natgillin/translations-raw huggingface dataset:
102 — See, for example, D’Hoop, cited in footnote 86, paragraphs 30 and 31, where the Court held that the opportunities offered by the Treaty in relation to freedom of movement could not be fully effective if a national of a Member State could be deterred from availing himself of them by obstacles raised on his return to his country of origin by legislation penalising the fact that he has used them.
102 — Pozri napríklad rozsudok D’Hoop, už citovaný v poznámke pod čiarou 86, body 30 a 31, v ktorom Súdny dvor rozhodol, že možnosti ponúkané Zmluvou v súvislosti s voľným pohybom by nemohli byť plne účinné, keby štátny príslušník členského štátu mohol byť odradený od ich využitia v dôsledku prekážok pri jeho návrate do štátu pôvodu vyplývajúcich z právnej úpravy penalizujúcej skutočnosť, že tieto možnosti využil.
See also Singh, cited in footnote 44, paragraphs 19 and 23; and Alevizos, cited in footnote 64, paragraph 75.
Pozri tiež rozsudky Singh, už citovaný v poznámke pod čiarou 44, body 19 a 23, a Alevizos, už citovaný v poznámke pod čiarou 64, bod 75.
103 — Compare the Opinion of Advocate General Poiares Maduro in Carbonati, cited in footnote 73, at points 61 and 62.
103 — Porovnaj návrhy, ktoré predniesol generálny advokát Poiares Maduro vo veci Carbonati, už citovanej v poznámke pod čiarou 73, body 61 a 62.
101 — Eman, cited in footnote 96, paragraphs 58 to 61.
101 — Rozsudok Eman, už citovaný v poznámke pod čiarou 96, body 58 až 61.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-212/06 caselaw, it appears that ‘but for’ their decision to reside in the Frenchspeaking region although they work in the Dutchspeaking region, the former group would also be able to access the benefit.
NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKY — E. SHARPSTON — VEC C-212/06 potom uplatnené kritérium známe z judikatúry týkajúcej sa zásady zákazu diskriminácie, zdá sa, že „ak by sa nerozhodli“ zdržiavať sa vo francúzskom jazykovom regióne, hoci pracujú v holandskom jazykovom regióne, mala by aj prvá skupina osôb prístup k tejto dávke.
freedom of movement rights within Belgium as he could derive from national law.
zatiaľ čo belgický štátny príslušník by mal takéto právo v rámci Belgicka len v miere, ktorá vyplýva z vnútroštátnych právnych predpisov.
To that extent, the EC-Switzerland Agreement throws into even sharper relief the fact that, if the traditional ‘purely internal situation’ argument is accepted, Belgian nationals who have not exercised classic economic rights of freedom of movement are, by the very operation of EC law (in combination with national law), the only class of persons residing or moving within the Union against whom the conditions for entitlement to the Flemish care insurance may discriminate with impunity.
Dohoda medzi ES a Švajčiarskom teda ešte jasnejšie dokazuje, že pokiaľ sa prijme tradičný argument týkajúci sa „výlučne vnútornej situácie“, budú belgickí štátni príslušníci, ktorí nevyužili klasické hospodárske práva na voľný pohyb, priamo v dôsledku účinkov práva ES (v kombinácii s národným právom) tvoriť jedinú skupinu osôb zdržiavajúcu sa alebo pohybujúcu sa na území Únie, voči ktorými je možné bez postihu uplatniť diskriminačné podmienky na vznik nároku v rámci flámskeho poistenia sociálnej starostlivosti.
In such circumstances, a prima facie case can, it seems to me, be made for saying that the group of Belgian nationals who have not exercised classic economic rights of freedom of movement nevertheless falls in principle within the scope of EC law and/or is sufficiently affected by its application that they ought also to be able to invoke EC law. 105
Za takýchto okolností je podľa môjho názoru možné na prvý pohľad konštatovať, že skupina belgických štátnych príslušníkov, ktorí nevyužili klasické hospodárske práva na voľný pohyb, napriek tomu v podstate spadá do rozsahu pôsobnosti práva ES alebo je dostatočne ovplyvnená jeho uplatnením, takže aj táto skupina by mala mať možnosť odvolávať sa na právo ES. 105
The Government of the French Community raises an interesting tangential argument based on the Agreement between the European Community and its Member States and Switzerland on the freedom of movement for persons (‘the EC-Switzerland Agreement’).
Vláda Francúzskeho spoločenstva predkladá zaujímavý vedľajší argument založený na dohode medzi Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi a Švajčiarskom o voľnom pohybe osôb (ďalej len „dohoda medzi ES a Švajčiarskom“).
104Article 7(b) of that Agreement requires the Contracting Parties to make provision for ‘the right to occupational and geographical mobility which enables nationals of the Contracting Parties to move freely within the territory of the host State and to pursue the occupation of their choice’.
104Článok 7 písm. b) uvedenej dohody vyžaduje, aby zmluvné strany upravili „právo na profesijnú a geografickú mobilitu, ktorá umožní štátnym príslušníkom zmluvných strán voľne sa pohybovať na území hostiteľského štátu a vykonávať zárobkovú činnosť podľa svojej voľby“.
That provision would indeed appear expressly to grant Swiss citizens the right to move freely, not only between Switzerland and the various Member States, but also between different parts of the territory of an individual Member State.
Naozaj sa zdá, že uvedené ustanovenie výslovne priznáva švajčiarskym štátnym príslušníkom právo voľne sa pohybovať nielen medzi Švajčiarskom a jednotlivými členskými štátmi, ale aj medzi rôznymi časťami územia jednotlivého členského štátu.
Any discrimination against that group would, of course, be indirect rather than direct.
Akákoľvek diskriminácia vo vzťahu k tejto skupine osôb by bola, samozrejme,
If so, the paradoxical result would be that a Swiss citizen (like a national of another Member State) would be entitled to freedom of movement throughout Belgium, whilst a Belgian national would merely enjoy such
Ak by to tak bolo, viedlo by uvedené ustanovenie k paradoxnej situácii, keby švajčiarsky občan (rovnako ako štátny príslušník iného členského štátu) mal právo voľného pohybu na celom území Belgicka,
105 — Compare the Opinion of Advocate General Poiares Maduro in Carbonati, cited in footnote 73, at points 59 to 71, also relying on an interpretation of the principle of non-discrimination.
105 — Pozri návrhy, ktoré predniesol generálny advokát Poiares Maduro vo veci Carbonati, už citovanej v poznámke pod čiarou 73, body 59 až 71, ktoré vychádzajú z výkladu zásady zákazu diskriminácie. Pozri tiež Spaventa, E.: From Gebhard to Carpenter: Towards a (non-economic) European Constitution. In: Common Market Law Review, 2004, s.
771, suggesting that the combined effect of Articles 17 and 12 EC is to grant protection, as a matter of Community rather than national law, to citizens who have not exercised their free movement rights.
771, kde sa naznačuje, že dôsledkom kombinácie účinkov článkov 17 ES a 12 ES je priznanie ochrany na základe práva Spoločenstva, skôr než vnútroštátneho práva, aj štátnym príslušníkom, ktorí nevyužili svoje práva voľného pohybu.
States would indeed wish to present such arguments to the Court; and their arguments would need to be considered carefully.
VLÁDA FRANCÚZSKEHO SPOLOČENSTVA A VALÓNSKA VLÁDA takéto argumenty predložiť Súdnemu dvoru a ich argumenty by bolo potrebné starostlivo posúdiť.
I am fully conscious of the fact that, in the present case, only one Member State (the Netherlands) has intervened.
Som si plne vedomá toho, že v prejednávanej veci predložil vyjadrenie len jeden členský štát (Holandsko).
It would seem desirable for a proper exploration of the elements that I have canvassed above to take place against the background of fuller participation from the Member States and (as a corollary) a more developed presentation by the Commission.
Zdá sa mi, že na účely riadneho preskúmania okolností, ktoré som načrtla, by bola žiaduca širšia účasť členských štátov a (z toho vyplývajúce) podrobnejšie vyjadrenie Komisie.
It might be that, on more detailed examination, the prima facie case that I have outlined above is refuted.
Je možné, že pri podrobnejšom preskúmaní budú závery, ku ktorým som po prvej úvahe dospela, vyvrátené.
Member States to raise arguments of objective justification.
Z toho dôvodu by členské štáty mohli argumentovať, že je objektívne odôvodnená.
It is not difficult to foresee circumstances in which such objective justification could potentially be made out.
Nie je ťažké predstaviť si okolnosti, za ktorých by takéto objektívne odôvodnenie mohlo prípadne existovať.
One can readily imagine (for example) that, in order to promote a less-developed region within its territory, or to deal with a problem that is endemic to one region but does not affect the rest of its territory, a Member State might wish to make certain advantages available only to those living within a particular region.
Je ľahké predstaviť si (napríklad), že by členský štát na podporu znevýhodneného regiónu na jeho území alebo na účely riešenia problému, ktorý je nerozlučne spätý s určitým regiónom, ale nedotýka sa zvyšnej časti jeho územia, mohol chcieť poskytnúť určité výhody len osobám žijúcim v tomto regióne.
Well-founded objective justification would leave Member States ample scope to apply differentiated rules in situations that, objectively, merited such treatment, whilst safeguarding citizens of the Union against arbitrary discrimination that could not be so justified.
V prípade existencie riadne opodstatneného objektívneho odôvodnenia by členský štát mal značný priestor na uplatňovanie rozdielnych pravidiel v situáciách, ktoré takéto zaobchádzanie objektívne vyžadujú, pričom by občania Únie boli chránení proti svojvoľnej diskriminácii, ktorú by nebolo možné takto odôvodniť.
It goes without saying that counterarguments to the analysis that I have set out above on the impact of citizenship of the Union on purely internal situations, based upon continuing competences of the Member States, 106could be put forward.
Je prirodzené, že rozboru, ktorý som uviedla, pokiaľ ide o dopad občianstva Únie na výlučne vnútornú situáciu, je možné oponovať protiargumentmi založenými na trvajúcej právomoci členských štátov.
Given that purely internal situations have traditionally been viewed as falling outside the scope of EC law, it is likely that Member
106Vzhľadom na to, že čisto vnútorné situácie sú tradične považované za situácie nespadajúce do rozsahu pôsobnosti práva ES, je pravdepodobné, že členské štáty by si naozaj želali
106 — Thus far in the present case, the essential argument has been that a Member State with a decentralised constitutional structure thereby retains competence to discriminate between its own citizens without being required to provide objective justification for that discrimination.
106 — Podstatným argumentom v prejednávanej veci zatiaľ bolo, že členský štát s decentralizovaným ústavným usporiadaním si ponecháva právomoc uplatňovať diskrimináciu vo vzťahu medzi svojimi vlastnými štátnymi príslušníkmi bez toho, aby bol povinný ju objektívne odôvodniť.
The Court would not, I suspect, wish to decide such a fundamental point in the present case (unless, of course, it decides to reopen the oral procedure and invite Member States to make their views on this issue known); and I do not see an overriding need for it to do so.
Som toho názoru, že Súdny dvor nebude chcieť rozhodovať o takejto zásadnej otázke v prejednávanej veci (pokiaľ sa však nerozhodne znovu otvoriť ústnu časť pojednávania a vyzvať členské štáty, aby predložili svoje vyjadrenia k tejto otázke); a nevidím ani žiadnu naliehavú potrebu, aby tak urobil.
There does nevertheless appear to me to be a possible argument — and one that is prima facie attractive because it would help to eradicate arbitrary discrimination — that citizens of the Union may rely upon that citizenship, in combination with the principle of non-discrimi-nation, as against a decentralised authority that unquestionably exercises the auctoritas of the State, in order to access a benefit that Community law clearly intends should be available widely to all workers and that groups of fellow-workers can indeed access through the intervention of Community law.
Zastávam však názor, že existuje možný argument — argument, ktorý je na prvý pohľad lákavý, lebo by pomohol odstrániť svojvoľnú diskrimináciu —, že občania Únie sa môžu dovolávať svojho občianstva, v spojení so zásadou zákazu diskriminácie, proti autonómnemu celku, ktorý nepochybne vykonáva auctoritas štátu, aby mohli mať prístup k dávke, ktorá podľa práva Spoločenstva má byť všeobecne dostupná všetkým pracovníkom a ku ktorej majú iné skupiny pracovníkov prístup na základe zásahu zo strany práva Spoločenstva.
On the potential applicability of Regulation (EEC) No 1612/68 of the Council 107
O prípadnej uplatniteľnosti nariadenia Rady (EHS) č. 1612/68 107
Where there is a potential overlap between Regulation No 1408/71 and Regulation No 1612/68, the Court often first examines whether Regulation No 1408/71 is applicable.
V prípadoch, keď sa nariadenie č. 1408/71 a nariadenie č. 1612/68 môžu prekrývať, Súdny dvor často najskôr skúma, či je uplatniteľné nariadenie č. 1408/71.
It goes on to examine the case on the basis of Regulation No 1612/68 on the occasions where Regulation No 1408/71 is found to be inapplicable, or where the alleged infringements of that regulation are not made out.
Danú vec potom preskúma na základe nariadenia č. 1612/68 v prípadoch, keď je nariadenie č. 1408/71 neuplatniteľné alebo keď nie je zistené jeho údajné porušenie.
111 Given that the scope of Regulation No 1408/71 is the more specific, this seems to me a sensible approach.
111 Vzhľadom na to, že rozsah pôsobnosti nariadenia č. 1408/71 je vymedzený konkrétnejšie, som presvedčená, že ide o rozumný postup.
At the hearing, the question was raised as to whether Regulation No 1612/68 might be applicable to the proceedings.
Na pojednávaní bola položená otázka, či v prejednávanej veci môže byť uplatnené nariadenie č. 1612/68.
In the present case, I consider that Regulation No 1408/71 is applicable and that Article 3(1) thereof precludes citizens of other Member States and Belgian citizens who have made use of their right to freedom of movement being denied access to the Flemish care benefit.
V prejednávanej veci zastávam názor, že nariadenie č. 1408/71 je uplatniteľné a že jeho článok 3 ods. 1 bráni tomu, aby štátnym príslušníkom iných členských štátov a belgickým štátnym príslušníkom, ktorí využili svoje právo na voľný pohyb, bol odopretý prístup k flámskemu poisteniu sociálnej starostlivosti.
Persons in that situation are therefore sufficiently protected by Regulation No 1408/71 and there is no need to consider the position under Regulation No 1612/68.
Osoby v takomto postavení sú teda dostatočne chránené nariadením č. 1408/71 a nie je potrebné sa zaoberať ich postavením podľa nariadenia č. 1612/68.
That regulation applies in general to freedom of movement for workers.
Predmetné nariadenie je vo všeobecnosti uplatniteľné na voľný pohyb pracovníkov.
It may therefore apply to social advantages which, at the same time, come within the specific scope of Regulation No 1408/71.
Môže sa preto vzťahovať na sociálne výhody, ktoré súčasne spadajú do osobitnej pôsobnosti nariadenia č. 1408/71 108.
108The two Regulations do not have the same scope ratione personae.
Dve uvedené nariadenia nemajú rovnaký rozsah osobnej pôsobnosti.
109The notion of social advantage in Article 7(2) of Regulation No 1612/68 may also be broader than the notion of social security benefit under Regulation No 1408/71. 110
109Takisto pojem sociálne výhody uvedený v článku 7 ods. 2 nariadenia č. 1612/68 môže byť širší ako pojem dávka sociálneho zabezpečenia podľa nariadenia č. 1408/71. 110
109 — Commission v Luxembourg, cited in previous footnote, paragraph 20, following the Opinion of Advocate General Jacobs in the same case, points 32 to 34.
109 — Pozri rozsudok Komisia/Luxembursko, už citovaný v poznámke pod čiarou 108, bod 20, v súlade s návrhmi, ktoré predniesol generálny advokát Jacobs v tej istej veci, body 32 až 34.
110 — See the Opinion of Advocate General Kokott in Hosse, cited in footnote 30, point 104, and the Opinion of Advocate General Kokott of 29 March 2007 in Case C-287/05 Hendrix, pending, point 52.
110 — Pozri návrhy, ktoré predniesla generálna advokátka Kokott vo veci Hosse, už citovanej v poznámke pod čiarou 30, bod 104, a návrhy tej istej generálnej advokátky vo veci Hendrix, C-287/05, Zb. s. I-6909, bod 52.
111 — See, inter alia, Schmid, cited in footnote 108; Meints, cited in footnote 52; Case C-35/97 Commission v France [1998] ECR I-5325; Case C-33/99 Fahmi [2001] ECR I-2415; De Cuyper, cited in footnote 30; and Celozzi, also in footnote 30.
111 — Pozri okrem iného rozsudky Schmid, už citovaný v poznámke pod čiarou 108; Meints, už citovaný v poznámke pod čiarou 52; z 24. septembra 1998, Komisia/Francúzsko, C-35/97, Zb. s. I-5325; z 20. marca 2001, Fahmi, C-33/99, Zb. s.
Commission v Luxembourg and Martínez Sala, both cited in footnote 108, appear to be exceptions to this practice.
Rozsudky Komisia/Luxembursko, už citovaný v poznámke pod čiarou 108, a Martínez Sala, takisto citovaný v poznámke pod čiarou 108, sú asi výnimkami z tohto pravidla.
If the Court shares my view on the answers to be given to the first three questions, it is indeed necessary to answer the fourth question.
Ak Súdny dvor prijme mnou navrhované odpovede na prvé tri otázky, je naozaj potrebné odpovedať na štvrtú otázku.
unnecessary to examine their position from the perspective of Regulation No 1612/68.
skúmať ich postavenie z hľadiska nariadenia č. 1612/68.
Should the Court hold that such persons are in a purely internal situation with no link with Community law, neither Regulation No 1408/71 nor Regulation No 1612/68 can apply.
Pokiaľ by Súdny dvor rozhodol, že takéto osoby sa nachádzajú vo výlučne vnútornej situácii, ktorá nijako nesúvisí s právom Spoločenstva, nariadenie č. 1408/71 ani nariadenie č. 1612/68 nie sú uplatniteľné.
By a letter of formal notice of 17 December 2002, the Commission informed the Belgian Government that in its view the 2001 version of the Decree infringed Articles 39 and 43 EC as well as Regulation No 1408/71.
Listom zo 17. decembra 2002 Komisia oznámila belgickej vláde, že podľa jej názoru je znenie dekrétu z roku 2001 v rozpore s článkami 39 ES a 43 ES, ako aj s nariadením č. 1408/71.
The Commission specifically took issue with the residence requirement, under which only persons living in the Flemish region or in the bilingual region of Brussels-Capital could be affiliated to the Flemish care insurance.
Komisia konkrétne vytýkala podmienku bydliska, podľa ktorej môžu byť účastníkmi flámskeho systému poistenia sociálnej starostlivosti len osoby s bydliskom na území holandského jazykového regiónu alebo v dvojjazyčnom regióne Bruselhlavné mesto.
By its fourth question, the referring court wishes to know what would happen if the current (2004) version of the 1999 Decree were inconsistent with Community law.
Svojou štvrtou otázkou sa vnútroštátny súd pýta, aká situácia nastane, pokiaľ by súčasné znenie (z roku 2004) dekrétu z roku 1999 bolo nezlučiteľné s právom Spoločenstva.
More particularly, the question arises whether Community law would preclude reversion to the system in force before the adoption of the 2004 Decree, i.e. a system where access to benefits under the Flemish care insurance was unequivocally dependent on residence in the Dutchspeaking region or the bilingual region of Brussels-Capital, irrespective of the category of claimant (‘the 2001 version of the Decree’).
Konkrétnejšie, vzniká otázka, či by právo Spoločenstva bránilo návratu k systému platnému pred prijatím dekrétu z roku 2004, teda k systému, v ktorom bol prístup k dávkam flámskeho poistenia sociálnej starostlivosti podmienený bydliskom v holandskom jazykovom regióne alebo v dvojjazyčnom regióne Bruselhlavné mesto, bez ohľadu na kategóriu žiadateľa (ďalej len „znenie dekrétu z roku 2001“).
The Flemish Parliament took the Commission’s complaints into account and modified the Decree with the specific intention of making it compatible with Community law. 112
Flámsky parlament zohľadnil pripomienky Komisie a zmenil dekrét tak, aby bol zlučiteľný s právom Spoločenstva. 112
112 — See the travaux préparatoires of the Decree of 30 April 2004, Parlementaire Stukken, Vlaams Parlement, 20032004, nr. 1970/1, p.
112 — Pozri návrh dekrétu z 30. apríla 2004, Parlementaire Stukken, Vlaams Parlement, 2003 — 2004, č. 1970/1, s.
An amendment of the Decree of 30 March 1999 concerning the organisation of the care insurance is therefore necessary …’ (my translation).
Je preto nutné zmeniť dekrét z 30. marca 1999 o organizácii poistenia sociálnej starostlivosti…“
The Flemish Government submits that a reply to the fourth question is necessary only if the present version of the Decree is inconsistent with Community law, which, in its submission, is not the case.
Flámska vláda tvrdí, že na štvrtú otázku je potrebné odpovedať len vtedy, ak je súčasné znenie dekrétu nezlučiteľné s právom Spoločenstva, čo podľa jej tvrdenia nie je pravda.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-212/06 interests of the constituency they represent.
NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKY — E. SHARPSTON — VEC C-212/06
It is however quite unclear why that fact of itself makes the whole situation a purely internal one.
Nie je však zrejmé, prečo by na základe tejto samotnej skutočnosti mala byť celá situácia výlučne vnútorná.
The Flemish Government argues that the applicants in the main proceedings are not interested in promoting freedom of movement for migrant workers, but only in protecting the inhabitants of the Frenchspeaking region.
Flámska vláda tvrdí, že žalobkyne v konaní vo veci samej nemajú záujem podporovať voľný pohyb migrujúcich pracovníkov, ale len chrániť obyvateľov vo francúzskom jazykovom regióne.
The situation is therefore purely internal.
Situácia je teda čisto vnútorná.
It also repeats its earlier argument that, since the Belgian constitutional structure prevents the Decree (in any of its versions) from being applied to inhabitants of the Frenchspeaking or Germanspeaking regions, there is no infringement of Community law.
Opakuje tiež svoj skorší argument, že keďže belgické ústavné usporiadanie bráni uplatneniu dekrétu (v akomkoľvek znení) na obyvateľov francúzskeho jazykového regiónu alebo nemeckého jazykového regiónu, neexistuje porušenie práva Spoločenstva.
As to the second, I have already recalled that according to the Court’s consistent caselaw, the internal constitutional structure of a Member State cannot excuse an infringement of Community law.
Pokiaľ ide o druhý argument, už som pripomenula, že podľa ustálenej judikatúry nemôžu vnútroštátne ústavné usporiadania odôvodniť porušenie práva Spoločenstva.
For the reasons given above, I consider that the questions referred by the Cour d’arbitrage (Court of Arbitration), now Cour constitutionnelle (Constitutional Court), of Belgium should be answered as follows:
Z vyššie uvedených dôvodov navrhujem, aby Súdny dvor odpovedal na otázky položené Cour d’arbitrage (rozhodcovský súd), teraz Cour constitutionnelle (ústavný súd) Belgicka takto:
‘— A care insurance scheme such as the one established by the Flemish Community falls within the scope ratione materiae of Council Regulation (EEC) No 1408/71
— Taký systém poistenia sociálnej starostlivosti, aký zaviedlo Flámske spoločenstvo, spadá do vecnej pôsobnosti nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971
GOVERNMENT OF THE FRENCH COMMUNITY AND WALLOON GOVERNMENT of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to selfemployed persons and to members of their families moving within the Community, as defined in Article 4 thereof.
VLÁDA FRANCÚZSKEHO SPOLOČENSTVA A VALÓNSKA VLÁDA o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva, tak ako je vymedzená v článku 4 uvedeného nariadenia.