natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Apart from the budget and legislation, Parliament acquired the right under Maastricht – and hence during my presidency – to say yes or no to the accession of new members.
K veľkému cieľu rozšírenia parlamentného spolurozhodovania v legislatíve a rozpočte sa muselo dospieť mnohými malými zmenami politickej praxe.
This right was exercised when the number of Member States rose from 12 to 15, enabling the broad mass of the public to understand what wais involved.
Pôvodná neformálna spolupráca medzi Radou, Komisiou a Parlamentom sa postupne zakotvila na pevnejšom základe medziinštitucionálnej dohody.
A decade later, when the time came for the eastward enlargement, Parliament’s right to give its assent was turned into a historic first step in a new direction.
Praktické zlepšenia rozpočtového postupu zavedené v tomto čase boli v celkovom meradle malými, ale dôležitými krokmi, ktoré v ďalšom období učinili z Parlamentu rozpočtový orgán s rozsiahlymi právomocami tak, ako ho poznáme dnes.
When I attended EU summits as president of Parliament I was able to put Parliament’s case. Even apparently trivial gestures are signicant to the extent that, in protocol terms, they denote enhanced status.
Popri rozpočte a zákonodarstve získal Parlament prostredníctvom Maastrichtu, teda počas môjho funkčného obdobia, právo odsúhlasiť alebo zamietnuť vstup nových členských štátov.
As a result of a custom introduced during my presidency, the President of Parliament is not only allowed to speak at the start of a summit, but also photographed with the Heads of State or Government and the Commission President.
Toto právo sa uplatnilo a zviditeľnilo širokej verejnosti pri rozšírení z 12 na 15 členských štátov.
Since the autumn 1992 Birmingham Summit the President of Parliament has appeared in every ocial photograph of the participants or ‘family portrait’.
O desaťročie neskôr, pri rozšírení na východ, našla parlamentná právomoc schvaľovania svoje uplatnenie pri zrode historických udalostí.
What really mattered, of course, was not gestures of this kind, but the policy directions charted at the summits held during that period.
Ako predseda Parlamentu som na vrcholných stretnutiach EÚ prezentoval stanoviská Európskeho parlamentu.
An opportunity to set a new course arose two months after Birmingham, at the Edinburgh Summit, at which I put forward a new scheme to the assembled Heads of State or Government laying down how seats were to be allocated in Parliament.
Pritom zohrávali dôležitú úlohu aj zdanlivo vedľajšie gestá ako symbol protokolárneho ohodnotenia.
As a result of reunication Germany was given 99 seats, and in general the numbers of seats were
Takto sa počas môjho funkčného obdobia zaviedol zvyk nielen zaradiť
based more accurately on the size of the Member States – as democracy demands.
prejav predsedu Parlamentu na začiatok vrcholnej schôdze, ale odfotiť ho aj v kruhu vedúcich predstaviteľov štátov a vlád, ako aj predsedu Komisie.
The proposal was accepted and implemented.
V dôsledku zjednotenia získalo Nemecko 99 kresiel.
One event that stands out is the 1993 summit in Denmark, which opened up a genuine prospect of accession to the central and eastern European countries in the process of reform.
Ďalej treba vyzdvihnúť vrcholné stretnutie v Dánsku v roku 1993.
The firm promise was, however, made subject to binding conditions known as the ‘Copenhagen criteria’.
Štátom strednej a východnej Európy podstupujúcim reformy otvoril perspektívu pristúpenia.
Whether the then Community of twelve could accept new Members while keeping up the momentum of European integration was a question that had to be taken into account.
Európskemu kurzu to udalo jasný smer: prestavba pôvodného komunistického režimu na demokraciu a právny štát, transformácia pôvodného plánovaného hospodárstva na sociálne trhové hospodárstvo a prevzatie právnych predpisov Spoločenstva.
The seed of Copenhagen sprouted up in the years after, and the fruits were reaped a decade later when the biggest single enlargement was achieved in 2004.
Ako zástupcovi Európskeho parlamentu mi počas kodanského samitu osobitne záležalo nielen na posudzovaní schopnosti kandidátov vstú-
During my term of oce from January 1992 to the 1994 European election Parliament advanced quite a long way towards the goal of becoming a Europe-wide democratic representative body adopting laws and the budget on an equal footing with the Council and hence controlling the destiny of some 500 million people.
Počas môjho pôsobenia vo funkcii od januára 1992 až do európskych volieb v roku 1994 Európsky parlament pokročil výrazne dopredu na ceste k demokratickému orgánu zastupujúcemu občanov Európy, ktorý rovnoprávne s Radou schvaľuje zákony a rozpočet a usmerňuje tak osudy bezmála 500 miliónov ľudí.
At that time my attention was often focused on the gradual progress of European unication in parliamentary work.
V tomto období som sa často sústredil na postupné napredovanie európskeho zjednocovania prostredníctvom práce v Parlamente.
But the memory of the ‘daily grind’ is eclipsed by Parliament’s ‘moments of glory’.
V pamäti však túto namáhavú mravčiu prácu prekrývajú svetlé okamihy Európskeho parlamentu, ku ktorým patria výnimočné európske prejavy kráľovnej Alžbety II. a Václava Havla v štrasburskom pléne.
Two examples which, to my mind, belong to the latter category are the splendid European speeches by Queen Elizabeth II and Vaclav Havel in the Strasbourg Chamber, testimonies to pan-European unication that are still worth reading!
Dodnes sú to svedectvá celoeurópskeho zjednotenia, ktoré stoja za prečítanie!
PARLIAMENT AT THE BEGINNING OF A NEW ERA IN EUROPE
PARLAMENT NA ZAČIATKU NOVEJ EPOCHY V EURÓPE
JULY 1994 JANUARY 1997
JÚL 1994 JANUÁR 1997
The European Parliament elected in June 1994 met for the first time in a new Europe.
Európsky parlament zvolený vo voľbách v roku 1994 sa zišiel v novej Európe. Berlínsky múr padol.
Never before in its history had the European Parliament been required to adjust to such a fundamentally changed political environment.
Európsky parlament sa ešte nikdy predtým nemusel prispôsobiť takejto zásadnej zmene politického prostredia.
The 1994 European elections had been the first in which the citizens of the former GDR had taken part.
Na voľbách do Európskeho parlamentu v roku 1994 sa po prvýkrát zúčastnili občania bývalej NDR.
It was particularly moving for me to be able, in my inaugural speech, to welcome colleagues from East Germany as freely elected Members.
Možnosť privítať v mojom prejave, pri príležitosti nástupu do funkcie, kolegyne a kolegov z východného Nemecka ako slobodne zvolených poslancov, bola pre mňa mimoriadne vzrušujúca.
A few months later, in January 1995, Parliament also welcomed MEPs from three new Member States, Finland, Sweden and Austria.
O niekoľko mesiacov neskôr, v januári 1995, Parlament privítal aj poslancov z ďalších nových členských štátov – Fínska, Švédska a Rakúska.
This was the first step towards the unication of Europe as a continent.
Bol to prvý krok k zjednoteniu celej Európy.
The European Parliament had grown in size from 567 to 626 Members.
Počet poslancov v Európskom parlamente stúpol z 567 na 626.
It was not only bigger, but also richer in terms of its political culture, experience, tradition.
Parlament sa tak stal nielen väčším, ale z hľadiska politickej kultúry aj bohatším o nové skúseností a tradície.
The European Community had set out along the road to negotiations on the accession of the States of Central and Eastern Europe.
Európske spoločenstvo sa vydalo na cestu rokovaní o pristúpení štátov strednej a východnej Európy.
However, their parliaments were, naturally enough, lacking in knowledge and a real understanding of the procedures, requirements and problems involved in the impending accession process.
Parlamenty týchto krajín prirodzene nepoznali postupy, požiadavky a ťažkosti, s akými sa stretnú počas blížiaceho sa procesu pristúpenia a nerozumeli im.
The European Parliament had to help them grow into their role in transposing the acquis communautaire into the national law of their countries.
Európsky parlament im musel pomôcť pri zavádzaní acquis communautaire do legislatívy ich krajín.
At my instigation, for the first time in the history of the European unication process all the presidents of the parliaments of the applicant States came together in the European Parliament for a free and frank exchange of views.
Na základe mojej iniciatívy sa v Európskom parlamente po prvýkrát v dejinách európskeho zjednotenia stretli všetci predsedovia parlamentov kandidátskych štátov, aby si otvorene vymenili svoje názory.
The importance of such exchanges was demonstrated by the fact that meetings of this kind were then held regularly until the accession negotiations proper started.
Význam tejto udalosti sa ukázal v tom, že takéto stretnutia sa konali pravidelne až do začiatku konkrétnych prístupových rokovaní.
Our Parliament played a pioneering role in the work of providing parliamentary scrutiny of and safeguards for the European unication process.
Náš Parlament prevzal vedúcu úlohu v súvislosti s parlamentnou účasťou a zabezpečením zjednotenia celej Európy.
A few months before the European elections the Treaty of Maastricht had come into force and, for the first time, had conferred on the European Parliament genuine rights of codecision, in particular in the area of the directives and regulations dealing with the completion of the internal market.
Niekoľko mesiacov pred voľbami do Európskeho parlamentu nadobudla účinnosť Maastrichtská zmluva a Európskemu parlamentu priniesla po prvýkrát skutočné spolurozhodovacie práva, najmä v oblasti smerníc a nariadení týkajúcich sa dokončenia jednotného trhu.
Those rights now took eect.
Tieto práva už nadobudli účinnosť.
D in when I, on behalf of Parliament, signed the first EC directive which had been adopted under the new codecision procedure and was subsequently published in the Ocial Journal and brought into force as a ‘Directive of the European Parliament and of the Council’.
D kon zverejnená v Úradnom vestníku Európskej únie a nadobudla účinnosť ako „smernica Európskeho parlamentu a Rady”.
Its new powers had turned an advisory parliament into a decisionmaking parliament, but its working methods and its public prole were still those of a parliament with a purely consultative role.
Novými právomocami sa z Parlamentu ako poradného orgánu stal rozhodovací orgán, jeho pracovné metódy a vystupovanie na verejnosti však ešte stále predstavovali Parlament s čisto konzultačnými právomocami.
We faced the task, therefore, of reforming those working methods, for example the conduct of debates and votes in plenary and cooperation between the committees, and reorganising Parliament’s press and public relations work.
Pred nami teda bola úloha, ako zreformovať pracovné metódy, napríklad priebeh diskusií a hlasovania v pléne, spoluprácu medzi výbormi, organizáciu tlače a styk s verejnosťou.
This was quite a task.
To bol poriadny kus práce.
Although, initially, almost all my colleagues were enthusiastic advocates of the thoroughgoing reforms, that enthusiasm shrank with every step in the process of putting our intentions into practice.
Spočiatku sa takmer všetky kolegyne a kolegovia s nadšením zasadzovali za zásadné reformy, ich oduševnenie však klesalo každým krokom na ceste ku skutočným činom.
To this day I am grateful to Pauline Green and Wilfried Martens for their determined support in pushing through the reforms in the face of the scepticism of their political groups.
Ešte dnes som vďačný Pauline Greenovej a Wilfriedovi Martensovi za to, že ma dôrazne podporovali a že presadili reformy vo svojich nespokojných politických skupinách.
Today, Parliament’s working methods are once again in need of reform.
Aj v súčasnosti však pracovný postup Parlamentu opäť potrebuje reformu.
As the successor to Jacques Delors, who stood down at the end of 1994 after an exceptionally successful 10-year period of oce as President of the Commission, the Heads of State and Government proposed the Prime Minister of Luxembourg, Jacques Santer.
Za nástupcu Jacquesa Delorsa, ktorý odstúpil v roku 1994 po mimoriadne úspešnom desaťročnom funkčnom období ako predseda Komisie, navrhovali hlavy štátov a predsedovia vlád predsedu luxemburskej vlády, pána Jacquesa Santera.
Although it was no more than a consultation, all those involved knew that any candidate who failed to secure majority support in Parliament would forfeit all credibility.
Išlo iba o konzultáciu, všetci zúčastnení však vedeli, že žiaden kandidát, ktorý nemá podporu väčšiny Parlamentu, nebude úspešný.
It was also clear that in such an event Santer would not take up his oce.
Taktiež bolo jasné, že v takomto prípade by pán Santer nenastúpil do funkcie.
Parliament had secured at least some say in the process of making top-level appointments in Europe.
Parlament si vybojoval vstup do procesu spolurozhodovania pri obsadzovaní poprednej pozície v Európe.
For the first time, the appointment of the new EU Commissioners-des-ignate was dependent on a vote of condence in the European Parliament.
Po prvýkrát bolo tiež pred zostavením novej Komisie potrebné hlasovanie o dôvere v Európskom parlamente, pričom na prípravu tohto hlasovania si Parlament musel o každom kandidátovi vytvoriť jasný obraz.
In the face of opposition from many governments and the reluctance of the Commission, I secured an agreement that, prior to the vote of condence in plenary, each individual nominee would be required to undergo a hearing in the Parliament committee responsible for the area covered by his or her portfolio.
Napriek odporu mnohých vlád a váhaniu Komisie som dokázal presadiť, že pred hlasovaním o dôvere v pléne sa každý kandidát musí jednotlivo zúčastniť na vypočutí vo výbore zodpovednom za oblasť jeho pôsobnosti.
There was no basis in the Treaties for this procedure.
V zmluvách však neexistoval základ pre takýto postup.
What was then a coup has now become an established procedure by means of which the European Parliament has already demonstrated several times that it exercises some inuence over the composition of the Commission.
Z vtedajšej prevratnej zmeny sa medzitým stal ustálený postup, ktorým Európsky parlament už viackrát preukázal svoj vplyv na zostavovanie Komisie.
This success showed me that it is more important for the European Parliament to exert the inuence it does have, right down to the last detail, rather than bemoaning its lack of powers.
Mne tento úspech ukázal, že pre Európsky parlament je dôležitejšie až do poslednej kvapky využiť svoje možnosti vplyvu, namiesto toho, aby sa sťažoval na chýbajúce práva.
One activity gave me particular pleasure during my term of oce.
Jedna činnosť mi však spôsobovala mimoriadnu radosť.
In my inaugural speech I had promised that I would travel to the regions of the Member States and, at their request, to my colleagues’ constituencies.
V mojom prejave pri príležitosti nástupu do funkcie som sľúbil, že navštívim regióny členských štátov a v prípade záujmu aj volebné obvody kolegýň a kolegov.
I had 40 opportunities to full that promise and if I only learnt one thing, it was this: public support for European unication in the regions is often much greater than the political manoeuvring performed in some capital cities would lead one to suspect.
Štyridsaťkrát som mal príležitosť splniť môj sľub. A videl som, že podpora zjednotenia Európy zo strany občanov je v regiónoch často väčšia, než sa možno domnievať na základe niektorých politických manévrov v hlavných mestách.
JANUARY 1997 JULY 1999
JANUÁR 1997 JÚL 1999
It is not easy to sum up a presidency full of events and anecdotes.
Zhrnúť predsedníctvo plné udalostí a veselých historiek nie je jednoduché.
Some of my memories still stir strong emotions, such as the visit to Parliament by the King and Queen of Spain, or the visit by Rafael Caldera, an old friend from the dicult times of opposition to Franco, or the presence of members of my family and close friends on the day when I was elected.
Niektoré spomienky vo mne ešte stále vyvolávajú emócie, ako napr. návšteva španielskeho kráľovského páru v Parlamente, návšteva môjho starého priateľa Rafaela Calderu z tvrdých čias opozície proti Francovi, či prítomnosť mojej rodiny, blízkych a priateľov v deň môjho zvolenia.
However, it is not my own feelings that count here but the outstanding events for the future of Europe and the European Parliament.
Dôležité však nie sú moje pocity, ale udalosti významné z hľadiska budúcnosti Európy a Európskeho parlamentu.
The Treaty of Amsterdam: From this point of view, I would start by highlighting the negotiations for the Treaty of Amsterdam: in the first five months of my presidency I set myself the task of continuing the work of my predecessor, Klaus Hänsch, visiting 14 Member State Heads of Government.
Amsterdamská zmluva: tu by som chcel v prvom rade poukázať na rokovania o Amsterdamskej zmluve. V prvých piatich mesiacoch môjho predsedníctva mi pripadla úloha pokračovať v práci môjho predchodcu Klausa Hanscha a navštíviť predsedov vlád štrnástich členských štátov.
This was physically exhausting, but it enabled me to go to the informal summit in Noordwijk with a European Parliament position that was favourably received by the Heads of State and Government and that provided a way out of the impasse that was blocking the negotiations.
Bola to fyzicky náročná úloha, no umožnila mi zúčastniť sa na neformálnej schôdzke v Noordwijku a predstaviť pozíciu Parlamentu, ktorú priaznivo prijali hlavy štátov a vlád a ktorá umožnila rokovaniam vyjsť zo slepej uličky.
I must stress that I acted in close cooperation with the Dutch Presidency throughout and that, as a result of this cooperation and determination, the European Parliament and democracy were strengthened in Amsterdam.
Treba zdôrazniť, že som stále úzko spolupracoval s holandským predsedníctvom a že Európsky parlament a demokracia boli vďaka tejto spolupráci a odhodlaniu posilnené.
The adoption of the euro: The second key moment I should like to recall is the European Parliament’s approval of the first eleven Member States to launch the euro.
Prijatie eura: druhým kľúčovým momentom, ktorý by som chcel pripomenúť, je rozhodnutie Európskeho parlamentu o prvých jedenástich členských štátoch, ktoré mali zaviesť euro.
This took place at a formal sitting that was widely covered in the media.
Stalo sa tak na slávnostnej schôdzi, ktorú sledovali mnohé médiá.
That same day, 2 May 1998, the European Council appointed the first President of the European Central Bank following tense and interminable negotiations.
V ten istý deň, 2. mája 1998, Európska rada po napätých a nekonečných rokovaniach vymenovala prvého prezidenta Európskej centrálnej banky.
It was Parliament’s task to question the President designate, and it took advantage of Duisenberg’s weakened position (owing to the diculties surrounding his nomination) to ensure that its support was duly valued and to obtain in exchange an undertaking from the recently appointed President to appear regularly before Parliament to report on the bank’s progress.
Parlament mal za úlohu preveriť dezignovaného prezidenta a využil oslabenú pozíciu Duisenberga (z dôvodu ťažkostí sprevádzajúcich jeho vymenovanie), aby mu vyjadril svoju podporu a ako protihodnotu za to získal záväzok novovymenovaného prezidenta predstupovať pravidelne pred Parlament a informovať ho o činnosti banky.
Both Wim Duisenberg and his successor Jean-Claude Trichet scrupulously complied with this commitment, thus enabling Parliament to exercise scrutiny over the European Central Bank whilst fully respecting its independence.
Tak Duisenberg, ako aj jeho nástupca Trichet tento záväzok svedomito dodržiavali, čo Parlamentu umožnilo kontrolovať Európsku centrálnu banku za úplného zachovania jej nezávislosti.
Looking back on these events ten years later, it becomes clear that once again the prophecies were mistaken.
Pri spätnom pohľade na tieto udalosti po desiatich rokoch možno znova skonštatovať, že predpovede boli nesprávne.
Compromise is never a brilliant solution but at that point, as at other times when European integration
Kompromis nie je nikdy najlepším riešením, ale v tom čase, ako aj v iných momentoch blokovania procesu európskej integrácie, umožnil pokračovať vpred.
The results are there for all to see: the European Central Bank has had two outstanding presidents who have successfully defended its independence and eectiveness.
Výsledky sú viditeľné – Európska centrálna banka mala dvoch vynikajúcich prezidentov, ktorí úspešne hájili jej nezávislosť a efektívnosť.
And the euro has become a leading currency that Europeans see as their own, indeed as their only one.
Euro sa stalo vedúcou menou, ktorú Európania považujú za vlastnú, v skutočnosti za svoju jedinú.
The resignation of the Commission: The third key moment that must be highlighted is Parliament’s decision to exercise its right of control over the Commission’s activities, a decision which eventually led to the latter’s resignation.
Demisia Komisie: tretí kľúčový moment, ktorý treba zdôrazniť, bolo rozhodnutie Parlamentu uplatniť svoje právo na kontrolu činnosti Komisie – rozhodnutie, ktoré nakoniec viedlo k jej demisii.
This was a tense process that was particularly painful for me, given my friendship and ideological anity with Jacques Santer and other members of the Commission, especially Marcelino Oreja.
Šlo o napätý proces, ktorý bol pre mňa osobitne bolestný vzhľadom na priateľstvo a ideovú blízkosť so Jacquesom Santerom a ďalšími členmi Komisie, najmä s Marcelinom Orejom.
But it was a decisive moment for the future of the European Parliament.
Išlo však o rozhodujúci okamih pre budúcnosť Európskeho parlamentu.
Since Maastricht, the Commission has had to obtain Parliament’s con-dence.
Od Maastrichtu si Komisia musela získavať dôveru Parlamentu.
Jacques Santer himself recognised this in the speech he made on taking oce.
To uznal aj sám Santer v prejave pri nástupe do funkcie.
But the conviction then held by the Commission that it should be independent in relation not only to national interests but also to Parliament prevailed.
Prevládlo však presvedčenie, ktoré bolo v danej dobe v Komisii rozšírené – že Komisia by mala byť nezávislá nielen vo vzťahu k národným záujmom, ale aj vo vzťahu k Parlamentu.
The first consequence of that episode is that the Commission cannot place itself in a position of confrontation with the parliamentary assembly, whose condence must be maintained at all times.
Prvým dôsledkom tejto udalosti je, že Komisia nemôže zaujímať konfrontačnú pozíciu voči parlamentnému zhromaždeniu, ktorého dôveru si musí neustále zachovávať.
Romano Prodi saw this clearly and reached an agreement with Parliament that would enable it to demand the resignation of any Commissioner who had lost this condence.
Prodi to jasne chápal a pristúpil na dohodu s Parlamentom, ktorá by mu umožnila požadovať demisiu každého komisára, ktorý túto dôveru stratil.
José Manuel Barroso also followed the same course in the Rocco Buttiglione episode.
Barroso pokračoval v rovnakých šľapajach v prípade Buttiglioneho.
It can thus be seen as a decisive stage in the evolution towards a parliamentary system.
Preto ide o rozhodujúcu etapu v smerovaní k parlamentnému systému.
The second consequence is that the Commission has carried out an in-depth internal reform to strengthen control mechanisms, as called for by the Committee of Independent Experts.
Druhým dôsledkom je, že Komisia uskutočnila dôkladnú vnútornú reformu na posilnenie mechanizmov kontroly, ako požadoval výbor nezávislých expertov.
European citizens have beneted.
To bolo na osoh európskym občanom.
The third and less well-known consequence is in my view equally clear: it concerns the goal of transforming the Commission into a technical secretariat of the Council – a recurrent goal set by those who would like to reduce the European Union to an intergovernmental organisation.
Tretí, menej známy dôsledok, je podľa mňa rovnako zrejmý: je ním úmysel pretransformovať Komisiu na technický sekretariát Rady – opakovaný cieľ tých, ktorí by chceli zúžiť Európsku úniu na medzivládnu organizáciu.
This goal was finally cast aside.
Tento cieľ napokon zostal bokom.