natgillin/translations-raw huggingface dataset:
2008 — CASE C-201/05 claimed flows sufficiently directly from the breach of Community law to render the State liable to make it good (Test Claimants in the FII Group Litigation, paragraph 218, and Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, paragraph 122).
2008 — VEC C-201/05 dostatočne priamo na to, aby bolo možné zaviazať štát na jej náhradu (rozsudky Test Claimants in the FII Group Litigation, už citovaný, bod 218, a Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, už citovaný, bod 122).
Indeed, subject to the right of reparation which flows directly from Community law where those conditions are satisfied, it is on the basis of the rules of national law on liability that the State must make reparation for the consequences of the loss and damage caused, provided that the conditions for reparation of loss and damage laid down by national law are not less favourable than those relating to similar domestic claims and are not so framed as to make it, in practice, impossible or excessively difficult to obtain reparation (Test Claimants in the FII Group Litigation, paragraph 219, and Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, paragraph 123).
S výhradou nároku na náhradu škody, ktorý má v prípade splnenia týchto podmienok svoj základ priamo v práve Spoločenstva, musí štát napraviť následky spôsobenej škody v rámci vnútroštátneho práva zodpovednosti za spôsobenú škodu, pričom podmienky náhrady škody stanovené vo vnútroštátnych právnych úpravách nemôžu byť menej výhodné ako podmienky týkajúce sa obdobných vnútroštátnych prostriedkov nápravy a nemôžu byť upravené tak, aby viedli k praktickej nemožnosti alebo nadmernému sťaženiu získania náhrady (rozsudky Test Claimants in the FII Group Litigation, už citovaný, bod 219, a Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, už citovaný, bod 123).
The Court also made clear that, in order to determine the loss or damage for which reparation may be granted, the national court may inquire whether the injured person showed reasonable diligence in order to avoid the loss or damage or limit its extent and whether, in particular, he availed himself in time of all the legal remedies available to him (Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, paragraph 124).
Treba spresniť, že na určenie nahraditeľnej škody vnútroštátny sudca môže overiť, či poškodená osoba uniesla dôkazné bremeno o vynaložení primeranej náležitej starostlivosti s cieľom predísť škode alebo obmedziť jej rozsah a či najmä využila v rozumnom čase všetky právne prostriedky, ktoré mala k dispozícii (rozsudok Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, už citovaný, bod 124).
TEST CLAIMANTS IN THE CFC AND DIVIDEND GROUP LITIGATION had not applied for a tax advantage which national law denied them, with a view to challenging the refusal of the tax authorities by means of the legal remedies provided for that purpose, invoking the primacy and direct effect of Community law (Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, paragraph 125).
TEST CLAIMANTS IN THE CFC AND DIVIDEND GROUP LITIGATION nedomáhali uplatnenia režimu zdanenia, ktorý im vnútroštátny zákon odmietol, s cieľom napadnúť zamietnutie daňovou správou cestou právnych nástrojov stanovených na tento účel, dovolávajúc sa prednosti a priameho účinku práva Spoločenstva (rozsudok Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, už citovaný, bod 125).
It is also clear from the Court’s caselaw that the application of the provisions relating to the freedoms of movement would be rendered impossible or excessively difficult if claims for restitution or compensation based on infringement of those provisions had to be rejected or reduced solely because the companies concerned had not applied to the tax authorities for the benefit of a tax regime which national law, combined, where appropriate, with the relevant provisions of the DTCs, denied them (see, to that effect, Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, paragraph 126).
Z judikatúry Súdneho dvora tiež vyplýva, že uplatňovanie ustanovení o slobode usadiť sa by bolo znemožnené alebo nadmerne sťažené, ak by návrhy na vrátenie alebo na náhradu škody založené na porušení uvedených ustanovení museli byť zamietnuté alebo čiastočne zamietnuté iba z toho dôvodu, že predmetné spoločnosti nepožiadali daňovú správu o uplatnenie daňového režimu, ktorý im vnútroštátny zákon, prípadne v spojení s relevantnými ustanoveniami vnútroštátneho DDZ, odoprel (pozri v tomto zmysle rozsudok Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, už citovaný, bod 126).
Thus, it is for the national court to determine whether, should it be established that the national legislation at issue in the main proceedings, combined, where appropriate, with the relevant provisions of the DTCs, constitutes a restriction on the freedom of establishment prohibited by Article 43 EC, or a restriction on the free movement of capital prohibited by Article 56 EC, the application of that legislation would, on any basis, have led to the failure of the claims of the claimants in the main proceedings before the United Kingdom tax authorities (Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, paragraph 127).
Je úlohou vnútroštátneho súdu určiť, pokiaľ sa preukáže, že predmetné vnútroštátne právne predpisy vo veci samej, prípadne v spojení s relevantnými ustanoveniami DDZ, vytvárajú prekážku slobode usadiť sa zakázanú článkom 43 ES alebo obmedzenie voľného pohybu kapitálu zakázané článkom 56 ES, či by uplatňovanie týchto právnych predpisov malo za každého predpokladu viesť k neúspešnosti uplatnenia nárokov žalobcov vo veci samej uplatnených na daňovej správe Spojeného kráľovstva (rozsudok Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, už citovaný, bod 127).
In the light of the foregoing, the reply to the sixth to twelfth questions must be as follows:
Vzhľadom na uvedené treba na šiestu až dvanástu otázku odpovedať takto:
— In the absence of Community legislation, it is for the domestic legal system of each Member State to designate the courts and tribunals having jurisdiction and to lay down the detailed procedural rules governing actions for safeguarding
— V prípade neexistencie právnej úpravy Spoločenstva je úlohou vnútroštátneho právneho poriadku každého členského štátu, aby určil príslušné súdy a upravil procesné podmienky žalôb určených na zabezpečenie ochrany práv, ktoré
2008 — CASE C-201/05 rights which individuals derive from Community law, including the classification of claims brought by injured parties before national courts and tribunals.
2008 — VEC C-201/05 jednotlivcom vyplývajú z práva Spoločenstva, vrátane kvalifikácie žalôb podaných poškodenými osobami na vnútroštátne súdy.
As regards other loss or damage which a person may have sustained by reason of a breach of Community law for which a Member State is liable, the latter is under a duty to make reparation for the loss or damage caused to individuals under the conditions set out in paragraph 51 of the judgment in Brasserie du Pêcheur and Factortame, but that does not preclude the State from being liable under less restrictive conditions, where national law so provides.
Pokiaľ ide o iné škody, ktoré mohli niekomu vzniknúť z dôvodu porušenia práva Spoločenstva, ktoré možno pripísať členskému štátu, je tento členský štát povinný nahradiť škody spôsobené jednotlivcom za podmienok uvedených v bode 51 už citovaného rozsudku Brasserie du Pêcheur a Factortame, čo však nevylučuje, že zodpovednosť štátu možno na základe vnútroštátneho práva vyvodiť aj za menej prísnych podmienok.
— Where it is established that the legislation of a Member State constitutes a restriction on freedom of establishment prohibited by Article 43 EC or a restriction on the free movement of capital prohibited by Article 56 EC, the national court may, in order to establish the recoverable losses, determine whether the injured parties have shown reasonable diligence in order to avoid those losses or to limit their extent and whether, in particular, they availed themselves in time of all legal remedies available to them.
— Keď sa potvrdí, že právna úprava členského štátu vytvára prekážku slobode usadiť sa zakázanú článkom 43 ES alebo obmedzenie voľného pohybu kapitálu zakázané článkom 56 ES, vnútroštátny súd môže pri určení výšky škody, za ktorú možno poskytnúť náhradu, overiť, či poškodené osoby vynaložili primeranú náležitú starostlivosť s cieľom vyhnúť sa škode alebo túto škodu zmierniť a či najmä využili v rozumnom čase všetky právne prostriedky, ktoré mali k dispozícii.
However, in order to prevent the exercise of the rights which Articles 43 EC and 56 EC confer on individuals from being rendered impossible or excessively difficult, the national court may determine whether the application of that legislation, coupled, where appropriate, with the relevant provisions of DTCs, would, in any event, have led to the failure of the claims brought by the claimants in the main proceedings before the tax authorities of the Member State concerned.
S cieľom vyhnúť sa tomu, aby výkon práv, ktoré články 43 ES a 56 ES priznávajú jednotlivcom, bol znemožnený alebo nadmerne sťažený, vnútroštátny súd však môže určiť, či uplatňovanie týchto predpisov, prípadne v spojení s relevantnými ustanoveniami DDZ, by viedlo za každých okolností k neúspešnosti uplatnenia nárokov žalobcov vo veci samej na daňovej správe dotknutého členského štátu.
Article 43 EC is to be interpreted as meaning that it does not preclude legislation of a Member State which exempts from corporation tax dividends which a resident company receives from another resident company, when that State imposes corporation tax on dividends which a resident company receives from a nonresident company in which the resident company has a shareholding enabling it to exercise a definite influence over the decisions of that nonresident company and to determine its activities, while at the same time granting a tax credit for the tax actually paid by the company making the distribution in the Member State in which it is resident, provided that the rate of tax applied to foreignsourced dividends is no higher than the rate of tax applied to nationally-sourced dividends and that the tax credit is at least equal to the amount paid in the Member State of the company making the distribution, up to the limit of the amount of the tax charged in the Member State of the company receiving the distribution.
Článok 43 ES sa má vykladať tak, že mu neodporuje právna úprava členského štátu, ktorá od dane z príjmov právnických osôb oslobodzuje dividendy, ktoré spoločnosť rezident prijme od inej spoločnosti rezidenta, zatiaľ čo dividendy, ktoré spoločnosť rezident prijme od spoločnosti nerezidenta, v ktorej má spoločnosť rezident podiel, ktorý jej umožňuje vykonávať nepochybný vplyv na rozhodnutia tejto spoločnosti nerezidenta a určovať jej činnosti, zdaňuje touto daňou, pričom poskytuje daňový úver z dôvodu dane skutočne zaplatenej spoločnosťou rozdeľujúcou zisk v členskom štáte, ktorého je rezidentom, pokiaľ daňová sadzba pre dividendy zahraničného pôvodu nie je vyššia ako daňová sadzba platná pre dividendy vnútroštátneho pôvodu a pokiaľ sa daňový úver rovná aspoň sume zaplatenej v členskom štáte spoločnosti rozdeľujúcej zisk až do výšky dane uplatnenej v členskom štáte spoločnosti, ktorá je príjemcom.
Article 56 EC is to be interpreted as meaning that it does not preclude legislation of a Member State which exempts from corporation tax dividends which a resident company receives from another resident company, when that State imposes corporation tax on dividends which a resident company receives from a nonresident company in which the resident company holds at least 10% of the voting rights, while granting a tax credit for the tax actually paid by the company making the distribution in the Member State in which it is resident, provided that the rate of tax applied to foreignsourced dividends is no higher than the rate of tax applied to nationally-sourced dividends and that the tax credit is at least equal to the amount paid in the Member State of the company making the distribution, up to the limit of the amount of the tax charged in the Member State of the company receiving the distribution.
Článok 56 ES sa má vykladať tak, že mu neodporuje právna úprava členského štátu, ktorá od dane z príjmov právnických osôb oslobodzuje dividendy, ktoré spoločnosť rezident prijme od inej spoločnosti rezidenta, zatiaľ čo dividendy, ktoré spoločnosť rezident prijme od spoločnosti nerezidenta, v ktorej má spoločnosť rezident prinajmenšom 10 % hlasovacích práv, zdaňuje touto daňou, pričom poskytuje daňový úver z dôvodu dane skutočne zaplatenej spoločnosťou rozdeľujúcou zisk v členskom štáte, ktorého je rezidentom, pokiaľ daňová sadzba pre dividendy zahraničného pôvodu nie je vyššia ako daňová sadzba platná pre dividendy vnútroštátneho pôvodu a pokiaľ sa daňový úver rovná aspoň sume zaplatenej v členskom štáte spoločnosti rozdeľujúcej zisk až do výšky dane uplatnenej v členskom štáte spoločnosti, ktorá je príjemcom.
Article 56 EC is, furthermore, to be interpreted as meaning that it precludes legislation of a Member State which exempts from corporation tax dividends
Článok 56 ES sa má okrem toho vykladať tak, že mu odporuje právna úprava členského štátu, ktorá od dane z príjmov právnických osôb oslobodzuje
2008 — CASE C-201/05 which a resident company receives from another resident company, where that State levies corporation tax on dividends which a resident company receives from a nonresident company in which it holds less than 10% of the voting rights, without granting the company receiving the dividends a tax credit for the tax actually paid by the company making the distribution in the State in which the latter is resident.
2008 — VEC C-201/05 dividendy, ktoré spoločnosť rezident prijme od inej spoločnosti rezidenta, zatiaľ čo dividendy, ktoré spoločnosť rezident prijme od spoločnosti nerezidenta, v ktorej má menej ako 10 % hlasovacích práv, zdaňuje touto daňou bez toho, aby jej poskytla daňový úver z dôvodu dane skutočne zaplatenej spoločnosťou rozdeľujúcou zisk v štáte, ktorého je rezidentom.
Article 56 EC is to be interpreted as meaning that it precludes legislation of a Member State which allows an exemption from corporation tax for certain dividends received from resident companies by resident insurance com -panies but excludes such an exemption for similar dividends received from nonresident companies, in so far as it entails less favourable treatment of the latter dividends.
Článok 56 ES sa má vykladať tak, že mu odporuje právna úprava členského štátu, ktorá umožňuje oslobodiť od dane z príjmov právnických osôb niektoré dividendy, ktoré poisťovne rezidenti prijmú od spoločností rezidentov, ale vylučuje takéto oslobodenie od dane pre podobné dividendy prijaté od spoločností nerezidentov, pokiaľ to vedie k menej výhodnému zaobchádzaniu s dividendami uvedenými ako posledné.
Articles 43 EC and 48 EC must be interpreted as precluding the inclusion in the tax base of a resident company established in a Member State of profits made by a controlled foreign company in another Member State, where those profits are subject in that State to a lower level of taxation than that applicable in the first State, unless such inclusion relates only to wholly artificial arrangements intended to escape the national tax normally payable.
Články 43 ES a 48 ES sa majú vykladať tak, že odporujú tomu, aby sa do základu dane spoločnosti rezidenta usadenej v členskom štáte zahrnuli zisky dosiahnuté ovládanou zahraničnou spoločnosťou v inom členskom štáte, keď sa v tomto štáte na ne vzťahuje nižšia úroveň zdanenia, ako je úroveň zdanenia v prvom štáte, ibaže by sa takéto zahrnutie týkalo len čisto umelých konštrukcií určených na vyhnutie sa zvyčajne splatnej vnútroštátnej dani.
Accordingly, such a tax measure must not be applied where it is proven, on the basis of objective factors which are ascertainable by third parties, that despite the existence of tax motives, that controlled foreign company is actually established in the host Member State and carries on genuine economic activities there.
Uplatnenie takéhoto daňového opatrenia musí byť preto vylúčené, keď sa ukazuje na základe objektívnych a tretími osobami overiteľných skutočností, že napriek tomu, že jestvujú odôvodnenia daňového charakteru, uvedená ovládaná zahraničná spoločnosť je skutočne usadená v hostiteľskom členskom štáte a vykonáva tu skutočné hospodárske činnosti.
Articles 56 EC to 58 EC are to be interpreted as not precluding the legislation of a Member State which grants a corporation tax concession in respect of certain dividends received from resident companies by resident com panies but excludes such a concession for dividends received from com panies established in a nonmember country particularly where the grant of that concession is subject to conditions compliance with which can be verified by the competent authorities of that Member State only by obtaining information from the nonmember country where the distributing company is established.
Články 56 ES až 58 ES sa majú vykladať tak, že neodporujú právnej úprave členského štátu, ktorá poskytuje daňovú výhodu v súvislosti s daňou z príjmu právnických osôb pre určité dividendy prijaté spoločnosťami rezidentmi od spoločností rezidentov, ale vylučujú takúto výhodu pre dividendy prijaté od spoločností usadených v tretej krajine, najmä keď poskytnutie takejto výhody podlieha podmienkam, ktorých dodržanie môže byť overené príslušnými orgánmi tohto členského štátu iba na základe informácií získaných od tretej krajiny, v ktorej je usadená spoločnosť rozdeľujúca zisk.
As regards other loss or damage which a person may have sustained by reason of a breach of Community law for which a Member State is liable, the latter is under a duty to make reparation for the loss or damage caused to individuals under the conditions set out in paragraph 51 of the judgment in Joined Cases C-46/93 and C-48/93 Brasserie du Pêcheur and Factortame [1996] ECR I-1029, but that does not preclude the State from being liable under less restrictive conditions, where national law so provides.
Pokiaľ ide o iné škody vzniknuté z dôvodu porušenia práva Spoločenstva, ktoré možno pripísať členskému štátu, je tento členský štát povinný nahradiť škody spôsobené jednotlivcom za podmienok uvedených v bode 51 rozsudku z 5. marca 1996, Brasserie du Pêcheur a Factortame (C-46/93 a C-48/93), čo však nevylučuje, že zodpovednosť štátu možno na základe vnútroštátneho práva vyvodiť aj za menej prísnych podmienok.
Where it is established that the legislation of a Member State constitutes a restriction on freedom of establishment prohibited by Article 43 EC or a restriction on the free movement of capital prohibited by Article 56 EC, the national court may, in order to establish the recoverable losses, determine whether the injured parties have shown reasonable diligence in order to avoid those losses or to limit their extent and whether, in particular, they availed themselves in time of all legal remedies available to them.
Keď sa potvrdí, že právna úprava členského štátu vytvára prekážku slobode usadiť sa zakázanú článkom 43 ES alebo obmedzenie voľného pohybu kapitálu zakázané článkom 56 ES, vnútroštátny súd môže pri určení výšky škody, za ktorú možno poskytnúť náhradu, overiť, či poškodené osoby vynaložili primeranú náležitú starostlivosť s cieľom vyhnúť sa škode alebo túto škodu zmierniť a či najmä využili v rozumnom čase všetky právne prostriedky, ktoré mali k dispozícii.
However, in order to prevent the exercise of the rights which Articles 43 EC and 56 EC confer on individuals from being rendered impossible or excessively difficult, the national court may determine whether the application of that legislation, coupled, where appropriate, with the relevant provisions of Double Taxation Conventions, would, in any event, have led to the failure of the claims brought by the claimants in the main proceedings before the tax authorities of the Member State concerned.
S cieľom vyhnúť sa tomu, aby výkon práv, ktoré články 43 ES a 56 ES priznávajú jednotlivcom, bol znemožnený alebo nadmerne sťažený, vnútroštátny súd však môže určiť, či uplatňovanie týchto predpisov, prípadne v spojení s relevantnými ustanoveniami dohôd o zamedzení dvojitého zdanenia, by viedlo za každých okolností k neúspešnosti uplatnenia nárokov žalobcov vo veci samej na daňovej správe dotknutého členského štátu.
Case C-55/06
Vec C-55/06
Arcor AG & Co. KG v Bundesrepublik Deutschland (Reference for a preliminary ruling from the Verwaltungsgericht Köln)
Arcor AG & Co. KG proti Spolkovej republike Nemecko (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Verwaltungsgericht Köln)
(Telecommunications — Regulation (EC) No 2887/2000 — Access to the local loop — Principle of costorientation — Costs — Interest on the capital invested — Depreciation of fixed assets — Valuation of local telecommunications infrastructures — Current costs and historic costs — Calculation basis — Actual costs — Costs already paid and forwardlooking costs — Proof of costs — ‘Bottom-up’ and ‘top-down’ analytical models — Detailed national legislation — Margin of discretion of the national regulatory authorities — Judicial review — Procedural autonomy of the Member States — Principles of equivalence and effectiveness — Challenge by the beneficiaries before the courts of decisions authorising the rates of the notified operator — Burden of proof — Supervisory and judicial procedures)
„Telekomunikácie — Nariadenie (ES) č. 2887/2000 — Prístup k účastníckej prípojke — Zásada nákladovej orientácie cien — Náklady — Úroky z investovaného kapitálu — Odpisovanie investičného majetku — Ohodnotenie miestnych telekomunikačných infraštruktúr — Súčasné náklady a historické náklady — Vymeriavací základ — Skutočné náklady — Už zaplatené náklady a predpokladané náklady — Preukázanie nákladov — Vzostupný a zostupný analytický model — Podrobná vnútroštátna právna úprava — Miera voľnej úvahy národných regulačných úradov — Súdne preskúmanie — Procesná autonómia členských štátov — Zásady ekvivalencie a efektivity — Spochybnenie na súde rozhodnutí o schválení cien notifikovaného operátora užívateľmi — Dôkazné bremeno — Dohľad a súdne konanie“
Opinion of Advocate General Poiares Maduro delivered on 18 July 2007 . . . .
Návrhy prednesené 18. júla 2007 — generálny advokát M. Poiares Maduro . . .
I - 2938Judgment of the Court (Fourth Chamber), 24 April 2008 . . . . . . . . . . .
Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 24. apríla 2008 . . . . . . . . . .
Approximation of laws — Telecommunications sector — Unbundled access to the local loop — Regulation No 2887/2000 — Principle that rates for unbundled access to the local loop are to be set on the basis of costorientation
Aproximácia právnych predpisov — Odvetvie telekomunikácií — Neviazaný prístup k účastníckej prípojke — Nariadenie č. 2887/2000 — Zásada nákladovej orientácie cien za neviazaný prístup k účastníckej prípojke
(European Parliament and Council Regulation No 2887/2000, Art. 3(3))
(Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 2887/2000, článok 3 ods. 3)
Approximation of laws — Telecommunications sector — Unbundled access to the local loop — Regulation No 2887/2000 — Principle that rates for unbundled access to the local loop are to be set on the basis of costorientation — Costs
Aproximácia právnych predpisov — Odvetvie telekomunikácií — Neviazaný prístup k účastníckej prípojke — Nariadenie č. 2887/2000 — Zásada nákladovej orientácie cien za neviazaný prístup k účastníckej prípojke — Náklady
(European Parliament and Council Regulation No 2887/2000, Art. 4(2)(b))
[Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 2887/2000, článok 4 ods. 2 písm. b)]
(European Parliament and Council Regulation No 2887/2000, Arts 1(4), and 3(3))
(Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 2887/2000, článok 1 ods. 4 a článok 3 ods. 3)