, the Court added that, if the Commission fails to carry out the first two abovementioned stages, it cannot embark upon the third stage, as otherwise it will go beyond the limits of its review.
V tejto súvislosti Súd prvého stupňa dodal, že ak Komisia neuskutoční prvé dve uvedené etapy, nemôže začať tretiu, keďže by tým prekročila hranice svojej kontroly.
Such an approach would be liable, first, to enable the Commission to assume the role of the Member State with regard to determination of that State’s tax system and of the‘normal’regime under it and, second, thus to make it impossible for the Member State to justify the differentiations in question on the basis of the nature and of the general scheme of the tax system notified.
Taký prístup by totiž jednak Komisii umožnil, aby nahradila členský štát, pokiaľ ide o určenie, čo je jeho daňový systém a jeho „normálny“ režim, a jednak by tým členskému štátu znemožnil odôvodniť predmetné rozlišovania povahou alebo štruktúrou oznámeného daňového systému.
Noting that the Commission neither began by identifying the‘normal’regime under the notified tax system nor challenged the Gibraltar authorities’description of that regime, the Court held that that institution was unable to establish that certain of the elements of the notified tax system constituted derogations, and were therefore prima facie selective, vis-à-vis the‘normal’regime.
Súd prvého stupňa konštatoval, že Komisia ani najprv neidentifikovala„normálny“ režim oznámeného daňového systému, ani nespochybnila kvalifikáciu, ktorú v tomto ohľade predložili gibraltárske úrady, a usúdil, že táto inštitúcia nemohla preukázať, že určité prvky oznámeného daňového systému majú charakter odchýlky v pomere k jeho„normálnemu“ režimu, a teda a priori selektívnu povahu.
The Court held that it was likewise impossible for the Commission to assess correctly whether any differentiations between undertakings were capable of being justified by the nature or the general scheme of the tax system notified.
Rovnako Súd prvého stupňa uviedol, že pre Komisiu bolo nemožné správne posúdiť, či prípadné rozlišovania medzi podnikmi mohli byť odôvodnené povahou alebo štruktúrou oznámeného daňového systému.
In Case T-196/04 Ryanair v Commission (judgment of 17 December 2008), the Court annulled the decision by which the Commission examined separately two agreements concluded by the airline Ryanair with, respectively, theWalloon Region, the owner of Charleroi Airport, and Brussels South Charleroi Airport (‘the BSCA’), a public sector company controlled by theWalloon Region which manages and operates that airport.
V rozsudku zo 17. decembra 2008, Ryanair/Komisia (T-196/04, zatiaľ neuverejnený), Súd prvého stupňa zrušil rozhodnutie, ktorým Komisia oddelene preskúmala dve dohody, ktoré uzavrela letecká spoločnosť Ryanair s Valónskym regiónom, vlastníkom letiska Charleroi, a Brussels South Charleroi Airport (ďalej len„BSCA“), verejnoprávnym podnikom ovládaným Valónskym regiónom spravujúcim a prevádzkujúcim toto letisko.