natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In this regard the Spanish Tribunal Constitucional (Constitutional Court) has held in judgment 229/1992 that the prohibition on women working in the mining sector is unconstitutional because it corresponds more to a stereotype (i.e. the supposed weakness of the female sex) than to real natural or biological characteristics and introduces an element of discrimination against women.
V tomto zmysle španielsky ústavný súd vo svojom rozsudku 229/1992 konštatoval, že zákaz zamestnávania žien v baníctve je protiústavný, keďže došiel k záveru, že tento zákaz zodpovedá skôr stereotypu (údajná slabosť ženského pohlavia) ako skutočným prirodzeným a biologickým zvláštnostiam a predstavuje diskrimináciu žien.
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — CASE C-506/06 national law, absences between the beginning of the pregnancy and the beginning of the maternity leave can be taken into account.
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — D. RUIZ-JARABO — VEC C-506/06 že na účely započítania obdobia pri prepustení podľa vnútroštátneho práva je možné zohľadniť neprítomnosť na pracovisku od začiatku tehotenstva do nástupu na materskú dovolenku.
that the dismissal of a female worker on account of pregnancy constitutes direct discrimination on grounds of sex within the meaning of Directive 76/207, 34adding that outside the period of the pregnancy and maternity leave a woman can be dismissed, as can a man, on account of absence due to illness even though this may be attributable to the birth or pregnancy.
k záveru, že prepustenie pracovníčky v dôsledku tehotenstva je podľa smernice 76/207 nepriamou diskrimináciou z dôvodu pohlavia 34, a dodáva, že pracovníčku možno prepustiť z dôvodu neprítomnosti na pracovisku v dôsledku choroby iba za tých istých podmienok ako muža, a to aj ak choroba bola dôsledkom pôrodu alebo tehotenstva.
Høj Pedersen and Others 37confirmed this interpretation by ruling that Danish legislation which allowed an employer to require a pregnant woman to stop working without paying her salary in full on the basis that he cannot find work for her is contrary to Community law.
Rovnako Súdny dvor pripustil, konštatovaním, že právu Spoločenstva odporuje dánsky predpis, podľa ktorého môže zamestnávateľ prepustiť tehotnú ženu zo zamestnania bez povinnosti vyplatiť jej celú mzdu, ak sa domnieva, že ju nemôže ďalej zamestnávať.
Tele Danmark introduced a refinement, consistent with my Opinion delivered on 10 May 2001, in the case of the termination of fixed-term contracts, by stating that Directive 76/207 precludes the
V rozsudku Tele Danmark výpovediach pracovných zmlúv na dobu určitú Súdny dvor v súlade s mojimi návrhmi z 10. mája 2001 konštatoval, že smer nici 76/207 odporuje výpoveď
34 — As it did in Dekker, a judgment handed down on the same date, in the case of a refusal to appoint a pregnant woman (Case C-177/88 Dekker [1990] ECR I-3941).
34 — K rovnakému záveru došiel v rozsudku Dekker z toho istého dňa, ktorý sa týkal odmietnutia zamestnať tehotnú ženu (C-177/88, Zb. s. I-3941).
35 — Opinion delivered on 18 February 1997.36 — Case C-400/95 Larsson [1997] ECR I-2757.
35 — Návrhy prednesené 18. februára 1997.36 — Vec C-400/95, Zb. s. I-2757.
37 — Case C-66/96 Høj Pedersen and Others [1998] ECR I-7327.
37 — Vec C-66/96, Zb. s. I-7327.
MAYR tially detrimental to women is contrary to Directive 76/207.
MAYR ktoré je spôsobilé diskriminovať ženu, je v rozpore so smernicou 76/207.
41 dismissal of a worker taken on for a fixed period who does not inform the employer of her pregnancy (even though she was aware of it when the contract was signed) and who, as a result of the pregnancy is unable to carry out her duties during a substantial part of that period.
41 zamestnankyni, ktorá bola zamestnaná na dobu určitú, a ktorá neinformovala zamestnávateľa o svojom tehotenstve (hoci o ňom pri uzatváraní pracovnej zmluvy vedela) a ktorá preto zjavne nebola spôsobilá vykonávať prácu po prevažnú dobu platnosti zmluvy.
To date the Court of Justice has considered such discrimination only in cases of dismissal of pregnant workers on the grounds of a matter directly related to the pregnancy where such workers are given notice during the pregnancy or during or at the end of maternity leave.
Doposiaľ Súdny dvor takúto diskrimináciu skúmal iba so zreteľom na prepustenie oznámené tehotným pracovníčkam počas tehotenstva, prípadne počas alebo na konci materskej dovolenky, z dôvodov, ktoré bezprostredne súviseli s tehotenstvom.
Now, however, the Oberster Gerichtshof is offering the Court the opportunity of ruling for the first time on the compatibility with Community law of the termination of an employment contract on the grounds of a worker’s possible future pregnancy, albeit that the termination was agreed prior to the controversial beginning of the pregnancy.
V tomto prípade Oberster Gerichtshof ponúka Súdnemu dvoru možnosť vyjadriť sa k otázke, či je v súlade s právom Spoločenstva prepustenie pracovníčky z dôvodu možného budúceho materstva napriek tomu, že o tomto prepustení bolo rozhodnuté pred sporným začiatkom tehotenstva.
That said, a purposive interpretation of Directive 76/207 consistent with the caselaw examined suggests that the situation
Vzhľadom na tento najnovší vývoj vedie teleologický výklad smernice 76/207 v spojení so skúmanou judikatúrou k záveru, že opísaná situácia môže rovnako spadať
All these judgments revolve around the central idea that pregnancy is a physical reality which only affects women, a fact which has, according to Lucinda M. Finley, represented the greatest obstacle to women’s full participation in the world of work.
Všetky uvedené rozsudky majú jednu spoločnú myšlienku, a to, že tehotenstvo je fyziologickým stavom, ktorý prichádza do úvahy iba u žien, čo podľa Lucinda M. Finleyho predstavuje veľkú prekážku pri ich úplnom začleňovaní do pracovného života.
40It follows that any work-related measure based on pregnancy which is poten-
40Preto každé opatrenie v oblasti zamestnávania súvisiace s tehotenstvom,
41 — The critical issue is therefore the grounds for the measure.
41 — Najdôležitejšie je jeho odôvodnenie. BRAMFORTH, N.: „The treatment of pregnancy under European Community sex discrimination law“, European Public Law č. 1, 1995, s.
61, the author discusses the Dekker and Hertz cases, pointing out that the Court required the employer’s reason (i.e. the grounds) for dismissing the pregnant worker to be examined because this has a bearing on the assessment of whether the act should be considered directly discriminatory under the terms of the directive.
61, vo svojom komentári k judikatúre Dekker a Hertz zdôrazňuje, že Súdny dvor vyžaduje, aby boli zistené dôvody (t. j. pohnútky), pre ktoré zamestnávateľ prepustil tehotnú pracovníčku, keďže tie by mali vplyv na posúdenie, či postup zamestnávateľa možno vo vzťahu k smernici kvalifikovať ako nepriamu diskrimináciu.
It is worth emphasising the importance of ascertaining the grounds of the dismissal since a proper evaluation not only allows us to discern the extent of the protection at issue in this case but also avoids undue reliance on the sexual equality debate and the language used in it, which, in the view of Lucinda M. Finley, was borrowed from the racial discrimination debate, although it has shown itself to be inadequate for the majority of problems faced by women today, who have made significant advances in areas and privileges which were previously the reserve of men (op. cit., p 1164).
Treba zdôrazniť význam zistenia dôvodu výpovede, keďže primerané posúdenie umožňuje nie len vymedziť predmetný rozsah ochrany, ale tiež predísť nadmernej závislosti na diskusii o rovnosti pohlaví a na používaní terminológie, ktorá bola podľa Lucindy M. Finley prebratá z polemiky o rasovej diskriminácii, hoci sa ukazuje ako nevhodná na riešenie väčšiny otázok žien v súčasnosti, ktoré v doménach a privilégiách vyhradených mužom dosiahli zásadný pokrok (už citované, s. 1164).
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — CASE C-506/06 ation, the dismissal would be discriminatory and contrary to Directive 76/207.
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — D. RUIZ-JARABO — VEC C-506/06 konaní riadil osobitnými okolnosťami, ktoré nastali v prípade pani Mayr.
42 described is also capable of protection under Community law.
42 pod ochranu priznanú právnymi predpismi Spoločenstva.
For reasons of prudence and respect for the dictates of legal certainty, I must nevertheless point out the importance in this matter of carefully appraising the facts in order to define the temporal scope of the protection.
Opatrnosť a nevyhnutnosť zachovať právnu istotu ma však nútia poukázať na význam, ktorý má dôkladné posúdenie skutkového stavu pre vymedzenie časového rámca ochrany v tejto veci.
The directive puts the right of a woman not to be discriminated against above the principle of equality.
Smernica totiž s cieľom zabrániť diskriminácii uprednostňuje ochranu práv ženy pred zásadou rovnosti.
In particular, Article 2 refers to the protection of the female sex as regards pregnancy and maternity (Article 2(3)) and expressly prohibits discrimination relating to marital or family status (Article 2(1)).
Predovšetkým člá -nok 2 odkazuje na ochranu žien, pokiaľ ide o tehotenstvo a materstvo (odsek 3), a výslovne zakazuje diskrimináciu s odvolaním sa na manželský alebo rodinný stav (odsek 1).
Unlike the case of Directive 92/85, there is nothing in Directive 76/207 which limits its provisions to a phase of a woman’s life, so there is no reason to preclude its application before or after pregnancy or the postpartum period.
Na rozdiel od smernice 92/85 žiadne z ustanovení smernice 76/207 neobmedzuje jej pôsobnosť na určitý úsek života ženy, a teda nič nebráni jej uplatneniu na obdobie pred alebo po tehotenstve alebo pôrode.
In my view, the determining factor in ascertaining discrimination lies in whether the decision to dismiss has been taken on the basis of the maternity, whether current or merely potential.
Rozhodujúcim aspektom konštatovania existencie diskriminácie je podľa môjho názoru to, že k prepusteniu došlo v dôsledku tehotenstva, či už existujúceho alebo iba potencionálneho.
It is not a question of giving indefinite and armour-plated protection against dismissal to all women of childbearing age or women who have a desire to have children, or even those who have started a long and painful course of assisted reproduction treatment, but of preventing employers acting in a manner contrary to either the principle of equality between men and women or the fundamental aim of protecting procreation which is of transcendental importance in any modern society.
Podstatné tu nie je chrániť bez časového obmedzenia pred prepustením ktorúkoľvek ženu v reprodukčnom veku, a to ani ak sa podrobila zdĺhavému a nepríjemnému procesu asistovanej reprodukcie, ale zabrániť zamestnávateľovi v konaní, ktoré porušuje zásadu rovnosti mužov a žien alebo základný cieľ ochrany reprodukcie, ktorý je rešpektovaný vo všetkých moderných spoločnostiach.
42 — The respondent denies having dismissed Ms Mayr on grounds of her future pregnancy since it had not been informed of this fact.
42 — Žalovaný podnik popiera, že pani Mayr prepustil pre jej očakávané tehotenstvo, keďže o tejto skutočnosti nebol informovaný.
Although it falls to the national court to evaluate this claim, Ms Mayr had taken sick leave when the follicular puncture was carried out (two days before the dismissal) and therefore her employer could perhaps have known about her situation.
Je vecou vnútroštátneho súdu preveriť toto tvrdenie, jednako však pani Mayr bola v čase vykonania punkcie folikulov vypísaná ako práceneschopná (dva dni pred výpoveďou), a teda žalovaný podnik eventuálne mohol vedieť o jej situácii.
In any event, pursuant to Council Directive 97/80/EC of 15 December 1997 on the burden of proof in cases of discrimination based on sex (OJ 1998 L 14, p. 6), it would be for Bäckerei und Konditorei Gerhard Flöckner OHG to prove that its decision did not involve any breach of the principle of equal treatment.
Podľa smernice Rady 97/80/ES z 15. decembra 1997 o dôkaznom bremene v prípadoch diskriminácie na základe pohlavia však Bäckerei und Konditorei Gerhard Flöckner OHG nie je povinná preukazovať, že jej rozhodnutie ako také nebolo porušením zásady rovnosti zaobchádzania.
Furthermore, the development of the caselaw as briefly described earlier demonstrates the desire of the Court to extend the protection given to a woman in connection with maternity.
Zo súhrnu vývoja judikatúry navyše zjavne vyplýva úmysel Súdneho dvora posilniť ochranu tehotnej ženy.
I would therefore invite the Court of Justice to continue down this line of protecting procreation (within the limits of the principle of equality) and advise the Austrian court that if, having studied the relevant factual background, it is of the opinion that the actions of the employer were motivated by Ms Mayr’s particular situ-
Vyzývam teda Súdny dvor, aby ďalej rozšíril ochranu reprodukcie (v hraniciach zásady rovnosti) a rakúskemu vnútroštátnemu súdu odpovedal na položenú otázku v tom zmysle, že prepustenie je diskriminačné a odporuje ustanoveniam smernice 76/207, ak pri preskúmaní skutkového stavu zistí, že sa zamestnávateľ pri svojom
In the light of the foregoing, I propose that the Court give the following answer to the question of the Oberster Gerichtshof:
Na základe predchádzajúcich úvah navrhujem, aby Súdny dvor odpovedal na prejudiciálne otázky, ktoré položil Oberster Gerichtshof, takto:
2008 — CASE C-506/06
2008 — VEC C-506/06
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Oberster Gerichtshof (Austria), made by decision of 23 November 2006, received at the Court on 14 December 2006, in the proceedings
Vo veci C-506/06, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Oberster Gerichtshof (Rakúsko) z 23. novembra 2006 a doručený Súdnemu dvoru 14. decembra 2006, ktorý súvisí s konaním:
THE COURT (Grand Chamber), composed of V. Skouris, President, P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas and L. Bay Larsen, Presidents of Chamber, R. Silva de Lapuerta, K. Schiemann, J. Makarczyk, P. Kūris, E. Juhász, A. Ó Caoimh (Rapporteur), P. Lindh and J.-C. Bonichot, Judges,
SÚDNY DVOR (veľká komora), v zložení: predseda V. Skouris, predsedovia komôr P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas a L. Bay Larsen, sudcovia R. Silva de Lapuerta, K. Schiemann, J. Makarczyk, P. Kūris, E. Juhász, A. Ó Caoimh (spravodajca), P. Lindh a M. J.-C. Bonichot,
Advocate General: D. Ruiz-Jarabo Colomer, Registrar: B. Fülöp, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 16 October 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
MAYR generálny advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, tajomník: B. Fülöp, referent, so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní zo 16. októbra 2007, so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
— the Austrian Government, by C. Pesendorfer and M. Winkler, acting as Agents,
— rakúska vláda, v zastúpení: C. Pesendorfer a M. Winkler, splnomocnené zástupkyne,
— the Greek Government, by E.-M. Mamouna, K. Georgiadis and M. Apessos, acting as Agents,
— grécka vláda, v zastúpení: E.-M. Mamouna, K. Georgiadis a M. Apessos, splnomocnení zástupcovia,
— the Italian Government, by I.M. Braguglia, acting as Agent, and W. Ferrante, avvocato dello Stato,
— talianska vláda, v zastúpení: I. M. Braguglia, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci W. Ferrante, avvocato dello Stato,
— the Commission of the European Communities, by M. van Beek, V. Kreuschitz and I. Kaufmann-Bühler, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 27 November 2007,
— Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: M. van Beek, V. Kreuschitz, a I. Kaufmann-Bühler, splnomocnení zástupcovia, po vypočutí návrhov generálneho advokáta na pojednávaní 27. novembra 2007,
2008 — CASE C-506/06 gives the following
2008 — VEC C-506/06 vyhlásil tento
The reference has been made in the course of proceedings between Ms Mayr, appellant in the main proceedings, and her former employer Bäckerei und Konditorei Gerhard Flöckner OHG (‘Flöckner’), respondent in the main proceedings, following the dismissal of Ms Mayr by Flöckner.
Tento návrh na začatie prejudiciálneho konania bo predložený v rámci sporu medzi pani Mayr, žalobkyňou vo veci samej, a jej bývalým zamestnávateľom Bäckerei und Konditorei Gerhard Flöckner OHG (ďalej len „Flöckner“), žalovanou vo veci samej, v súvislosti s prepustením žalobkyne zo zamestnania.
Article 2(1) of Council Directive 76/207/EEC of 9 February 1976 on the implementation of the principle of equal treatment for men and women as regards access to
Článok 2 ods. 1 smernice Rady 76/207/EHS z 9. februára 1976 o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami, pokiaľ ide o prístup k zamestnaniu,
Article 2(3) of Directive 76/207 states that the directive ‘shall be without prejudice to provisions concerning the protection of women, particularly as regards pregnancy and maternity’.
Odsek 3 článku 2 stanovuje, že smernica 76/207 „sa nedotýka ustanovení na ochranu žien, najmä pokiaľ ide o tehotenstvo a materstvo“.
Article 5(1) of Directive 76/207 states:
Podľa článku 5 ods. 1 smernice 76/207:
‘Application of the principle of equal treatment with regard to working conditions, including the conditions governing dismissal, means that men and women shall be guaranteed the same conditions without discrimination on grounds of sex.’
„Uplatňovanie zásady rovnakého zaobchádzania, pokiaľ ide o pracovné podmienky, vrátane podmienok upravujúcich prepustenie, znamená, že mužom aj ženám sa zaručia rovnaké podmienky bez diskriminácie z dôvodu pohlavia.“
Article 34(1) of Directive 2006/54/EC of the European Parliament and of the Council of 5 July 2006 on the implementation of the principle of equal opportunities and equal treatment of men and women in matters of employment and occupation (recast) (OJ 2006 L 204, p.
Článkom 34 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES z 5. júla 2006 o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania (prepracované znenie) (Ú. v. EÚ L 204, s.
However, Directives 2002/73 and 2006/54 do not apply ratione temporis to the facts in the main proceedings.
Smernice 2002/73 a 2006/54 však nie sú z časového hľadiska uplatniteľné na skutkový stav sporu vo veci samej.
It is apparent from the ninth recital in the preamble to Directive 92/85 that the protection of the safety and health of pregnant workers, workers who have recently given birth or workers who are breastfeeding should not treat women on the labour market unfavourably nor work to the detriment of directives concerning equal treatment for men and women.
Z deviateho odôvodnenia smernice 92/85 vyplýva, že ochrana bezpečnosti a zdravia pri práci tehotných pracovníčok, pracovníčok krátko po pôrode a dojčiacich pracovníčok by nemala znevýhodňovať ženy na trhu práce a nemala by zasahovať do rámca smerníc o rovnosti zaobchádzania s mužmi a ženami.
According to the 15th recital in the preamble to that directive, the risk of dismissal for reasons associated with their condition may have harmful effects on the physical and mental state of pregnant workers, workers who have recently given birth or who are breastfeeding, and provision should be made for the dismissal of such women to be prohibited.
Podľa pätnásteho odôvodnenia tejto smernice riziko prepustenia z dôvodov súvisiacich s ich stavom môže nepriaznivo ovplyvňovať telesný a duševný stav tehotných pracovníčok, pracovníčok krátko po pôrode a dojčiacich pracovníčok, a preto treba stanoviť zákaz ich prepustenia z uvedených dôvodov.
A pregnant worker is defined in Article 2(a) of Directive 92/85 as ‘a pregnant worker who informs her employer of her condition, in accordance with national legislation and/or national practice’.
Pojem tehotná pracovníčka je definovaný v článku 2 písm. a) smernice 92/85 ako „tehotná pracovníčka, ktorá svojho zamestnávateľa informovala o svojom stave v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi a/alebo vnútroštátnou praxou“.
Article 10 of Directive 92/85 states:
Článok 10 smernice 92/85 znie:
‘In order to guarantee workers [who are pregnant, who have recently given birth or who are breastfeeding], within the meaning of Article 2, the exercise of their health and safety protection rights as recognised under this Article, it shall be provided that:
„Aby sa pracovníčkam [tehotným pracovníčkam, pracovníčkam krátko po pôrode a dojčiacim pracovníčkam] v zmysle článku 2 zaručilo uplatňovanie ich práv na ochranu zdravia a bezpečnosť, ako ich ustanovuje uvedený článok, zabezpečí sa, že:
2. if a worker, within the meaning of Article 2, is dismissed during the period referred to in point 1, the employer must cite duly substantiated grounds for her dismissal in writing;
2. ak zamestnávateľ prepustí pracovníčku v zmysle článku 2 v období uvedenom v bode 1, musí písomne uviesť riadne opodstatnené dôvody jej prepustenia;
Article 12 of Directive 92/85 provides:
Podľa článku 12 smernice 92/85:
‘Member States shall introduce into their national legal systems such measures as are necessary to enable all workers who should [consider] themselves wronged by failure to comply with the obligations arising from this Directive to pursue their claims by judicial process (and/or, in accordance with national laws and/or practices) by recourse to other competent authorities.’
„Členské štáty zavedú do vnútroštátnych právnych systémov potrebné opatrenia umožňujúce všetkým pracovníčkam, ktoré sa pokladajú za poškodené v dôsledku nedodržania povinností vyplývajúcich z tejto smernice, domáhať sa svojich práv súdnou cestou (a/alebo v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi a/alebo vnútroštátnou praxou) po prípadnom posúdení inými príslušnými orgánmi.“
Paragraph 10 of the Law on Maternity Protection (Mutterschutzgesetz, ‘MSchG’) states:
§ 10 zákona o ochrane materstva (Mutterschutzgesetz, ďalej len „MSchG“) znie:
Workers may not be lawfully dismissed during pregnancy or the four months following childbirth, unless the employer has not been informed of the pregnancy or the birth.
Pracovníčky nie je možné platne prepustiť počas tehotenstva a do štyroch mesiacov po pôrode okrem prípadu, ak zamestnávateľa o tehotenstve alebo pôrode neinformovali.
Dismissal is also illegal when the employer is informed of the pregnancy or birth within five working days of the oral or written notice of the dismissal.
Prepustenie je rovnako neplatné vtedy, ak zamestnávateľ bol o tehotenstve alebo pôrode informovaný v priebehu piatich pracovných dní od oznámenia o prepustení alebo jeho doručenia, ak ide o písomné oznámenie o prepustení.
Written notice of pregnancy or childbirth is considered to have been given in good time when it is posted within the five-day period.
Lehota na písomné oznámenie o tehotenstve alebo pôrode je zachovaná, ak bola písomnosť podaná na pošte do piatich dní.
Where the worker indicates her pregnancy or the childbirth within the five-day period, she must at the same time prove the pregnancy or the presumption of pregnancy by means of a medical certificate, or by producing the birth certificate of the child …’
Ak sa pracovníčka v lehote piatich dní odvolá na tehotenstvo alebo pôrod, v rovnakej lehote musí preukázať tehotenstvo alebo predpokladané tehotenstvo prostredníctvom lekárskeho potvrdenia alebo predložiť rodný list dieťaťa. …“
Under Paragraph 17(1) of the Law on Reproductive Medicine (Fortpflanzungsmedizingesetz, ‘FMedG’), viable cells, namely, according to the legal definition in Paragraph 1(3) of the FMedG, fertilised ova and the cells grown from them, can be kept for up to 10 years.
Podľa § 17 ods. 1 zákona o asistovanej reprodukcii (Fortpflanzungsmedizingesetz, ďalej len „FMedG“) je dovolené uskladňovať vývojaschopné predimplantované embryá, ktorým sú podľa § 1 ods. 3 FMedG oplodnené vajíčka a z nich pochádzajúce bunky, po dobu maximálne desiatich rokov.