natgillin/translations-raw huggingface dataset:
22 — See, in particular, Case C-318/00 Bacardi­Martini and Cellier des Dauphins [2003] ECR I-905, paragraph 41 and the caselaw cited.
22 — Pozri najmä rozsudok z 21. januára 2003, Bacardi-Martini a Cellier des Dauphins, C-318/00, Zb. s. I-905, bod 41 a citovanú judikatúru.
The Belgian Government deduces from this that the question referred by the national court is not relevant to the resolution of the dispute in the main proceedings and is of a purely hypothetical nature.
Táto vláda z toho odvodzuje, že otázka položená vnútroštátnym súdom nie je na účely rozhodnutia sporu vo veci samej relevantná a má čisto hypotetický charakter.
DOULAMIS factual situation which does not correspond to the facts of the main proceedings.
DOULAMIS ácie, ktorá sa nezhoduje s realitou sporu vo veci samej.
25 examine the conditions in which the case was referred to it by the national court.
25 prináleží skúmať podmienky, za akých mu bol podaný návrh na začatie prejudiciálneho konania.
As is regularly stated in judgments on references for a preliminary ruling, the spirit of cooperation which must prevail in such proceedings requires the national court for its part to have regard to the function entrusted to the Court, which is to assist in the administration of justice in the Member States and not to give opinions on general or hypothetical questions. 23
Ako býva v prejudiciálnych konaniach často pripomínané, duch spolupráce, v ktorom má byť konanie o prejudiciálnej otázke vedené, totiž znamená, že vnútroštátny súd berie ohľad na funkciu zverenú Súdnemu dvoru, ktorou je prispievanie k výkonu spravodlivosti v členských štátoch, a nie podávanie poradných stanovísk k všeobecným alebo hypotetickým otázkam. 23
That may also be the case where the national court refers a question to the Court for a preliminary ruling with a view to enabling it to decide whether the legislation of another Member State is in accordance with Community law, where that court bases its question on an interpretation of that legislation which is founded on mere suppositions. 26
To môže platiť tiež v prípade, keď vnútroštátny súd položí Súdnemu dvoru prejudiciálnu otázku, ktorá má za cieľ umožniť mu posúdiť súlad právnej úpravy iného členského štátu s právom Spoločenstva, keď tento súd zakladá svoju otázku na výklade tejto právnej úpravy, ktorý je založený len na domnienkach. 26
I do not believe that the question referred by the Tribunal de première instance de Bruxelles for a preliminary ruling falls within any of those categories of inadmissibility.
Nedomnievam sa, že by prejudiciálna otázka položená Tribunal de première instance de Bruxelles zodpovedala niektorému z týchto rôznych prípadov neprípustnosti.
Thus, the Court has refused to rule on a question referred for a preliminary ruling by a national court where it is quite obvious that the ruling sought by that court on the interpretation or validity of Community law bears no relation to the actual facts of the main action or its purpose, or where the Court does not have before it the factual or legal material necessary to give a useful answer to the questions submitted to it.
Súdny dvor však dospel k záveru, že nemôže rozhodovať o prejudiciálnej otázke položenej vnútroštátnym súdom, pokiaľ je zjavné, že výklad alebo posúdenie platnosti predpisu Spoločenstva, o ktoré žiada vnútroštátny súd, nemajú žiadny vzťah k existencii alebo predmetu sporu vo veci samej, alebo pokiaľ Súdny dvor nemá k dispozícii skutkové alebo právne skutočnosti potrebné pre užitočnú odpoveď na otázky, ktoré mu boli položené.
Thus, contrary to the submissions of the Belgian Government, the question is not obviously without relevance to the resolution of the dispute in the main proceedings and is not hypothetical.
Na rozdiel od toho, čo tvrdí belgická vláda, táto otázka nie je na účely rozhodnutia sporu vo veci samej zjavne irelevantná a nemá čisto hypotetický charakter.
If Article 3(1)(g) EC and the second paragraph of Article 10 EC, read in conjunction with Article 81 EC, were interpreted as meaning that they preclude
V podstate taký výklad článku 3 ods. 1 písm. g) ES a článku 10 druhého odseku ES v spojení s článkom 81 ES, podľa ktorého tieto články bránia vnútroštátnej právnej
The same is true where the problem raised by the referring court is hypothetical.
To isté platí v prípade, že problém predložený vnútroštátnym súdom je hypotetický.
24That may be the case, for example, where the question referred for a preliminary ruling by such a court relates to a legal or
24 To môže nastať napríklad v prípade, že prejudiciálna otázka položená týmto súdom sa týka právnej alebo skutkovej situ-
26 — Case C-153/00 der Weduwe [2002] ECR I-11319, paragraphs 33 to 39.
26 — Rozsudok z 10. decembra 2002, der Weduwe, C-153/00, Zb. s. I-11319, body 33 až 39.
OPINION OF MR BOT — CASE C-446/05 separate, and it falls exclusively to the latter to interpret its national legislation.
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — Y. BOT — VEC C-446/05 v rámci postupu spolupráce medzi súdmi podľa článku 234 ES, sú činnosti Súdneho dvora a vnútroštátneho súdu oddelené a výklad vnútroštátnych právnych predpisov prináleží výhradne vnútroštátnemu súdu.
27 a national law such as the Law of 1958, the referring court would be obliged to disapply that law and acquit Mr Doulamis.
27 úprave, akou je zákon z roku 1958, by viedol vnútroštátny súd k tomu, že by tento zákon nepoužil a oslobodil by pána Doulamisa.
The question referred is therefore entirely relevant to the resolution of the dispute in the main proceedings.
Prejudiciálna otázka je teda na účely rozhodnutia sporu vo veci samej relevantná.
The Court of Justice must therefore take account of the legislative context in which the question referred to it arises, as described by the national court, even if that regulatory context is contested by the very State in which that court is located in the observations which it submits to the Court. 28
Súdny dvor totiž musí brať do úvahy rámec právnej úpravy, v ktorom sa prejudiciálna otázka kladie tak, ako je vymedzený vnútroštátnym súdom, a to aj v prípade, že tento kontext právnej úpravy je spochybnený v pripomienkach, ktoré Súdnemu dvoru predložil samotný štát tohto vnútroštátneho súdu. 28
Next, were it the case that Article 81 EC, read in conjunction with Article 3(1)(g) EC and the second paragraph of Article 10 EC, did not apply to such a law, that would not make the question under consideration hypothetical.
Ďalej okolnosť, že sa článok 81 ES v spojení s článkom 3 ods. 1 písm. g) ES a článkom 10 druhým odsekom ES na tento zákon prípadne neuplatní neznamená, že prejudiciálna otázka má hypotetický charakter.
The referring court has set out the reasons for its uncertainty as to the application of that article in the present case, and those reasons are based on points of fact and law which are consistent with the legal and factual context described by that court.
Vnútroštátny súd uviedol dôvody, prečo pochybuje o uplatnení tohto článku na prejednávanú vec, pričom tieto dôvody sú založené na skutkových a právnych okolnostiach, ktoré sú v súlade s právnym a skutkovým kontextom opísaným týmto súdom.
Since the Tribunal de première instance de Bruxelles stated, in its order for reference, that the Law of 1958 was to be understood as prohibiting advertising of any kind in the dental care sector, it is not for the Court or the Italian Government to call that interpretation into question.
Tribunal de première instance de Bruxelles vo svojom návrhu na začatie prejudiciálneho konania uviedol, že zákon z roku 1958 treba chápať v tom zmysle, že zakazuje akúkoľvek reklamu v oblasti zubnej starostlivosti, a Súdnemu dvoru a ani talianskej vláde neprináleží tento výklad spochybňovať.
Whether Article 81 EC, read in conjunction with Article 3(1)(g) EC and the second paragraph of Article 10, does or does not apply to national legislation such as the Law of 1958 is a question of interpretation of those provisions and that fact cannot call into question the admissibility of the question referred.
Skutočnosť, že článok 81 ES v spojení s článkom 3 ods. 1 písm. g) ES a článkom 10 druhým odsekom ES sa prípadne na vnútroštátnu právnu úpravu, akou je zákon z roku 1958, neuplatňuje, vyplýva z výkladu týchto ustanovení a nemôže spochybniť prípustnosť prejudiciálnej otázky.
That is why I take the view that the question under consideration is admissible and that it is necessary to reply to it.
Na základe týchto dôvodov sa domnievam, že posudzovaná prejudiciálna otázka je prípustná a treba na ňu odpovedať.
27 — See, in particular, Case C-295/97 Piaggio [1999] ECR I-3735, paragraph 29 and the caselaw cited.
27 — Pozri najmä rozsudok zo 17. júna 1999, Piaggio, C-295/97, Zb. s. I-3735, bod 29 a citovanú judikatúru.
As regards, next, the Italian Government’s argument that the question referred for a preliminary ruling is hypothetical because it does not relate to the substance of the Law of 1958, it should be noted that, in the context of the procedure established by Article 234 EC providing for cooperation between courts, the functions of the Court and those of the referring court are clearly
Ďalej, pokiaľ ide o argumentáciu talianskej vlády, podľa ktorej je prejudiciálna otázka hypotetická, pretože nezodpovedá obsahu zákona z roku 1958, treba pripomenúť, že
B — The question referred for a preliminary ruling
B — O prejudiciálnej otázke
It should be stated at this point, in response to the position adopted by the Belgian Government, that the fact that the Law of 1958, in prohibiting dental care providers from advertising their services, seeks to protect public health is no justification for the fact that that law may undermine the attainment of the objectives of the Treaty.
Ako odpoveď na stanovisko belgickej vlády treba v tomto štádiu uviesť, že skutočnosť, že zákon z roku 1958 si tým, že zaka -zuje poskytovateľom zubnej starostlivosti robiť priamo alebo nepriamo reklamu na svoje služby, kladie za cieľ chrániť verejné zdravie, nemôže odôvodňovať, aby tento zákon ohrozoval uskutočňovanie cieľov Zmluvy.
Although, pursuant to Article 152 EC, measures in the health sector fall principally within the competence of the Member States, the Community’s power in that sector being confined to supplementing such measures, the Member States must none the less, when exercising their powers, comply with Community law. 31
V podstate pokiaľ podľa článku 152 ES patria činnosti v oblasti zdravia najmä do pôsobnosti členských štátov a Spoločenstvo má v tejto oblasti len právomoc doplniť ich činnosť, nemení to nič na skutočnosti, že členské štáty musia vykonávať svoje právomoci v súlade s právom Spoločenstva. 31
By its question, the referring court asks whether Article 81 EC, Article (3)(1)(g) EC and the second paragraph of Article 10 EC, read in conjunction, must be interpreted as precluding a national law which prohibits dental care providers, in the context of professional services or a dental surgery, from engaging in advertising of any kind of their services , whether directly or indirectly, to the general public.
Svojou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či bráni článok 81 ES v spojení s článkom 3 ods. 1 písm. g) ES a článkom 10 druhým odsekom ES, aby vnútroštátny zákon zakázal poskytovateľom zubnej starostlivosti v rámci slobodného povolania alebo zubnej ordinácie, aby robili priamo alebo nepriamo akúkoľvek reklamu na svoje služby.
Medical or paramedical work such as the provision of dental care is an economic activity subject to the rules of the internal market.
Lekársky či zdravotnícky úkon, akým je poskytnutie zubnej starostlivosti, predstavuje hospodársku činnosť, na ktorú sa vzťahujú pravidlá vnútorného trhu.
The measures adopted in a Member State to regulate the advertising in which dental care providers may engage must not therefore infringe the Treaty rules on competition.
Opatrenia prijaté v členskom štáte, ktoré upravujú reklamu, ktorú môžu robiť poskytovatelia zubnej starostlivosti, teda nemôžu ohrozovať pravidlá Zmluvy v oblasti hospodárskej súťaže.
Nor must they be contrary to the freedoms of movement. 32
Takisto nemôžu byť ani v rozpore so slobodou voľného pohybu. 32
To date, the Community legislature has not adopted any measure regulating or harmonising the possibility of advertising for the healthcare professions, in particular as regards dental care.
Zákonodarca Spoločenstva doteraz neprijal žiaden akt upravujúci alebo harmonizujúci možnosť zdravotníckych povolaní robiť reklamu na svoje služby, najmä pokiaľ ide o zubnú starostlivosť.
Directive 78/686, the purpose of which is to facilitate the effective exercise of the right of establishment and the freedom to provide services in respect of the activities of dental practitioners, 29contains no provision on that point.
Smernica 78/686, ktorá má za cieľ uľahčiť efektívne uplatňovanie práva usadiť sa a voľného poskytovania služieb zubných lekárov 29, neobsahuje žiadne ustanovenia týkajúce sa tejto otázky 30.
30It is therefore indeed the case that the question whether a national law such as the Law of 1958 is compatible with Community law must be examined in the light of the provisions of the Treaty.
Prípadnú zlučiteľnosť vnútroštátnej právnej úpravy, akou je zákon z roku 1958, s právom Spoločenstva teda treba posúdiť s ohľadom na ustanovenia Zmluvy.
The objective pursued by the Law of 1958 cannot therefore, as such, exclude it
Cieľ sledovaný zákonom z roku 1958 teda nemôže sám osebe vylúčiť tento
29 — Second recital in the preamble.
29 — Druhé odôvodnenie.
31 — See, to that effect, Case C-56/01 Inizan [2003] ECR I-12403, paragraphs 16 and 17.
31 — Pozri v tomto zmysle rozsudok z 23. októbra 2003, Inizan, C-56/01, Zb. s. I-12403, body 16 a 17.
30 — The sixth recital in the preamble to Directive 2005/36, which repealed and replaced Directive 78/686, states that ‘[t]he facilitation of service provision has to be ensured in the context of strict respect for public health and safety and consumer protection.
30 — Smernica 2005/36, ktorá zrušila a nahradila smernicu 78/686, vo svojom odôvodnení č. 6 uvádza, že „sa musí zabezpečiť uľahčenie poskytovania služieb v kontexte prísneho rešpektovania verejného zdravia, verejnej bezpečnosti a ochrany spotrebiteľa.
Therefore, specific provisions should be envisaged for regulated professions having public health or safety implications, which provide cross-frontier services on a temporary or occasional basis’.
Preto by sa mali prijať osobitné ustanovenia pre regulované povolania s dôsledkami na verejné zdravie a verejnú bezpečnosť, pri ktorých sa dočasne alebo príležitostne poskytujú cezhraničné služby“.
Whether the Law of 1958 is compatible with Article 81 EC, read in conjunction with Article 3(1)(g) EC and the second paragraph of Article 10 EC from the scope of Article 81 EC, read in conjunction with Article 3(1)(g) EC and the second paragraph of Article 10 EC.
Zlučiteľnosť zákona z roku 1958 s článkom 81 ES v spojení s článkom 3 ods. 1 písm. g) ES a článkom 10 druhým odsekom ES zákon z pôsobnosti článku 81 ES v spojení s článkom 3 ods. 1 písm. g) ES a článkom 10 druhým odsekom ES.
Whether or not that law falls within the scope of those provisions must therefore be assessed in the light of the characteristic features of that law and the facts in the main proceedings.
S ohľadom na povahu tohto zákona a na okolnosti sporu vo veci samej ide o posúdenie, či tento zákon patrí, či nepatrí do pôsobnosti týchto ustanovení.
The purpose of Article 81 EC is to regulate the conduct of undertakings and not that of the Member States.
Treba pripomenúť, že článok 81 ES si kladie za cieľ stanoviť rámec správania podnikov a nie členských štátov.
It prohibits agreements between undertakings, decisions by associations of undertakings and concerted practices by economic operators which may affect trade between Member States and which are incompatible with competition.
Zakazuje dohody medzi podnikmi, rozhodnutia združení podnikov a zosúladené postupy, ktoré môžu ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi a sú v rozpore s hospodárskou súťažou.
I share the Commission’s view that the provisions of Article 81 EC, read in conjunction with those of Article 3(1)(g) EC and the second paragraph of Article 10 EC, do not apply to national legislation such as the Law of 1958.
Rovnako ako Komisia sa domnievam, že ustanovenia článku 81 ES v spojení s ustanoveniami článku 3 ods. 1 písm. g) ES a článku 10 druhého odseku ES sa na vnútroštátnu právnu úpravu, akou je zákon z roku 1958, neuplatňujú.
On the other hand, the ban prohibiting dental care providers from advertising their services to the general public is, in my opinion, a restriction on the freedom of establishment and the freedom to provide services.
Naopak, zákaz uložený poskytovateľom zubnej starostlivosti robiť reklamu určenú verejnosti na svoje služby podľa môjho názoru predstavuje obmedzenie slobody usadiť sa, ako aj slobodného poskytovania služieb.
I shall, however, say that such a ban may be justified on the ground of the protection of public health and indicate the extent to which it is, in my view, proportionate to that objective.
Uvediem však, že takýto zákaz môže byť odôvodnený ochranou verejného zdravia a v akom rozsahu je primeraný tomuto cieľu.
The Court has acknowledged that that article, read in conjunction with Article 10 EC, may be relied on against a legislative measure adopted by a Member State.
Je pravdou, že Súdny dvor pripustil, že tento článok v spojení s článkom 10 ES môže byť uplatnený voči normatívnemu aktu prijatému členským štátom.
Thus, according to settled caselaw, while Article 81 EC is, in itself, concerned solely with the conduct of undertakings and not with laws or regulations emanating from the Member States, that article, read in conjunction with Article 10 EC, none the less requires the Member States not to introduce or maintain in force measures, even of a legislative or regulatory nature, which may render ineffective the competition rules applicable to undertakings. 33
Takže aj keď podľa ustálenej judikatúry platí, že článok 81 ES sa sám osebe týka iba správania podnikov a nie zákonov alebo iných právnych predpisov členských štátov, nič to nemení na skutočnosti, že tento článok v spojení s článkom 10 ES ukladá členským štátom povinnosť neprijímať alebo nezachovávať v účinnosti opatrenia, a to ani vo forme zákonov alebo iných právnych predpisov, spôsobilé zmariť potrebný účinok pravidiel hospodárskej súťaže, ktoré sa uplatňujú na podniky.
33 — Case C-198/01 CIF [2003] ECR I-8055, paragraph 45 and the caselaw cited.
33 — Rozsudok z 9. septembra 2003, CIF, C-198/01, Zb. s. I-8055, bod 45 a citovaná judikatúra.
I shall examine each of those points in turn.
Postupne z týchto bodov.
DOULAMIS the penalties under that article solely because of their legal form. 35
DOULAMIS unikli sankciám vyplývajúcim z tohto článku iba z dôvodu ich právnej formy. 35
However, by extending the scope of Article 81 EC to measures emanating from a Member State, it was not intended to extend it to any State measure which may have adverse effects on competition.
Cieľom tohto rozšírenia pôsobnosti článku 81 ES na akty pochádzajúce z členského štátu však nie je rozšíriť túto pôsobnosť na všetky štátne akty, ktorých účinky by mohli byť v rozpore s hospodárskou súťažou.
It none the less remains the case that Article 81 EC, in conjunction with Article 10 EC, applies to a legislative or regulatory measure adopted by a Member State only if that measure encourages, reinforces or codifies a measure attributable to undertakings.
Nič to však nemení na tom, že článok 81 ES v spojení s článkom 10 ES sa uplatňuje na právne alebo iné normatívne opatrenia členského štátu, len pokiaľ toto opatrenie zvýhodňuje, posilňuje alebo kodifikuje akt, ktorý je možné pripísať podnikom.
The Court has held that Articles 10 EC and 81 EC are infringed in two situations: first, where a Member State requires or encourages the adoption of agreements, decisions or concerted practices contrary to Article 81 EC or reinforces their effects, and, second, where it divests its own rules of the character of legislation by delegating to private economic operators responsibility for taking decisions affecting the economic sphere. 34
Súdny dvor už totiž rozhodol, že k porušeniu článkov 10 ES a 81 ES dochádza v dvoch prípadoch, jednak ak členský štát nariadi alebo zvýhodní uzatváranie kartelových dohôd v rozpore s článkom 81 ES alebo posilní účinky takýchto dohôd a jednak ak svoju vlastnú právnu úpravu zbaví štátneho charakteru tým, že prenesie zodpovednosť za prijatie rozhodnutí zasahujúcich do oblasti hospodárstva na súkromné subjekty. 34
The fact that the two situations referred to above are not exhaustive, because they are preceded by the adverbial phase ‘in particular’ in a number of the Court’s decisions, 36does not in my view call that analysis into question.
Nedomnievam sa, že túto analýzu by mohla spochybniť skutočnosť, že vyššie uvedené prípady nie sú vyčerpávajúce, lebo vo viacerých rozhodnutiach Súdneho dvora 36je pred nimi uvedená príslovka „najmä“.
For confirmation that this is the case, it is sufficient to examine the Court’s interpretation of those two situations, which shows that, on the contrary, it sought to contain the scope of the combined application of Articles 81 EC and 10 EC within the narrow limits I have just set out.
S cieľom presvedčiť sa o tom stačí preskúmať výklad týchto dvoch prípadov Súdnym dvorom, ktorý ukazuje, že Súdny dvor chcel naopak udržať rozsah uplatnenia článku 81 ES v spojení s článkom 10 ES v úzkych medziach, ktoré som už uviedol.
Thus, in Arduino, 37 the Court was faced with a measure adopted by a Member State which, on the basis of a draft produced by a professional body of members of the Bar, approved a tariff fixing minimum and maximum fees for members of the profession.
V rozsudku z 19. februára 2002, Arduino 37, sa Súdny dvor zaoberal aktom členského štátu, ktorým bol na základe návrhu vypracovaného advokátskou komorou schválený sadzobník minimálnych a maximálnych odmien členov komory.
In those two situations, a State measure is considered to be contrary to the provisions of Article 81 EC, by application of Article 10 EC, because it provides for or validates in law a concerted practice or a decision by undertakings which is contrary to the provisions of Article 81 EC.
V týchto dvoch prípadoch je štátny akt v rozpore s ustanoveniami článku 81 ES na základe uplatnenia článku 10 ES, pretože stanovuje alebo legalizuje dohody alebo rozhodnutia podnikov, ktoré sú v rozpore s ustanoveniami článku 81 ES.
The combined application of Articles 81 EC and 10 EC to State measures which fall into either of those situations thus serves to ensure that a State measure does not undermine the prohibitions laid down in Article 81 EC with regard to undertakings.
Uplatnenie článkov 81 ES a 10 ES na štátne akty, na ktoré sa vzťahuje jeden alebo druhý z týchto prípadov, sa týmto spôsobom snaží zabrániť tomu, aby štátne opatrenie zrušilo alebo oslabilo dosah zákazov stanovených v článku 81 ES na podniky.
It also has the effect of preventing a concerted practice or decision by undertakings which have anti-competitive effects from escaping
Takisto má za cieľ zabrániť tomu, aby kartelové dohody alebo rozhodnutia podnikov vyvolávajúce účinky, ktoré sú v rozpore s hospodárskou súťažou,
35 — See the Opinion of Advocate General Poiares Maduro in Joined Cases C-94/04 and C-202/04 Cipolla and Others [2006] ECR I-11421, point 32.
36 — Pozri najmä uznesenie zo 17. februára 2005, Mauri, C-250/03, Zb. s. I-1267, bod 30, a rozsudok Cipolla a i., už citovaný, bod 47.
36 — See, in particular, the order in Case C-250/03 Mauri [2005] ECR I-1267, paragraph 30, and Cipolla and Others, paragraph 47.
37 — Rozsudok Súdneho dvora z 19. februára 2002, Arduino, C-35/99, Zb. s. I-1529.
Nor is there any evidence in the documents before the Court to suggest that the law in question reinforces a pre-existing agreement.
Takisto sa v spise neuvádza skutočnosť, z ktorej by vyplývalo, že uvedený zákon posilňuje už existujúci kartel.