natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Advocate General: E. Sharpston, Registrar: M. Ferreira, Principal Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 10 January 2008, after considering the observations submitted on behalf of:
2008 — VEC C-124/07 generálna advokátka: E. Sharpston, tajomník: M. Ferreira, hlavná referentka, so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní z 10. januára 2008, so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
— the Netherlands Government, by C. Wissels and M. de Mol, acting as Agents,
— holandská vláda, v zastúpení: C. Wissels a M. de Mol, splnomocnené zástupkyne,
— the United Kingdom Government, by Z. Bryanston-Cross and P. Harris, acting as Agents,
— vláda Spojeného kráľovstva, v zastúpení: Z. Bryanston-Cross a P. Harris, splnomocnení zástupcovia,
— Commission of the European Communities, by R. Lyal, A. Weimar and W. Roels, acting as Agents, having decided, after hearing the Advocate General, to proceed to judgment without an Opinion, gives the following
— Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: R. Lyal, A. Weimar a W. Roels, splnomocnení zástupcovia, so zreteľom na rozhodnutie prijaté po vypočutí generálnej advokátky, že vec bude prejednaná bez jej návrhov, vyhlásil tento
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Article 13B(a) of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the
Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 13 B písm. a) šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov
J.C.M. BEHEER laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment (OJ 1977 L 145, p.
BEHEER členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s.
The reference was made in the course of proceedings between J.C.M. Beheer BV, a company incorporated under Netherlands law, and Staatssecretaris van Financiën concerning a supplementary turnover tax assessment in the amount of NLG 55 561 (EUR 25 244) issued to it in respect of the period from 1 January 1997 to 31 December 1998.
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi J. C. M. Beheer BV, spoločnosťou podľa holandského práva, a Staatssecretaris van Financiën, ktorý sa týka dodatočného výmeru dane z obratu voči tejto spoločnosti za obdobie od 1. januára 1997 do 31. decembra 1998 vo výške 55 561 NLG (25 244 eur).
Under Article 2(1) of the Sixth Directive, the supply of goods or services effected for consideration within the territory of the country by a taxable person acting as such is to be subject to value added tax (‘VAT’).
Podľa článku 2 ods. 1 šiestej smernice dodávka tovaru alebo služieb za úhradu v rámci územia štátu zdaniteľnou osobou podlieha dani z pridanej hodnoty (ďalej len „DPH“).
Article 13 of the Sixth Directive, entitled ‘Exemptions within the territory of the country’, provides:
Článok 13 šiestej smernice s nadpisom „Oslobodenia od dane na území štátu“ stanovuje:
2008 — CASE C-124/07
2008 — VEC C-124/07
B. Other exemptions
B. Iné oslobodenia od dane
Without prejudice to other Community provisions, Member States shall exempt the following under conditions which they shall lay down for the purpose of ensuring the correct and straightforward application of the exemptions and of preventing any possible evasion, avoidance or abuse:
Bez toho, aby boli dotknuté ostatné ustanovenia spoločenstva, platí, že členské štáty oslobodia od dane nasledujúce položky za podmienok, ktoré stanovia na účely zabezpečenia správnej a jednoznačnej aplikácie oslobodení od dane a na účely ochrany pred možnými daňovými únikmi, pred neplatením daní a pred ich zneužívaním: a) poistné plnenia a plnenia poisťovania poisťujúcich [poisťovacie a zaisťovacie činnosti — neoficiálny preklad] vrátane s nimi súvisiacich služieb poskytovaných poisťovacími maklérmi a poisťovacími agentmi,
Article 1 of the Law of 1968 on turnover tax (Wet op de omzetbelasting 1968, hereinafter ‘the 1968 Law’), in the version applicable in the main proceedings, is drafted in the following terms:
Článok 1 zákona z roku 1968 o dani z obratu (Wet op de omzetbelasting 1968, ďalej len „Wet OB 1968“) v jeho podobe uplatniteľnej na konanie vo veci samej znie takto:
(a) the supply of goods or services effected in the Netherlands by traders in the course of their business;
„Dani označovanej ako ‚daň z obratu‘ podliehajú: a) dodávky tovarov a poskytovanie služieb vykonané v Holandsku podnikateľmi v rámci ich podniku;
Under Article 11(1)(k) of the 1968 Law, which transposes Article 13B(a) of the Sixth Directive into Netherlands law:
Podľa znenia článku 11 ods. 1 písm. k) Wet OB 1968, ktorý preberá článok 13 B písm. a) šiestej smernice do holandského právneho poriadku:
… k. insurance transactions and services performed by insurance agents;
… k) poistenie a služby poskytované poisťovacími agentmi;
The appellant in the main proceedings acts as a sub-agent on behalf of VDL Polisassuradeuren BV (‘VDL’) a company incorporated under Netherlands law which itself acts as an insurance broker and insurance agent.
Navrhovateľka vo veci samej koná ako sprostredkovateľ poverený spoločnosťou VDL Polisassuradeuren BV (ďalej len „VDL“) založenou podľa holandského práva, ktorá samotná vykonáva činnosť poisťovacieho makléra a agenta.
VDL acts as an insurance agent in the conclusion of insurance contracts and as an ‘authorised agent’ for certain insurance companies.
VDL na jednej strane koná ako sprostredkovateľ pri uzatváraní poistných zmlúv a na strane druhej koná ako „splnomocnený agent“ niektorých poisťovacích spoločností.
In that capacity, VDL concludes insurance contracts independently in the name of those insurers.
Na základe toho VDL uzatvára poistné zmluvy samostatne v mene týchto poistných spoločností.
The activities which the appellant in the main proceedings carries out in the name and on behalf of VDL concern the conclusion of insurance contracts, the processing of transfers of insurance policies, the issue of such policies, the payment of commissions and provision of information to the insurance company and policyholders.
Činnosti, ktoré vykonáva navrhovateľka vo veci samej v mene a na účet VDL, sa týkajú uzatvárania poistných zmlúv, spracúvania zmien poistiek, vystavovania poistiek, výpočtu provízií, podávania informácií poisťovacej spoločnosti a poistencom.
In addition, it offers and concludes new insurance policies independently and on its own initiative.
Okrem toho z vlastnej iniciatívy a nezávisle navrhuje a uzatvára nové poistenia.
Under the contract between VDL and the appellant in the main proceedings, the latter receives from VDL, in return for the services provided, a commission equal to 80% of the commission paid to VDL for the conclusion of an insurance contract.
Podľa znenia zmluvy medzi VDL a navrhovateľkou vo veci samej dostane posledná uvedená od VDL za plnenia, ktoré jej poskytuje, odmenu zodpovedajúcu 80 % provízie vyplatenej uvedenej spoločnosti za uzavretie poistnej zmluvy.
If the insurance lapses, the appellant in the main proceedings is required to repay the proportion of the commission it received which corresponds, pro rata, to the unexpired term of the contract.
V prípade vypovedania poistenej zmluvy je navrhovateľka vo veci samej povinná vrátiť časť odmeny, ktorá jej bola vyplatená, a to pomerne podľa obdobia zostávajúceho do uplynutia účinnosti poistnej zmluvy.
A supplementary turnover tax assessment in the amount of NLG 55 561 (EUR 25 244) was issued to the appellant in the main proceedings in respect of the period from 1 January 1997 to 31 December 1998.
Za obdobie od 1. januára 1997 do 31. decembra 1998 bol voči navrhovateľke vo veci samej vydaný dodatočný výmer dane z obratu vo výške 55 561 NLG (25 244 eur).
After an unsuccessful objection and the dismissal of the appeal it had lodged before the Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch (Regional Court of Appeal, ’s-Hertogenbosch) on the ground that it could not rely on the exemption laid down in Article 11(1)(k) of the 1968 Law, the appellant in the main proceedings appealed on a point of law to the court making the reference.
V nadväznosti na neúspešnú sťažnosť a zamietnutie odvolania, ktoré podala na Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch, z dôvodu, že sa nemôže dovolávať oslobodenia uvedeného v článku 11 ods. 1 písm. k) Wet OB 1968, navrhovateľka vo veci samej pred vnútroštátnym súdom podala kasačné dovolanie.
Taking the view that an interpretation of Community law was necessary in order for it to reach a decision in the main action, the Hoge Raad der Nederlanden decided to stay the proceedings and submit the following question to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Keďže Hoge Raad der Nederlanden zastával názor, že rozhodnutie vo veci, ktorú prejednáva, si vyžaduje výklad práva Spoločenstva, rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru túto prejudiciálnu otázku:
‘Do the provisions of Article 13 B(a) of the Sixth Directive extend to activities of a (legal) person which performs characteristic and essential activities of an insurance broker and insurance agent, whereby negotiations are carried out in the name of another insurance broker or insurance agent in connection with the bringing about of insurance transactions?’
„Vzťahuje sa článok 13 B úvodná veta a písm. a) šiestej smernice na činnosti (právnickej) osoby, ktorá vykonáva charakteristické a podstatné činnosti poisťovacieho makléra alebo poisťovacieho agenta, v rámci ktorých vystupuje v mene iného poisťovacieho makléra alebo poisťovacieho agenta s cieľom uzatvoriť poistné zmluvy?“
It is also settled caselaw that those exemptions constitute independent concepts of Community law whose purpose is to avoid divergences in the application of the VAT system as between one Member State and another and which must be placed in the general context of the common system of VAT (Case C-240/99 Skandia [2001] ECR I-1951, paragraph 23, Arthur Andersen, paragraph 25, and Ludwig, paragraph 22).
Z ustálenej judikatúry tiež vyplýva, že uvedené oslobodenia predstavujú samostatné pojmy práva Spoločenstva, ktorých účelom je vyhnúť sa rozdielnemu uplatneniu systému DPH v jednotlivých členských štátoch a ktoré sa musia chápať vo všeobecnom kontexte jednotnej úpravy systému DPH (rozsudky z 8. marca 2001, Skandia, C-240/99, Zb. s. I-1951, bod 23; Arthur Andersen, už citovaný, bod 25, a Ludwig, už citovaný, bod 22).
In order to provide a useful answer to the question referred to the Court, it must be determined whether, notwithstanding the fact that the appellant in the main proceedings is only in an indirect relationship with one of the parties to an insurance contract, in the conclusion of which it has been instrumental through the intermediary of another taxable person who is himself in a direct relationship with that party and to whom that appellant is contractually bound, the services provided to that end are none the less services related to insurance and reinsurance transactions performed by insurance brokers and insurance agents within the meaning of Article 13B(a) of the Sixth Directive.
Aby sa užitočne odpovedalo na prejudiciálnu otázku, je potrebné určiť, či napriek tomu, že navrhovateľka vo veci samej udržiava iba nepriamy vzťah s jednou zo zmluvných strán poistnej zmluvy, ku ktorej uzavretiu prispela, a to prostredníctvom iného platiteľa dane, ktorý je sám v priamom vzťahu s touto zmluvnou stranou a voči ktorému je uvedená navrhovateľka zmluvne viazaná, plnenia, ktoré poskytuje na tento účel, patria medzi poskytovanie služieb súvisiacich s poisťovacími činnosťami a zaisťovacími činnosťami vykonávané poisťovacími maklérmi a poisťovacími agentmi v zmysle článku 13 B písm. a) šiestej smernice.
It should be pointed out, first of all, that it has already been held that recognition of a person as an insurance broker or agent presupposes an examination of what the activities in question comprise (see, to that effect, Arthur Andersen, cited above, paragraph 32).
Po prvé je potrebné pripomenúť, že už sa rozhodlo, že priznanie postavenia poisťovacieho makléra alebo poisťovacieho agenta závisí od obsahu predmetných činností (pozri v tomto zmysle rozsudok Arthur Andersen, už citovaný, bod 32).
It is sufficient to note, in that regard, that it can be seen from the order for reference that the activities carried out by the appellant in the main proceedings, as described in paragraph 9 of the present judgment, are unquestionably the characteristic activities of an insurance broker or agent.
V tejto súvislosti postačuje konštatovať, ako vyplýva z návrhu na začatie prejudiciálneho konania, že povaha činností vykonávaných navrhovateľkou vo veci samej, ako sú opísané v bode 9 tohto rozsudku, je nepochybne charakteristická pre činnosti poisťovacieho makléra alebo poisťovacieho agenta.
Secondly, it is clear that neither the Sixth Directive nor Council Directive 77/92/EEC of 13 December 1976 on measures to facilitate the effective exercise of freedom of establishment and freedom to provide services in respect of the activities of insurance agents and brokers (ex ISIC Group 630) and, in particular, transitional measures in respect of those activities (OJ 1977 L 26, p.
Po druhé, pokiaľ ide o vzťah medzi poisťovacím maklérom alebo agentom a zmluvnými stranami poistnej zmluvy, ku ktorej uzavretiu prispel, je nutné konštatovať, že ani šiesta smernica a ani smernica Rady 77/92/EHS z 13. decembra 1976 o opatreniach, ktorými sa má uľahčiť účinné uplatňovanie slobody usadiť sa a slobody poskytovať služby, pokiaľ ide o činnosť poisťovacích agentov a sprostredkovateľov (ex skupina ISIC 630), najmä o dočasných opatreniach týkajúcich sa týchto činností (Ú. v. ES L 26, 1977, s. 14; Mim. vyd. 06/001, s.
However, the Court has decided, in paragraph 44 of the judgment in Taksatorringen, cited above, to which the national court refers in its order for reference, that the expression ‘related services performed by insurance brokers and insurance agents’ in Article 13B(a) of the Sixth Directive refers only to services provided by professionals who have a relationship with both the insurer and the insured party.
Súdny dvor však v bode 44 už citovaného rozsudku Taksatorringen, na ktorý odkazuje vnútroštátny súd v návrhu na začatie prejudiciálneho konania, rozhodol že „služby poskytované poisťovacími maklérmi a poisťovacími agentmi“ uvedené v článku 13 B písm. a) šiestej smernice označujú iba plnenia vykonané podnikateľskými subjektmi, ktorí sú vo vzťahu zároveň s poistiteľom aj s poisteným.
The Netherlands Government points out in that regard that the appellant in the main proceedings does not have any relationship with the insurers and acts on behalf of, and in the name of, VDL, which is the real insurance broker and agent.
V tejto súvislosti holandská vláda zdôrazňuje, že navrhovateľka vo veci samej neudržiava žiadny vzťah s poistiteľmi a koná na účet a v mene VDL, ktorá je skutočným poisťovacím maklérom a poisťovacím agentom.
The Netherlands Government concludes that the appellant cannot claim the benefit of the exemption provided for in Article 13B(a) of the Sixth Directive in respect of services which it provides as an insurance broker and agent.
Uvedená vláda z toho vyvodzuje záver, že navrhovateľka vo veci samej sa nemôže dovolávať oslobodenia uvedeného v článku 13 B písm. a) šiestej smernice na plnenia, ktoré poskytuje ako poisťovací maklér a poisťovací agent.
That is clear, in particular, from paragraph 44 of Taksatorringen and paragraph 33 of Arthur Andersen.
To údajne vyplýva najmä z bodu 44 už citovaného rozsudku Taksatorringen a bodu 33 už citovaného rozsudku Arthur Andersen.
However, the Netherlands Government’s argument concerning the relationship which the sub-agent and the insurance broker and agent must maintain with the parties to the insurance contract cannot be upheld.
S tézou holandskej vlády týkajúcou sa vzťahu, ktorý musí udržiavať poverený sprostredkovateľ, ako aj poisťovací maklér a poisťovací agent so zmluvnými stranami poistnej zmluvy, však nemožno súhlasiť.
On the one hand, it is clear from the order for reference that, although the appellant in the main proceedings does not have a formal relationship with the insurers on whose behalf VDL acts, it none the less has an indirect relationship with those insurers.
Na jednej strane z návrhu na začatie prejudiciálneho konania vyplýva, že hoci navrhovateľka vo veci samej nemá formálny vzťah s poistiteľmi, na ktorých účet koná VDL, napriek tomu s nimi udržiava nepriamy vzťah.
Thus, through its contract with VDL, which itself has a contractual relationship with the insurers, the applicant in the main proceedings, acting in the name and on behalf of VDL, is indirectly linked with those insurers.
Týmto spôsobom prostredníctvom zmluvy, ktorá ju spája s VDL, ktorá samotná je zapojená do zmluvného vzťahu s poistiteľmi, je navrhovateľka vo veci samej konaním v mene a na účet VDL v nepriamom vzťahu s poistiteľmi.
However, it should be pointed out that, in the caselaw on which the Netherlands Government bases its interpretation, the Court did not indicate the nature of the
Je potrebné poznamenať, že Súdny dvor v judikatúre, z ktorej holandská vláda vychádza pri svojom výklade, neuviedol povahu vzťahu, ktorý spája poisťovacieho
2008 — CASE C-124/07 relationship between the insurance agent or broker and the parties to the insurance contract and, therefore, it did not limit the nature of that relationship to a specific form.
2008 — VEC C-124/07 agenta alebo poisťovacieho makléra so zmluvnými stranami poistnej zmluvy, a preto nevymedzil špecificky povahu tohto vzťahu.
Thus, although the Court considered that the activities carried on by the taxable persons in question in Taksatorringen and Arthur Andersen did not, of their nature, constitute activities related to insurance transactions carried out by an insurance broker or an insurance agent within the meaning of Article 13B(a) of the Sixth Direct- ive, it did not seek to analyse the relationship of those taxable persons with the insurers and the insured parties (see, to that effect, Taksatorringen, paragraphs 44 to 46, and Arthur Andersen, paragraph 36).
Preto hoci Súdny dvor zastával stanovisko, že činnosti platiteľov dane, ktorých sa týkali veci, o ktorých sa rozhodlo už citovanými rozsudkami Taksatorringen a Arthur Andersen, svojou povahou nepatria medzi činnosti súvisiace s poisťovacími činnosťami vykonávané poisťovacím maklérom alebo poisťovacím agentom v zmysle článku 13 B písm. a) šiestej smernice, nepristúpil k analýze vzťahu udržiavaného týmito platiteľmi dane s poistiteľmi a poistenými (pozri v tomto zmysle rozsudky Taksatorringen, už citovaný, body 44 až 46, a Arthur Andersen, už citovaný, bod 36).
Consequently, the appellant in the main proceedings cannot be refused the benefit of the exemption provided for in Article 13B(a) of the Sixth Directive merely because it does not have a direct relationship with the insurers on whose behalf it acts indirectly, as a sub-agent of VDL, in regard to insurance policyholders.
V dôsledku toho navrhovateľke vo veci samej nemožno odoprieť právo na oslobodenie uvedené v článku 13 B písm. a) šiestej smernice z jediného dôvodu, že neudržiava priamy vzťah s poistiteľmi, na ktorých účet nepriamo koná voči poisteným ako sprostredkovateľ poverený VDL.
In those circumstances, it follows from the principle of fiscal neutrality that traders must be able to choose the form of organisation which, from the strictly commercial point of view, best suits them, without running the risk of having their transactions excluded from the exemption provided for in Article 13B(a) of the Sixth Direct- ive (see, to that effect, with regard to Article 13B(d)(6) of the Sixth Directive, Abbey National, paragraph 68, and with regard to Article 13B(d)(1) of the directive, see Ludwig, paragraph 35).
Za týchto podmienok zo zásady daňovej neutrality vyplýva, že hospodárske subjekty musia mať možnosť zvoliť si spôsob organizácie, ktorý im z čisto ekonomického pohľadu vyhovuje najviac, bez toho, aby sa vystavili riziku, že ich činnosť bude vyňatá z oslobodenia od dane, ktoré upravuje článok 13 B písm. a) šiestej smernice [pozri v tomto zmysle, pokiaľ ide o článok 13 B písm. d) bod 6 šiestej smernice, rozsudok Abbey National, už citovaný, bod 68, a pokiaľ ide o článok 13 B písm. d) bod 1 tej istej smernice, rozsudok Ludwig, už citovaný, bod 35].
In the light of the foregoing considerations, the answer to the question referred to the Court should be that Article 13B(a) of the Sixth Directive must be interpreted as meaning that the fact that an insurance broker or agent does not have a direct relationship with the parties to the insurance or reinsurance contract in the conclusion of which he has been instrumental, but merely an indirect relationship with them through the intermediary of another taxable person who is, himself, in a direct relationship with one of those parties, and to whom that insurance broker or agent is contractually bound does not prevent the service provided by the latter from being exempt from VAT under that provision.
Vzhľadom na vyššie uvedené úvahy je na položenú otázku potrebné odpovedať, že článok 13 B písm. a) šiestej smernice sa má vykladať tak, že okolnosť, že poisťovací maklér alebo poisťovací agent neudržiava priamy, ale iba nepriamy vzťah so zmluvnými stranami poistnej alebo zaisťovacej zmluvy, ku ktorej uzavretiu prispel, a to prostredníctvom iného platiteľa dane, ktorý je sám v priamom vzťahu s jednou z týchto zmluvných strán a voči ktorému je tento poisťovací maklér alebo poisťovací agent zmluvne viazaný, nebráni tomu, aby plnenie poskytované poisťovacím maklérom alebo poisťovacím agentom bolo oslobodené od DPH podľa tohto ustanovenia.
Article 13B(a) of the Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment must be interpreted as meaning that the fact that an insurance broker or agent does not have a direct relationship with the parties to the insurance or reinsurance contract in the conclusion of which he has been instrumental, but merely an indirect relationship with them through the intermediary of another taxable person who is, himself, in a direct relationship with one of those parties, and to whom the insurance broker or agent is contractually bound does not prevent the service provided by the latter from being exempt from value added tax under that provision.
Článok 13 B písm. a) šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia sa má vykladať tak, že okolnosť, že poisťovací maklér alebo poisťovací agent neudržiava priamy, ale iba nepriamy vzťah so zmluvnými stranami poistnej alebo zaisťovacej zmluvy, ku ktorej uzavretiu prispel, a to prostredníctvom iného platiteľa dane, ktorý je sám v priamom vzťahu s jednou z týchto zmluvných strán a voči ktorému je tento poisťovací maklér alebo poisťovací agent zmluvne viazaný, nebráni tomu, aby plnenie poskytované poisťovacím maklérom alebo poisťovacím agentom bolo oslobodené od DPH podľa tohto ustanovenia.
Case C-187/07
Vec C-187/07
Criminal proceedings against Dirk Endendijk
Trestné konanie proti Dirk Endendijk
(Reference for a preliminary ruling from the Rechtbank Zutphen)
(návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Rechtbank Zutphen)
(Directive 91/629/EEC — Decision 97/182/EC — Rearing of calves — Individual pens — Prohibition on tethering calves — Meaning of the verb ‘tether’ — Material and length — Different language versions — Uniform interpretation)
„Smernica 91/629/EHS — Rozhodnutie 97/182/ES — Chov teliat — Individuálne ohrady — Zákaz uväzovania teliat — Význam slovesa ‚uväzovať‘ — Materiál a dĺžka lana — Rozdielnosti medzi jazykovými verziami — Jednotný výklad“
Judgment of the Court (Seventh Chamber), 3 April 2008 . . . . . . . . . . .
Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 3. apríla 2008 . . . . . . . . . .
Community law — Interpretation — Texts in several languages
Právo Spoločenstva — Výklad — Texty vo viacerých jazykoch