natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Following a complaint filed by several economic operators, the Commission requested the German authorities, by letter of 15 April 2003, to give clear instructions to the government bodies responsible for the combating of fraud to bring to an end the marketing on German territory of products designated as ‘Parmesan’ which did not comply with the specification for the PDO ‘Parmigiano Reggiano’.
Na základe sťažnosti, ktorú podalo niekoľko hospodárskych subjektov, Komisia listom z 15. apríla 2003 vyzvala nemecké orgány, aby dali správnym orgánom zodpovedným za stíhanie podvodov jasné pokyny, že majú ukončiť uvádzanie výrobkov označených ako „parmesan“, ktoré nezodpovedajú záväznej špecifikácii CHOP „Parmigiano Reggiano“, na trh na nemeckom území.
Since the term ‘Parmesan’, according to the Commission, was a translation of the PDO ‘Parmigiano Reggiano’, its use constituted a breach of Article 13(1)(b) of the regulation.
Výraz „parmesan“ bol podľa Komisie prekladom CHOP „Parmigiano Reggiano“, a jeho používanie teda predstavovalo porušenie článku 13 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 2081/92.
The German Government replied by letter of 13 May 2003 that, although the term ‘Parmesan’ had historical roots in the region of Parma, it had become a generic name for hard cheeses of diverse origins, grated or intended to be grated, distinct from the PDO ‘Parmigiano Reggiano’.
Spolková republika Nemecko odpovedala listom z 13. mája 2003, že výraz „parmesan“, iste pôvodne historicky spojený s regiónom Parma, sa stal druhovým označením tvrdých syrov rozličného zemepisného pôvodu, ktoré sú strúhané alebo určené na strúhanie, a je odlišný od CHOP „Parmigiano Reggiano“.
For that reason, its use did not infringe Regulation No 2081/92.
Preto používanie tohto výrazu nepredstavuje porušenie nariadenia č. 2081/92.
On 17 October 2003, the Commission sent the Federal Republic of Germany a letter of formal notice, to which it replied by letter of 17 December 2003.
Dňa 17. októbra 2003 zaslala Komisia Spolkovej republike Nemecko výzvu, na ktorú tento členský štát odpovedal listom zo 17. decembra 2003.
Not being satisfied by the explanations rendered by the Federal Republic of Germany, on 30 March 2004, the Commission issued a reasoned opinion inviting it to take the measures necessary to comply with the opinion within two months of its notification.
Keďže vysvetlenia poskytnuté Spolkovou republikou Nemecko Komisiu neuspokojili, vydala 30. marca 2004 odôvodnené stanovisko, v ktorom tento členský štát vyzvala, aby prijal opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s týmto stanoviskom v lehote dvoch mesiacov od jeho doručenia.
By letter of 15 June 2004, the Federal Republic of Germany informed the Commission that it adhered to its previous position.
Listom z 15. júna 2004 Spolková republika Nemecko Komisii oznámila, že zotrváva na svojom doterajšom postoji.
In those circumstances, the Commission decided to bring the present action.
Za týchto podmienok sa Komisia rozhodla podať túto žalobu.
By order of the President of the Court of 6 September 2005, the Italian Republic on the one hand, and the Kingdom of Denmark and the Republic of Austria, on the other hand, were given leave to intervene in support of the forms of order sought by the Commission and by the Federal Republic of Germany respectively.
Uznesením zo 6. septembra 2005 predseda Súdneho dvora vyhovel jednak návrhu Talianskej republiky na vstup vedľajšieho účastníka do konania na podporu návrhov Komisie a jednak návrhu Dánskeho kráľovstva a Rakúskej republiky na vstup vedľajšieho účastníka do konania na podporu návrhov Spolkovej republiky Nemecko.
By order of the President of the Court of 15 May 2006, the Czech Republic was given leave to intervene in support of the form of order sought by the Commission.
Uznesením z 15. mája 2006 predseda Súdneho dvora vyhovel návrhu Českej republiky na vstup vedľajšieho účastníka do konania na podporu návrhov Komisie.
In support of its action, the Commission relies on a single ground of complaint relating to the Federal Republic of Germany’s failure to proceed against the use, on its territory, of the name ‘Parmesan’ on the labelling of products which do not comply with the requirements of the specification for the PDO ‘Parmigiano Reggiano’.
Na podporu svojej žaloby Komisia uvádza jedinú výhradu založenú na odmietaní Spolkovej republiky Nemecko sankcionovať na svojom území používanie označenia „parmesan“ na etiketách výrobkov, ktoré nezodpovedajú požiadavkám na špecifikáciu CHOP „Parmigiano Reggiano“.
The Federal Republic of Germany denies the failure to fulfil obligations on three grounds:
Spolková republika Nemecko spochybňuje nesplnenie povinnosti na základe troch druhov dôvodov:
— first, a designation of origin is protected under Article 13 of Regulation No 2081/92 only in the exact form in which it is registered;
— po prvé, označenie pôvodu je chránené podľa článku 13 nariadenia č. 2081/92 iba v presnej forme, v akej je registrované,
— second, the use of the word ‘Parmesan’ does not infringe the protection of the designation of origin ‘Parmigiano Reggiano’, and
— po druhé, používanie slova „parmesan“ nemá za následok porušenie ochrany označenia pôvodu „Parmigiano Reggiano“, a
— third, it is not bound to proceed on its own motion against infringements of Article 13 of the Regulation.
— po tretie, nie je povinná sankcionovať ex offo porušenia uvedeného článku 13.
The Commission claims that the system of Community protection is underpinned by the principle that the registration of a designation containing several terms confers the protection of Community law both on the constituent elements of the compound designation and on the designation as a whole.
Komisia uvádza, že systém ochrany v Spoločenstve spočíva na zásade, podľa ktorej zápis označenia obsahujúceho viacero výrazov poskytuje ochranu práva Spoločenstva tak zložkám zloženého označenia, ako aj celému označeniu.
The effective protection of compound designations therefore implies that, in principle, all the constituent elements of a compound designation are protected against abuse.
Účinná ochrana zložených označení preto predpokladá, že v zásade všetky zložky zloženého označenia majú byť chránené proti zneužívaniam.
The Commission is of the opinion that, in order to guarantee such protection, Regulation No 2081/92 does not require registration of every element of a compound designation intended to be protected, but assumes that each element enjoys intrinsic protection.
Komisia sa domnieva, že s cieľom zabezpečiť túto ochranu nariadenie č. 2081/92 nevyžaduje registráciu každého prvku zloženého označenia, ktorý má byť chránený, ale vychádza zo zásady, že každý z uvedených prvkov je chránený sám osebe.
That interpretation was confirmed by the Court in Joined Cases C-129/97 and C-130/97 Chiciak and Fol [1998] ECR I-3315.
Taký výklad bol potvrdený Súdnym dvorom v rozsudku z 9. júna 1998, Chiciak a Fol (C-129/97 a C-130/97, Zb. s. I-3315).
The Commission argues that the principle of the protection of all the constituent elements of a compound designation is subject to only one exception, provided for in the second indent of Article 13(1) of Regulation No 2081/92, whereby the use of a single element of a compound designation is not regarded as an infringement of Article 13(1)(a) and (b) of the regulation if the element concerned is the name of an agricultural product or of a foodstuff which is considered to be generic.
Komisia tvrdí, že zásada ochrany všetkých zložiek zloženého označenia je iba obmedzená výnimkou stanovenou v článku 13 ods. 1 druhom pododseku nariadenia č. 2081/92, podľa ktorého používanie jednotlivého prvku zloženého označenia sa nepovažuje za odporujúce článku 13 ods. 1 písm. a) a b) uvedeného nariadenia, ak prvok, o ktorý ide, je názov poľnohospodárskeho výrobku alebo potraviny, ktorý sa považuje za druhové označenie.
That provision would be superfluous if the various constituent elements of designations registered exclusively in the form of compound designations were to be considered as not enjoying any protection.
Toto ustanovenie by pritom bolo nadbytočné, ak by sa bolo možné domnievať, že rozličné zložky označení, ktoré sú zaregistrované iba vo forme zložených označení, nepodliehajú žiadnej ochrane.
Furthermore, a single constituent element of a compound designation does not enjoy the protection of Regulation No 2081/92 if the Member States concerned indicated, when notifying the compound designation at issue, that protection was not requested for certain parts of that designation.
Okrem toho jednotlivá zložka zloženého označenia nepožíva ochranu nariadenia č. 2081/92 vtedy, ak dotknuté členské štáty pri oznámení predmetného zloženého označenia uviedli, že sa nepožaduje ochrana určitých častí tohto označenia.
The Commission took that into account when it adopted Regulation No 1107/96, by declaring as appropriate in a footnote that protection of part of the designation concerned was not requested.
Komisia by to musela zohľadniť pri prijímaní nariadenia č. 1107/96 tým, že v poznámke pod čiarou by v prípade potreby uviedla, že ochrana časti predmetného označenia sa nepožaduje.
In the case of the designation ‘Parmigiano Reggiano’, no footnote was inserted in relation to either of those constituent elements.
V prípade označenia „Parmigiano Reggiano“ sa ani jedna z týchto dvoch zložiek v poznámke pod čiarou nenachádza.
The Federal Republic of Germany replies that a PDO enjoys the protection of Article 13 of Regulation No 2081/92 only in the exact form in which it is registered.
Spolková republika Nemecko odpovedá, že CHOP požíva ochranu podľa článku 13 nariadenia č. 2081/92 iba v presnej forme, v akej je registrované.
The opposite contention cannot be inferred from the Court’s judgment in Chiciak and Fol, notwithstanding the Commission’s argument to that effect.
V rozpore s tým, čo tvrdí Komisia, z už citovaného rozsudku Chiciak a Fol nemožno vyvodiť opačný záver.
Furthermore, according to the Federal Republic of Germany, in the context of Case C-66/00 Bigi [2002] ECR I-5917, the Italian Republic itself expressly confirmed that it had purposely not registered the designation ‘Parmigiano’.
Okrem toho v rámci veci, ktorá viedla k rozsudku z 25. júna 2002, Bigi (C-66/00, Zb. s. I-5917), Talianska republika sama výslovne potvrdila, že upustila od registrácie označenia „Parmigiano“.
In those circumstances, in the absence of registration, the designation ‘Parmigiano’ is not protected by Community law.
Za týchto okolností, teda bez registrácie, nie je toto označenie chránené podľa práva Spoločenstva.
In that regard, the eighth recital in the preamble to Regulation No 1107/96 states that ‘certain Member States have made it known that protection was not requested for some parts of designations and this should be taken into account’.
V tejto súvislosti z ôsmeho odôvodnenia nariadenia č. 1107/96 vyplýva, že „… isté členské štáty oznámili, že pre isté časti označení nežiadajú ochranu, a toto bolo treba vziať do úvahy“.
References in Regulation No 1107/96 to footnotes contained in its annex specify the cases in which protection of part of the designation concerned was not requested.
Nariadenie č. 1107/96 spresňuje odkazmi na poznámky pod čiarou vo svojej prílohe prípady, v ktorých sa ochrana časti dotknutého označenia nepožadovala.
It must however be pointed out that the lack of a declaration that, for certain elements of a designation, the protection conferred by Article 13 of Regulation No 2081/92 was not requested, cannot constitute a sufficient basis for determining the scope of that protection (see, to that effect, Chiciak and Fol, paragraph 37).
Je však namieste uviesť, že neexistencia vyhlásenia, ktoré by dosvedčovalo, že pre určité zložky označenia sa nepožadovala ochrana poskytovaná článkom 13 nariadenia č. 2081/92, nemôže tvoriť dostatočný základ pre určenie rozsahu uvedenej ochrany (pozri v tomto zmysle rozsudok Chiciak a Fol, už citovaný, bod 37).
Under the system of protection created by Regulation No 2081/92, questions concerning the protection to be accorded to the various constituent parts of a name, in particular the question whether a generic name or a constituent part protected against the practices referred to in Article 13 of that regulation may be concerned, are matters which fall for determination by the national court on the basis of a detailed analysis of the facts presented before it by the parties concerned (Chiciak and Fol, paragraph 38).
V systéme ochrany, ktorý vytvorilo nariadenie č. 2081/92, patria otázky týkajúce sa ochrany, ktorá sa má poskytnúť rôznym zložkám označenia, a najmä otázky, či ide prípadne o druhový názov alebo o zložku chránenú proti praktikám uvedeným v článku 13 uvedeného nariadenia, do posúdenia, ktoré má vykonať vnútroštátny súd na základe podrobnej analýzy skutkového kontextu, ako mu ho opíšu dotknuté osoby (rozsudok Chiciak a Fol, už citovaný, bod 38).
In those circumstances, the Federal Republic of Germany’s argument that a PDO enjoys protection under Article 13 of Regulation No 2081/92 only in the exact form in which it is registered cannot succeed.
Za týchto podmienok nemôže platiť tvrdenie Spolkovej republiky Nemecko, podľa ktorého CHOP požíva ochranu podľa článku 13 nariadenia č. 2081/92 iba v presnej forme, v akej je registrované.
According to the Commission, the marketing under the name ‘Parmesan’ of cheese which does not comply with the specification for the PDO ‘Parmigiano Reggiano’ constitutes an infringement of Article 13(1)(b) of Regulation No 2081/92, since the term ‘Parmesan’ is the correct translation of the PDO ‘Parmigiano Reggiano’.
Podľa Komisie predstavuje uvádzanie syrov, ktoré nezodpovedajú špecifikácii CHOP „Parmigiano Reggiano“, do obehu pod označením „parmesan“ porušenie článku 13 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 2081/92, pretože výraz „parmesan“ je správnym prekladom CHOP „Parmigiano Reggiano“.
The translation, like the PDO in the language of the Member State which obtained registration of that designation, is exclusively reserved for products which comply with the specification.
Preklad, rovnako ako CHOP v jazyku členského štátu, ktorý dosiahol registráciu tohto označenia, je výlučne vyhradený pre výrobky, ktoré zodpovedajú špecifikácii.
The Commission adds that, as shown by the close connection which evolved historically between the specific geographic region of Italy where that type of cheese comes from and the term ‘Parmesan’, the term is not a generic name which can be distinguished from the PDO ‘Parmigiano Reggiano’.
Komisia dodáva, že ako preukazuje úzka súvislosť medzi konkrétnym zemepisným regiónom v Taliansku, odkiaľ tento druh syra pochádza, a výrazom „parmesan“, ktorú dosvedčuje historický vývoj, tento výraz nie je druhovým názvom, ktorý by sa mohol odlišovať od CHOP „Parmigiano Reggiano“.
In any case, use of the name ‘Parmesan’ for a cheese which does not comply with the specification for the PDO ‘Parmigiano Reggiano’ constitutes an evocation of that PDO, which is prohibited by Article 13(1)(b) of Regulation No 2081/92.
V každom prípade používanie označenia „parmesan“ pre syr, ktorý nezodpovedá špecifikácii CHOP „Parmigiano Reggiano“, by predstavovalo vyvolanie dojmu tohto označenia, ktoré je zakázané článkom 13 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 2081/92.
The Commission also submits that the term ‘Parmesan’ has not become a generic name.
Komisia takisto tvrdí, že výraz „parmesan“ sa nestal druhovým názvom.
Of course, a geographical designation could, over time and through use, become a generic name in the sense that consumers cease to regard it as an indication of the geographical origin of the product, and come to regard it only as an indication of a certain type of product.
Zemepisné označenie sa iste môže používaním stať po určitom čase druhovým názvom v tom zmysle, že spotrebitelia ho prestanú vnímať ako údaj o zemepisnom pôvode výrobku, a budú v ňom vidieť iba údaj o určitom druhu výrobku.
That shift in meaning occurred for instance in the case of the designations ‘Camembert’ and ‘Brie’.
K tomuto posunu významu došlo napríklad pri výrazoch „Camembert“ a „Brie“.
Nevertheless, it is the Commission’s view that the term ‘Parmesan’ has never lost its geographical connotation.
Podľa Komisie výraz „parmesan“ nikdy nestratil svoj zemepisný význam.
Were ‘Parmesan’ really a neutral term without such a connotation, there would be no plausible explanation for the persistent efforts of manufacturers of imitations to establish through words or images a link between their products and Italy.
Ak by totiž „parmesan“ skutočne bol neutrálnym výrazom bez takého významu, nebolo by možné hodnoverne vysvetliť, prečo sa výrobcovia napodobenín usilujú vytvoriť slovami a obrázkami spojitosť medzi svojimi výrobkami a Talianskom.
Moreover, according to the Commission, the fact that up until the year 2000 a cheese called ‘Parmesan’, which did not comply with the specification for the PDO ‘Parmigiano Reggiano’, was produced on Italian territory does not indicate that the term ‘Parmesan’ is the generic name in Italy for hard cheeses of diverse origin, because the cheese in question was exclusively intended for export to countries where the term ‘Parmesan’ did not enjoy any particular protection, in accordance with the principle of territoriality.
Okrem toho skutočnosť, že až do roku 2000 sa na talianskom území vyrábal syr nazývaný „parmesan“, ktorý nezodpovedal špecifikácii CHOP „Parmigiano Reggiano“, podľa Komisie neznamená, že tento výraz je v Taliansku druhovým názvom pre strúhané syry rôzneho pôvodu, pretože uvedený syr bol určený výlučne na vývoz do krajín, kde výraz „parmesan“ nepožíval žiadnu osobitnú ochranu v súlade so zásadou teritoriality.
Moreover, it is only since 21 June 1996, the date when Regulation No 1107/96 entered into force, that the name ‘Parmigiano Reggiano’ has been protected at Community level.
Navyše označenie „Parmigiano Reggiano“ je chránené na úrovni Spoločenstva až od 21. júna 1996, čo je dátum, keď nadobudlo účinnosť nariadenie č. 1107/96.
The Federal Republic of Germany contends that the use of the word ‘Parmesan’ does not infringe Article 13(1)(b) of Regulation No 2081/92, given that it is only a translation, in the opinion of the Commission, of the term ‘Parmigiano’, which, as illustrated by the situation in Italy and in other Member States and equally by national and Community legislation, is a generic name.
Spolková republika Nemecko tvrdí, že používanie slova „parmesan“ nepredstavuje porušenie článku 13 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 2081/92, keďže ide iba o preklad — podľa názoru Komisie — výrazu „Parmigiano“, ktorý je druhovým názvom, čo preukazuje situácia v Taliansku a iných členských štátov, rovnako ako vnútroštátne právne úpravy a právna úprava Spoločenstva.
As a generic name, it cannot be protected under the regulation.
Ako druhový názov nemôže byť chránený uvedeným nariadením.
In the alternative, the German Government submits that, even if the term ‘Parmigiano’ is not a generic name, to which therefore the provisions of the second indent of Article 13(1) of Regulation No 2081/92 do not apply, use of the term ‘Parmesan’ does not infringe the provisions concerning the protection of the designation of origin ‘Parmigiano Reggiano’.
Subsidiárne Spolková republika Nemecko uvádza, že aj keby výraz „Parmigiano“ nebol druhovým názvom, a preto by sa na túto zložku neuplatnili ustanovenia člán ku 13 ods. 1 druhého pododseku nariadenia č. 2081/92, používanie výrazu „parmesan“ nepredstavuje porušenie ustanovení týkajúcich sa ochrany označenia pôvodu „Parmigiano Reggiano“.
The name ‘Parmesan’ has evolved, over centuries, in a particular way and has become, in Germany, but also in other Member States, a generic name.
Názov „parmesan“ prešiel počas storočí vlastným vývojom a stal sa v Nemecku, ale aj v iných členských štátoch druhovým názvom.
Its use does not therefore constitute a misuse or evocation of the PDO ‘Parmigiano Reggiano’.
Jeho použitie teda nepredstavuje zneužitie ani vyvolanie dojmu CHOP „Parmigiano Reggiano“.
To substantiate that contention, the Federal Republic of Germany refers, first, to point 35 of the Opinion of Advocate General Ruiz-Jarabo Colomer in Case C-317/95 Canadane Cheese Trading and Kouri [1997] ECR I-4681, second, to Bigi, in which
Na podporu tejto tézy sa Spolková republika Nemecko odvoláva po prvé na bod 35 návrhov, ktoré predniesol generálny advokát Ruiz-Jarabo Colomer vo veci, ktorá viedla k uzneseniu z 8. augusta 1997, Canadane Cheese Trading a Kouri (C-317/95,
It is necessary to examine in each particular case whether that translation really amounts to an evocation of the designation at issue.
V každom jednotlivom prípade je potrebné preskúmať, či tento preklad naozaj predstavuje vyvolanie dojmu predmetného označenia.
That is not the case where the name at issue, while originally a translation, has, with the passage of time, taken on another meaning in the ordinary usage of consumers, thus becoming a generic name.
Nebolo by to tak za predpokladu, že sporný názov síce pôvodne bol prekladom, ale v priebehu času nadobudol iný význam v bežnom jazyku spotrebiteľov, a tak sa stal druhovým označením.
Fourth, the Federal Republic of Germany relies on the fact that in Germany — the only Member State in which the generic quality of the term ‘Parmesan’ is decisive given the present infringement proceedings — the word ‘Parmesan’ has always been understood as the generic name of a hard cheese grated or intended to be grated.
Po štvrté poukazuje uvedený členský štát na skutočnosť, že v Nemecku, jedinom členskom štáte, kde je posúdenie druhového charakteru výrazu „parmesan“ rozhodujúce so zreteľom na toto konanie o nesplnení povinnosti, je slovo „parmesan“ odnepamäti vnímané ako druhové označenie tvrdého syra, ktorý je strúhaný alebo určený na strúhanie.
Moreover, that is also the situation in other Member States, including Italy.
To navyše rovnako platí v iných členských štátoch vrátane Talianska.
It is necessary, first, to establish whether use of the name ‘Parmesan’ corresponds, with regard to the PDO ‘Parmigiano Reggiano’, to one of the situations referred to in Article 13(1) of Regulation No 2081/92.
Predovšetkým je potrebné určiť, či používanie označenia „parmesan“ zodpovedá vo vzťahu k CHOP „Parmigiano Reggiano“ jednej zo situácií uvedených v článku 13 ods. 1 nariadenia č. 2081/92.
In that regard, it should be pointed out that, under Article 13(1)(b) of that regulation, registered names are protected against any misuse, imitation or evocation, even if the true origin of the product is indicated or if the protected name is translated.
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že podľa článku 13 ods. 1 písm. b) uvedeného nariadenia sú registrované označenia chránené okrem iného proti akémukoľvek zneužitiu, napodobeniu alebo vyvolaniu dojmu, aj keď je skutočný pôvod výrobku uvedený alebo chránené označenie je preložené.
With regard to the evocation of a PDO, the Court has held that that term covers a situation where the term used to designate a product incorporates part of a protected designation, so that when the consumer is confronted with the name of the product, the image brought to his mind is that of the product whose designation is protected (Case C-87/97 Consorzio per la tutela del formaggio Gorgonzola [1999] ECR I-1301, paragraph 25).
Pokiaľ ide o vyvolanie dojmu CHOP, Súdny dvor rozhodol, že tento pojem pokrýva situáciu, keď výraz použitý na označenie výrobku zahŕňa časť chráneného označenia takým spôsobom, že pokiaľ sa spotrebiteľ stretne s názvom výrobku, v mysli sa mu vybaví obraz výrobku, ktorého označenie je chránené (rozsudok zo 4. marca 1999, Consorzio per la tutela del formaggio Gorgonzola, C-87/97, Zb. s. I-1301, bod 25).