natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This should have prompted it to pay special attention to compliance with Community competition law and refrain from all deliberate violations.
Toto ho malo priviesť k tomu, aby venoval osobitnú pozornosť dodržiavaniu práva Spoločenstva v oblasti hospodárskej súťaže a nedopustil sa žiadneho vedomého porušenia.
The fact that it repeated the same conduct shows that the previous fines were not such a deterrent as to make it change its conduct.’
Skutočnosť, že zopakoval rovnaké správanie preukazuje, že skoršie pokuty nemali na neho dostatočne odstrašujúci účinok, aby zmenil svoje spávanie.“ [neoficiálny preklad]
In response to the arguments put forward by Hoechst, the Commission states at recital 372 to the Decision:
V odpovedi na tvrdenia predložené podnikom Hoechst, Komisia spresnila v odôvodnení č. 372 rozhodnutia:
‘Concerning Hoechst’s position as recidivist, the Commission notes that the last decision ordering Hoechst to put an end to its anticompetitive conduct and to refrain from repeating it dates from July 1994.
„Čo sa týka opakovaného porušovania podniku Hoechst, Komisia uvádza, že posledné rozhodnutie z júla 1994 nariadilo tomuto podniku skončiť jeho protisúťažné správanie a opakovane sa ho nedopustiť.
After that decision Hoechst continued the infringement which is the subject of these proceedings for more than two years.
Po tomto rozhodnutí, Hoechst pokračoval v porušovaní počas viac ako dvoch rokov, čo viedlo k tomuto konaniu.
This clearly shows that the previous decision did not deter Hoechst from continuing its participation in a similar cartel.’
Uvedené jasne dokazuje, že predchádzajúce rozhodnutie ho neodradilo od účasti na podobnom karteli.“ [neoficiálny preklad]
In the light of those facts, and to take account of the fact that Hoechst’s conduct constituted a repeated infringement, the Commission increased the basic amount off the fine by 50% to reflect the aggravating circumstances (recital 373 to the Decision).
S ohľadom na tieto skutočnosti a na účely zohľadnenia opakovaného porušovania podniku Hoechst zvýšila Komisia základnú čiastku pokuty o 50 % na základe priťažujúcich okolností (odôvodnenie č. 373 rozhodnutia).
Hoechst states that the Commission increased the basic amount of its fine, EUR 110 million, by 50% because this was a repeated infringement.
Hoechst tvrdí, že Komisia zvýšila o 50 % základnú čiastku z dôvodu opakovaného porušovania jeho pokutu vo výške 110 miliónov eur.
Hoechst contends that that increase is disproportionate and is unable to see on what ground it could be subjected to an increase for repeated infringement connected with past infringements.
Hoechst sa domnieva, že toto zvýšenie je neprimerané a nechápe, na základe akého dôvodu mu bola pokuta zvýšená za opakované porušovanie, ku ktorému došlo v minulosti.
First, Hoechst contends that the old proceedings referred to at recital 363 to the Decision (namely the proceedings that led, respectively, to the adoption of Commission Decision 94/599/EC of 27 July 1994 relating to a proceeding pursuant to Article 85 of the EC Treaty (IV/31.865 — PVC) (OJ 1994 L 239, p.
Po prvé Hoechst zdôrazňuje, že staršie konania uvedené v odôvodnení č. 363 rozhodnutia [t. j. konania, v ktorých bolo prijaté rozhodnutie 94/599/ES Komisie z 27. júla 1994 týkajúce sa konania o uplatnení článku 85 Zmluvy ES (IV/31.865 — PVC) (Ú. v. ES L 239, s.
14), ‘the PVC II decision’; Commission Decision 89/191/EEC of 21 December 1988 relating to a proceeding pursuant to Article 85 of the EEC Treaty (IV/31.866 — LdPE) (OJ 1989 L 74, p.
14, ďalej len „rozhodnutie PVC II“), rozhodnutie 89/191/EHS Komisie z 21. decembra 1988 týkajúce sa konania o uplatnení článku 85 Zmluvy EHS (IV/31.866 — PEBD) (Ú. v. ES L 74, 1989, s.
21), ‘the PVC I decision’; Commission Decision 86/398/EEC of 23 April 1986 relating to a proceeding under Article 85 of the EEC Treaty (IV/31.149 — Polypropylene) (OJ 1986 L 230, p.
21, ďalej len „rozhodnutie PVC I“), rozhodnutie 86/398/EHS Komisie z 23. apríla 1986 týkajúce sa konania o uplatnení článku 85 Zmluvy EHS (IV/31.149 — Polypropylén) (Ú. v. ES L 230, s.
11) are wholly unconnected with the present case.
11)], nemajú nič spoločné s prejednávanou vecou.
More particularly, Hoechst maintains that the PVC II decision merely reiterates the PVC I decision, which was declared non-existent by the Court of First Instance and then annulled by the Court of Justice.
Presnejšie, čo sa týka rozhodnutia PVC II, Hoechst sa domnieva, že toto rozhodnutie len zopakovalo rozhodnutie PVC I, o ktorom Súd prvého stupňa rozhodol, že je ničotné, a Súdny dvor ho úplne zrušil.
Furthermore, the PVC I and PVC II decisions relate to old facts, since the facts ceased in 1984.
Okrem toho sa rozhodnutia PVC I a PVC II vzťahovali na staré skutočnosti, pretože bolo skončené v roku 1984.
The Commission is therefore wrong to seek, at recital 372 to the Decision, to establish a connection between the PVC II decision and the present case.
Komisia sa teda nesprávne snaží v odôvodnení č. 372 rozhodnutia, preukázať súvislosť medzi rozhodnutím PVC II a touto vecou.
In addition, Hoechst’s former activities in the animal feedingstuffs additives sector have no bearing on its activities in the PVC sector.
K tomu sa pridáva ešte skutočnosť, že niekdajšie pôsobenie podniku Hoechst v sektore prídavných látok v potravinách nemalo nič spoločné s činnosťami v sektore PVC.
Hoechst also submits that the Commission recently undertook to establish joint group liability by imposing increases of 10% per year for the period between the decision imposing a fine in one case and the end of the infringement forming the subjectmatter of another case.
Hoechst tiež uvádza, že Komisia nedávno podnikla kroky k zavedeniu spoločnej zodpovednosti skupiny tým, že zvyšuje pokutu o 10 % za rok pre obdobie od rozhodnutia, ktorým bola uložená pokuta v jednej veci a skončením porušenia, ktoré je predmetom konania v inej veci.
HOECHST v COMMISSION
HOECHST/KOMISIA vedome dopustilo to isté riaditeľstvo skupiny, a to napriek paralelnému potrestaniu za podobné správanie.
In the present case, however, the fact that the PVC II decision and the infringement at issue in the present case relate to the same period results from the fact that the Commission was not in a position to adopt the PVC II decision until 11 years after the infringement at issue in that case had ceased.
V prejednávanej veci však súčasnosť medzi rozhodnutím PVC II a dotknutým porušením v tejto veci vyplývalo zo skutočnosti, že Komisii sa podarilo prijať rozhodnutie PVC II až jedenásť rokov po skončení dotknutého porušenia v tejto veci.
Second, the cases to which the Commission refers at recital 363 to the Decision concern conduct which came to an end in 1984 at the latest.
Po druhé konania uvedené Komisiou v odôvodnení č. 363 rozhodnutia sa týkali správaní, ktoré skončili najneskôr v roku 1984.
The facts are therefore time-barred.
Išlo teda o premlčané skutočnosti.
Hoechst contends that the Dyestuffs decision became final more than 30 years ago, by a judgment of the Court of Justice.
Hoechst zdôrazňuje, že od právoplatného rozhodnutia Súdneho dvora vo veci Farbivá uplynulo 30 rokov.
That decision is too old to support the ‘repeated infringement’ argument.
Je teda príliš staré na to, aby mohlo ísť o opakované porušovanie.
Hoechst further submits that the facts referred to by the Polypropylene decision were definitively settled only in July 1999, and those referred to by the PVC I and PVC II decisions in October 2002, thus long after the facts of the present case had come to an end.
Hoechst dodáva, že o skutočnostiach uvedených v rozhodnutí Polypropylén bolo právoplatne rozhodnuté až v júli 1999 a o skutočnostiach vo veciach PVC I a PVC II až v októbri 2002, teda dávno po skončení skutkových okolností v tejto veci.
Third, even if it should ultimately be held that different infringements committed independently within a group and without any subjective connection between them constitute an aggravating circumstance, the increase applied is disproportionate.
Po tretie, aj keby napokon malo byť zohľadnené, že rôzne porušenia, ku ktorým došlo v jednej skupine bez akéhokoľvek subjektívneho spojenia medzi nimi, predstavujú priťažujúcu okolnosť, bolo by uplatnené zvýšenie v každom prípade neprimerané.
In particular, the fact that Hoechst is part of a group has already been taken into account twice by the Commission: first when the Commission fixed the starting amount of the fine at EUR 20 million and second when it increased that amount by 100% on account of the size of the Hoechst group.
Predovšetkým skutočnosť, že Hoechst je členom skupiny, už bola dvakrát zohľadnená Komisiou: prvýkrát stanovením východiskovej sumy pokuty na 20 miliónov eur a druhýkrát zvýšením tejto sumy o 100 % z dôvodu veľkosti skupiny Hoechst.
It cannot be fair to add further increases.
Nie je spravodlivé pridávať ďalšie zvýšenia.
By way of comparison, Hoechst had to bear a starting amount practically 14 times Daicel’s, on account of its group structure, while its turnover is only four times as high.
Na porovnanie, Hoechst má z dôvodu štruktúry jeho skupiny znášať základnú čiastku skoro štrnásťkrát vyššiu ako podnik Daicel, hoci jeho obrat je len štyrikrát vyšší.
Hoechst also emphasises that in the proceedings leading to the Plasterboard decision, an increase of 10% per year had been imposed for the period between the preceding decision imposing a fine and the end of the infringement concerning the relevant product.
Hoechst tiež zdôrazňuje, že konanie, v ktorom bolo prijaté rozhodnutie Sadrokartónové dosky uplatňuje zvýšenie o 10 % za rok za obdobie od prijatia predchádzajúceho rozhodnutia ukladajúceho pokutu do skončenia porušovania s dotknutým výrobkom.
In this case the increase is 22% per year.
V prejednávanom prípade však bolo uplatnené zvýšenie o 22 % za rok.
In the alternative, Hoechst contends that an increase for repeated infringement is unfair when the undertaking concerned cooperates fully during the administrative procedure.
Subsidiárne Hoechst tvrdí, že zvýšenie za opakované porušovanie je spravodlivé, keď dotknutý podnik úplne spolupracuje počas správneho konania.
The purpose of the penalty cannot justify that increase.
Účel sankcie neodôvodňuje toto zvýšenie.
The Commission refers to Thyssen Stahl v Commission, paragraph 325 above (paragraph 617), and Michelin v Commission, paragraph 339 above (paragraph 284), and contends that the concept of repeated infringement, as understood in a number of national legal orders, implies that a person has committed new infringements after being punished for similar infringements.
Komisia odkazuje na rozsudky Thyssen Stahl/Komisia, už citovaný v bode 325 vyššie (bod 617), a Michelin/Komisia, už citovaný v bode 339 vyššie (bod 284), pričom zdôrazňuje, že pojem opakované porušovanie, ako je chápaný v niektorých vnútroštátnych právnych poriadkov, znamená, že osoba sa dopustila nových porušení po tom, čo bola sankcionovaná za podobné porušenia.
In this case, the proceedings culminating in the PVC I, PVC II and Dyestuffs decisions referred to in the Decision all concerned cartels on prices or quotas.
V tomto prípade konania, v ktorých boli prijaté rozhodnutia PVC I, PVC II a farbivá uvedené v rozhodnutí, sa všetky týkali kartelových dohôd o cenách alebo kvótach.
The infringements in those cases were therefore similar to the one forming the subjectmatter of the present case.
Išlo teda o podobné porušenia ako porušenie, ktoré je predmetom tejto veci.
It is immaterial, in that context, that certain infringements (such as that giving rise to the Dyestuffs decision) are old.
V tomto kontexte má len minimálny význam skutočnosť, že niektoré porušenia (ako napríklad porušenie, v ktorom bolo prijaté rozhodnutie Farbivá) boli staré.
The increase for repeated infringement does not serve to increase ex post facto penalties imposed in the past, but to pursue cases of repeated infringement effectively.
Zvýšenie z dôvodu opakovaného porušovania neslúži na zvýšenie a posteriori uložených sankcií, ale na účinné postihovanie prípadov opakovaného porušovania.
The Commission emphasises in particular that it must ensure that its action has a deterrent effect (Irish Sugar v Commission, paragraph 198 above, paragraph 245) and that repeated infringement is among the relevant criteria used to determine the fine (Aalborg Portland and Others v Commission, paragraph 145 above, paragraph 91).
Komisia predovšetkým zdôrazňuje, že musí zabezpečiť odstrašujúci účinok svojich úkonov (rozsudok Irish Sugar/Komisia, už citovaný v bode 198 vyššie, bod 245) a že opakované porušovanie je relevantným kritériom na stanovenie pokuty (rozsudok Aalborg Portland a i./Komisia, už citovaný v bode 145 vyššie, bod 91).
The Commission further submits that there is no doubt in this case as to the continuity of the undertaking to which the decisions mentioned at recital 363 to the Decision were addressed.
Komisia dodáva, že v prejednávanej veci nie je žiadna pochybnosť o pokračovaní podniku v porušovaní uvedenom v rozhodnutiach citovaných v odôvodnení č. 363 rozhodnutia.
Contrary to Hoechst’s contention, moreover, the Commission maintains that an increase for repeated infringement may be imposed when the infringement at issue was committed even when the infringement in respect of which a sanction had previously been imposed had not yet become final.
Navyše na rozdiel od toho, čo tvrdí Hoechst sa Komisia domnieva, že zvýšenie pre opakované porušovanie môže byť uložené, ak k danému porušeniu došlo, hoci rozhodnutie o porušení sankcionovanom ako prvom nenadobudlo ešte právoplatnosť rozhodnutej veci.
A warning is given immediately the Commission’s decision is notified and not just when the decision becomes final.
Upozornenie je dané v okamihu oznámenia rozhodnutia Komisie, a nie až keď toto rozhodnutie nadobudne po skončení súdneho konania právoplatnosť rozhodnutej veci.
Likewise, the fact that the starting amount was increased on account of the size of the Hoechst group does not prevent the basic amount from being increased on account of repeated infringement.
Rovnako zvýšenie východiskovej sumy z dôvodu veľkosti skupiny podniku Hoechst nebráni zvýšeniu základnej čiastky pre opakované porušovanie.
The increase imposed on account of the size of the group has no connection with the punishment of past infringements.
Zvýšenie uložené z dôvodu veľkosti skupiny nemá totiž nijakú súvislosť so sankcionovaním za skoršie porušenia.
The fact that past infringements are taken into account does not therefore constitute a ‘double penalty’.
Zohľadnenie porušení, ku ktorým došlo v minulosti, nepredstavuje teda „dvojitý trest“.
It is also immaterial that Hoechst discontinued its own commercial operations on the relevant market before the infringement ceased, since it was active on that market throughout the infringement.
Rovnako je nepodstatné, že Hoechst skončil svoju vlastnú obchodnú činnosť na dotknutom trhu po skončení porušovania, pretože na ňom pôsobil počas celej doby porušovania.
Last, it is irrelevant that the earlier infringements concerned sectors other than the sorbates sector.
Napokon je bezvýznamné aj to, že skoršie porušenia sa týkali iných sektorov trhu ako práve sektora sorbátov.
The penalties applied to collusive activities relating to a product are intended to deter undertakings from breaching the prohibition in question, irrespective of the product at issue.
Sankcie uplatnené za kartelové činnosti týkajúce sa niektorého výrobku slúžia na odradenie podnikov porušovať dotknutý zákaz bez ohľadu na daný výrobok.
As regards the amount of the increase for repeated infringement, the Commission observes that it has a margin of discretion when fixing the amount of the fine (Case T-150/89 Martinelli v Commission [1995] ECR II-1165, paragraph 59), and that it is not required to apply a precise mathematical formula.
Čo sa týka výšky zvýšenia pre opakované porušovanie, Komisia pripomína, že pri stanovení výšky pokuty disponuje mierou voľnej úvahy (rozsudok Súdu prvého stupňa zo 6. apríla 1995, Martinelli/Komisia, T-150/89, Zb. s. II-1165, bod 59) a že nie je povinná použiť presný matematický vzorec.
The Commission refers in that regard to a number of decisions in other cases implementing Article 81 EC, and also to Michelin v Commission, paragraph 339 above (paragraph 292), where increases of 50% were applied or authorised.
V tejto súvislosti Komisia odkazuje na viacero rozhodnutí v iných konaniach o uplatnení článku 81 ES, ako aj na rozsudok Michelin/Komisia, už citovaný v bode 339 vyššie (bod 292), v ktorom boli uplatnené alebo povolené zvýšenia o 50 %.
The comparison which the applicant draws between the present case and the Plasterboard case is irrelevant since, between 1969 and 1994, Hoechst was ‘warned’ on several occasions, without drawing the necessary consequences.
Porovnanie tejto veci s vecou, v ktorej bolo vydané rozhodnutie Sadrokartónové dosky, nie je relevantné, keďže od roku 1969 do roku 1994 bol Hoechst viackrát „upozornený“ bez toho, že by z toho vyvodil potrebné dôsledky.
It is therefore not excessive to increase the basic amount of the fine by 50%.
Takže zvýšenie základnej čiastky pokuty o 50 % nie je prehnané.
Last, the fact that the 1996 Leniency Notice was applied does not mean that Hoechst’s repeated infringement ceases to be an aggravating circumstance.
Napokon skutočnosť, že sa uplatnilo oznámenie o spolupráci z roku 1996, neznamená, že by opakované porušovanie podniku Hoechst prestalo byť priťažujúcou okolnosťou.
In the Commission’s submission, the 1996 Leniency Notice defines the conditions in which undertakings which have cooperated with the Commission may have their fines reduced.
Podľa Komisie oznámenie o spolupráci z roku 1996 stanovuje podmienky, za akých môže byť podnikom spolupracujúcim s Komisiou znížená pokuta.
That notice cannot however justify the absence of a penalty in the case of a repeated infringement.
Toto oznámenie však nemôže odôvodniť neuloženie sankcie v prípade opakovaného porušovania.
Section 2 of the Guidelines refers, as an example of aggravating circumstances, to ‘repeated infringement of the same type by the same undertaking(s)’.
Bod 2 usmernení stanovuje ako príklad priťažujúcich okolností „opakované porušovanie toho istého typu tým istým podnikom…“.
Repeated infringement, as understood in a number of national legal systems, implies that a person has committed fresh infringements after having been penalised for similar infringements (Thyssen Stahl v Commission, paragraph 325 above, paragraph 617, and Michelin v Commission, paragraph 339 above, paragraph 284).
Pojem opakované porušovanie, ako je chápaný v niektorých vnútroštátnych právnych poriadkoch, znamená, že osoba sa dopustila nových porušení po tom, čo bola sankcionovaná za podobné porušenia (rozsudky Thyssen Stahl/Komisia, už citovaný v bode 325 vyššie, bod 617, a Michelin/Komisia, už citovaný v bode 339 vyššie, bod 284).
Any repeated infringement is among the factors to be taken into consideration in the analysis of the gravity of the infringement in question (Aalborg Portland and Others v Commission, paragraph 145 above, paragraph 91, and Case C-3/06 P Groupe Danone v Commission [2007] ECR I-1331, paragraph 26).
Medzi prvky, ktoré treba zohľadniť pri analýze závažnosti predmetného porušenia, patrí aj prípadné opakované porušovanie (rozsudky Súdneho dvora Aalborg Portland a i./Komisia, už citovaný v bode 145 vyššie, bod 91, a z 8. februára 2007, Groupe Danone/Komisia, C-3/06 P, Zb. s. I-1331, bod 26).
The Commission has a discretion as regards the choice of factors to be taken into account for determining the amount of fines, such as, inter alia, the particular circumstances of the case, its context and the dissuasive effect of fines, without the need to refer to a binding or exhaustive list of the criteria which must be taken into account.
Komisia disponuje voľnou úvahou pri výbere okolností, ktoré zohľadní na účely určenia výšky pokút, akými sú najmä osobitné okolnosti veci, jej kontext a odstrašujúci dosah pokút, a to bez toho, aby bolo potrebné odkazovať na záväzný alebo vyčerpávajúci zoznam kritérií, ktoré by sa povinne museli zohľadňovať.
The finding and the appraisal of the specific characteristics of a repeated infringement come within the Commission’s discretion and the Commission cannot be bound by any limitation period when making such a finding (Groupe Danone v Commission, paragraph 461 above, paragraphs 37 and 38).
Zistenie a posúdenie osobitných charakteristík opakovaného porušovania tvoria súčasť uvedenej právomoci Komisie, pričom Komisia nemôže byť pre takéto zistenie viazaná prípadnou premlčacou lehotou (rozsudok z 8. februára 2007, Groupe Danone/Komisia, už citovaný v bode 461 vyššie, body 37 a 38).
In the present case, Hoechst does not deny that the four earlier decisions to which the Commission refers in the Decision to support its finding that this was a repeated infringement concerned Hoechst and related to an infringement of the same type as that in the present case.
V prejednávanej veci treba uviesť, že Hoechst nenamieta voči tomu, že sa ho štyri predchádzajúce rozhodnutia uvedené Komisiou v rozhodnutí na preukázanie opakovaného porušovania týkali a vzťahovali sa na porušenie rovnakého druhu, ako je porušenie v tejto veci.
As regards the Dyestuffs decision (adopted on 24 July 1969) and the Polypropylene decision (adopted on 23 April 1986), it must be observed that the infringement found in the Decision began 10 years after the adoption of the Dyestuffs decision, while the Polypropylene decision was adopted while that infringement was continuing.
Čo sa týka rozhodnutí Farbivá (prijatého 24. júla 1969) a Polypropylén (prijatého 23. apríla 1986), treba uviesť, že porušenie uvedené v prejednávanom rozhodnutí začalo desať rokov po prijatí rozhodnutia vo veci Farbivá a rozhodnutie vo veci Polypropylén bolo prijaté počas tohto porušenia.
Furthermore, although Hoechst was the subject of a finding of infringement in the context of the Polypropylene decision in 1986, it continued for 10 years to engage in its unlawful conduct on the sorbates market.
Navyše, hoci bol Hoechst odsúdený v rozhodnutí Polypropylén v roku 1986, pokračoval vo svojom protisúťažnom správaní na trhu so sorbátmi ešte ďalších desať rokov.
The fact that Hoechst repeated its unlawful conduct shows a propensity on its part not to draw the appropriate consequences from a finding that it had infringed the Community competition rules (see, to that effect, Case T-38/02 Groupe Danone v Commission, paragraph 130 above, paragraph 355).
Opakovanie podnikom Hoechst protisúťažného správania nasvedčuje sklonu tohto podniku k nevyvodeniu potrebných dôsledkov z jeho odsúdenia za porušenie pravidiel hospodárskej súťaže Spoločenstva (pozri v tomto zmysle rozsudok z 25. októbra 2005, Groupe Danone/Komisia, už citovaný v bode 130 vyššie, bod 355).
In the light of those factors, Hoechst could expect that the Commission would take account of the earlier decisions referred to above when considering whether the infringement in the present case constituted a repeated infringement.
Vzhľadom na tieto skutočnosti mohol Hoechst očakávať, že Komisia zohľadní vyššie uvedené skoršie rozhodnutia v rámci prípadného posúdenia opakovaného porušovania v prejednávanej veci.
Accordingly, there was nothing to prevent the Commission from relying on the Dyestuffs and the Polypropylene decisions for the purpose of finding that Hoechst had committed a repeated infringement in the present case.
Takže nič nebráni tomu, aby Komisia vychádzala z rozhodnutí Farbivá a Polypropylén na účely konštatovania opakovaného porušovania podniku Hoechst v rámci tejto veci.
It should be noted in that regard that, as regards the annulment of the PVC I decision by the Court of Justice, Article 231 EC provides that if the action is well founded, the Court of Justice is to declare the contested act void.
V tejto súvislosti treba zdôrazniť, čo sa týka zrušenia rozhodnutia Súdnym dvorom, ako článok 231 ES stanovuje, že ak je žaloba opodstatnená, Súdny dvor vyhlási napadnutý akt za neplatný.