natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Therefore, contrary to the assertions of OESF and the Commission, Netherlands legislation, such as that at issue in the main proceedings, does not treat dividends from Germany or Portugal differently from dividends distributed by Netherlands companies.
Preto v rozpore s tvrdením spoločnosti OESF a Komisie holandská právna úprava, ako vo veci samej, nezaobchádza rozdielne s dividendami, ktoré pochádzajú z Nemecka a Portugalska, v porovnaní s dividendami, ktoré rozdelili holandské spoločnosti.
While, in those circumstances, dividends from Germany or Portugal are subject to a greater tax burden than are dividends distributed by Netherlands companies, that disadvantage is not attributable to the Netherlands legislation at issue in the main proceedings, but is the product of the parallel exercise of fiscal sovereignty by the Member States in which the distributing companies are established and the Member State in which the recipient company is established, whereby the former chose to
Ak je za týchto podmienok na dividendy, ktoré pochádzajú z Nemecka a Portugalska, uvalené ťažšie daňové bremeno ako na dividendy, ktoré rozdelili holandské spoločnosti, pričom táto nevýhoda nie je pripočítateľná predmetnej holandskej právnej úprave vo veci samej, ale vyplýva zo súbežného výkonu daňovej právomoci tak členskými štátmi usadenia sa spoločností, ktoré rozdelili dividendy, ako aj členským štátom usadenia sa spoločnosti, ktorej boli rozdelené dividendy, pričom tento
2008 — CASE C-194/06 impose a series of charges to tax on distributed dividends and the latter opted to refrain from any taxation of dividends with respect to fiscal investment enterprises (see, to that effect, Case C-513/04 Kerckhaert and Morres [2006] ECR I-10967, paragraph 20).
2008 — VEC C-194/06 výkon súbežnej právomoci sa vyznačuje voľbou Nemecka a Portugalska reťazovo zdaniť rozdelené dividendy a voľbou Holandska nevyrubiť žiadnu daň z dividend daňovým subjektom kolektívneho investovania (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 14. novembra 2006, Kerckhaert a Morres, C-513/04, Zb. s. I-10967, bod 20).
The Commission contends, however, that, in its capacity as the Member State of residence of the company in receipt of dividends, it is for the Kingdom of the Netherlands to offset the foreign tax burden on those dividends in the same way as it offsets the domestic tax burden to which those dividends are subject.
Komisia však tvrdí, že Holandské kráľovstvo ako členský štát, kde je spoločnosť príjemca dividend usadená, je povinné kompenzovať zahraničný daňový tlak na tieto dividendy z rovnakého dôvodu, z akého kompenzuje vnútorný daňový tlak, ktorému sú vystavené uvedené dividendy.
That argument cannot be accepted.
S týmto názorom sa nemožno stotožniť.
Admittedly, it follows from the caselaw that, where a Member State has a system for preventing or mitigating a series of charges to tax or economic double taxation for dividends paid to residents by resident companies, it must treat dividends paid to residents by nonresident companies in the same way (Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, paragraph 55 and the caselaw cited).
Z judikatúry nepochybne vyplýva, že ak členský štát uplatňuje systém zamedzenia alebo obmedzenia reťazového alebo hospodárskeho dvojitého zdanenia v prípade dividend, ktoré rezidentom vyplácajú spoločnosti rezidenti, musí zabezpečiť rovnosť zaobchádzania pre dividendy, ktoré rezidentom vyplácajú spoločnosti nerezidenti (rozsudok Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, už citovaný, bod 55 a citovaná judikatúra).
Under such systems, the situation of shareholders resident in a Member State and receiving dividends from a company established in that State is comparable to that of shareholders who are resident in that State and receive dividends from a company established in another Member State, inasmuch as both the dividends deriving from a national source and those deriving from a foreign source may be subject to a series of charges to tax (see Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, paragraph 56).
V rámci takýchto systémov je totiž situácia akcionárov rezidentov členského štátu, ktorí prijali dividendy od spoločnosti usadenej v tom istom štáte, porovnateľná so situáciou akcionárov rezidentov uvedeného štátu, ktorí prijali dividendy od spoločnosti usadenej v inom členskom štáte, pokiaľ dividendy tak vnútroštátneho, ako aj zahraničného pôvodu môžu byť reťazovo zdanené (pozri rozsudok Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, už citovaný, bod 56).
However, the status of Member State of residence of the company in receipt of dividends cannot include the obligation for that Member State to offset a fiscal disadvan-
Povaha členského štátu, ktorý je miestom usadenia spoločnosti príjemcu dividend, však nezakladá povinnosť tomuto členskému štátu kompenzovať daňovú nevýhodu,
ORANGE EUROPEAN SMALLCAP FUND tage arising where a series of charges to tax is imposed entirely by the Member State in which the company distributing those dividends is established, since the dividends received are neither taxed nor treated differently by the first Member State as regards investment enterprises established in that State.
ORANGE EUROPEAN SMALLCAP FUND ktorá vyplýva z reťazového zdanenia v celom rozsahu uplatňovaného členským štátom, na ktorého území je usadená spoločnosť rozdeľujúca tieto dividendy, pokiaľ prvý členský štát nezdaní ani nezohľadní rozdielne prijaté dividendy, ktoré sa týkajú subjektov kolektívneho investovania usadených na jeho území.
It follows that, in a situation where the greater tax burden imposed on dividends distributed by companies established in Germany or Portugal to a fiscal investment enterprise established in the Netherlands than that which is imposed on dividends distributed to that same enterprise by companies also established in the Netherlands does not arise as a result of a difference in treatment attributable to the tax regime in the Netherlands, but stems from the decision of the Federal Republic of Germany and the Portuguese Republic to make a deduction at source from those dividends, and from the decision of the Kingdom of the Netherlands not to tax those dividends, the fact that the latter Member State has not granted a concession in respect of the deduction at source for which the first two States have opted does not constitute a restriction on the free movement of capital.
Z toho vyplýva, že zo situácie, keď ťažšie daňové bremeno uvalené na dividendy, ktoré rozdelili spoločnosti usadené v Nemecku a Portugalsku daňovému subjektu kolektívneho investovania usadenému v Holandsku, oproti daňovému bremenu, ktorým sú zaťažené dividendy, ktoré tomu istému subjektu rozdelili spoločnosti tiež usadené v poslednom uvedenom členskom štáte, nevyplýva rozdiel v zaobchádzaní, ktorý je pripočítateľný jeho daňovému režimu, ale vyplýva na jednej strane z voľby Spolkovej republiky Nemecka a Portugalskej republiky uplatňovať zrážku pri zdroji z týchto dividend a na druhej strane z voľby Holandského kráľovstva nezdaniť uvedené dividendy, pričom skutočnosť, že posledný uvedený členský štát nestanovuje kompenzáciu za zrážku pri zdroji, o ktorej rozhodli prvé dva štáty, nie je obmedzením voľného pohybu kapitálu.
However, OESF also submits that its investments in Germany and Portugal are treated differently from those made in other Member States in respect of which it is entitled to the concession provided for in Article 28(1)(b) of the Law on corporation tax, in conjunction with Article 6 of the Royal Decree, so as to avoid the imposition of a series of charges to tax incurred in those Member States.
Spoločnosť OESF však tiež zdôrazňuje, že s jej investíciami v Nemecku a Portugalsku sa zaobchádza rozdielne v porovnaní s investíciami vynaloženými v iných členských štátoch, v prípade ktorých je možné využiť kompenzáciu, ktorú upravuje § 28 ods. 1 písm. b) zákona o dani z príjmov právnických osôb v spojení s § 6 kráľovského dekrétu, na účely predchádzania reťazového zdanenia, ktoré nastalo v týchto členských štátoch.
According to OESF, Articles 56 EC and 58 EC prohibit such a difference in treatment on the basis of the seat of the company distributing the dividends.
Podľa názoru spoločnosti OESF články 56 ES a 58 ES zakazujú takýto rozdiel v zaobchádzaní v závislosti od sídla spoločnosti, ktorá rozdeľuje dividendy.
The Netherlands Government observes that, since a fiscal investment enterprise is taxed at a rate of 0%, no corporation tax is attributable to dividends from another Member State, thus making it impossible for that enterprise to credit the tax deducted at source from those dividends.
Holandská vláda pripomína, že pokiaľ daňový subjekt kolektívneho investovania je zdaňovaný nulovou sadzbou, na dividendy, ktoré pochádzajú z iného členského štátu, sa neviaže žiadna daň z príjmov právnických osôb, čím vylučuje možnosť, aby tento subjekt započítal zrážku pri zdroji, ktorou sa zdanili tieto dividendy.
In order to prevent investments abroad
Preto v snahe vyhnúť sa situácii, aby sa investícia v zahraničí vynaložená prostredníctvom takéhoto
2008 — CASE C-194/06 which are made through such an enterprise from being regarded as less appealing than direct investment, the aim of that concession is to make the tax burden on the proceeds from investments made through fiscal investment enterprises the same as that on direct investments made by individuals.
2008 — VEC C-194/06 subjektu považovala za menej atraktívnu ako priama investícia, cieľom uvedenej kompenzácie je priblíženie daňového zaťaženia príjmov z investícií, ktoré plynú prostredníctvom daňového subjektu kolektívneho investovania, daňovému zaťaženiu investícií vynaložených priamo jednotlivcami.
Consequently, in order to calculate the amount of the concession in question, the legislature took as a basis the situation in which investments are made without such an enterprise acting as intermediary.
Preto zákonodarca odkázal na účely výpočtu sumy uvedenej kompenzácie na situáciu, keď investície boli vynaložené bez sprostredkovania takéhoto subjektu.
For that reason, in the case of dividends received abroad, that concession is restricted to the circumstances in which there is, as a result of a tax convention, a right to credit the foreign tax deducted against Netherlands taxation.
Z tohto dôvodu pri dividendách prijatých v zahraničí je táto kompenzácia ohraničená na prípad, keď na základe dohody v daňovej oblasti existuje právo na zápočet zahraničnej zrážky dane na holandskú daň.
Since the concession to be granted is indissociably linked to the right of the shareholder of a fiscal investment enterprise, pursuant to such a convention, to set off the foreign tax deducted at source, that concession should, like the right of set-off, be regarded as an integral part of that convention, rather than as a benefit which is separable from it.
Keďže kompenzácia zahraničnej dane zrazenej pri zdroji, ktorá sa má priznať, je nerozlučne spätá s právom akcionára daňového subjektu kolektívneho investovania na zápočet na základe takejto dohody, potom by sa táto kompenzácia po vzore práva na zápočet mala považovať za neoddeliteľnú súčasť takejto dohody, a nie za výhodu, ktorá môže byť od nej oddelená.
As is apparent from paragraph 42 of this judgment, Community law does not require a Member State to grant a concession in response to offset the disadvantage resulting from a series of charges to tax that is exclusively due to the parallel exercise of the various Member States’ fiscal sovereignty.
Ako vyplýva z bodu 42 tohto rozsudku, právo Spoločenstva neukladá povinnosť členskému štátu priznať kompenzáciu nevýhody, ktorá vyplýva z reťazového zdanenia pochádzajúceho výlučne zo súbežného výkonu daňových právomocí, ktoré majú rôzne členské štáty.
However, where that Member State has decided to grant such a concession, that power must be exercised in accordance with Community law.
Keď sa však tento členský štát rozhodne ustanoviť takúto kompenzáciu, potom takáto možnosť musí byť vykonávaná v súlade s právom Spoločenstva.
In that respect, it must be noted that, as has been observed in paragraphs 30 and 32 of this judgment, it is for the Member States to organise their systems for taxing distributed profits and to define, in that context, the tax base and the tax rate which apply to the shareholder receiving them, and that, in the absence of any unifying or harmonising Community measures, Member States retain the power to define, by treaty or unilaterally, the criteria for allocating their powers of taxation.
V tejto súvislosti treba zdôrazniť, ako je uvedené v bodoch 30 až 32 tohto rozsudku, že prináleží každému členskému štátu, aby upravil svoj systém zdaňovania rozdelených ziskov a najmä určil v tomto rámci uplatniteľný základ dane, ako aj sadzbu dane, pokiaľ ide o subjekt dane, akým je akcionár, ktorému bol tento zisk vyplatený, a že v prípade, že neexistuje žiadne opatrenie na zjednotenie alebo harmonizáciu, členským štátom zostáva zachovaná právomoc vymedziť dohodou alebo jednostranne kritériá rozdelenia svojej právomoci zdanenia.
Consequently, given the resulting disparities between the tax laws of the various Member States, a Member State may find it necessary, by treaty or unilaterally, to treat dividends from the various Member States differently so as to take account of those disparities.
Preto ak existujú rozdiely medzi daňovými právnymi predpismi rôznych členských štátov, ktoré vyplývajú z tejto situácie, členský štát môže byť vedený k tomu, aby na základe dohody alebo jednostranne rôzne zaobchádzal s dividendami, ktoré pochádzajú z rôznych členských štátov, pričom uvedené rôzne zaobchádzanie zohľadňuje tieto rozdiely.
As regards the bilateral tax conventions concluded by the Member States, the Court has previously noted that the scope of such a convention is limited to the natural or legal persons referred to in it (see D., paragraph 54, and Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, paragraph 84).
Pokiaľ ide o dvojstranné daňové dohody, ktoré uzavreli členské štáty, Súdny dvor už skôr pripomenul, že pôsobnosť takejto dvojstrannej dohody týkajúcej sa daní je obmedzená na fyzické alebo právnické osoby, ktoré sú v nej uvedené (pozri rozsudky D., už citovaný, bod 54, a Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, už citovaný, bod 84).
In those judgments, the Court held that, where a benefit granted by a bilateral tax convention cannot be classified as a benefit that is separable from that convention, but contributes to its overall balance (the fact that the reciprocal rights and obligations arising under that convention apply only to persons resident in one of the two contracting Member States being an inherent consequence of bilateral conventions), Community law does not preclude the benefit in question from not being conferred on the resident of a third Member State, in so far as that resident is not in a situation comparable to that of residents covered by the convention in question (see, to that effect, D., paragraphs 59 to 63, and Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, paragraphs 88 to 93).
V týchto rozsudkoch Súdny dvor rozhodol, že ak výhoda, ktorú stanovuje dvojstranná daňová dohoda, nemôže byť chápaná ako výhoda oddeliteľná od tejto dohody, ale tak, že prispieva k jej všeobecnej rovnováhe, keďže skutočnosť, že vzájomné práva a povinnosti vyplývajúce z uvedenej dohody platia len pre osoby rezidentov jedného z dvoch zmluvných členských štátov, je dôsledkom, ktorý vyplýva z podstaty dvojstranných dohôd, potom právo Spoločenstva nebráni tomu, aby predmetná výhoda nebola priznaná rezidentovi tretieho členského štátu, pokiaľ sa nenachádza v situácii porovnateľnej so situáciou rezidentov, ktorú upravuje uvedená dohoda (pozri v tomto zmysle rozsudky D., už citovaný, body 59 a 63, a Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, už citovaný, body 88 až 93).
In the present case, as regards the payment of a concession in respect of a deduction made at source in another Member State from the dividends received by a fiscal investment enterprise established in the Netherlands, the application of Article 28(1)(b) of the Law on corporation tax results in different treatment of dividends from different Member States.
V prejednávanej veci, pokiaľ ide o zaplatenie kompenzácie za zrážku pri zdroji vykonanú v inom členskom štáte z dividend, ktoré prijal daňový subjekt kolektívneho investovania usadený v Holandsku, uplatnenie článku 28 ods. 1 písm. b) zákona o dani z príjmov právnických osôb vedie k rôznemu zaobchádzaniu s dividendami, ktoré pochádzajú z rôznych členských štátov.
It is common ground, in the particular legal context of the case in the main proceedings, that a concession is granted in those situations in which the Kingdom of the Netherlands has, under the terms of a tax convention concluded with the Member State which made the deduction at source, undertaken to allow natural persons to credit that deduction to the Netherlands income tax for which they are liable.
Je nepochybné, že v právnych súvislostiach, ktoré charakterizujú vec samu, sa kompenzácia prizná v tých prípadoch, v ktorých sa Holandské kráľovstvo zaviazalo v rámci daňovej dohody, ktorú uzavrelo s členským štátom, ktorý vykonal zrážku pri zdroji, umožniť fyzickým osobám zápočet uvedenej zrážky na holandskú daň z príjmov, ktorej sú daňovníkmi.
However, as the Advocate General noted at point 107 of his Opinion, the payment of the concession granted in Article 28(1)(b) of the Law on corporation tax, in conjunction with Article 6 of the Royal Decree, results, not from the automatic application of such a bilateral tax convention, but from the unilateral decision of the Kingdom of the Netherlands to extend the benefit of such conventions to fiscal investment enterprises.
Ako však zdôraznil generálny advokát v bode 107 svojich návrhov, zaplatenie kompenzácie, ktoré stanovuje § 28 ods. 1 písm. b) zákona o dani z príjmov právnických osôb v spojení s § 6 kráľovského dekrétu, nevyplýva z automatického uplatňovania takejto dvojstrannej daňovej dohody, ale z jednostranného rozhodnutia Holandského kráľovstva rozšíriť výhody, ktoré vyplývajú z takýchto dohôd, na daňové subjekty kolektívneho investovania.
While, for the reasons set out in paragraphs 48 and 49 of this judgment, such a unilateral decision cannot, by itself, be regarded as being contrary to Community law, it is necessary to determine whether the resulting difference in treatment entails a restriction on the free movement of capital.
Ak z dôvodov uvedených v bodoch 48 a 49 tohto rozsudku takéto jednostranné rozhodnutie nemožno samo osebe považovať za také, ktoré je v rozpore s právom Spoločenstva, potom treba overiť, či rôzne zaobchádzanie, ktoré z toho vyplýva, nespôsobuje obmedzenie voľného pohybu kapitálu.
By excluding from the concession (relating to the taxation at source of dividends received abroad) dividends originating in certain Member States, legislation such as that at issue in the main proceedings makes investment in those Member States
V tejto súvislosti však treba zdôrazniť, že ak sa vylúči použitie kompenzácie, ktorá sa týka zdanenia pri zdroji dividend prijatých v zahraničí, v prípade dividend, ktoré pochádzajú z niektorých členských štátov, právna úprava, ako vo veci samej, znižuje
ORANGE EUROPEAN SMALLCAP FUND less appealing than investment in the Member States in which the taxation at source of those dividends gives rise to that concession.
ORANGE EUROPEAN SMALLCAP FUND atraktívnosť investovania do týchto členských štátov v porovnaní s investovaním do členských štátov, ktorých zrážky dane z dividend zakladajú nárok na túto kompenzáciu.
Such legislation is therefore liable to deter a collective investment enterprise from investing in the Member States in which the taxation of dividends does not give rise to the concession and accordingly constitutes a restriction on the free movement of capital prohibited in principle by Article 56 EC.
Takáto právna úprava preto môže odradiť subjekt kolektívneho investovania od investovania v členských štátoch, na ktorých zrážky z dividend sa nevzťahuje kompenzácia, takže predstavuje obmedzenie voľného pohybu kapitálu, ktoré v zásade zakazuje článok 56 ES.
However, Article 58(1)(a) EC provides that ‘[t]he provisions of Article 56 [EC] shall be without prejudice to the right of Member States … to apply the relevant provisions of their tax law which distinguish between taxpayers who are not in the same situation with regard to … the place where their capital is invested’.
V zmysle článku 58 ods. 1 písm. a) ES „ustanovenia článku 56 majú bez toho, aby boli dotknuté práva členských štátov… uplatňovať príslušné ustanovenia ich daňových zákonov, ktoré rozlišujú daňových poplatníkov podľa… miesta, kde investovali kapitál“.
It must also be noted that the derogation under Article 58(1)(a) EC is itself restricted by Article 58(3) EC, which provides that the national provisions referred to in paragraph 1 of that article ‘shall not constitute a means of arbitrary discrimination or a disguised restriction on the free movement of capital and payments as defined in Article 56 [EC]’ (see Case C-319/02 Manninen [2004] ECR I-7477, paragraph 28).
Takisto je potrebné zdôrazniť, že samotná odchýlka zakotvená v článku 58 ods. 1 písm. a) ES je obmedzená článkom 58 ods. 3 ES, ktorý stanovuje, že vnútroštátne ustanovenia uvedené v odseku 1 tohto článku „nesmú byť prostriedkom pre svojvoľnú diskrimináciu alebo skryté obmedzovanie voľného pohybu kapitálu a platieb vymedzených v článku 56 [ES]“ (pozri rozsudok zo 7. septembra 2004, Manninen, C-319/02, Zb. s. I-7477, bod 28).
Therefore, the unequal treatment permitted under Article 58(1)(a) EC must be distinguished from the discrimination prohibited by Article 58(3) EC.
Preto je potrebné rozlišovať medzi dovoleným nerovným zaobchádzaním podľa článku 58 ods. 1 písm. a) ES a zakázanou diskrimináciou podľa odseku 3 tohto článku.
According to caselaw, a national tax provision which distinguishes between taxpayers depending on the place where their capital is invested could be regarded as being compatible with the Treaty provisions on the free movement of capital provided that the
Z judikatúry však vyplýva, že na to, aby vnútroštátna daňová právna úprava, ktorá rozlišuje medzi daňovníkmi podľa miesta investovania ich kapitálu, mohla byť považovaná za zlučiteľnú s ustanoveniami Zmluvy o voľnom pohybe kapitálu, je potrebné, aby sa tento rozdiel v zaobchádzaní vzťahoval na situácie, ktoré nie sú objektívne porovnateľné, alebo je odôvodnený naliehavým dôvodom všeobecného záujmu
As the Netherlands Government explains, by granting the concession, the Netherlands legislation at issue in the main proceedings seeks to make dividends received by a shareholder investing directly subject as far as possible to the same treatment for tax purposes as those received by a shareholder investing through the intermediary of a fiscal investment enterprise, so as to prevent investments abroad by such an enterprise from being regarded as less appealing than direct investments.
Ako vysvetľuje holandská vláda, kompenzáciou, ktorú stanovuje predmetná holandská právna úprava vo veci samej, sa zameriava na vyrovnanie daňového zaobchádzania s dividendami, ktoré získa akcionár, ktorý uskutočnil priamu investíciu, v čo najväčšej možnej miere s daňovým zaobchádzaním s dividendami, ktoré získa akcionár, ktorý investoval prostredníctvom daňového subjektu kolektívneho investovania, aby sa predišlo tomu, že investícia v zahraničí vynaložená prostredníctvom takéhoto subjektu je považovaná za menej atraktívnu ako priama investícia.