natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(ii) The servicestation operator assumes the risk associated with the motorvehicle and other fuels as soon as they are received from the supplier in the storage tanks, including the risk of discrepancies in volume.
Na prevádzkovateľa čerpacej stanice prechádza nebezpečenstvo škody na pohonných hmotách a palivách odo dňa, keď mu ich dodávateľ odovzdá v skladovacích cisternách, vrátane nebezpečenstva úbytku objemu.
From the moment of receipt the operator assumes the obligation to keep the products in the conditions necessary to ensure that they undergo no loss or deterioration and is liable, where applicable, to the supplier and to third parties for any loss, contamination or adulteration which may affect the products and for any damage arising as a result thereof.
Od momentu prevzatia výrobkov je tento prevádzkovateľ povinný uchovávať ich v takých podmienkach, aby sa predišlo ich úbytku alebo znehodnoteniu, a zodpovedá dodávateľovi aj tretím osobám za úbytok, znečistenie alebo zmiešanie uvedených výrobkov a za škodu, ktorá môže byť spôsobená týmito výrobkami.
(iii) The servicestation operator is required to pay the supplier the cost of the motorvehicle and other fuels nine days after the date of their delivery to the service station, on presentation on the date of the first supply of a bank guarantee for the total price of the supply, equivalent to 15 days.
Prevádzkovateľ čerpacej stanice je povinný dodávateľovi zaplatiť za pohonné hmoty a palivá do deviatich dní od ich dodania čerpacej stanici, pričom musí vystaviť a v deň prvej dodávky predložiť dodávateľovi bankovú záruku na sumu zodpovedajúcu celkovej dodávke za pätnásť dní.
If it should fail to pay, apart from the possibility that the supplier might enforce the guarantee presented by the servicestation operator, the latter would be required to pay for supplies before they were delivered to the service station.
V prípade nezaplatenia môže dodávateľ uplatniť nároky z bankovej záruky poskytnutej prevádzkovateľom čerpacej stanice a okrem toho musí uvedený prevádzkovateľ zaplatiť za dodávky pred ich odovzdaním čerpacej stanici.
The fuel supplied is sold on average in a period of much less than the nine days provided for payment by the applicant (respondent in these proceedings) to the defendant (appellant in these proceedings).
Dodané pohonné hmoty sa obvykle predajú za oveľa kratší čas ako deväť dní od ich odovzdania, ktoré sú stanovené ako lehota pre platbu žalovanej zo strany žalobkyne.
The distributor debits or credits the service station monthly, depending on the upward or downward variation in the prices fixed for the fuel delivered.
Dodávateľská spoločnosť od prevádzkovateľa čerpacej stanice mesačne vyúčtuje platbu alebo mu vráti preplatok v závislosti od zvýšenia alebo zníženia cien stanovených pre dodané pohonné hmoty.
The cost of transport is borne by the supplier.
Náklady na prepravu výrobkov znáša dodávateľ.
(iv) The operator of the service station guarantees and is responsible for those customers who have signed up for the use of the credit
Prevádzkovateľ čerpacej stanice sa zaručuje a je zodpovedný za zákazníkov, ktorí sa prostredníctvom neho stali používateľmi kreditnej karty
CEPSA card created and managed by the group of companies to which the supplier belongs, charges the sales made by means of the card one month after they are made, finances a small part of the cost of customers’ use of the fuel distributor’s loyalty card and assumes the risk of non-payment by those customers who have been allowed direct credit.
CEPSA vytvorenej a spravovanej zoskupením spoločností, do ktorého patrí dodávateľ, dostáva zaplatené za predaj uskutočnený prostredníctvom tejto karty v mesiaci nasledujúcom po mesiaci, v ktorom sa predaj uskutočnil, hradí určitú malú časť nákladov spojených s používaním karty stáleho zákazníka dodávateľa ropných výrobkov a znáša nebezpečenstvo nezaplatenia zo strany zákazníkov, ktorým priamo poskytol úver.
The supplier of the petroleum products bears the costs of installing and maintaining its brand image in the service station, and also transfers the fuel-tanks and pumps which the operator of the service station may not use, without the supplier’s authorisation in writing, to sell products not supplied by that supplier, and which are valued precisely at the amount of the bank guarantee that the servicestation operator has presented in favour of the supplier?
Dodávateľ ropných výrobkov znáša náklady na inštaláciu a údržbu, spojené s vyobrazením svojej ochrannej známky na čerpacej stanici, a takisto poskytne prevádzkovateľovi čerpacej stanice cisterny a benzínové čerpadlá, ktoré tento nemôže bez písomného súhlasu dodávateľa využívať na predaj výrobkov, ktoré nepochádzajú od uvedeného dodávateľa, pričom hodnota tohto zariadenia presne zodpovedá výške bankovej záruky na prvé požiadanie, ktorú dal prevádzkovateľ čerpacej stanice vystaviť v prospech dodávateľa.
(b) If so, on a proper construction of Regulation [No 1984/83], and in particular of Articles 10 to 13 thereof, do those provisions catch within their scope a contract of that kind with the result that the prohibition laid down in Article 81(1) EC is not applicable if the contract satisfies the requirements for exemption contained in those articles of the regulation?
Ak by to tak bolo, má sa nariadenie [č. 1984/83] a najmä jeho články 10 a 13 vykladať v tom zmysle, že sa ich pôsobnosť vzťahuje aj na zmluvu tejto povahy, takže zákaz obsiahnutý v článku 81 ods. 1 ES sa neuplatní, ak zmluva spĺňa podmienky pre uplatnenie výnimky, vyžadované týmito ustanoveniami?
(c) In that case, is Article 11 of that regulation to be construed as meaning that, if the contract at issue imposes more than one restriction on competition, and, moreover, if it stipulates no competition by providing for exclusive supply by one supplying undertaking, sale prices are fixed by the supplier?
Je v tomto prípade potrebné vykladať článok 11 uvedeného nariadenia, keďže v zmluve, o ktorú ide vo veci samej, je stanovené viac ako jedno obmedzenie hospodárskej súťaže v rozsahu, v akom okrem doložky o výhradnom zásobovaní, ktorá určuje neexistenciu konkurencie, iná zmluvná doložka uvádza, že predajná cena je stanovená dodávateľom?
Does the authorisation given by the [supplier] to the servicestation [operator] to lower its sale price without affecting [that supplier’s] receipts, which took place in November 2001, make it possible to regard the contract as valid?’
Možno na základe povolenia, ktoré [dodávateľ] udelil [prevádzkovateľovi] čerpacej stanice v novembri 2001 a ktoré [prevádzkovateľovi] umožňuje znížiť predajné ceny bez toho, aby sa znížili príjmy [daného dodávateľa], považovať zmluvu za platnú?“
By its reference for a preliminary ruling, the referring court submits two questions to the Court, each one of those questions being subdivided into several parts, which envisage different hypotheses according to how the contract at issue in the main proceedings is categorised.
Svojím návrhom na začatie prejudiciálneho konania vnútroštátny súd kladie Súdnemu dvoru dve otázky, obe rozdelené na viacero častí, ktoré obsahujú rôzne predpoklady podľa kvalifikácie zmluvy, o ktorú ide vo veci samej.
The first question is submitted in the event that that contract is to be categorised as an agency contract, whilst the second question is based on the premiss that that contract is concluded between two autonomous undertakings.
Prvá otázka predpokladá, že táto zmluva je zmluvou o obchodnom zastúpení, kým druhá otázka vychádza z predpokladu, že uvedená zmluva bola uzavretá medzi dvomi nezávislými podnikmi.
The referring court essentially asks whether the prohibition laid down in Article 81(1) EC and, possibly, the block exemption established by Regulation No 1984/83 are applicable in the light of the facts of the case in the main proceedings.
Vnútroštátny súd sa v podstate pýta na uplatniteľnosť zákazu stanoveného v článku 81 ods. 1 ES a prípadne skupinovej výnimky stanovenej v nariadení č. 1984/83 vzhľadom na skutkové okolnosti vo veci samej.
However, by its Questions 1(a) and 2(a), that court does not seek to obtain from the Court of Justice an interpretation of the concept of agreements between undertakings within the meaning of Article 81(1) EC in order to be able to assess, subsequently, whether the contract at issue in the main proceedings falls within the scope of that provision, but requests the Court to carry out that assessment itself.
Svojou prvou otázkou písm. a) a druhou otázkou písm. a) vnútroštátny súd však nežiada od Súdneho dvora výklad pojmu dohody medzi podnikmi v zmysle uvedeného ustanovenia na účely posúdenia, či zmluva, o ktorú ide vo veci samej, patrí do pôsobnosti tohto ustanovenia, ale navrhuje, aby Súdny dvor vykonal toto posúdenie.
It must be recalled that under Article 234 EC, which is based on a clear separation of functions between national courts and tribunals and the Court of Justice, the latter is empowered to rule on the interpretation or validity of Community provisions only on the basis of the facts which the national court or tribunal puts before it, and that it is, however, for the national court or tribunal to apply the rules of Community law to a specific case.
Je vhodné pripomenúť, že podľa článku 234 ES, ktorý vychádza zo zreteľného rozdelenia právomocí medzi vnútroštátne súdy a Súdny dvor, posledný uvedený je oprávnený rozhodovať výlučne o otázkach, ktoré sa týkajú výkladu alebo platnosti ustanovení Spoločenstva na základe skutkového stavu opísaného vnútroštátnym súdom, pričom na druhej strane vnútroštátnemu súdu prináleží uplatňovanie noriem práva Spoločenstva v konkrétnom prípade.
It is apparent from the order for reference that the request for interpretation submitted to the Court is based on the claims of the parties to the main proceedings, the merits of which have not yet been established by the national court.
Z rozhodnutia vnútroštátneho súdu však vyplýva, že žiadosť o výklad podaná Súdnemu dvoru je založená na tvrdeniach účastníkov konania vo veci samej, ktorých dôvodnosť ešte vnútroštátny súd nepreskúmal.
Similarly, in their written and oral submissions made to the Court, the parties to the main proceedings expressed significant disagreement as to the facts of the dispute before the referring court.
Rovnako vo svojich písomných a ústnych pripomienkach predložených Súdnemu dvoru si účastníci konania vo veci samej do značnej miery odporujú, pokiaľ ide o skutkové okolnosti sporu, o ktorom rozhoduje vnútroštátny súd.
In this respect, it must also be recalled that, within the framework of proceedings under Article 234 EC, the Court cannot resolve a dispute concerning the facts.
V tomto ohľade je takisto dôležité pripomenúť, že v konaní podľa článku 234 ES Súdny dvor nemôže rozhodovať o spore týkajúcom sa skutkového stavu.
However, it is for the Court to provide the referring court with an answer which will be of use to it and enable it to determine the case before it (see, inter alia, Case C-98/06 Freeport [2007] ECR I-8319, paragraph 31).
Je však úlohou Súdneho dvora poskytnúť vnútroštátnemu súdu odpoveď, ktorá mu umožní rozhodnúť o spore, ktorý prejednáva (pozri najmä rozsudok z 11. októbra 2007, Freeport, C-98/06, Zb. s. I-8319, bod 31).
Since the categorisation of the contract at issue in the main proceedings in the light of the rules on competition is essential for the purpose of deciding the case before the referring court, it is for the Court to recall, first, the criteria relevant for such a categorisation (Questions 1(a) and 2(a)).
Keďže kvalifikácia zmluvy, o ktorú ide vo veci samej, vo svetle pravidiel hospodárskej súťaže je nevyhnutná na účely vyriešenia sporu prejednávaného vnútroštátnym súdom, je úlohou Súdneho dvora v prvom rade pripomenúť kritériá rozhodujúce pre túto kvalifikáciu [prvá otázka písm. a) a druhá otázka písm. a)].
Second, it is necessary to analyse whether the block exemption is capable of applying to that contract, in the light of the contract’s clauses relating to the duration of its performance (Questions 1(b) and (c) and Question 2(b)) and the fixing of the retail price (Question 2(c)).
V druhom rade je potrebné preskúmať, či na uvedenú zmluvu možno uplatniť skupinovú výnimku vzhľadom na doložky tejto zmluvy týkajúce sa dĺžky jej trvania [prvá otázka písm. b) a c) a druhá otázka písm. b)] a určenia maloobchodnej ceny [druhá otázka písm. c)].
Third, the question arises as to possible nullity of the contract pursuant to Article 81(2) EC (Question 1(d)).
V treťom rade sa vnútroštátny súd pýta na prípadnú neplatnosť zmluvy na základe článku 81 ods. 2 ES [prvá otázka písm. d)].
The existence of an agreement between undertakings within the meaning of Article 81(1) EC
O existencii dohody medzi podnikmi v zmysle článku 81 ods. 1 ES
By its Questions 1(a) and 2(a), the referring court asks whether Article 81(1) EC must be interpreted as applying to an exclusive supply contract for petroleum products having the characteristics of that at issue in the main proceedings, first, in the event that that contract is regarded as having been concluded between two independent undertakings, by reason of the fact that the retail price of those products is fixed by the supplier, and, second, in the event that that contract is to be regarded as a genuine agency contract, by reason of the fact that it provides for an exclusive supply clause.
Svojou prvou otázkou písm. a) a druhou otázkou písm. a) sa vnútroštátny súd pýta, či sa má článok 81 ods. 1 ES vykladať v tom zmysle, že sa uplatňuje na zmluvu o výhradnom zásobovaní ropnými výrobkami, ktorá má charakteristické vlastnosti zmluvy, o ktorú ide vo veci samej, v prvom rade za predpokladu, že je táto zmluva považovaná za uzavretú medzi dvomi nezávislými podnikmi z dôvodu, že maloobchodná cena uvedených výrobkov je stanovená dodávateľom, a v druhom rade za predpokladu, že tá istá zmluva je považovaná za skutočnú zmluvu o obchodnom zastúpení z dôvodu, že obsahuje doložku o výhradnom zásobovaní.
In that case, just as in the case which has given rise to the present reference for a preliminary ruling, the contractual relationship between servicestation operators and their supplier, namely CEPSA, was at issue.
V tejto veci, rovnako ako vo veci, ktorá viedla k prejednávanému návrhu na začatie prejudiciálneho konania, boli sporné zmluvné vzťahy medzi prevádzkovateľmi čerpacích staníc a ich dodávateľom, ktorým bola CEPSA.
According to the actual wording of the order for reference, the contract at issue in the main proceedings is identical to those which were the subject of the referred question examined by the Court in CEEES.
Podľa samotných ustanovení návrhu na začatie prejudiciálneho konania je zmluva, o ktorú ide vo veci samej, totožná so zmluvami, ktoré boli predmetom prejudiciálnej otázky skúmanej Súdnym dvorom v rozsudku CEEES.
The Court held, at paragraph 38 of CEEES, that vertical agreements such as the agreements between CEPSA and servicestation operators were covered by Article 85 of the Treaty only where the operator is regarded as an independent economic operator and there is, consequently, an agreement between two undertakings.
Súdny dvor v bode 38 rozsudku CEEES konštatoval, že vertikálne dohody, akými sú dohody medzi spoločnosťou CEPSA a prevádzkovateľmi čerpacích staníc, patria do pôsobnosti článku 85 Zmluvy, iba ak je prevádzkovateľ považovaný za nezávislý podnikateľský subjekt a ak v dôsledku toho existuje dohoda medzi dvoma podnikmi.
The decisive factor for the purposes of determining whether a servicestation operator is an independent economic operator is to be found in the agreement concluded with the principal and, in particular, in the clauses of that agreement, implied or express, relating to the assumption of the financial and commercial risks linked to sales of goods to third parties.
Rozhodujúca skutočnosť na určenie toho, či prevádzkovateľ čerpacej stanice je nezávislým podnikateľským subjektom, spočíva v dohode uzavretej so zastúpeným a najmä v konkludentných alebo výslovných ustanoveniach tejto dohody týkajúcich sa prebratia finančných a obchodných rizík spojených s predajom tovarov tretím osobám.
The question of risk must be analysed on a case-by-case basis, taking account of the real economic situation rather than the legal categorisation of the contractual relationship in national law (CEEES, paragraph 46).
Otázka rizika musí byť analyzovaná prípad od prípadu a berúc do úvahy skôr ekonomickú realitu než právnu kvalifikáciu zmluvného vzťahu vo vnútroštátnom práve (rozsudok CEEES, bod 46).
The Court also set out the criteria to enable the national court to assess, in the light of the factual circumstances of the case before it, the actual allocation of the financial and commercial risks between the servicestation operators and the fuel supplier.
Súdny dvor okrem toho spresnil kritériá, ktoré umožňujú vnútroštátnemu súdu vo svetle skutkových okolností veci, ktorú prejednáva, posúdiť skutočné rozdelenie finančných a obchodných rizík medzi prevádzkovateľmi čerpacích staníc a dodávateľom pohonných hmôt.
As regards, first, the risks linked to the sale of the goods, the servicestation operator is presumed to bear them when he takes possession of the goods, at the time he receives them from the supplier, when he assumes directly or indirectly the costs linked to the distribution of the goods, particularly the transport costs, when he maintains stocks at his own expense, when he assumes responsibility for any damage caused to the goods, such as loss or deterioration, and for damage caused by the goods sold to third parties, or when he bears the financial risk linked to the goods in the event that he is required to pay the supplier the amount corresponding to the quantity of fuel delivered instead of that actually sold (see CEEES, paragraphs 51 to 58).
V prvom rade, pokiaľ ide o riziká spojené s predajom tovarov, predpokladá sa, že ich znáša prevádzkovateľ čerpacej stanice, pokiaľ sa stáva vlastníkom tovarov od momentu, keď ich prevezme od dodávateľa, stáva sa priamo alebo nepriamo zodpovedným za náklady spojené s distribúciou tovarov, najmä náklady na dopravu, udržiava zásoby na svoje vlastné náklady, nesie zodpovednosť za prípadné škody spôsobené tovarom ako ich úbytok alebo znehodnotenie, ako aj za škodu spôsobenú tovarmi predanými tretím osobám, alebo znáša finančné riziko týkajúce sa tovarov v prípade, ak je povinný zaplatiť dodávateľovi sumu zodpovedajúcu množstvu dodaných pohonných hmôt a nie množstvu skutočne predanému (pozri rozsudok CEEES, body 51 až 58).
Second, as regards the risks linked to investments specific to the market, namely those required to enable the servicestation operator to negotiate or conclude contracts with third parties, it is necessary to establish whether that operator makes investments in premises or equipment, such as a fuel tank, or in advertising campaigns.
V druhom rade, pokiaľ ide o riziká spojené so špecifickými investíciami na trhu, teda tie, ktoré sú nevyhnutné na to, aby prevádzkovateľ čerpacej stanice mohol rokovať o zmluvách s tretími osobami alebo tieto zmluvy uzavrieť, je dôležité zistiť, či uvedený prevádzkovateľ investuje do priestorov alebo zariadení, akými sú nádrže na pohonné hmoty, alebo do akcií na podporu predaja.
If so, such risks are transferred to the operator (CEEES, paragraphs 51 and 59).
V prípade kladnej odpovede sú predmetné riziká prenesené na prevádzkovateľa (rozsudok CEEES, body 51 a 59).
It must, however, be pointed out that the fact that the operator bears only a negligible share of the risks does not render Article 81 EC applicable (see, to that effect, CEEES, paragraph 61), since such an operator does not become an independent economic operator when selling fuel to third parties.
Je však potrebné zdôrazniť, že skutočnosť, že prevádzkovateľ znáša iba zanedbateľnú časť rizík, nerobí článok 81 ES uplatniteľným (pozri v tomto zmysle rozsudok CEEES, bod 61), keďže tento prevádzkovateľ sa pri predaji pohonných hmôt tretím osobám nestáva nezávislým podnikateľským subjektom.
In that case, the relationship between the operator and the supplier is identical to that between an agent and his principal.
V tomto prípade vzťahy medzi prevádzkovateľom a dodávateľom sú totožné so vzťahmi medzi zástupcom a zastúpeným.
It also follows from paragraphs 62 and 63 of CEEES that, even in the case of an agency contract, only the obligations imposed on the intermediary concerning the
Rovnako z bodov 62 a 63 rozsudku CEEES vyplýva, že aj v prípade zmluvy o obchodnom zastúpení sú z pôsobnosti článku 81 ES vylúčené len povinnosti
2008 — CASE C-279/06 sale of the goods to third parties on behalf of the principal, including the fixing of the retail price, fall outside the scope of Article 81 EC.
2008 — VEC C-279/06 uložené zástupcovi v rámci predaja tovarov tretím osobám na účet zastúpeného, ku ktorým patrí aj určenie maloobchodnej ceny.
By contrast, exclusivity and non-competition clauses which concern the relationship between the agent and the principal as independent economic operators are capable of infringing the competition rules in so far as they entail locking up the market concerned.
Naopak, doložky o výhradnom zastúpení a nekonkurovaní, ktoré sa týkajú vzťahov medzi zástupcom a zastúpeným ako nezávislými podnikateľskými subjektmi, porušujú pravidlá hospodárskej súťaže v rozsahu, v akom so sebou prinášajú blokovanie predmetného trhu.
The prohibition laid down in Article 81(1) EC is therefore applicable to those clauses.
Zákaz uvedený v článku 81 ods. 1 ES sa preto na uvedené doložky uplatní.
If an examination of the risks leads to the conclusion that there is an agreement between undertakings within the meaning of Article 81 EC, as regards the sale of goods to third parties, the fixing of the retail price of those goods constitutes a restriction of competition expressly provided for in Article 81(1)(a) EC which brings that agreement within the scope of the prohibition laid down in that provision to the extent to which all the other conditions for the application of that provision are satisfied, namely that that agreement has as its object or effect to restrict appreciably competition within the common market and is capable of affecting trade between Member States (see, to that effect, Case C-230/96 Cabour [1998] ECR I-2055, paragraph 48).
Za predpokladu, že preskúmanie rizík vedie k preukázaniu existencie dohody medzi podnikmi v zmysle článku 81 ES, pokiaľ ide o predaj tovaru tretím osobám, určenie maloobchodnej ceny tohto tovaru predstavuje obmedzovanie hospodárskej súťaže výslovne uvedené v odseku 1 písm. a) tohto článku, čo má za následok, že na danú dohodu sa vzťahuje zákaz uvedený v tomto ustanovení, pokiaľ sú splnené všetky ostatné podmienky uplatnenia tohto zákazu, to znamená, že cieľom alebo následkom uvedenej dohody je výrazné obmedzenie hospodárskej súťaže v rámci spoločného trhu a táto dohoda môže ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi (pozri v tomto zmysle rozsudok z 30. apríla 1998, Cabour, C-230/96, Zb. s. I-2055, bod 48).
Moreover, as regards in particular exclusive purchasing agreements, the caselaw of the Court of Justice should be recalled, according to which, even if those agreements do not have as their object the restriction of competition within the meaning of Article 81 EC, it is nevertheless necessary to ascertain whether they have the effect of preventing, restricting or distorting competition.
Okrem toho, pokiaľ ide konkrétne o dohody o výhradnom nákupe, treba pripomenúť judikatúru Súdneho dvora, podľa ktorej aj v prípade, že tieto dohody nemajú za cieľ obmedziť hospodársku súťaž v zmysle článku 81 ES, je potrebné preskúmať, či ich následkom nie je zabránenie, obmedzenie alebo skreslenie hospodárskej súťaže.
The effects of an exclusive purchasing agreement have to be assessed in the economic and legal context in which the agreement occurs and where it may combine with other agreements to have a cumulative effect on competition.
Posúdenie následkov dohody o výhradnom nákupe zahŕňa potrebu zohľadniť ekonomické a právne súvislosti, v rámci ktorých bola táto dohoda uzavretá alebo v rámci ktorých môže mať spolu s inými dohodami kumulatívny účinok na hospodársku súťaž.