natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The applicant — who, under Paragraph 29(1) of the TKG, could not depart from the charges thus authorised without incurring a fine — cannot therefore be regarded as having infringed Article 82 EC by applying those charges.
Preto nemožno tvrdiť, že žalobkyňa, ktorá sa od takto povolených taríf nemohla pod hrozbou pokuty v súlade s § 29 ods. 1 TKG odchýliť, uplatňovaním týchto taríf porušila článok 82 ES.
As to the setting of charges, the applicant observes that, under the price cap system, RegTP initially defines the basket of services and the targets for the movement of prices which limit basket price adjustments (‘price indices’ or ‘price caps’).
Pokiaľ ide o stanovovanie taríf, žalobkyňa pripomína, že v rámci systému cenového stropu RegTP najprv vymedzuje koše služieb a ciele v súvislosti s vývojom cien, ktoré obmedzujú zmeny taríf vnútri košov („cenové indexy“ alebo „cenové stropy“).
Next, RegTP examines the individual price adjustments proposed by the applicant.
Potom RegTP skúma zmeny individuálnych taríf navrhnuté žalobkyňou.
Accordingly, under Paragraphs 24 and 27 of the TKG, RegTP should ascertain — irrespective of compliance with the ceiling fixed for the basket in question — whether the charges requested have been set (without any justification) below the cost of efficient service provision or whether they contravene other legal provisions, particularly Article 82 EC.
Na tento účel musí RegTP v súlade s § 24 a § 27 TKG nezávisle od skúmania, či bol dodržaný strop stanovený pre daný kôš, overiť, či požadované tarify neboli neopodstatnene stanovené pod úrovňou nákladov na účinné poskytovanie služby alebo či nie sú v rozpore s inými právnymi predpismi, najmä s článkom 82 ES.
RegTP should therefore refuse a retail price adjustment sought by the applicant if the prices contravene Article 82 EC, particularly because of an anticompetitive margin squeeze.
RegTP tak musí žalobkyňou požadovanú zmenu maloobchodných cien odmietnuť, pokiaľ sú tieto ceny v rozpore s článkom 82 ES, najmä z dôvodu protisúťažného nožnicového efektu.
The applicant maintains that, before 1 May 2002 — in accordance with Paragraph 97(3) of the TKG, under which authorisations for the applicant’s charges granted ‘before 1 January 1998 … remain[ed] in force until 31 December 2002 at the latest’ — it was bound by the mandatory tariffs for analogue lines which were based on an authorisation that was granted by the BMPT without any time-limit.
Žalobkyňa na jednej strane zdôrazňuje, že pred 1. májom 2002 bola viazaná záväznými tarifami platnými pre analógové linky, ktoré spočívali na časovo neobmedzenom povolení udelenom BMPT v súlade s § 97 ods. 3 TKG, v zmysle ktorého povolenia na tarify žalobkyne udelené „pred 1. januárom 1998… zost[ali] v platnosti najdlhšie do 31. decembra 2002“.
The applicant also notes that its application of 31 October 2002 for an increase in its retail access charges was only partly accepted by RegTP, within the limit of the price cap, by decision of 19 December 2002.
Na druhej strane žalobkyňa uvádza, že pokiaľ ide o jej žiadosť z 31. októbra 2002 smerujúcu k zvýšeniu jej maloobchodných taríf za služby prístupu pre účastníkov, RegTP vyhovel tejto žiadosti rozhodnutím z 19. decembra 2002 len čiastočne, v medziach cenového stropu.
Moreover, since 1 January 2002, charges for enduser lines are in a separate basket for which a specific reference value has been set.
Ďalej poznamenáva, že od 1. januára 2002 spadajú tarify pripojenia do odlišného koša, pre ktorý bola stanovená konkrétna referenčná hodnota.
Telephone call charges have no bearing on compliance with those values.
Tarify telefonických hovorov nemali na dodržovanie týchto uložených hodnôt nijaký dosah.
The Commission itself recognises that the applicant has not had any opportunity to increase its charges for narrowband access since 2002.
Komisia sama uznala, že žalobkyňa nemala od roku 2002 žiadnu možnosť zvýšiť svoje tarify za úzkopásmový prístup.
The fact that the applicant did not make any further applications to increase authorised charges between 1998 and 2001 does not mean that the applicant can be held responsible for the level of charges set by RegTP and, therefore, for an alleged margin squeeze.
Skutočnosť, že v rokoch 1998 až 2001 nepodala ďalšie žiadosti o zvýšenie povolených taríf, neznamená, že nesie zodpovednosť za výšku taríf stanovenú RegTP a tým aj údajný tarifný nožnicový efekt.
The mere right to submit applications for price adjustment cannot be regarded as an autonomous price-fixing power.
Prostú možnosť podávať žiadosti o zmeny taríf totiž nemožno zamieňať so samostatnou právomocou stanovovať ceny.
RegTP’s procedure for examining and authorising charges on a case by case basis was put in place precisely to ensure through advance regulation that the incumbent operator does not apply abusive pricing, in accordance with the obligation imposed on the Member States by Article 17 of Directive 98/10/EC of the European Parliament and of the Council of 26 February 1998 on the application of open network provision (ONP) to voice telephony and on universal service for telecommunications in a competitive environment (OJ 1998 L 101, p. 24).
RegTP vedený postup preskúmavania a povoľovania taríf z prípadu na prípad bol zavedený práve v snahe prostredníctvom úpravy ex ante zabezpečiť, aby v súlade s povinnosťou uloženou členským štátom v článku 17 smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/10/ES z 26. februára 1998 o uplatňovaní služieb otvorenej siete (ONP) na hlasové telefonovanie a o univerzálnej službe pre telekomunikácie v súťažnom prostredí [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 101, s.
Where an application is examined and determined in accordance with that procedure and satisfies the procedural requirements of the Community legal framework for telecommunications law, an undertaking which applies charges set after such an examination cannot be accused of any abuse.
24) neuplatňoval historický prevádzkovateľ zneužívajúce tarify. Pokiaľ je žiadosť predmetom preskúmavania a rozhodovania v súlade s týmto postupom a za dodržania procesných náležitostí právneho rámca Spoločenstva v oblasti telekomunikačného práva, nemožno podniku, ktorý uplatňuje tarify stanovené záverom tohto preskúmania, vytýkať žiadne zneužívanie.
Charges which are checked and authorised cannot be described as an abuse on the part of the undertaking which applies them.
Preverené a povolené tarify nemôžu byť prejavom zneužívania zo strany podniku, ktorý ich uplatňuje.
Furthermore, the applicant explains that the advance regulation exercised by RegTP serves to establish the structure of the market through administrative intervention and — in the areas subject to advance regulation — transfers responsibility for maintaining the structure of the market from the regulated undertaking to the regulatory authority.
Zároveň žalobkyňa spresňuje, že úprava ex ante zo strany RegTP slúži na utváranie štruktúry trhu prostredníctvom správnych zásahov a v ňou dotknutých oblastiach nahrádza zodpovednosť za zachovanie štruktúry trhu, ktorá pripadá na regulovaný podnik, zodpovednosťou za zachovanie štruktúry trhu, ktorá pripadá na regulačný úrad.
Accordingly, the applicant is obliged to request price adjustments from RegTP only in the event of a change in the underlying circumstances.
Z tohto dôvodu je žalobkyňa povinná požadovať od RegTP zmeny taríf len vtedy, keď sa zmenia relevantné skutkové okolnosti.
In any event, even on the assumption that the applicant can be held responsible for a certain tariff level on the basis of its right to request a price adjustment, there was no change of circumstances such as to require the applicant to make further applications to increase its retail prices.
V každom prípade za predpokladu, že by možnosť žalobkyne požadovať zmeny taríf mohla zdôvodňovať jej zodpovednosť za určitú úroveň taríf, nedošlo k nijakej zmene okolností, v dôsledku ktorej by bola žalobkyňa povinná podať ďalšie žiadosti o zvýšenie svojich maloobchodných cien.
On the contrary, since 1998, the costs of providing connections have remained almost unchanged, and wholesale access charges have even been considerably reduced.
Naopak, od roku 1998 zostali poplatky za zavedenie pripojení vlastne nezmenené a ceny sprostredkovacích služieb dokonca výrazne klesli.
Furthermore, in the same period, RegTP concluded in its decisions of 8 February 1999, 23 December 1999, 30 March 2001, 21 December 2001, 11 April 2002 and 29 April 2003 that no margin squeeze existed to the detriment of competitors.
Okrem toho v tom istom čase dospel RegTP vo svojich rozhodnutiach z 8. februára 1999, 23. decembra 1999, 30. marca 2001, 21. decembra 2001, 11. apríla 2002 a 29. apríla 2003 k záveru o neexistencii tarifného nožnicového efektu v neprospech súťažiteľov.
In addition, by judgment of 16 January 2002, the Oberlandesgericht Düsseldorf (Higher Regional Court of Düsseldorf, Germany) held that the applicant’s authorised charges did not contravene Article 82 EC.
Navyše rozsudkom zo 16. januára 2002 Oberlandesgericht Düsseldorf (Vyšší krajinský súd v Düsseldorfe, Nemecko) rozhodol, že schválené tarify žalobkyne neporušujú článok 82 ES.
As regards the judgment of the Bundesgerichtshof (Federal Court of Justice, Germany) of 10 February 2004, setting aside the judgment of the Oberlandesgericht Düsseldorf of 16 January 2002, the applicant submits that that judgment confirms that RegTP checks whether a charge to which a request for authorisation relates is compatible with Article 82 EC and that responsibility for any infringement of Article 82 EC can only exceptionally be ascribed to the undertaking which applied for the charge to be authorised.
Pokiaľ ide o rozsudok Bundesgerichtshof (Spolkový súdny dvor, Nemecko) z 10. februára 2004, ktorý zrušil rozsudok Oberlandesgericht Düsseldorf zo 16. januára 2002, žalobkyňa uvádza, že tento rozsudok potvrdzuje, že jednak RegTP overuje zlučiteľnosť tarify, ktorá je predmetom žiadosti o povolenie, s článkom 82 ES, a jednak že zodpovednosť za prípadné porušenie článku 82 ES možno podniku, ktorý podal žiadosť o povolenie tarify, pripísať len výnimočne.
The applicant observes that RegTP itself has concluded on several occasions since 1998 that there is no margin squeeze to the detriment of the applicant’s competitors.
Žalobkyňa pripomína, že RegTP od roku 1998 sám viackrát dospel k záveru o neexistencii tarifného nožnicového efektu v neprospech súťažiteľov žalobkyne.
Furthermore, the Bundesgerichtshof expressly left open the question of the applicant’s responsibility under competition law on account of the regulated charges.
Otázku zodpovednosti žalobkyne za regulované tarify z hľadiska práva hospodárskej súťaže navyše Bundesgerichtshof výslovne ponechal otvorenú.
Second, the applicant submits that any abuse in the period beginning in 2002 which is based solely on the alleged scope for increases in T-DSL (ADSL) charges cannot be ascribed to the applicant.
Po druhé žalobkyňa tvrdí, že z prípadného zneužívania v období od roku 2002, ktoré spočíva výhradne na jej údajnom rozhodovacom priestore na zvýšenie taríf T-DSL (ADSL), ju nemožno viniť.
The Commission cannot consider that discretion in isolation, since the margin squeeze was not calculated on the basis of the T-DSL (ADSL) charges alone, but on the basis of all the retail prices.
Na jednej strane Komisia nemala tento priestor posudzovať izolovane, keďže výpočet nožnicového efektu sa nezakladal iba na tarifách T-DSL (ADSL), ale na všetkých maloobchodných cenách.
Moreover, contrary to the Commission’s contention, the applicant could not increase its charges indefinitely.
Na druhej strane v protiklade s tým, čo tvrdí Komisia, žalobkyňa by nemohla zvýšiť svoje tarify neobmedzene.
Thus, the applicant claims that the basic component of the charge, namely the price of the basic subscription (analogue or ISDN connection), requires the prior authorisation of RegTP.
Žalobkyňa tak tvrdí, že základná zložka tarify, čiže cena základného pripojenia (analógové alebo ISDN pripojenie), si vyžaduje predchádzajúce povolenie zo strany RegTP.
In addition, the surcharge for switching from an analogue or ISDN connection to an ADSL connection is subject to subsequent review by RegTP.
Navyše doplatok za prechod z analógového alebo ISDN pripojenia na pripojenie ADSL podlieha následnému prevereniu zo strany RegTP.
The applicant refers in that regard to the decisions of RegTP of 30 March 2001 and 25 January 2002.
V tejto súvislosti odkazuje na rozhodnutia RegTP z 30. marca 2001 a z 25. januára 2002.
In those circumstances, the applicant — whose charges had to be fixed, in accordance with Paragraph 24 of the TKG, on the basis of the cost of efficient service provision — certainly did not have unlimited scope to increase its ADSL charges.
Za týchto podmienok žalobkyňa, ktorej tarify museli byť v súlade s § 24 TKG stanovené v závislosti od nákladov na účinné poskytovanie služby, vôbec nemala na zvýšenie taríf ASDL neobmedzený rozhodovací priestor.
In its decision of 25 January 2002, RegTP closed the proceeding initiated against the applicant concerning predatory pricing in relation to ADSL.
Vo svojom rozhodnutí z 25. januára 2002 RegTP skončil konanie vedené proti žalobkyni vo veci predátorských cien pri ASDL.
The applicant observes further that the Commission refers only to the figures taken from RegTP’s decision of 30 March 2001 in order to show that the applicant has had scope to increase its ADSL charges since 2002.
Žalobkyňa ďalej poznamenáva, že Komisia sa s cieľom preukázať, že od roku 2002 mala rozhodovací priestor na zvýšenie taríf ADSL, odvoláva iba na číselné údaje vychádzajúce z rozhodnutia RegTP z 30. marca 2001.
In addition, the applicant submits that, on the basis of the Commission’s calculations, with the exception of the start-up phase, its retail prices for ADSL services (analogue lines since 2001 and ISDN lines since 2002) were higher than those of its wholesale access, having been increased by specific costs associated with retail access.
Žalobkyňa navyše tvrdí, že na základe výpočtov Komisie boli s výnimkou spúšťacej fázy jej maloobchodné ceny za služby ADSL (od roku 2001 analógové linky a od roku 2002 linky ISDN) vyššie než ceny jej sprostredkovacích služieb, zvýšené o osobitné náklady spojené s poskytovaním služieb účastníkom.
There was therefore no margin squeeze on that market.
Na tomto trhu teda nedochádzalo k žiadnemu nožnicovému efektu.
Moreover, the real cause of the alleged margin squeeze was RegTP’s setting of low charges for analogue lines.
Popritom skutočnou príčinou tohto údajného nožnicového efektu je stanovenie nízkej úrovne taríf za analógové linky zo strany RegTP.
Therefore since, according to the Commission itself, there are separate markets for broadband connections (ADSL) and narrowband connections (analogue and ISDN lines), the applicant maintains that even if it had any scope on the broadband connections market to enable it to increase its charges for ADSL lines, neither an increase in or a reduction of ADSL charges would have any repercussions on the continued existence of an anticompetitive margin squeeze on the narrowband connections market.
A tak, keďže podľa samotnej Komisie existujú odlišné trhy pre širokopásmové pripojenia (ADSL) a úzkopásmové pripojenia (analógové a ISDN linky), žalobkyňa tvrdí, že aj keby disponovala rozhodovacím priestorom na trhu širokopásmových pripojení — priestorom, ktorý by jej dovoľoval zvýšiť tarify za linky ADSL —, ani zvýšenie, ani zníženie taríf ADSL by nemalo akékoľvek dôsledky na pretrvávanie protisúťažného nožnicového efektu na trhu úzkopásmových pripojení.
DEUTSCHE TELEKOM v COMMISSION narrowband connections market, any more than fixing ADSL charges would provoke that dysfunctioning.
DEUTSCHE TELEKOM/KOMISIA taríf ADSL nemôže odstrániť údajnú nefunkčnosť trhu úzkopásmových pripojení o nič viac, ako túto nefunkčnosť nespôsobilo ani stanovenie taríf ADSL.
In its reply, the applicant submits further that, although a single wholesale service provides access to a number of downstream markets, each of those downstream markets must be investigated as to the existence of a margin squeeze.
Vo svojej replike ďalej žalobkyňa dodáva, že pokiaľ jediná sprostredkovacia služba poskytuje prístup k viacerým nadväzujúcim trhom, je okolnosť, či dochádza k nožnicovému efektu, potrebné skúmať jednotlivo pri každom z týchto nadväzujúcich trhov.
The applicant also challenges the Commission’s argument that the wholesale market for local network access is a unified market.
Žalobkyňa zároveň spochybňuje tvrdenie Komisie, že trh prístupu k účastníckej prípojke je ako sprostredkovacia služba jednotným trhom.
Full access to the local network can provide endusers only with either broadband connections or narrowband connections.
Na jednej strane zdôrazňuje, že plný prístup k účastníckej prípojke môže slúžiť ako základ na ponuku určenú účastníkom, ktorá sa obmedzuje buď na širokopásmové pripojenia, alebo na úzkopásmové pripojenia.
Moreover, broadband connections can be marketed separately from narrowband connections on the basis of line sharing.
Na druhej strane žalobkyňa trvá na skutočnosti, že na základe zdieľania liniek môžu byť širokopásmové pripojenia uvádzané na trh nezávisle od úzkopásmových pripojení.
Full access to the local network is therefore not necessary for ADSL services.
Plné sprístupnenie účastníckej prípojky teda nie je pre služby ADSL nevyhnutné.
If the Commission had taken account of the charges for line sharing — which are significantly lower than the charges for wholesale access — in assessing the margin squeeze, the result would have been more favourable for the applicant.
Pokiaľ by Komisia pri posudzovaní nožnicového efektu zohľadnila poplatky za zdieľanie liniek, ktoré sú podstatne nižšie než tarify sprostredkovacích služieb, bol by výsledok pre žalobkyňu priaznivejší.
Lastly, the applicant submits that the Commission failed to show in the contested decision how the applicant could have reduced the alleged margin squeeze by increasing ADSL charges.
Napokon žalobkyňa uvádza, že v napadnutom rozhodnutí Komisia neukázala, ako by zvýšením taríf ADSL mohla zmierniť údajný nožnicový efekt.
In view of the cross-price elasticity between ADSL and traditional connections and between the different ADSL variants (over analogue connections and ISDN), which the Commission accepts, a more thorough investigation would have been appropriate to determine whether an increase in ADSL charges would actually have resulted in an increase in weighted retail prices.
Vzhľadom na Komisiou prijatú krížovú pružnosť cien medzi ADSL a tradičnými pripojeniami, ako aj medzi rôznymi variantmi ADSL (cez analógové a ISDN pripojenia) by si určenie, či by zvýšenie taríf ADSL skutočne viedlo k zvýšeniu maloobchodných cien, vyžadovalo dôkladnejší rozbor.
The applicant notes in that regard that there is cross-price elasticity between ADSL and narrowband connections.
V tomto smere žalobkyňa jednak uvádza, že medzi ADSL a úzkopásmovými pripojeniami krížová cenová pružnosť existuje.
If it had demanded higher ADSL charges in the past than those which it applies, the number of ADSL customers would have been lower.
Pokiaľ by v minulosti požadovala vyššie tarify ADSL, než aké uplatňuje, počet zákazníkov by bol pri ADSL nižší.
There is also considerable cross-price elasticity even within the ADSL sector.
Jednak podľa nej existuje výrazná krížová cenová pružnosť aj v rámci samotného ADSL.
The applicant explains in that regard that ADSL connections are offered over both analogue and ISDN lines.
Žalobkyňa vysvetľuje, že pripojenia ADSL sú ponúkané rovnako na základe analógových aj ISDN pripojení.
An increase in ADSL charges on the basis of ISDN connections would shift demand towards the analogue variant.
Zvýšenie taríf ADSL na báze pripojení ISDN by presunulo dopyt smerom k analógovému variantu.
The Commission and the first and second interveners contend that the first part of the first plea in law should be dismissed.
Komisia a vedľajší účastníci konania I a II navrhujú prvú časť prvého žalobného dôvodu zamietnuť.
(i) Preliminary observations
b) Posúdenie Súdom prvého stupňa i) Úvodné poznámky
It follows from the caselaw that Articles 81 EC and 82 EC apply only to anticompetitive conduct engaged in by undertakings on their own initiative.
Z judikatúry vyplýva, že články 81 ES a 82 ES sa týkajú iba tých protisúťažných konaní, ktoré prijímajú podniky z vlastnej iniciatívy.
If anticompetitive conduct is required of undertakings by national legislation or if the latter creates a legal framework which itself eliminates any possibility of competitive activity on their part, Articles 81 EC and 82 EC do not apply.
Pokiaľ je podnikom protisúťažné konanie uložené vnútroštátnymi právnymi predpismi alebo pokiaľ tieto predpisy tvoria právny rámec, ktorý sám vylučuje akúkoľvek možnosť protisúťažného konania z ich strany, články 81 ES a 82 ES sa neuplatnia.
In such a situation, the restriction of competition is not attributable, as those provisions implicitly require, to the autonomous conduct of the undertakings (see Joined Cases C-359/95 P and C-379/95 P Commission and France v Ladbroke Racing [1997] ECR I-6265, paragraph 33, and the caselaw cited).
V takej situácii nemá obmedzenie hospodárskej súťaže, tak ako to napovedajú tieto ustanovenia, príčinu v samostatnom konaní podnikov (pozri rozsudok Súdneho dvora z 11. novembra 1997, Komisia a Francúzsko/Ladbroke Racing, C-359/95 P a C-379/95 P, Zb. s. I-6265, bod 33 a tam citovaná judikatúra).
For the national legal framework to have the effect of making Articles 81 EC and 82 EC inapplicable to the anticompetitive activities of undertakings, the restrictive effects on competition must originate solely in the national law (Case T-513/93 Consiglio nazionale degli spedizionieri doganali v Commission [2000] ECR II-1807, paragraph 61).
Aby bolo dôsledkom vnútroštátneho právneho rámca vyňatie protisúťažného konania podnikov z pôsobnosti článkov 81 ES a 82 ES, musí byť príčinou obmedzenia hospodárskej súťaže výhradne vnútroštátny právny predpis (rozsudok Súdu prvého stupňa z 30. marca 2000, Consiglio nazionale degli spedizionieri doganali/Komisia, T-513/93, Zb. s. II-1807, bod 61).
Articles 81 EC and 82 EC may apply, however, if it is found that the national legislation leaves open the possibility of competition which may be prevented, restricted or distorted by the autonomous conduct of undertakings (van Landewyck and Others v Commission, cited in paragraph 86 above, paragraphs 126 and 130 to 134; Stichting Sigarettenindustrie and Others v Commission, cited in paragraph 86 above, paragraphs 12 to 37; Case C-219/95 P Ferriere Nord v Commission [1997] ECR I-4411, paragraphs 23 to 25; and Commission and France v Ladbroke Racing, cited in paragraph 85 above, paragraph 34).
Články 81 ES a 82 ES sa naopak môžu uplatniť, ak sa preukáže, že vnútroštátne právne predpisy ponechávajú priestor na to, aby hospodárska súťaž mohla byť vylúčená, obmedzená alebo narušená samostatným konaním podnikov (rozsudky Súdneho dvora van Landewyck a i./Komisia, už citovaný v bode 86 vyššie, body 126 a 130 až 134; Stichting Sigarettenindustrie a i./Komisia, už citovaný v bode 86, body 12 až 37; zo 17. júla 1997, Ferriere Nord/Komisia, C-219/95 P, Zb. s. I-4411, body 23 až 25, a Komisia a Francúzsko/Ladbroke Racing, už citovaný v bode 85 vyššie, bod 34).
It is in the light of the principles set out above that the Court must examine the German legal framework — in particular the TKG, the Charges Order and the decisions taken by RegTP during the period covered by the contested decision — in order to establish whether it eliminated any possibility of competitive activity by the applicant or whether it allowed the applicant sufficient scope to fix its charges at a level which would have enabled it to end or reduce the margin squeeze identified in the contested decision.
Práve so zreteľom na vyššie uvedené zásady je potrebné preskúmať, či nemecký právny rámec, najmä TKG, nariadenie o regulácii taríf a rozhodnutia prijaté RegTP počas obdobia posudzovaného v napadnutom rozhodnutí, vylučuje akúkoľvek možnosť protisúťažného konania žalobkyne, alebo či ponecháva žalobkyni dostatočný rozhodovací priestor, aby mohla stanoviť svoje tarify na takej úrovni, ktorá by jej umožnila vylúčiť alebo zmierniť nožnicový efekt konštatovaný v napadnutom rozhodnutí.