natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In addition, the Court of First Instance pointed out that the possibility of determining, at the time of the adoption of a contested measure, more or less precisely the number, or even the identity, of the persons to whom that measure applies by no means implies that it must be regarded as being of individual concern to them, as long as it is established that that application takes effect by virtue of an objective legal or factual situation defined by the measure in question (Case C-451/98 Antillean Rice Mills v Council [2001] ECR I-8949, paragraph 52).
Súd prvého stupňa okrem toho pripomenul, že možnosť určiť v dobe prijatia napadnutého opatrenia viac alebo menej presne počet, alebo dokonca aj totožnosť právnych subjektov, na ktoré sa uvedené opatrenia použijú, vôbec neznamená, že tieto subjekty sa musia považovať za osobne dotknuté týmto opatrením, pokiaľ je nesporné, že sa toto použitie uskutočňuje na základe objektívnej právnej alebo faktickej situácie definovanej dotknutým aktom (rozsudok Súdneho dvora z 22. novembra 2001, Antillean Rice Mills/Rada, C-451/98, Zb. s. I-8949, bod 52).
In those circumstances, the Court of First Instance accordingly held that Saint-Gobain Glass Deutschland had failed to demonstrate that it was individually concerned by the contested decision because of its supposed membership of a closed class of operators.
Na základe uvedeného Súd prvého stupňa dospel k záveru, že Saint-Gobain Glass Deutschland nepreukázal, že bol z dôvodu ním uvádzanej príslušnosti k uzatvorenému okruhu prevádzkovateľov sporným rozhodnutím osobne dotknutý.
Furthermore, the Court of First Instance also held that it was not possible to derive from the objectives of Directive 2003/87, read in the light of recital 5 in the preamble, from criterion 5 in Annex III, or from any other provision of that directive, a guarantee for the operators of installations that a particular allocation method would be applied to them, let alone that they would obtain a particular quantity of greenhouse gas emission allowances, especially when the supposed guarantee referred
Okrem toho sa Súd prvého stupňa rovnako domnieva, že tak z cieľov smer -nice 2003/87, vykladaných vo svetle jej piateho odôvodnenia, ako ani z piateho kritéria prílohy III, ani zo žiadnych ďalších ustanovení uvedenej smernice nevyplýva pre prevádzkovateľov zariadenia nejaká záruka, že sa na nich uplatní určitá alokačná metóda alebo že dokonca obdržia určité množstvo emisných kvót skleníkových plynov, najmä keď sa táto údajná záruka vzťahuje na viac období pridelenia.
On the contrary, Article 11(1) and (2) of Directive 2003/87, read in conjunction with Articles 9(1) and 13(1) of the directive, clearly distinguished between the first and second allocation periods and restricted the validity of the allocated emission allowances to a single allocation period, which implied that the Member States had to adopt separate allocation decisions for each period.
Článok 11 ods. 1 a 2 smernice 2003/87, vykladaný v spojení s článkom 9 ods. 1 a s článkom 13 ods. 1 tejto smernice, naopak jasne rozlišujú medzi prvým a druhým alokačným obdobím a obmedzujú platnosť pridelených emisných kvót iba na jediné obdobie pridelenia, z čoho plynie, že členské štáty musia prijať samostatné rozhodnutie o prideľovaní emisných kvót pre každé obdobie pridelenia.
By its appeal, Saint-Gobain Glass Deutschland claims that the Court of Justice should:
Svojím odvolaním proti rozhodnutiu Súdu prvého stupňa Saint-Gobain Glass Deutschland navrhuje, aby Súdny dvor:
— set aside the order under appeal in so far as it concerns the appellant;
— zrušil napadnuté uznesenie v rozsahu, v akom sa týka navrhovateľa,
— annul Article 1(2) of the contested decision to the extent that it declares incompatible with Directive 2003/87 the allocation guarantees from the first trading period referred to in chapter 6.2 of the German NAP II;
— zrušil článok 1 ods. 2 sporného rozhodnutia, v rozsahu, v akom toto rozhodnutie vyhlasuje alokačné záruky z prvého obdobia pridelenia, ako sú popísané v kapitole 6.2 nemeckého NAP II nezlučiteľné so smernicou 2003/87,
— annul Article 2(2) of the contested decision to the extent that it imposes obligations on the Federal Republic of Germany relating to the application of the allocation guarantees from the first trading period referred to in chapter 6.2 of the German NAP II, and to the extent that it requires the application of the same compliance factor as for other comparable existing installations;
— zrušil článok 2 ods. 2 sporného rozhodnutia po prvé v rozsahu, v akom toto ustanovenie ukladá Spolkovej republike Nemecko obmedzenia týkajúce sa použitia alokačných záruk z prvého obdobia pridelenia, ktoré sú uvedené v kapitole 6.2 nemeckého NAP II, a po druhé v tom rozsahu, v akom toto ustanovenie nariaďuje použitie rovnakého koeficientu plnenia ako pre iné existujúce porovnateľné zariadenia,
— in the alternative, set aside the order under appeal and refer the case back to the Court of First Instance;
— subsidiárne zrušil napadnuté uznesenie a vrátil vec na rozhodnutie Súdu prvého stupňa,
The Commission contends that the Court should dismiss the appeal as inadmissible and, in the alternative, unfounded.
Komisia navrhuje zamietnuť odvolanie proti rozhodnutiu Súdu prvého stupňa ako neprípustné a subsidiárne zamietnuť ako neopodstatnené.
It also contends that the appellant should be ordered to pay the costs.
Taktiež navrhuje zaviazať žalobcu na náhradu trov konania.
In support of its appeal, Saint-Gobain Glass Deutschland relies on two pleas supporting the claim to set aside the order under appeal, alleging infringement of procedural law and an infringement of the fourth paragraph of Article 230 EC.
Na podporu odvolania proti rozhodnutiu Súdu prvého stupňa uvádza Saint-Gobain Glass Deutschland dva dôvody na zrušenie napadnutého uznesenia vychádzajúce z porušenia procesných pravidiel a porušenia článku 230 štvrtého odseku ES.
Under Article 119 of the Rules of Procedure, where an appeal is clearly inadmissible or clearly unfounded, the Court may at any time, acting on a report from the Judge-Rapporteur and after hearing the Advocate General, by reasoned order dismiss the appeal.
V zmysle článku 119 rokovacieho poriadku, ak je odvolanie zjavne neprípustné alebo zjavne nedôvodné, Súdny dvor ho môže odôvodneným uznesením kedykoľvek na základe správy sudcu spravodajcu a po vypočutí generálneho advokáta odmietnuť alebo zamietnuť.
The Court considers that to be the case in the present proceedings and holds that, taking into account the making of the present order, it is not necessary to rule on the application for an expedited procedure.
Súdny dvor si myslí, že tak tomu v prejednávanom prípade je, a že vzhľadom na prijatie tohto uznesenia nie je potrebné rozhodnúť o návrhu na skrátené súdne konanie.
Admissibility of the appeal
O neprípustnosti odvolania
The Commission considers that the appellant no longer has an interest in bringing proceedings since the annulment of the provisions of the contested decision in the appeal would not produce any legal effects, on account of the adoption of Commission Decision C(2007) 5258 of 26 October 2007 authorising the amendments introduced by the Federal Republic of Germany to its legislation and in particular the replacement of the system based on a single compliance factor by another system.
Komisia sa domnieva, že navrhovateľ stratil záujem na konaní, keďže zrušenie ustanovení sporného rozhodnutia v rámci odvolania by nemalo žiadny právny účinok vzhľadom nato, že bolo prijaté rozhodnutie Komisie K(2007) 5258 z 26. októbra 2007, ktorým sa schválili zmeny uskutočnené Spolkovou republikou Nemecko v jej právnych predpisoch, najmä nahradenie systému založeného na jednotnom koeficiente plnenia iným systémom.
At the request of the Court, made pursuant to Article 54a of the Rules of Procedure, the Commission communicated that decision to it.
Na základe žiadosti Súdneho dvora formulovanej podľa článku 54a rokovacieho poriadku ho Komisia zoznámila s posledným uvedeným rozhodnutím.
In that regard, it should be pointed out that the Court may declare an appeal inadmissible when an event subsequent to the judgment of the Court of First Instance has removed its prejudicial effect as regards the appellant.
V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť, že Súdny dvor môže vyhlásiť odvolanie za neprípustné, pokiaľ na základe skutočnosti, ktorá nastala po vydaní rozsudku Súdu prvého stupňa, už nemá tento rozsudok škodlivý charakter pre subjekt, ktorý podal odvolanie.
In the present case, it should be pointed out that the decision on which the Commission relies in order to show the appellant’s lack of an interest to bring proceedings does not replace the contested decision and refers only to amendments in connection with Article 1(2) of the contested decision.
V prejednávanom prípade je potrebné konštatovať, že rozhodnutie, na ktoré sa odvoláva Komisia s cieľom preukázať neexistenciu záujmu na podaní odvolania navrhovateľom po prvé nenahrádza sporné rozhodnutie a po druhé odkazuje iba na zmeny spojené s článkom 1 ods. 2 sporného rozhodnutia.
However, the appellant also contests the findings concerning the incompatibility with Directive 2003/87 of the allocation guarantees from the first period of allocation referred to in Article 2(2) of the contested decision to the extent that, first, that provision imposes obligations on the Member State to which the decision is addressed concerning the application of the allocation guarantees from the first trading period referred to in chapter 6.2 of the German NAP II and, second, it requires that State to apply the same compliance factor as for the other comparable existing installations.
Žalobca pritom popiera tvrdenia týkajúce sa nezlučiteľnosti alokačných záruk z prvého obdobia pridelenia, uvedených v článku 2 ods. 2 sporného rozhodnutia so smernicou 2003/87 po prvé v rozsahu, v akom toto ustanovenie ukladá členskému štátu, ktorý je adresátom sporného rozhodnutia, obmedzenie týkajúce sa použitia alokačných záruk z prvého obdobia pridelenia, ktoré sú uvedené v kapitole 6.2 nemeckého NAP II, a po druhé v tom rozsahu, v akom tomuto štátu nariaďuje použitie rovnakého koeficientu plnenia ako pre iné existujúce porovnateľné zariadenia.
In those circumstances, and in the absence of additional information, the Court is not in a position to hold, as requested by the Commission, that Saint-Gobain Glass Deutschland has no interest to bring the present appeal proceedings.
Za týchto podmienok a pri nedostatku doplňujúcich informácií nie je Súdny dvor spôsobilý konštatovať skutočnosť, ktorú navrhuje Komisia, teda že Saint-Gobain Glass Deutschland nemá žiadny právny záujem na podaní tohto odvolania.
At a result, the objection of inadmissibility raised by the Commission must be dismissed.
Je teda potrebné zamietnuť námietku neprípustnosti uplatnenú Komisiou.
First plea in law alleging infringement of procedural law
O prvom odvolacom dôvode vychádzajúcom z porušenia procesného práva
Saint-Gobain Glass Deutschland submits that the Court of First Instance has, by the order under appeal, committed an infringement of the right to a fair and judicial hearing of its case.
Saint-Gobain Glass Deutschland tvrdí, že Súd prvého stupňa sa napadnutým uznesením dopustil porušenia práva na spravodlivý súdny proces, ako aj práva byť
According to the appellant, the Court of First Instance based its order essentially on the fact that it had not produced further clarifications or proof with regard to the composition of the closed class of operators on which it relied in order to be recognised as a person individually concerned by the contested action.
Podľa názoru navrhovateľa Súd prvého stupňa založil svoje uznesenie najmä na skutočnosti, že navrhovateľ ani neupresnil, ani nepreukázal zloženie uzatvoreného okruhu prevádzkovateľov, na ktorý sa odvolával s cieľom, aby sa mu priznalo postavenie osoby osobne dotknutej sporným rozhodnutím.
The appellant claims that in fact the Court of First Instance did not ask it to produce a list of the operators concerned.
Saint-Gobain Glass Deutschland trvá na tom, že ho Súd prvého stupňa o poskytnutie zoznamu dotknutých prevádzkovateľov vôbec nepožiadal.
It follows that it was not in a position to explain to the Court of First Instance the reasons for the failure to produce such a list.
Z toho vyplýva záver, že nebol spôsobilý predložiť Súdu prvého stupňa dôvody nepredloženia takéhoto zoznamu.
In that regard, the appellant considers that it had no reason to produce the list in question without being expressly requested by the Court of First Instance to do so.
V tejto súvislosti žalobca tvrdí, že bez výslovnej výzvy Súdu prvého stupňa nemal žiadny dôvod predmetný zoznam predložiť.
In addition, the fact of belonging to a closed class of operators affected by the adoption of the contested decision derives directly from the structure of the national legislation and therefore does not depend on the production of a list of the operators concerned.
Navyše príslušnosť k uzatvorenému okruhu subjektov dotknutých prijatím sporného rozhodnutia priamo vyplývala zo štruktúry vnútroštátnych predpisov a nezávisela od predloženia zoznamu dotknutých prevádzkovateľov.
Saint-Gobain Glass Deutschland also submits that it was impossible for it to produce such a list because the Umweltbundesamt is not allowed to accede to a request of that kind for reasons related to data protection.
Saint-Gobain Glass Deutschland taktiež tvrdí, že nebolo možné vypracovať taký zoznam, pretože Umweltbundesamt (spolkový úrad pre životné prostredie) by žiadosť tohto druhu, vzhľadom na ochranu údajov, nevybavil kladne.
By contrast, it would have been open to the Court of First Instance to adopt a measure of organisation of procedure or a measure of inquiry.
Súd prvého stupňa naopak mal možnosť prijať organizačné procesné opatrenia alebo opatrenia v rámci dokazovania.
Thus, if the Court of First Instance had made such a request, the Federal Republic of Germany would have produced a list capable of demonstrating that the appellant belonged to a closed class of operators.
Pokiaľ by Súd prvého stupňa takúto žiadosť podal, Spolková republika Nemecko by taký zoznam spôsobilý preukázať príslušnosť žalobcu k uzatvorenému okruhu prevádzkovateľov poskytla.
The Commission considers that the Court of Instance did not, by the contested order, commit any infringement of procedural law.
Komisia sa domnieva, že napadnutým uznesením sa Súd prvého stupňa nedopustil žiadneho porušenia svojich procesných predpisov.
It should be noted at the outset that, contrary to what the appellant seems to believe, it was only for sake of completeness that the Court of First Instance pointed out that it had not furnished a list of the operators affected by the contested decision in order to show that it was individually concerned by the decision.
Na úvod je potrebné konštatovať, že na rozdiel od toho, čo sa, ako sa zdá, domnieva navrhovateľ, Súd prvého stupňa uviedol skutočnosť, že sa mu neposkytol zoznam prevádzkovateľov dotknutých sporným rozhodnutím, aby sa preukázalo, že navrhovateľ bol týmto rozhodnutím osobne dotknutý, iba pre úplnosť.
The Court of First Instance first of all held, in paragraph 61 of the order under appeal, that the applicants were not individually concerned by the contested decision and that none of the arguments put forward by them was capable of calling into question that assessment.
Súd prvého stupňa totiž v bode 61 napadnutého uznesenia najprv usúdil, že žalobcovia neboli sporným rozhodnutím osobne dotknutí a že žiadny z argumentov, ktoré predložili, tento záver nevyvracia.
In particular, in response to certain arguments put forward by Saint-Gobain Glass Deutschland which were based on the claim that it belonged to a closed class of operators affected by the order under appeal, the Court of First Instance pointed out, in paragraph 65 of the order under appeal, that the possibility of determining more or less precisely the number, or even the identity, of the persons to whom that contested measure contained in the decision applies by no means implies that those persons must be regarded as being individually concerned by that measure, as long as it is established that that application takes effect by virtue of an objective legal or factual situation defined by the measure in question.
V reakcii na niektoré argumenty predložené Saint-Gobain Glass Deutschland, ktoré sa zakladali na jeho údajnej príslušnosti k uzatvorenému okruhu prevádzkovateľov dotknutých sporným rozhodnutím, Súd prvého stupňa v bode 65 napadnutého uznesenia najmä pripomenul, že možnosť viac alebo nemej presne určiť počet alebo dokonca aj totožnosť právnych subjektov, na ktoré sa sporné ustanovenie vyššie uvedeného rozhodnutia použije, vôbec neznamená, že tieto subjekty sa musia považovať za osobne dotknuté týmto opatrením, pokiaľ je nesporné, že sa toto uplatnenie uskutočňuje na základe objektívnej právnej alebo faktickej situácie definovanej dotknutým aktom.
In that context, the Court of First Instance found that Saint-Gobain Glass Deutschland had failed to provide any clarifications or to produce any proof as to the composition of that supposed closed class of operators.
V tejto súvislosti Súd prvého stupňa konštatoval, že Saint-Gobain Glass Deutschland svojimi tvrdeniami, týkajúcimi sa zloženia údajného uzatvoreného okruhu prevádzkovateľov, ani neupresnil, ani nepredložil dôkazy.
Therefore it was only for sake of completeness that it noted that the appellant had not placed a list of the operators on the case file, unlike the other applicants.
Súd prvého stupňa teda iba pre úplnosť poznamenal, že navrhovateľ, na rozdiel od ostatných žalobcov, neposkytol ku spisu zoznam prevádzkovateľov.
In accordance with settled caselaw, complaints directed against the grounds of a decision of the Court of First Instance included purely for the sake of completeness cannot lead to the decision being set aside and are therefore nugatory (Joined Cases C-189/02 P, C-202/02 P, C-205/02 P to C-208/02 P and C-213/02 P Dansk Rørindustri and Others v Commission [2005] ECR I-5425, paragraph 148, and order of 23 February 2006 in Case C-171/05 P Piau v Commission, paragraph 86).
Podľa ustálenej judikatúry ide však o odvolací dôvod namierený proti nadbytočnému dôvodu tohto rozsudku, ktorý nemôže viesť k jeho zrušeniu, a je teda neúčinný (rozsudok z 28. júna 2005, Dansk Rørindustri a i./Komisia, C-189/02 P, C-202/02 P, C-205/02 P až C-208/02 P a C-213/02 P, Zb. s. I-5425, bod 148, ako aj uznesenie z 23. februára 2006, Piau/Komisia, C-171/05 P, bod 86).
In those circumstances, the first plea in law must be rejected.
Z tohto dôvodu je potrebné prvý odvolací dôvod ako celok zamietnuť.
Second plea in law alleging infringement of the fourth paragraph of Article 230 EC
O druhom odvolacom dôvode vychádzajúceho z porušenia článku 230 štvrtého odseku ES
By this plea, Saint-Gobain Glass Deutschland submits, essentially, that the Court of First Instance misapplied the concept of being individually concerned by a Community act.
Podstata tohto dôvodu Saint-Gobain Glass Deutschland spočíva v tom, že Súd prvého stupňa nesprávne použil pojem osobná dotknutosť aktom Spoločenstva.
According to the appellant, the class of operators concerned was conclusively defined and/or definable on the basis of German legislation and could not, in any event, be extended.
Podľa navrhovateľa bol okruh dotknutých prevádzkovateľov s konečnou platnosťou určený a/alebo určiteľný na základe nemeckých právnych predpisov a nemohol byť v žiadnom prípadne rozšírený.
In those circumstances, the Court of First Instance was not in a position to assert that the prohibition on the maintenance in force of the allocation guarantee applied by virtue of an objective legal or factual situation defined by the act in question.
Za týchto podmienok nemohol Súd prvého stupňa tvrdiť, že sa zákaz zachovania platnosti alokačných záruk uplatnil na základe objektívnej právnej alebo faktickej situácie definovanej dotknutým aktom.
According to the appellant, the operators were ascertained so precisely in the contested decision that the objective reference to the field of application of Article 8 of the ZuG 2007 could without difficulty have been replaced by a list of the names of the operators without changing the scope of that decision.
Podľa navrhovateľa boli prevádzkovatelia v spornom rozhodnutí presne určení, takže objektívny odkaz na oblasť uplatnenia § 8 ZuG 2007 sa môže nahradiť menným zoznamom prevádzkovateľov bez toho, aby došlo ku zmene pôsobnosti tohoto rozhodnutia.
Relying on Joined Cases 41/70 to 44/70 International Fruit Companyand Others v Commission [1971] ECR 411, paragraph 21, the appellant submits that the contested decision could have been considered by the Court of First Instance as a bundle of individual decisions, since, by that decision, the Commission prohibited, with regard to the operators covered by the allocation guarantee provided for in Article 8 of the ZuG 2007, the maintenance in force of that guarantee.
Navrhovateľ tvrdí, že vychádzajúc z rozsudku z 13. mája 1971, International Fruit Company a i./Komisia (41/70 až 44/70, Zb. s. 411, bod 21), že sporné rozhodnutie mohol Súd prvého stupňa kvalifikovať ako súbor individuálnych rozhodnutí, pretože týmto rozhodnutím Komisia vo vzťahu k prevádzkovateľom, na ktorých sa vzťahuje alokačná záruka stanovená v § 8 ZuG 2007, zakázala ďalšiu platnosť uvedenej alokačnej záruky.
In the end, the Commission decision on the German NAP II constitutes both a decision of general application and a bundle of individual decisions, in so far as it prohibits the application of allocation guarantees in accordance with Article 8 of the ZuG 2007.
V konečnom vyznení predstavuje rozhodnutie Komisie o nemeckom NAP II tak všeobecné rozhodnutie, ako aj súbor rozhodnutí individuálnych vzhľadom k tomu, že zakazuje použitie alokačných záruk vyplývajúcich z § 8 ZuG 2007.
The Commission submits that this plea in law should be dismissed as unfounded.
Komisia trvá na tom, aby sa tento dôvod zamietol ako neopodstatnený.
In that regard, it considers that the Court of First Instance correctly applied the fourth paragraph of Article 230 EC.
V tejto súvislosti sa domnieva, že Súd prvého stupňa uplatnil článok 230 štvrtý pododsek ES správne.
The contested decision cannot be classified as a bundle of individual decisions, since the Commission did not rule on the individual applications and, in any case, was not
Sporné rozhodnutie okrem toho nie je možné posudzovať ako súbor individuálnych rozhodnutí vzhľadom na to, že Komisia sa nevyjadrovala k individuálnym žiadostiam
SAINT-GOBAIN GLASS DEUTSCHLAND v COMMISSION in possession of sufficient information concerning the installations affected by the NAP notified to be in a position to take a decision having the effect which the appellant is attempting to prove.
SAINT-GOBAIN GLASS DEUTSCHLAND/KOMISIA a že v každom prípade nemala k dispozícii informácie o zariadeniach dotknutých oznámeným NAP dostatočné k tomu, aby sa mohla vyjadriť v tom zmysle, ktorý sa snaží dokázať navrhovateľ.
Findings of the Court
Právne posúdenie
With regard to the appellant’s argument that the contested decision is of a hybrid character in that it constitutes at the same time a measure of general application and a bundle of individual decisions, it must be held, first, as also held by the Court of First Instance in paragraph 59 of the order under appeal that the contested decision, which is addressed to the Federal Republic of Germany, is of general application as it applies to objectively determined situations and entails legal effects for categories of persons regarded generally and in the abstract.
Pokiaľ ide o argumentáciu, ktorou sa navrhovateľ snaží dokázať, že sporné rozhodnutie má hybridnú povahu, keďže predstavuje súčasne všeobecne záväzný akt aj súbor individuálnych rozhodnutí, je potrebné po prvé konštatovať, tak ako to spravil Súd prvého stupňa v bode 59 napadnutého uznesenia, že sporné rozhodnutie určené Spolkovej republike Nemecko má charakter všeobecne záväzného aktu tým, že sa uplatňuje na objektívne určené situácie a vyvoláva právne účinky voči kategóriám osôb chápaných všeobecným a abstraktným spôsobom.