natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It argues that the national provision which derogates from the principle of open third-party access to energy supply systems runs contrary to that objective.
Vnútroštátne ustanovenie, ktoré sa odchyľuje od zásady voľného prístupu tretích strán do energetických zásobovacích sietí, je podľa nej v rozpore s týmto cieľom.
There is no provision in Directive 2003/54 which authorises Member States freely to determine in what situations they may derogate from that principle.
Žiadne ustanovenie smernice 2003/54 členským štátom neumožňuje slobodne určiť, v akých situáciách sa môžu odchýliť od tejto zásady.
Furthermore, citiworks submits that the first point of Paragraph 110(1) of the EnWG is automatically applicable once the conditions which it lays down have been met.
Citiworks okrem toho tvrdí, že § 110 ods. 1 bod 1 EnWG sa uplatní automaticky, keď sú splnené v ňom stanovené podmienky.
As a preliminary point, FLH contends that the question referred is inadmissible on the ground that it is hypothetical.
FLH na úvod tvrdí, že položená otázka je neprípustná, pretože je hypotetická.
That question, it argues, is based on wording of the first point of Paragraph 110(1) of the EnWG which does not exist, since that provision does not refer to a notion of ‘unreasonable burden’.
Otázka sa totiž odvoláva na znenie § 110 ods. 1 bodu 1 EnWG, ktoré neexistuje, pretože v tomto ustanovení sa nepoužíva pojem „neprimerané ťažkosti“.
In addition, the question is not relevant to the outcome of the main proceedings.
Okrem toho táto otázka nie je z hľadiska riešenia sporu vo veci samej relevantná.
On the substance, FLH, the regulatory authority and the German and United Kingdom Governments take the view that the system at issue in the main proceedings is neither a transmission system nor a distribution system and, accordingly, does not come within the scope of Directive 2003/54.
Pokiaľ ide o vec samu, FLH, regulačný orgán, ako aj nemecká vláda a vláda Spojeného kráľovstva sa domnievajú, že sporná sústava nie je ani prenosovou, ani distribučnou sústavou, a preto nepatrí do pôsobnosti smernice 2003/54.
Such a system, they argue, is an internal system created by undertakings for their own energy supplies, which has a low consumption and does not affect competition. The first point of Paragraph 110(1) of the EnWG is merely the expression of the discretion available to the German legislature when it implemented Directive 2003/54.
Takáto sústava je internou sústavou, ktorú si podniky vytvorili pre vlastné zásobovanie energiou, má nízku spotrebu a nemá vplyv na hospodársku súťaž. § 110 ods. 1 bod 1 EnWG je iba výrazom diskrečnej právomoci, ktorú mal nemecký zákonodarca pri preberaní smernice 2003/54.
Moreover, the supply of electricity is ancillary to FLH’s main activity, which is the operation of an airport.
Navyše dodávky elektrickej energie majú len akcesorickú povahu vzhľadom na hlavnú činnosť FLH, ktorou je prevádzka letiska.
The German Government submits that the system at issue in the main proceedings is a ‘customer installation’ which distributes energy within a closed installation.
Podľa nemeckej vlády je sporná sústava „zákazníckym zariadením“, ktoré distribuuje energiu v rámci uzavretého zariadenia.
The undertaking which operates it is, it argues, not subject to the obligations imposed by Directive 2003/54 on operators of distribution systems.
Na podnik, ktorý ju prevádzkuje, sa nevzťahujú povinnosti, ktoré smernica 2003/54 ukladá prevádzkovateľom distribučných sietí.
The Polish Government takes the view that the first point of Paragraph 110(1) of the EnWG is incompatible with Directive 2003/54.
Poľská vláda sa domnieva, že § 110 ods. 1 bod 1 EnWG je nezlučiteľný so smernicou 2003/54.
The Directive, it submits, contains a system of derogations linked to specific circumstances, which excludes derogations of a general nature.
Smernica má systém výnimiek, ktoré sa viažu na osobitné okolnosti, a tento systém vylučuje výnimky všeobecného charakteru.
The Commission takes the view that Article 20(1) of Directive 2003/54 precludes the first point of Paragraph 110(1) of the EnWG.
Komisia usudzuje, že článok 20 ods. 1 smernice 2003/54 nepripúšťa § 110 ods. 1 bod 1 EnWG.
The system at issue in the main proceedings is, in its view, a distribution system within the meaning of that directive and open access to that system must therefore be guaranteed.
Sporná sústava je totiž distribučnou sústavou v zmysle tejto smernice, a preto by mal byť do nej zabezpečený voľný prístup.
The Commission points out that the principle of open access of third parties to energy supply systems is essential and that derogations from that principle must be allowed only in clearly defined circumstances.
Komisia pripomína, že zásada voľného prístupu tretích strán do energetických zásobovacích sietí má zásadný význam a že odchýlky od tejto zásady možno pripustiť iba za jasne vymedzených okolností.
In that regard, the size of the system is taken into account only in respect of questions concerning legal separation of the operators of distribution systems, as follows from the final part of Article 15(2) of Directive 2003/54.
Z tohto hľadiska sa veľkosť sústavy zohľadňuje, len pokiaľ ide o otázky týkajúce sa právneho odčlenenia prevádzkovateľov distribučných sústav, ako to vyplýva z článku 15 ods. 2 in fine smernice 2003/54.
Answer of the Court
Odpoveď Súdneho dvora
The Court can refuse to give a preliminary ruling on a question submitted by a national court only where it is quite obvious that the ruling sought by that court on the interpretation or validity of Community law bears no relation to the actual facts of the main action or its purpose, or where the problem is hypothetical (see Bosman, paragraph 61, and Acereda Herrera, paragraph 48).
Súdny dvor môže zamietnuť návrh vnútroštátneho súdu, len pokiaľ je zjavné, že výklad alebo posúdenie platnosti predpisu Spoločenstva, o ktoré žiada vnútroštátny súd, nemajú nijaký súvis s realitou alebo predmetom sporu vo veci samej, alebo ak ide o hypotetický problém (pozri rozsudky Bosman, už citovaný, bod 61, a Acereda Herrera, už citovaný, bod 48).
In the case in the main proceedings, the national court is dealing with a challenge made by an electricity supplier which submits that Article 20(1) of Directive 2003/54 precludes a provision of national law which exempts certain operators of energy supply systems from having to allow open access to their systems.
V spore vo veci samej vnútroštátny súd prejednáva sťažnosť dodávateľa elektrickej energie, ktorý tvrdí, že článok 20 ods. 1 smernice 2003/54 nepripúšťa také ustanovenie vnútroštátneho práva, ktoré niektorých prevádzkovateľov energetických zásobovacích sústav zbavuje povinnosti zabezpečiť voľný prístup do svojich sietí.
According to that court, the provision of national law at issue provides that that exemption applies to energy supply systems without there being a requirement as to the existence of an unreasonable burden, whereas that requirement applies to the service systems referred to in the second point of Paragraph 110(1) of the EnWG.
Podľa spomínaného súdu sporné ustanovenie vnútroštátneho práva stanovuje, že táto výnimka sa vzťahuje na energetické zásobovacie sústavy bez toho, žeby sa viazala na splnenie podmienky existencie neprimeraných ťažkostí, zatiaľ čo vo vzťahu k servisným sústavám uvedeným v § 110 ods. 1 bod 2 EnWG sa táto podmienka uplatňuje.
Accordingly, the national court asks whether Article 20(1) of Directive 2003/54 precludes that derogating system, which removes the obligation to allow third parties open access to certain energy supply systems without the technical capacities of those systems having to be taken into account.
Vnútroštátny súd si preto kladie otázku, či článok 20 ods. 1 smernice 2003/54 nepripúšťa takýto režim výnimiek, ktorý pri niektorých energetických zásobovacích sústavách upúšťa od povinnosti zabezpečiť do nich voľný prístup tretích strán, a to bez zohľadnenia technických kapacít takýchto sústav.
It follows that the question referred is relevant, not hypothetical, and is for that reason admissible.
Z toho vyplýva, že položená otázka je relevantná, nie je hypotetická, a preto je prípustná.
With a view to answering the question referred, it is necessary to interpret Article 20 of Directive 2003/54 in the light of the objectives of that directive and of its provisions in order to determine whether the system at issue in the main proceedings comes within the scope of that directive and whether Article 20 thereof precludes a provision such as the first point of Paragraph 110(1) of the EnWG, which dispenses with the obligation to provide third parties with open access to certain energy supply systems.
Z hľadiska odpovede na položenú otázku treba vyložiť článok 20 smernice 2003/54 vo svetle jej cieľov a ustanovení, aby sa zistilo, či sporná sústava patrí do pôsobnosti tejto smernice a či uvedený článok 20 je prekážkou pre také ustanovenie, ako je § 110 ods. 1 bod 1 EnWG, ktorý pri určitých energetických zásobovacích sústavách upúšťa od povinnosti zabezpečiť voľný prístup tretích strán.
It follows from recitals (1) and (2) in the preamble to Directive 2003/54 that it was adopted because of existing shortcomings in achieving the creation of an internal market in electricity after implementation of Directive 96/92.
Z odôvodnení č. 1 a 2 smernice 2003/54 vyplýva, že bola prijatá z dôvodu pretrvávajúcich medzier pri vytváraní vnútorného trhu s elektrickou energiou po vykonaní smernice 96/92.
The objective of Directive 2003/54 is therefore to improve the operation of that market.
Cieľom smernice 2003/54 je teda zlepšiť fungovanie tohto trhu.
According to recital (5) in the preamble to Directive 2003/54, one of the main obstacles in arriving at a fully operational and competitive internal market relates to issues of access to the network, tarification issues and different degrees of market opening between Member States.
Podľa odôvodnenia č. 5 smernice 2003/54 jedna z hlavných prekážok pri dosahovaní plne fungujúceho a konkurenčného vnútorného trhu sa týka otázok prístupu do siete, taríf a rozdielnych stupňov otvorenosti trhu členských štátov.
Recitals (6) and (7) in the preamble to that directive state that, for competition to function, non-discriminatory, transparent and fairly priced network access is of paramount importance in bringing about the internal electricity market.
Odôvodnenia č. 6 a 7 uvedenej smernice upresňujú, že nediskriminačný, transparentný a za spravodlivú cenu poskytnutý prístup do siete je potrebný na riadne fungovanie hospodárskej súťaže a má prvoradý význam pre dobudovanie vnútorného trhu s elektrickou energiou.
Articles 16 to 20 of Directive 96/92 provided for a negotiated system of access to electricity transmission and distribution systems.
Smernica 96/92 v článkoch 16 až 20 zavádzala systém zmluvného prístupu do prenosových a distribučných elektrických sústav.
The Community legislature decided to bring an end to that system in order to create more openness in the internal electricity market, as is apparent from the proposal for a directive submitted by the Commission on 13 March 2001 (COM (2001) 125 final, OJ 2001 C 240 E, p. 60).
Zákonodarca Spoločenstva sa rozhodol ukončiť tento systém s cieľom ešte viac otvoriť vnútorný trh s elektrickou energiou, ako to vyplýva z návrhu smernice, ktorý Komisia predložila 13. marca 2001 [KOM(2001) 125 v konečnom znení, Ú. v. ES C 240 E, s. 60].
In that regard, it is appropriate to bear in mind that, in the context of the interpretation of Articles 7(5) and 16 of Directive 96/92, the Court has emphasised the general nature of the principle of nondiscrimination between users of systems (see, to that effect, Case C-17/03 VEMW and Others [2005] ECR I-4983, paragraphs 42 to 46).
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že Súdny dvor v rámci výkladu článku 7 ods. 5 a článku 16 smernice 96/92 zdôraznil všeobecnú povahu zásady zákazu diskriminácie medzi užívateľmi sústav (v tomto zmysle pozri rozsudok zo 7. júna 2005, VEMW a i., C-17/03, Zb. s. I-4983, body 42 až 46).
Recital (4) in the preamble to Directive 2003/54 states that a fully open market must enable all consumers freely to choose their suppliers and all suppliers freely to deliver to their customers.
Odôvodnenie č. 4 smernice 2003/54 pripomína, že úplne otvorený trh musí zákazníkovi umožniť slobodne si vybrať dodávateľa a tomuto dodávateľovi zase slobodne dodávať svoje výrobky svojim zákazníkom.
As the Advocate General rightly observed in point 72 of his Opinion, these two rights are necessarily linked. In order for customers to be able
Ako správne zdôrazňuje generálny advokát v bode 72 svojich návrhov, tieto práva sú navzájom nevyhnutne prepojené.
2008 — CASE C-439/06 to choose freely their suppliers, it is necessary that suppliers should have the right to access the different transmission and distribution systems which carry electricity to the customers.
Aby si totiž zákazníci mohli slobodne zvoliť svojho dodávateľa, musia mať dodávatelia možnosť prístupu do rôznych prenosových a distribučných sústav, cez ktoré sa elektrická energia dostáva až k zákazníkovi.
It follows that open third-party access to transmission and distribution systems constitutes one of the essential measures which the Member States are required to implement in order to bring about the internal market in electricity.
Z týchto úvah vyplýva, že voľný prístup tretích strán do prenosových a distribučných sústav je jedným zo zásadných opatrení, ktoré musia členské štáty realizovať, ak má byť dobudovaný vnútorný trh s elektrickou energiou.
The principle of open access applies, according to Article 20(1) of Directive 2003/54, to electricity transmission and distribution systems.
Zásada voľného prístupu sa podľa článku 20 ods. 1 smernice uplatňuje na elektrické prenosové a distribučné sústavy.
Points 3 and 5 of Article 2 of that directive define the notions of ‘transmission’ and ‘distribution’.
Článok 2 body 3 a 5 tej istej smernice poskytujú definície pojmov „prenos“ a „distribúcia“.
Transmission is defined as the transport of electricity on the extra high-voltage and high-voltage interconnected system with a view to its delivery to final customers or to distributors.
Prenos je definovaný ako preprava elektrickej energie v prepojenej sústave veľmi vysokého napätia a vysokého napätia s cieľom jej dodávky koncovým zákazníkom alebo distribútorom.
Distribution is the transport of electricity on high-voltage, medium voltage and low voltage distribution systems with a view to its delivery to customers.
Distribúcia znamená prepravu elektrickej energie vo vysokonapäťových, strednonapäťových a nízkonapäťových distribučných sústavách s cieľom jej dopravy k zákazníkovi.
Transmission and distribution do not include supply.
Prenos ani distribúcia nezahŕňajú dodávku.
The notion of ‘supply’ is defined in point 19 of Article 2 of Directive 2003/54 as the sale of electricity to customers.
Pojem „dodávka“ je vymedzený v článku 2 bode 19 smernice 2003/54 ako predaj elektrickej energie zákazníkom.
It follows from those definitions that, first, a transmission system is an interconnected system used to transport electricity at extra-high and high voltage for sale to final customers or to distributors and, second, a distribution system is a system used to transport electricity at high, medium or low voltage for sale to wholesale or final customers.
Z týchto definícií jednak vyplýva, že prenosová sústava je prepojená sústava, ktorá slúži na prepravu elektriny s veľmi vysokým a vysokým napätím a je určená na predaj koncovým zákazníkom alebo distribútorom, a tiež že distribučná sústava je sústava slúžiaca na prepravu elektriny s vysokým, stredným a nízkym napätím, ktorá je určená na predaj veľkoodberateľom alebo koncovým zákazníkom.
According to certain observations submitted to the Court, the system at issue in the main proceedings is neither a transmission system nor a distribution system and for that reason does not come within the scope of Directive 2003/54.
Podľa niektorých pripomienok predložených Súdnemu dvoru sporná sústava nie je ani prenosovou, ani distribučnou sústavou, a preto nespadá do pôsobnosti smernice 2003/54.
First, it is submitted, it constitutes a site network and does not affect competition because of its low consumption and, second, the operation of that system is merely an activity ancillary to the main activity of operating the airport.
Tak je to jednak preto, lebo ide o vnútornú objektovú sústavu, ktorá vzhľadom na nízku spotrebu nemá vplyv na hospodársku súťaž, a jednak preto, lebo prevádzkovanie tejto sústavy má vo vzťahu k hlavnej činnosti, ktorou je prevádzka letiska, len akcesorickú povahu.
With regard, first of all, to the nature of transmission and distribution systems within the meaning of Directive 2003/54 and the quantity of electricity transported on those systems, it is appropriate to note that the sole distinguishing criterion between transmission and distribution is the voltage of that electricity.
Pokiaľ ide, po prvé, o charakter prenosových a distribučných sústav v zmysle smernice 2003/54 a množstvo elektrickej energie prepravenej cez tieto sústavy, je potrebné zdôrazniť, že jediným kritériom na rozlišovanie medzi prenosom a distribúciou je napätie elektriny.
Within the meaning of points 3 and 5 of Article 2 of that directive, a transmission system concerns electricity at extra-high and high voltage and a distribution system ensures transmission of electricity at high, medium or low voltage.
V zmysle článku 2 bodov 3 a 5 tejto smernice sa prenosová sústava týka elektriny s vysokým a veľmi vysokým napätím a distribučná sústava zabezpečuje prepravu elektriny s vysokým, stredným alebo nízkym napätím.
Directive 2003/54 refers to electricity consumption only in order to define the notions of ‘small isolated system’ and ‘micro isolated system’, which give rise to the grant of derogations from certain obligations laid down by the Directive.
Smernica 2003/54 sa o spotrebe elektrickej energie zmieňuje pri vymedzení pojmov „malá izolovaná sústava“ a „mikro [veľmi malá — neoficiálny preklad] izolovaná sústava“, ktoré odôvodňujú priznanie výnimiek z niektorých povinností stanovených touto smernicou.
The Community legislature did not therefore intend to exclude particular transmission or distribution systems from the scope of Directive 2003/54 by reason of their size or consumption of electricity.
Zákonodarca Spoločenstva teda nemal v úmysle vylúčiť určité prenosové alebo distribučné sústavy z pôsobnosti smernice 2003/54 z dôvodu ich veľkosti alebo spotreby elektrickej energie.
It should be noted that the first point of Paragraph 110(1) of the EnWG does not define the systems which come within its scope on the basis of their consumption of electricity.
Treba poznamenať, že § 110 ods. 1 bod 1 EnWG nevymedzuje sústavy, ktoré patria do jeho pôsobnosti, v závislosti od ich spotreby elektrickej energie.
That provision refers to systems ‘located on a geographically connected operation zone and which predominantly serve to supply the energy needs of the undertaking itself or of connected undertakings’.
Toto ustanovenie sa totiž zameriava na sústavy, ktoré „sa nachádzajú na priestorovo súvisiacom území podniku a slúžia prevažne na zásobovanie energiou v rámci vlastného podniku alebo prepojeného podniku“.
With regard, secondly, to the operation and purpose of transmission and distribution systems, Directive 2003/54 states, for both types of system, that the electricity is transported with a view to delivery, without there being actual supply, and that the operator is responsible for operating, ensuring the maintenance of and, if necessary, developing the system in a given area and for guaranteeing its longterm capacity.
Pokiaľ ide, po druhé, o prevádzku a účel prenosových a distribučných sústav, smernica 2003/54 pri obidvoch týchto druhoch sústav upresňuje, že elektrická energia je prepravovaná na účely dodávky, avšak samotnú dodávku nezahŕňa, a že prevádzkovateľ je zodpovedný za prevádzku, údržbu a rozvoj sústavy v určitej oblasti s cieľom zabezpečiť jej dlhodobú kapacitu.
Furthermore, Article 13 of Directive 2003/54 requires undertakings that own or are responsible for distribution systems to designate distribution system operators.
Okrem toho článok 13 smernice 2003/54 vyžaduje, aby majitelia alebo osoby zodpovedné za distribučné sústavy určili prevádzkovateľov týchto sústav.
It is not apparent either from that provision or from any other provision of that directive that only undertakings acting principally as distribution system operators are subject to the obligation to allow open access to the systems.
Z tohto ustanovenia ani z nijakého iného ustanovenia tej istej smernice nevplýva, že by povinnosť zabezpečiť voľný prístup do sústav mali iba podniky, pre ktoré je prevádzkovanie distribučnej sústavy hlavnou činnosťou.
It is appropriate to observe in that regard that the first point of Paragraph 110(1) of the EnWG does not stipulate whether the activity of operating the energy supply system must, for the operator, be a principal or ancillary activity for the purpose of defining the systems which come within its scope.
V tejto súvislosti je potrebné si všimnúť, že § 110 ods. 1 bod 1 EnWG pri definovaní sústav, ktoré patria do jeho pôsobnosti, neposkytuje žiadne upresnenie, pokiaľ ide o to, či prevádzka energetickej zásobovacej sústavy predstavuje pre prevádzkovateľa jeho hlavnú, alebo len vedľajšiu činnosť.
It is apparent from the decision for reference and the observations submitted to the Court that the system at issue in the main proceedings supplies electricity to FLH itself and to 93 other undertakings, all of which are located on the site of Leipzig/Halle airport.
Z rozhodnutia vnútroštátneho súdu a z pripomienok predložených Súdnemu dvoru vyplýva, že sporná sústava zásobuje elektrickou energiou samotnú FLH a ďalších 93 podnikov, ktoré sa všetky nachádzajú na letisku Lipsko/Halle.
That system’s consumption was 22 200 MWh in 2004, of which 3 800 MWh were consumed by undertakings other than FLH.
Spotreba tejto sústavy v roku 2004 bola 22 200 MWh, z čoho 3 800 MWh bolo spotrebovaných inými podnikmi než FLH.
According to the decision for reference, it was forecast that those undertakings’ share of the consumption would reach 8 000 MWh in 2007.
Podľa rozhodnutia vnútroštátneho súdu sa predpokladalo, že v roku 2007 by spotreba týchto podnikov dosiahla 8 000 MWh.
It follows that FLH does not operate a transmission system, as the electricity transported is not at extra-high or high voltage, but rather that it operates a system which transports electricity with a view to its supply to customers and which can be classified as an electricity distribution system within the meaning of point 5 of Article 2 of Directive 2003/54.
Z toho vyplýva, že FLH neprevádzkuje prenosovú sústavu, keďže prepravovaná elektrina nemá veľmi vysoké alebo vysoké napätie, ale sústavu, ktorá prepravuje elektrinu na účely jej dodávky zákazníkom a ktorú treba považovať za elektrickú distribučnú sústavu v zmysle článku 2 bodu 5 smernice 2003/54.
Article 20(1) of that directive leaves the Member States free to take the measures necessary to establish a system of third-party access to transmission or distribution systems.
Článok 20 ods. 1 tejto smernice ponecháva na členské štáty, aby prijali opatrenia potrebné na zavedenie systému prístupu tretích strán do prenosových alebo distribučných sústav.
It follows that, in accordance with Article 249 EC, the Member States have authority over the form and the methods to be used to implement such a system.
Z toho vyplýva, že v súlade s článkom 249 ES majú členské štáty právomoc zvoliť si formu a prostriedky, ktoré použijú na zavedenie tohto systému.
Having regard to the importance of the principle of open access to transmission or distribution systems, that margin of discretion does not, however, authorise them to depart from that principle except in those cases where Directive 2003/54 lays down exceptions or derogations.
Tento manévrovací priestor im však vzhľadom na význam zásady voľného prístupu do prenosových alebo distribučných sústav nedovoľuje vylúčiť túto zásadu nad rámec prípadov, pre ktoré smernica 2003/54 stanovuje výnimky a odchýlky.