natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It seems to me that the private investor principle is also applicable to the conversion by a State entity of an activity into a subsidiary.
Domnievam sa, že zásada súkromného investora je použiteľná aj na prevod činnosti štátnym subjektom na dcérsku spoločnosť. 75
75The question is whether a private investor would have acted in the same way rather than, for example, selling off the
Otázka znie, či by súkromný investor postupoval rovnakým spôsobom namiesto, naprí-
They included the management and utilisation of the client base.
Tieto činnosti zahŕňali správu a využívanie bázy zákazníkov.
However, through the very creation of the
Vlastným založením dcérskej spoločnosti však jej
74 — See, to that effect, Case C-334/99 Germany v Commission [2003] ECR I-1139, paragraphs 133 to 134, relating to the sale for a negative price of an enterprise in former East Germany.
74 — Pozri v tomto zmysle rozsudok z 28. januára 2003, Nemecko/Komisia (C-334/99, Zb. s. I-1139, body 133 a 134), týkajúci sa predaja podniku v bývalej Nemeckej demokratickej republike za zápornú predajnú cenu.
75 — The test laid down in Chronopost I is, conversely, inapplicable since that test relates to cost coverage in commercial transactions between parent and subsidiary in the State sector.
75 — Kritérium stanovené v rozsudku Chronopost I je naopak nepoužiteľné, pretože uvedené kritérium sa týka pokrytia nákladov v prípade obchodných transakcií medzi materskou a dcérskou spoločnosťou v štátnom sektore.
72 — 48th recital.73 — Paragraph 169 of the judgment under appeal.
72 — Odôvodnenie č. 48.73 — Bod 169 napadnutého rozsudku.
78 business to an outside party.
78 klad, predaja podniku tretej osobe.
In effect, the Commission addresses this question in the contested decision by examining the IRR achieved on La Poste’s equity injection in 1986. 76
Komisia túto otázku rieši v napadnutom rozhodnutí tým, že preskúmava VMV získaný z vloženia kapitálu La Poste v roku 1986. 76
For the reasons set out above, I suggest that the Court should also allow the fourth ground of appeal.
Z vyššie uvedených dôvodov navrhujem, aby Súdny dvor prijal aj štvrtý odvolací dôvod.
Under Article 61 of the Statute of the Court of Justice the Court may, if it quashes the decision of the Court of First Instance, give final judgment in the matter where the state of the proceedings so permits or refer the case back to the Court of First Instance for judgment.
Podľa článku 61 Štatútu Súdneho dvora môže Súdny dvor, pokiaľ zruší rozhodnutie Súdu prvého stupňa, vydať konečný rozsudok sám, ak to stav konania dovoľuje, alebo môže vec vrátiť na rozhodnutie Súdu prvého stupňa.
In the judgment under appeal, the Court of First Instance quite rightly notes that what is now Article 87(1) EC distinguishes measures of State intervention in relation to their effects.
V napadnutom rozsudku Súd prvého stupňa úplne správne poznamenáva, že ustanovenie, ktoré je teraz obsiahnuté v článku 87 ods. 1 ES, rozlišuje štátne zásahy podľa ich účinkov.
77However, I find it difficult to see how the creation of SFMI-Chronopost can have had a distorting effect on the market.
77 Nie je mi však jasné, ako by založenie SFMI-Chronopost mohlo narušiť trh.
It was a new competitor only to the extent that it was a newly created company with a new name.
Uvedená spoločnosť bola novým konkurentom len do tej miery, že išlo o novozaloženú spoločnosť s novým názvom.
The activities and the client base were those of Postadex.
Jej činnosti a zákazníci boli tvorené činnosťami a zákazníkmi služby Postadex.
It seems far more likely that the effect of creating a separate subsidiary to carry out activities formerly subsumed under a State monolith will, providing business transactions with its parent are conducted on the basis of the Chronopost I formula, ultimately be to enhance competitiveness in the market.
Domnievam sa, že je oveľa pravdepodobnejšie, že účinkom vytvorenia samostatnej dcérskej spoločnosti na účely vykonávania činností, ktoré boli predtým súčasťou štátneho podniku, bude zvýšenie konkurencieschopnosti na trhu, za predpokladu, že sa obchodné operácie s jej materskou spoločnosťou vykonávajú v súlade s kritériami rozsudku Chronopost I.
Since the Court of First Instance considered that it could not examine some of the arguments in the first part of the fourth plea on the ground that the reasoning in the contested decision was insufficient, 79it seems to me that the state of proceedings does not allow the Court to give final judgment.
Keďže Súd prvého stupňa sa domnieval, že nemôže preskúmať niektoré tvrdenia v prvej časti štvrtého žalobného dôvodu, pretože odôvodnenie v napadnutom rozhodnutí je nedostatočné, 79zdá sa mi, že stav konania nedovoľuje Súdnemu dvoru, aby vydal konečný rozsudok.
I therefore propose that the case be referred back to the Court of First Instance
Navrhujem preto, aby bola vec vrátená Súdu prvého stupňa a rozhodol, že o trovách konania sa rozhodne
For all these reasons, I do not consider that, at the time of the conversion of Postadex into a subsidiary, La Poste relinquished the value of Postadex to SFMI-Chronopost.
Vzhľadom na všetky vyššie uvedené dôvody sa nedomnievam, že La Poste v čase prevodu činnosti spojenej so službou Postadex na dcérsku spoločnosť previedla hodnotu tejto služby na SFMI-Chronopost.
Consequently, the Court of First Instance erred in holding that the transfer of Postadex to SFMI-Chronopost constitutes State aid and that costs be reserved.
Súd prvého stupňa sa teda konštatovaním, že prevod služby Postadex na SFMI--Chronopost predstavoval štátnu pomoc, keďže zo strany SFMI-Chronopost nebola neskôr.
77 — Paragraph 160.
76 — Odôvodnenia č. 59 až 63 napadnutého rozhodnutia.77 — Bod 160.
In the light of the arguments above, I suggest that the Court:
S ohľadom na vyššie uvedené argumenty navrhujem, aby Súdny dvor:
— set aside the judgment delivered on 7 June 2006 by the Court of First Instance in Case T-613/97 UFEX and Others v Commission to the extent that it annulled Commission Decision 98/365/EC of 1 October 1997 concerning alleged State aid granted by France to SFMI-Chronopost ‘in so far as it finds that neither the logistical and commercial assistance provided by La Poste to its subsidiary, SFMI-Chronopost, nor the transfer of Postadex constitute State aid to SFMI-Chronopost’;
— zrušil rozsudok Súdu prvého stupňa zo 7. júna 2006, UFEX a i./Komisia(T-613/97), v rozsahu, v akom ním bolo zrušené rozhodnutie Komisie 98/365/ES z 1. októbra 1997 o pomoci údajne poskytnutej Francúzskom v prospech SFMI-Chronopost „v rozsahu, v akom konštatuje, že ani logistická a obchodná pomoc poskytnutá La Poste v prospech dcérskej spoločnosti SFMI-Chronopost, ani prevod služby Postadex nepredstavujú štátnu pomoc v prospech SFMI- Chronopost“,
— refer the case back to the Court of First Instance;
— vrátil vec Súdu prvého stupňa,
— reserve the costs.
— rozhodol, že o trovách konania sa rozhodne neskôr.
APPEALS under Article 56 of the Statute of the Court of Justice, brought on 4 August 2006,
V spojených veciach C-341/06 P a C-342/06 P, ktorých predmetom sú dve odvolania na základe článku 56 štatútu Súdneho dvora podané 4. augusta 2006,
La Poste, established in Paris (France), represented by H. Lehman, avocat (C-342/06 P), appellants, the other parties to the proceedings being:
La Poste, so sídlom v Paríži (Francúzsko), v zastúpení: H. Lehman, avocat (C-342/06 P), odvolateľky, ďalší účastníci konania:
2008 — JOINED CASES C-341/06 P AND C-342/06 P
2008 — VECI C-341/06 P A C-342/06 P
CRIE SA, in liquidation, established in Asnières (France), represented by E. Morgan de Rivery and J. Derenne, avocats, applicants at first instance,
CRIE SA, v likvidácii, so sídlom v Asnières (Francúzsko), v zastúpení: E. Morgan de Rivery a J. Derenne, avocats, žalobcovia v prvostupňovom konaní,
Commission of the European Communities, represented by C. Giolito, acting as Agent, with an address for service in Luxembourg, defendant at first instance,
Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: C. Giolito, splnomocnený zástupca, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, žalovaná v prvostupňovom konaní,
French Republic, represented by G. de Bergues and F. Million, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg, intervener at first instance,
Francúzska republika, v zastúpení: G. de Bergues a F. Million, splnomocnení zástupcovia, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, vedľajší účastník konania v prvostupňovom konaní,
Advocate General: E. Sharpston, Registrar: R. Grass, having regard to the written procedure, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 6 December 2007, gives the following
SÚDNY DVOR (veľká komora), v zložení: predseda V. Skouris, predsedovia komôr P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts, G. Arestis a U. Lõhmus, sudcovia P. Kūris, E. Juhász, A. Borg Barthet, J. Malenovský (spravodajca), E. Levits a A. Ó Caoimh, generálna advokátka: E. Sharpston, tajomník: R. Grass, so zreteľom na písomnú časť konania, po vypočutí návrhov generálnej advokátky na pojednávaní 6. decembra 2007, vyhlásil tento
By their appeals, Chronopost SA (‘Chronopost’) (C-341/06 P) and La Poste (C-342/06 P) ask the Court to set aside the judgment of the Court of First Instance of the European Communities of 7 June 2006 in Case T-613/97 UFEX and Others v Commission [2006] ECR II-1531 (‘the judgment under appeal’).
Chronopost SA (ďalej len „Chronopost“) (C-341/06 P) a La Poste (C-342/06 P) svojimi odvolaniami navrhujú zrušenie rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev zo 7. júna 2006, UFEX a i./Komisia (T-613/97, Zb. s. II-1531, ďalej len „napadnutý rozsudok“).
In the judgment under appeal, the Court of First Instance partly annulled Commission Decision 98/365/EC of 1 October 1997 concerning alleged State aid granted by France to SFMI-Chronopost (OJ 1998 L 164, p.
Súd prvého stupňa napadnutým rozsudkom čiastočne zrušil rozhodnutie 98/365/ES o pomoci údajne poskytnutej Francúzskom v prospech SFMI-Chronopost [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 164, 1998, s.
37; ‘the contested decision’).
37, ďalej len „napadnuté rozhodnutie“).
‘2 [La Poste], which operates as a legal monopoly in the ordinary mail sector, was an integral part of the French State administration until the end of 1990.
[La Poste], ktorá podniká ako zákonný monopol v sektore obyčajnej pošty, bola až do konca roku 1990 integrálnou súčasťou francúzskej štátnej správy.
Since 1 January 1991, it has been a legal entity governed by public law by virtue of Law 90-568 of 2 July 1990 on the organisation of the public post and telecommunications service (JORF of 8 July 1990, p.
Od 1. januára 1991 bola organizovaná ako právnická osoba zriadená podľa verejného práva, v súlade s ustanoveniami zákona 90 568 z 2. júla 1990 o organizácii verejnej poštovej služby a telekomunikácií (JORF z 8. júla 1990, s.
8069; “Law 90-568”).
8069, ďalej len ‚zákon 90 568‘).
The Société française de messagerie internationale (“SFMI”) is a company incorporated under private law which has been entrusted with the management of La Poste’s express delivery service since the end of 1985.
Société française de messagerie internationale (ďalej len ‚SFMI‘) je súkromnou spoločnosťou, ktorej bola zo strany La Poste zverená správa služby expresnej pošty od konca roku 1985.
SFMI was formed with a share capital of FRF 10 million (approximately EUR 1 524 490) held as to 66% by Sofipost, a holding company wholly owned by La Poste, and as to 34% by TAT Express, a subsidiary of the airline Transport aérien transrégional (“TAT”).
Tento podnik bol založený so základným imaním 10 miliónov francúzskych frankov (FRF) (približne 1 524 490 eur), rozdeleným medzi Sofipost (66 %), finančnú spoločnosť, ktorú vlastní do výšky 100 % La Poste, a TAT Express (34 %), dcérsku spoločnosť leteckej spoločnosti Transport aérien transrégional (ďalej len ‚TAT‘).
The detailed conditions for the operation and marketing of the express delivery service provided by SFMI under the name of EMS/Chronopost were set out in an order from the French Ministry of Posts and Telecommunications of 19 August
Spôsoby prevádzkovania a komercializácie služby expresnej pošty, ktorú SFMI zabezpečovala pod označením EMS/Chronopost, boli definované
In 1992 the structure of the express delivery business carried out by SFMI changed.
V roku 1992 bola štruktúra činnosti expresnej pošty vykonávanej zo strany SFMI zmenená.
Sofipost and TAT set up a new company, [Chronopost], in which their respective holdings were still 66% and 34%.
Sofipost a TAT vytvorili novú spoločnosť, [Chronopost], v ktorej mali stále v uvedenom poradí 66 % a 34 % akcií.
SFMI was acquired by GD Express Worldwide France, the subsidiary of an international common operator whose participants are the Australian company TNT and the post offices of five countries, a concentration which was authorised by a Commission decision of 2 December 1991 (Case IV/M.102 — TNT/Canada Post, DBP Postdienst, La Poste, PTT Poste and Sweden Post) (OJ 1991 C 322, p. 19).
SFMI bola získaná zo strany GD Express Worldwide France, dcérskej spoločnosti spoločného medzinárodného podniku združujúceho austrálsku spoločnosť TNT a pošty piatich krajín, kde bola koncentrácia povolená rozhodnutím Komisie z 2. decembra 1991 (Vec IV/M.102 — TNT/Canada Post, DBP Postdienst, La Poste, PTT Poste a Sweden Post) (Ú. v. ES C 322, s. 19).
Syndicat français de l’express international (SFEI)… is a trade association established under French law, grouping together almost all the companies offering express delivery services competing with SFMI-Chronopost.
Syndicat français de l’express international (SFEI)… je profesijným záujmovým združením podľa francúzskeho práva združujúcim takmer všetky spoločnosti ponúkajúce služby expresnej pošty konkurujúce SFMI-Chronopost.
On 21 December 1990 SFEI lodged a complaint with the Commission [of the European Communities] alleging principally that the logistical and commercial assistance provided by La Poste to [SFMI-Chronopost] constituted State aid within the meaning of Article 92 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 87 EC).
Dňa 21. decembra 1990 podala SFEI sťažnosť Komisii [Európskych spoločenstiev] hlavne z toho z dôvodu, že logistická a obchodná pomoc poskytovaná zo strany La Poste pre [SFMI-Chronopost] predstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 92 Zmluvy ES (zmenený, teraz článok 87 ES).
It alleged that the difference between the market price for the purchase of such services and the price actually paid by [SFMI-Chronopost] constituted State aid.
Rozdiel medzi trhovou cenou za nadobudnutie takýchto služieb a cenou skutočne platenou zo strany [SFMI-Chronopost] predstavuje štátnu pomoc.
An economic study carried out by Braxton, a consultancy firm [‘Braxton’], at SFEI’s request, was appended to the complaint in order to demonstrate the value of the amount of aid during the period from 1986 to 1989.
Ekonomická štúdia vypracovaná na požiadanie SFEI zo strany poradenskej spoločnosti Braxton associés [ďalej len „Braxton“] bola pripojená k žalobe s cieľom ohodnotiť sumy pomoci počas obdobia rokov 1986 — 1989.
By letter of 10 March 1992, the Commission notified SFEI of its decision to take no action on the complaint.
Listom z 10. marca 1992 Komisia informovala SFEI o uložení jej sťažnosti ad acta.
The Court ruled that it was not necessary to proceed to judgment (order of 18 November 1992 in Case C-222/92 SFEI and Others v Commission, not published in the ECR) in the light of the Commission decision of 9 July 1992 to withdraw the decision of 10 March 1992.
Súdny dvor zastavil konanie (uznesenie Súdneho dvora z 18. novembra 1992, SFEI a i./Komisia, C-222/92, Zb. s. I-5431) po rozhodnutí Komisie z 9. júla 1992 o odvolaní rozhodnutia z 10. marca 1992.
At the Commission’s request, the French Republic provided information by letter of 21 January, by fax of 3 May and by letter of 18 June 1993.
Na žiadosť Komisie jej Francúzska republika predložila informácie listom z 21. januára, faxovou správou z 3. mája a listom z 18. júna 1993.
10 On 16 June 1993 SFEI and other undertakings brought an action before the Tribunal de commerce de Paris (Paris Commercial Court) against SFMI, Chronopost, La Poste and others.
Dňa 16. júna 1993 SFEI a ostatné podniky podali pred obchodným súdom v Paríži žalobu proti SFMI, Chronopost, La Poste a iným.
A second study by Braxton was attached to the application, updating the information contained in the first study and evaluating the amount of the aid up to the end of 1991.
K tejto žalobe bola pripojená druhá štúdia [Braxton], aktualizujúca údaje prvej štúdie a rozširujúca obdobie ohodnotenia pomoci po koniec roku 1991.
In a judgment of 5 January 1994, the Tribunal de commerce de Paris referred several questions to the Court of Justice for a preliminary ruling on the interpretation of Article 92 of the Treaty and Article 93 of the EC Treaty (now Article 88 EC), one of which sought clarification of the concept of State aid in the circumstances of the present case.
Rozsudkom z 5. januára 1994 obchodný súd v Paríži predložil Súdnemu dvoru viacero prejudiciálnych otázok týkajúcich sa výkladu článku 92 Zmluvy a článku 93 Zmluvy ES (teraz článok 88 ES), z ktorých jedna sa týkala pojmu štátnej pomoci za okolností tohto konania.
The French Government lodged, as an annex to its observations of 10 May 1994, an economic study by Ernst & Young. In Case C-39/94 SFEI and Others [1996] ECR I-3547 …, the Court ruled that “the provision of logistical and commercial assistance by a public undertaking to its subsidiaries, which are governed by private law and carry on an activity open to free competition, is capable of constituting State aid within the meaning of Article 92 of the Treaty if the remuneration received in return is less than that which would have been demanded under normal market conditions” (paragraph 62). 11 In the meantime, by a letter from the Commission dated 20 March 1996, the French Republic was notified of the initiation of the procedure under Article 93(2) of the EC Treaty.
Francúzska vláda predložila Súdnemu dvoru v prílohe k svojim pripomienkam z 10. mája 1994 ekonomickú štúdiu vypracovanú spoločnosťou Ernst & Young. Rozsudkom z 11. júla 1996, SFEI a i. (C-39/94, Zb. s. I-3547…), Súdny dvor rozhodol, že ‚poskytnutie logistickej a obchodnej pomoci zo strany verejnoprávneho podniku jeho súkromnoprávnym dcérskym spoločnostiam vykonávajúcim činnosť otvorenú pre voľnú hospodársku súťaž môže predstavovať štátnu pomoc v zmysle článku 92 Zmluvy, ak odmena prijatá ako protihodnota je nižšia než odmena, ktorá by bola požadovaná za obvyklých trhových podmienok‘ (bod 62). 11
On 30 May 1996 the French Republic sent the Commission its comments in this regard.
Dňa 30. mája 1996 Francúzska republika zaslala Komisii svoje pripomienky v tomto smere.
13 On 17 August 1996 SFEI submitted its observations to the Commission in response to that notice.
Dňa 17. augusta 1996 SFEI predložil Komisii svoje pripomienky v odpovedi na toto oznámenie.
It attached to its observations another economic study by Bain & Co. In addition, SFEI extended its complaint of 21 December 1990 to cover a number of additional points, including the use of La Poste’s brand image, privileged access to the air waves of Radio France, customs and tax privileges and La Poste’s investment in dispatching platforms. 14 The Commission passed SFEI’s comments to the French Republic in September 1996.
Pripojil svoje pripomienky k novej ekonomickej štúdii vypracovanej kanceláriou Bain & Co. Okrem toho rozšírila SFEI rozsah svojej sťažnosti z 21. decembra 1990 o určité nové prvky, najmä o používanie dobrého mena ochrannej známky La Poste, privilegovaný prístup k vysielacím vlnám Radio France, colné a daňové privilégiá a investície La Poste do zasielateľských platforiem. 14
In reply, the French Republic addressed a letter to the Commission, attaching to it an economic study by Deloitte Touche Tohmatsu, a consultancy company (the “Deloitte report”).
Francúzska republika v reakcii zaslala Komisii list, pripojac k nemu ekonomickú štúdiu vypracovanú poradenskou spoločnosťou Deloitte Touche Tohmatsu (ďalej len ‚správa Deloitte‘).
18 On 1 October 1997 the Commission adopted [the contested decision] …’.
Dňa 1. októbra 1997 Komisia prijala [sporné] rozhodnutie…“
According to paragraphs 19 to 23 of the judgment under appeal:
Z bodov 19 až 23 napadnutého rozsudku vyplýva toto:
‘19 In the contested decision, the Commission stated that it was necessary to distinguish between two sets of measures.
„19 V [spornom] rozhodnutí Komisia konštatovala, že je potrebné rozlišovať dve kategórie opatrení.
The first set is the provision by La Poste of (i) logistical assistance, which consists in making available to SFMI-Chrono-post the use of the postal infrastructure for the collection, sorting, transport and delivery of its dispatches, and (ii) commercial assistance, which consists in SFMI-Chronopost’s access to La Poste’s customers and enjoyment of its goodwill. The
Prvá kategória spočíva v poskytnutí zo strany La Poste na jednej strane logistickej pomoci spočívajúcej v sprístupnení poštových infraštruktúr k dispozícii SFMI-Chronopost pre zber, triedenie, prepravu a distribúciu jej zásielok a na druhej strane obchodnej pomoci, teda prístupu SFMI-Chronopost k zákazníkom La Poste a sprístupnení podniku poslednej
2008 — JOINED CASES C-341/06 P AND C-342/06 P second set is made up of individual measures, such as privileged access to Radio France and tax and customs privileges.
2008 — VECI C-341/06 P A C-342/06 P uvedenej v prospech SFMI-Chronopost. Druhá kategória spočíva v osobitných opatreniach, akými je privilegovaný prístup k Radio France, a v daňových a colných privilégiách.
20 The Commission considered that the relevant question was “whether the terms of the transaction between [La Poste] and SFMI-Chronopost [were] comparable to those of an equivalent transaction between a private parent company, which may very well be a monopoly (for instance, because of the ownership of exclusive rights), and its subsidiary”.
Komisia sa domnieva, že relevantnou otázkou je otázka, ‚či podmienky transakcie medzi La Poste a SFMI-Chronopost [boli] porovnateľné s podmienkami rovnakej transakcie medzi súkromnou materskou spoločnosťou, ktorá tiež môže byť v situácii monopolu (napríklad preto, že vlastní výhradné práva) a jej dcérskou spoločnosťou‘.
According to the Commission, there was no financial advantage if the internal prices at which products and services were provided between companies belonging to the same group were “full-cost prices (total costs plus a mark-up to remunerate equity capital investment)”.
Podľa Komisie neexistovala žiadna finančná výhoda, ak vnútorné ceny za tovary a služby vymieňané medzi spoločnosťami patriacimi k rovnakej skupine boli ‚vypočítané na základe úplných nákladov (teda celkových nákladov plus zhodnotenia vlastného kapitálu)‘.
21 In this regard, the Commission noted that the payments made by SFMI-Chrono-post did not cover total costs over the first two years of operation, but covered all costs other than central and local offices’ overheads.
V tejto súvislosti Komisia poukazuje na to, že platby vykonávané zo strany SFMI-Chronopost nepokrývali celkové náklady počas dvoch prvých rokov prevádzky, ale pokrývali všetky náklady okrem nákladov sídla a regionálnej správy.
It considered, first, that it was not abnormal that payments made by a new undertaking, that is to say, SFMI-Chronopost, covered only variable costs in the start-up period.
Komisia sa domnieva, že po prvé, nebolo neobvyklé, že počas obdobia rozbehu kryli platby vykonané novým podnikom, a to SFMI-Chronopost, iba variabilné náklady.
Secondly, in the Commission’s opinion, the French Republic had been able to show that as from 1988 the remuneration paid by SFMI-Chronopost covered all the costs incurred by La Poste, plus a return on the equity capital invested by the latter.
Po druhé, stále podľa názoru Komisie, Francúzska republika mohla preukázať, že od roku 1998 odplata zaplatená zo strany SFMI- Chronopost pokrývala všetky náklady znášané zo strany La Poste, ako aj zhodnotenie vlastného kapitálu investovaného zo strany La Poste.