natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Advocate General Warner noted as much in Saunders, 75where he argued that the right flowing from Article 39 EC is ‘prima facie one of access to every part of every territory.
Generálny advokát Warner túto skutočnosť spomenul vo svojich návrhoch vo veci Saunders 75, kde tvrdil, že právo vyplývajúce z článku 39 ES je „prima facie právom na prístup do všetkých častí územia.
76 — Indeed, at the moment the Treaties were drafted the formal process of federalisation had not yet started in Belgium.
76 — V čase prípravy návrhu Zmlúv sa formálny proces federalizácie Belgicka ešte nezačal.
The obstacle at issue in the present case therefore did not exist and could not have existed.
Prekážka dotknutá v prejednávanej veci teda neexistovala a nemohla existovať.
However, several other Member States had different degrees of non-unitary structures, most notably Germany and its Länder.
Niektoré iné členské štáty však do rôznej miery uplatňovali decentralizované usporiadanie, osobitne Nemecko so svojimi spolkovými krajinami.
Just as with Articles 23 and 25 EC, the Treaty draftsmen may well have taken it for
77 — Citované v poznámke pod čiarou 70, bod 28. Pozri tiež Cantillon, B.: c. d. v poznámke pod čiarou 20, s.
78 — Advocate General Mischo suggested in Joined Cases 80/85 and 159/85 Nederlandse Bakkerij Stichting [1986] ECR 3359, at 3375, that reverse discrimination ‘is clearly impossible in the long run within a true common market, which must of necessity be based on the principle of equal treatment’.
78 — Vo svojich návrhoch vo veci Nederlandse Bakkerij Stichting, 80/85 a 159/85, Zb. s. 3359, generálny advokát Mischo uviedol, že obrátená diskriminácia je „zjavne dlhodobo nemožná v rámci skutočného spoločného trhu, ktorý musí byť založený na zásade rovného zaobchádzania“.
However, he took the view that ‘such discrimination must be eliminated by means of the harmonisation of legislation’.
Zastával však názor, že „takáto diskriminácia musí byť odstránená prostredníctvom harmonizácie právnych predpisov“.
74 — Carbonati, cited in previous footnote, paragraphs 23 to 24.75 — Case 175/78 [1979] ECR 1129, at 1143.
75 — Rozsudok z 28. marca 1979, Saunders, 175/78, Zb. s. 1129.
GOVERNMENT OF THE FRENCH COMMUNITY AND WALLOON GOVERNMENT situations, internal or not, are deemed to have no link with Community law.
VLÁDA FRANCÚZSKEHO SPOLOČENSTVA A VALÓNSKA VLÁDA už vnútorných, alebo iných, je potrebné zastávať názor, že nijako nesúvisia s právom Spoločenstva.
Whilst the Court did not follow Advocate General Tesauro in that respect, it has not yet fully grappled with the implications, for freedom of movement for persons, of the conceptual justification it has advanced for the abolition of internal tariff barriers affecting free movement of goods.
Hoci sa Súdny dvor nestotožnil s návrhmi, ktoré v tejto otázke predniesol generálny advokát Tesauro, dodnes sa ešte celkom nevyrovnal s dopadmi svojho koncepčného odôvodnenia zrušenia vnútroštátnych colných prekážok ovplyvňujúcich voľný pohyb tovarov na voľný pohyb osôb.
An additional impetus for so doing may perhaps be found in the articles of the Treaty on citizenship of the Union.
Ďalší podnet v tomto smere by sa azda mohol nájsť v článkoch Zmluvy týkajúcich sa občianstva Únie.
The question whether the situation is internal is therefore conceptually distinct from the question whether there is a link with Community law.
Otázka, či je situácia vnútorná, je teda koncepčne odlišná od otázky, či exis -tuje súvislosť s právom Spoločenstva.
Both questions must be answered in the light of the goals of the relevant Treaty provisions.
Obidve otázky treba zodpovedať v zmysle cieľov relevantných ustanovení Zmluvy.
True, the Court has held that citizenship of the Union, as established by Article 17 EC, is not intended to extend the material scope of the Treaty to internal situations which have no link with Community law. 79
Je síce pravda, že Súdny dvor rozhodol, že občianstvo Únie zakotvené v článku 17 ES nemá za cieľ rozšíriť rozsah vecnej pôsobnosti Zmluvy na vnútorné situácie, ktoré nijako nesúvisia s právom Spoločenstva. 79
It is true that in Uecker and Jacquet the Court explained its conclusion that Article 17 EC does not affect internal situations that have no link with Community law by recalling that Article 47 EU ‘provides that nothing in that Treaty is to affect the Treaties establishing the European Communities, subject to the provisions expressly amending those treaties’.
Je pravda, že v rozsudku Uecker a Jacquet Súdny dvor vysvetlil svoj záver, že článok 17 ES sa nedotýka vnútorných situácií, kde neexistuje nijaká súvislosť s právom Spoločenstva, keď pripomenul, že člá -nok 47 EÚ „stanovuje, že sa táto Zmluva nedotýka zmlúv o založení Európskych spoločenstiev s výhradou ustanovení výslovne pozmeňujúcich uvedené zmluvy“.
81The Court decided that ‘[a]ny discrimination which nationals of a Member State may suffer under the law of that State fall[s] within the scope of that law
81Súdny dvor rozhodol, že „akákoľvek diskriminácia štátnych príslušníkov členského štátu vyplývajúca z práva takéhoto štátu spadá do
However, that statement requires one to solve the logically prior question of which
Uvedený záver však vyžaduje najskôr riešenie otázky, ktorá tomuto záveru logicky predchádza, teda v akých situáciách, či
80 — See the Opinion of Advocate General Warner in Saunders, cited in footnote 75, at 1142.
80 — Pozri návrhy, ktoré predniesol generálny advokát Warner vo veci Saunders, už citovanej v poznámke pod čiarou 75, s. 1142.
81 — The text of Article 47 EU itself refers to ‘amending’ rather than ‘expressly amending’.
79 — Rozsudky Uecker a Jacquet, už citovaný v poznámke pod čiarou 65, bod 23; z 2. októbra 2003, Garcia Avelo, C-148/02, Zb. s.
79 — Uecker and Jacquet, cited in footnote 65, paragraph 23; Case C-148/02 Garcia Avello [2003] ECR I-11613, paragraph 26; and Case C-192/05 Tas-Hagen [2006] ECR I-10451, paragraph 23.
I-11613, bod 26, a z 26. októbra 2006, Tas-Hagen, C-192/05, Zb. s. I-10451, bod 23.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-212/06 and must therefore be dealt with within the framework of the internal legal system of that State’. 82
NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKY — E. SHARPSTON — VEC C-212/06 rozsahu pôsobnosti takéhoto práva, a musí sa teda riešiť v rámci vnútorného právneho poriadku tohto štátu“. 82
As the Court first held in Grzelczyk 84and confirmed most recently in Commission v Netherlands, 85citizenship of the Union is destined to be the fundamental status of nationals of the Member States, enabling those who find themselves in the same situation to enjoy the same treatment in law irrespective of their nationality. 86
Ako Súdny dvor po prvýkrát rozhodol v rozsudku Grzelczyk 84a nedávno potvrdil v rozsudku Komisia/Holandsko 85, poslaním štatútu občana Únie je byť základným štatútom štátnych príslušníkov členských štátov, aby tým, ktorí sa nachádzajú v rovnakej situácii, bolo umožnené požívať rovnaké právne zaobchádzanie bez ohľadu na ich štátnu príslušnosť. 86
The Court has recently shown its willingness to draw the appropriate consequences in cases such as Tas-Hagen 87and Turpeinen 88and Commission v Netherlands.
Súdny dvor nedávno prejavil snahu vyvodiť zodpovedajúce dôsledky, napríklad v rozsudkoch Tas-Hagen 87, Turpeinen 88a Komisia/Holandsko 89.
89It seems to me that, at least poten- tially, the provisions on citizenship likewise challenge the sustainability in its present form of the doctrine on purely internal situations. 90
Zastávam tiež názor, že je prinajmenšom možné, že ustanovenia o občianstve spochybňujú zachovanie doktríny na výlučne vnútornú situáciu v ich existujúcej podobe. 90
With all respect, I am not convinced that Article 47 EU provides a conclusive answer on this point.
Pri všetkej úcte nie som presvedčená, že článok 47 EÚ dáva na túto otázku presvedčivú odpoveď.
A different and plausible reading of that provision is that its primary purpose is to protect the acquis communautaire from being affected by the provisions of, and decisions taken under, Title V and Title VI of the EU Treaty.
Iný možný výklad uvedeného ustanovenia naznačuje, že jeho hlavným účelom je chrániť acquis communautaire, aby neboli dotknuté ustanoveniami hlavy V a hlavy VI Zmluvy EÚ a rozhodnutiami prijatými na základe nich.
83I find it difficult to conceive that Article 47 EU was intended to protect certain parts of the existing EC Treaty from other parts, such as the articles on citizenship, that were inserted by amendment into that same Treaty by the Maastricht Treaty.
83Je ťažké predstaviť si, že by cieľom článku 47 EÚ bolo chrániť niektoré časti existujúcej Zmluvy ES pred inými časťami, ako sú články o občianstve, ktoré boli vložené zmenou tej istej Zmluvy uskutočnenou Maastrichtskou zmluvou.
If that were the case, logic would dictate that all provisions inserted into the EC Treaty by the Maastricht Treaty are to be regarded as a separate genus of Community law that cannot interact with or affect the rest of Community law.
Pokiaľ by to tak bolo, bolo by logicky nutné, aby sa všetky ustanovenia vložené do Zmluvy ES Maastrichtskou zmluvou považovali za osobitnú časť práva Spoločenstva, ktorá sa nemôže so zvyšnou časťou práva Spoločenstva vzájomne ovplyvňovať alebo mať na ňu dopad.
That seems clearly wrong.
To však zjavne nie je pravda.
82 — Uecker and Jacquet, cited in footnote 65, paragraph 23.
82 — Rozsudok Uecker a Jacquet, už citovaný v poznámke pod čiarou 65, bod 23.
87 — Cited in footnote 79.88 — Cited in footnote 44.89 — Cited in footnote 85.
87 — Už citovaný v poznámke pod čiarou 79.88 — Už citovaný v poznámke pod čiarou 44.89 — Už citovaný v poznámke pod čiarou 85.
Discussing citizenship and free movement, the author argues inter alia that the provisions on citizenship are difficult to reconcile with reverse discrimination.
V rámci rozporu občianstva a voľného pohybu autor okrem iného tvrdí, že ustanovenia o občianstve sa len ťažko dajú zosúladiť s obrátenou diskrimináciou. Pozri tiež Nic Shuibhne, N.: Free Movement of Persons and the Wholly Internal Rule: Time to Move On? In: Common Market Law Review, 2002, s. 748.
GOVERNMENT OF THE FRENCH COMMUNITY AND WALLOON GOVERNMENT
VLÁDA FRANCÚZSKEHO SPOLOČENSTVA A VALÓNSKA VLÁDA článku 18 sa zamerala na voľný pohyb. Uvedený článok však takisto spomína právo pobytu.
The present case comes as close to a classic crossborder situation as a supposedly internal situation can.
Prejednávaná vec sa podobá klasickej cezhraničnej situácii, ako je to možné len pri vnútornej situácii.
It thereby highlights the arbitrariness of attaching so much importance to crossing a national border. 91
Prejednávaná vec tak zvýrazňuje svojvoľnosť prikladania takéhoto významu prekročeniu štátnej hranice. 91
The group of persons concerned (Belgian citizens who have not exercised classic economic rights of freedom of movement), as well as being Belgian citizens, are also (and for that very reason) citizens of the Union (Article 17 EC).
Dotknuté osoby (belgickí štátni príslušníci, ktorí nevyužili klasické hospodárske práva na voľný pohyb) sú nielen belgickými štátnymi príslušníkmi, ale (práve z tohto dôvodu) takisto občanmi Únie (člá -nok 17 ES).
92There is no issue about the type of nationality that they hold, or whether it qualifies them to claim Union citizenship (unlike the situation in Kaur). 93
92 Niet pochýb o type ich štátnej príslušnosti ani o tom, či im umožňuje dovolávať sa občianstva Únie (na rozdiel od situácie vo veci Kaur 93).
They fall squarely within the scope of the Treaty ratione personae.
Spadajú presne do rozsahu osobnej pôsobnosti Zmluvy.
If it were to pursue this line of analysis, the Court would therefore have to decide whether on a proper construction, the ‘right to move and reside freely within the territory of the Member States’ 94in Article 18 EC means ‘freedom to move and then reside’ (i.e., freedom to reside derives from/flows from prior exercise of the freedom to move) or whether it means ‘freedom both to move and to reside’ (so that it is possible to exercise the freedom to reside/go on residing without first exercising the freedom to move between Member States).
Ak by Súdny dvor ďalej rozvíjal uvedený rozbor, musel by rozhodnúť, či pri správnom výklade „právo slobodne sa pohybovať a zdržiavať sa na území členských štátov“ 94stanovené v článku 18 ES znamená „slobodu sa pohybovať a potom sa zdržiavať“ (t. j. sloboda pobytu by bola odvodená od predchádzajúceho uplatnenia práva slobodného pohybu alebo by z neho vyplývala), alebo „slobodu pohybu, ako aj pobytu“ (takže by bolo možné uplatniť práva zdržiavať sa/naďalej sa zdržiavať bez predchádzajúceho uplatnenia práva pohybu medzi členskými štátmi).
By virtue of that citizenship, they have under EC law a right not only to move but also to reside anywhere within the territory of the Union (Article 18 EC).
Na základe tohto občianstva majú podľa práva ES nielen právo pohybu, ale aj právo pobytu kdekoľvek na území Únie (člá -nok 18 ES). Skoršia judikatúra týkajúca sa
The benefit to which the persons concerned wish to have access is one that, as I have indicated, falls equally squarely within Regulation No 1408/71.
Ako som už uviedla, dávka, ku ktorej chcú mať prístup dotknuté osoby, spadá presne do pôsobnosti nariadenia č. 1408/71.
It is therefore clearly within the scope of the Treaty ratione materiae.
Spadá teda zjavne takisto do rozsahu vecnej pôsobnosti Zmluvy.
Even if it were not, I recall that the Court was prepared to hold in Tas-Hagen that Article 18 might give access to a benefit through Member States’ obligation to exer-
Aj keby to tak nebolo, pripomínam, že Súdny dvor bol v rozsudku Tas-Hagen pripravený rozhodnúť, že člá -nok 18 ES môže umožniť prístup k určitej dávke prostredníctvom povinnosti členských
84, pointing out the self-contradictory character of aiming at or completing an internal market while continuing to attach importance to the crossing of national borders.
84, kde sa poukazuje na vnútorne rozpornú povahu úsilia o vnútorný trh a vytvorenie vnútorného trhu, keď sa aj naďalej kladie význam skutočnosti spočívajúcej v prekročení štátnych hraníc.
92 — Tas-Hagen, cited in footnote 79, paragraph 18.93 — Case C-192/99 [2001] ECR I-1237.
93 — Rozsudok z 20. februára 2001, Kaur, C-192/99, Zb. s. I-1237.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-212/06 cise powers that are within their competence in a way that is consistent with Community law.
NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKY — E. SHARPSTON — VEC C-212/06 štátov vykonávať svoju právomoc spôsobom, ktorý je zlučiteľný s právom Spoločenstva.
95 principles of EC law.
95 zásad práva ES.
It requires that comparable situations must not be treated differently and that different situations must not be treated in the same way unless such treatment is objectively justified.
Táto zásada vyžaduje, aby porovnateľné situácie neboli posudzované rozdielne a rozdielne situácie neboli posudzované rovnako, ak takéto posudzovanie nie je objektívne odôvodnené.
96The importance of nondiscrimination is underscored by the Charter of fundamental rights of the European Union 97(Article 21) and by the legislative initiative of the Council in enacting two major directives, based on Article 13 EC, prohibiting various specific forms of discrimination.
96 Význam zákazu diskriminácie zdôrazňuje Listina základných práv Európskej únie 97(článok 21) a legislatívny podnet Rady spočívajúci v prijatí dvoch dôležitých smerníc založených na člá -nku 13 ES, ktoré zakazujú rôzne osobitné formy diskriminácie.
98Non-discrimination is also (of course) enshrined in the Treaty establishing a Constitution for Europe (Article I-4, Article II-81, and Article III-123).
98Zásada zákazu diskriminácie je (samozrejme) zakotvená aj v Zmluve o Ústave pre Európu (článok I-4, článok II-81 a článok III-123).
Discrimination is thus generally perceived to be repugnant and something that should be prohibited.
Diskriminácia je teda všeobecne vnímaná ako neprijateľná a ako niečo, čo by malo byť zakázané.
Conceptually, it seems unfortunate that a benefit which is, in my view, clearly part of ‘mainstream’ social security and which is available both to those who work in the Dutchspeaking region or the bilingual region of Brussels-Capital and live within those particular parts of the national territory and to those who work in the Dutchspeaking region or the bilingual region of Brussels-Capital and have exercised ‘classic’ economic rights of freedom of movement should by definition be unavailable to those who work in the Dutchspeaking region or the bilingual region of Brussels-Capital but who live in the Frenchspeaking or Germanspeaking regions.
Z koncepčného hľadiska by bolo poľutovaniahodné, ak by dávka, ktorá je podľa môjho názoru zjavne súčasťou „hlavnej oblasti“ sociálneho zabezpečenia a je dostupná tým, ktorí pracujú v holandskom jazykovom regióne alebo v dvojjazyčnom regióne Bruselhlavné mesto a majú bydlisko v týchto jednotlivých častiach územia Belgicka, ako aj tým, ktorí pracujú v holandskom jazykovom regióne alebo v dvojjazyčnom regióne Bruselhlavné mesto a využili „klasické“ hospodárske práva na voľný pohyb, bola v podstate nedostupná tým, ktorí pracujú v holandskom jazykovom regióne alebo v dvojjazyčnom regióne Bruselhlavné mesto, ale bydlisko majú vo francúzskom alebo v nemeckom jazykovom regióne.
In its judgment in Kenny, 99the Court seems already to have suggested that, within the field of social security law, the principle of nondiscrimination may also prevent reverse discrimination. 100
Zdá sa, že v rozsudku Kenny 99Súdny dvor už naznačil, že v oblasti práva soci -álneho zabezpečenia môže zásada zákazu diskriminácie brániť tiež obrátenej diskrimi -nácii. 100
Article 12 EC contains a broadly-drafted prohibition on discrimination in respect of what is covered by the Treaty.
Článok 12 ES obsahuje široko vymedzený zákaz diskriminácie vo vzťahu k otázkam spadajúcim do rozsahu pôsobnosti Zmluvy.
A further manifestation can be found in Article 3(1) of Regulation No 1408/71.
Ďalšie vyjadrenie tejto zásady možno nájsť v článku 3 ods. 1 nariadenia č. 1408/71.
Nondiscrimination is also, of course, one of the fundamental
Zásada zákazu diskriminácie je, samozrejme, tiež jednou zo základných
99 — Case 1/78 [1978] ECR 1489, paragraphs 16 to 21.
99 — Rozsudok z 28. júna 1978, Kenny, 1/78, Zb. s.
95 — Tas-Hagen, cited in footnote 79, paragraphs 20 to 24; see also Case C-279/93 Schumacker [1995] ECR I-225, paragraphs 21 and 26; De Groot, cited in footnote 40, paragraph 75; Schempp, cited in footnote 86, paragraph 19; and Turpeinen, cited in footnote 44, paragraph 11.
95 — Rozsudok Tas-Hagen, už citovaný v poznámke pod čiarou 79, body 20 až 24; pozri tiež rozsudky zo 4. februára 1995, Schumacker, C-279/93, Zb. s. I-225, body 21 a 26; De Groot, už citovaný v poznámke pod čiarou 40, bod 75; Schempp, už citovaný v poznámke pod čiarou 86, bod 19, a Turpeinen, už citovaný v poznámke pod čiarou 44, bod 11.
GOVERNMENT OF THE FRENCH COMMUNITY AND WALLOON GOVERNMENT residing in the Frenchspeaking or Germanspeaking regions or in their home Member State) (b) to Belgians who have already exercised a right of freedom of movement, to avoid a ‘chilling’ effect on the exercise of those rights. 102
VLÁDA FRANCÚZSKEHO SPOLOČENSTVA A VALÓNSKA VLÁDA migrujúcim pracovníkom (štátnym príslušníkom iných členských štátov pracujúcim v holandskom jazykovom regióne alebo v dvojjazyčnom regióne Bruselhlavné mesto, ktorí však majú bydlisko vo francúzskom alebo v nemeckom jazykovom regióne, alebo vo svojom domovskom členskom štáte), b) belgickým štátnym príslušníkom, ktorí už využili práva na voľný pohyb, aby sa tak zamedzilo „odrádzajúcemu“ účinku výkonu týchto práv. 102
More generally, the Court made it clear in Eman that discrimination by a Member State against its own nationals can be caught by Community law under certain circumstances.
Všeobecnejšie povedané, Súdny dvor v rozsudku Eman ozrejmil, že diskriminácia uplatňovaná členskými štátmi proti jeho vlastným štátnym príslušníkom môže za určitých okolností spadať do rozsahu pôsobnosti práva Spoločenstva.
There, a Netherlands national resident in a nonmember country had the right to vote and to stand as a candidate in elections to the European Parliament held in the Netherlands whereas a Netherlands national residing in the Netherlands Antilles or Aruba had no such right.
V uvedenej veci mal holandský štátny príslušník s bydliskom v tretej krajine právo voliť a byť volený vo voľbách do Európskeho parlamentu uskutočnených v Holandsku, kým holandský štátny príslušník s bydliskom v holandských Antilách alebo Arube takéto právo nemal.
The Court held that whilst, in the current state of Community law, Member States could define the conditions for exercising the right to vote and to stand as a candidate in elections to the European Parliament by reference to residence in the territory in which the elections were held, the principle of equal treatment prevented the criteria chosen from resulting in different treatment of nationals who were in comparable situations, unless that difference in treatment was objectively justified.
Súdny dvor rozhodol, že aj keď za súčasného stavu práva Spoločenstva môžu členské štáty definovať podmienky na uplatnenie práva voliť a byť volený vo voľbách do Európskeho parlamentu s uplatnením kritéria bydliska na území, na ktorom sa voľby konajú, zásade rovnosti zaobchádzania nič nebráni, aby členské štáty, dodržiavajúc právo Spoločenstva, definovali podmienky práva voliť a byť volený vo voľbách do Európskeho parlamentu odkazom na kritérium bydliska na území, na ktorom sa voľby konajú, avšak zásade rovnosti zaobchádzania odporuje, aby mali vybrané kritériá za následok rozdielne zaobchádzanie medzi štátnymi príslušníkmi, ktorí sa nachádzajú v porovnateľných situáciách, bez toho, aby bolo takéto rozdielne zaobchádzanie objektívne odôvodnené.
The Court held that it was not. 101
Súdny dvor rozhodol, že takéto objektívne odôvodnenie neexistovalo. 101
Thus, the combination of the application of national law and the application of EC law produces a situation in which the only category of persons residing in the Frenchspeaking or Germanspeaking region who are not able to access the Flemish care benefit are Belgians who have not exercised a traditional right of freedom of movement, but who have exercised (and continue to exercise) a right to reside in a particular part of Belgium.
Kombináciou uplatnenia vnútroštátneho práva a práva ES teda vzniká situácia, keď jedinou kategóriou osôb s bydliskom vo francúzskom alebo v nemeckom jazykovom regióne, ktorá nemá prístup k flámskym dávkam sociálnej starostlivosti, sú belgickí štátni príslušníci, ktorí nevyužili tradičné právo na voľný pohyb, ale využili (a naďalej využívajú) právo zdržiavať sa v určitej časti územia Belgicka.
Furthermore, the difference in treatment between such persons on the one hand, and nationals of other Member States and Belgians who have exercised classic economic rights of freedom of movement, on the other hand, arises precisely because EC law intervenes to prevent adverse treatment of the latter group. 103 If one then applies the test that is familiar from the discrimination
Okrem toho rozdielne zaobchádzanie medzi takýmito osobami na jednej strane a štátnymi príslušníkmi iných členských štátov a belgickými štátnymi príslušníkmi, ktorí využili klasické hospodárske práva na voľný pohyb, na strane druhej vzniká práve preto, lebo právo ES zasahuje, aby zabránilo nepriaznivému zaobchádzaniu s druhou uvedenou skupinou. 103Pokiaľ je
If the analysis that I have set out earlier is correct, application of EC law will result in the Flemish care benefit, which is already available to all living within the Dutchspeaking region or the bilingual region of Brussels-Capital, having also to be made available (a) to ‘classic’ EC migrant workers (nationals of other Member States working in the Dutchspeaking region or the bilingual region of Brussels-Capital of Belgium but
Ak je môj uvedený rozbor správny, uplatnenie práva ES bude mať za následok, že flámska dávka sociálnej starostlivosti, ktorá je už dostupná všetkým osobám žijúcim v holandskom jazykovom regióne alebo v dvojjazyčnom regióne Bruselhlavné mesto, bude musieť byť dostupnou aj a) „klasickým“