natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A comparative analysis shows that in 2007 (as was the case in 2006) the average time taken to deal with references for a preliminary ruling reached its shortest since 1995.
Tak ako v roku 2006, komparatívna analýza aj v roku 2007 ukazuje, že od roku 1995 dosahuje priemerná dĺžka trvania prejudiciálnych konaní najnižšiu úroveň.
The average time taken to deal with direct actions and appeals was 18.2 months and 17.8 months respectively (20 months and 17.8 months in 2006).
Pokiaľ ide o žaloby a odvolania, priemerná dĺžka trvania konania bola 18,2 mesiaca pri žalobách a 17,8 mesiaca pri odvolaniach (v roku 2006 to bolo 20 mesiacov a 17,8 mesiaca v uvedenom poradí).
In the past year, the Court has made use to diering degrees of the various instruments at its disposal to expedite the handling of certain cases (priority treatment, the accelerated or expedited procedure, the simplied procedure, and the possibility of giving judgment without an opinion of the Advocate General).
Súdny dvor v priebehu uplynulého roka využíval na urýchlenie určitých konaní rôzne prostriedky, ktoré má k dispozícii (prednostné prejednanie veci, skrátené konanie, zjednodušené konanie a možnosť rozhodovať bez návrhov generálneho advokáta).
Eight requests were made to the Court for use of the expedited or accelerated procedure, but the cases did not display the exceptional circumstances (of urgency) required by the Rules of Procedure.
Pokiaľ ide o skrátené konanie, Súdny dvor rozhodoval o ôsmich návrhoch, ale podmienky mimoriadnej naliehavosti stanovené rokovacím poriadkom neboli splnené.
On the other hand, priority treatment was granted in ve cases.
Okrem toho bolo v piatich veciach rozhodnuté o prednostnom prejednaní.
Also, the Court continued to use the simplied procedure laid down in Article 104(3) of the Rules of Procedure to answer certain questions referred to it for a preliminary ruling.
Súdny dvor popritom pokračoval vo využívaní zjednodušeného konania podľa článku 104 ods. 3 rokovacieho poriadku na zodpovedanie určitých prejudiciálnych otázok.
A total of 18 cases were brought to a close by orders made on the basis of that provision.
Na základe tohto ustanovenia bolo skončených uznesením celkom 18 vecí.
Finally, the Court made signicantly more frequent use of the possibility oered by Article 20 of the Statute of determining cases without an opinion of the Advocate General where they do not raise any new point of law.
Napokon Súdny dvor oveľa častejšie využíval možnosť, ktorú mu poskytuje článok 20 štatútu, rozhodnúť bez návrhov generálneho advokáta, ak prejednanie veci nenastoľuje novú právnu otázku.
About 43 % of the judgments delivered in 2007 were delivered without an opinion (compared with 33 % in 2006).
Približne 43 % rozsudkov bolo v roku 2007 vyhlásených bez návrhov generálneho advokáta (v porovnaní s 33 % v roku 2006).
As regards the distribution of cases between the various formations of the Court, it may be noted that the Grand Chamber dealt with approximately 11 %, chambers of ve judges with roughly 55 %, and chambers of three judges with about 33 % of the cases brought to a close in 2007.
Pokiaľ ide o rozdelenie vecí podľa rozhodovacích zložení Súdneho dvora, veľká komora rozhodla približne 11 %, päťčlenné komory rozhodli okolo 55 % a trojčlenné komory rozhodli približne 33 % vecí skončených v roku 2007.
The number of cases dealt with by the Grand Chamber was roughly the same as in the previous year, the number of cases dealt with by ve-judge chambers declined slightly (63 % in 2006) and the number of cases dealt with by three-judge
Možno skonštatovať, že počet vecí prejednávaných veľkou komorou je viacmenej rovnaký ako v predchádzajúcom roku, počet vecí prejednávaných päťčlennou komorou (63 % v roku 2006) sa mierne znížil, a počet vecí prejednávaných trojčlennou komorou sa zvýšil
With the exception of the 1 324 cases brought in 1979.
S výnimkou 1 324 vecí podaných Súdnemu dvoru v roku 1979.
However, that exceptionally high gure can be explained by the huge ood of actions for annulment with the same subject matter that were brought.
Tento výnimočne vysoký počet možno vysvetliť masívnym podávaním žalôb o neplatnosť, ktoré mali rovnaký predmet.
The distribution of cases between the various formations of the Court was in fact almost identical to that in 2005.
Rozdelenie vecí podľa rozhodovacích zložení Súdneho dvora je takmer rovnaké ako v roku 2005.
Part C of this chapter should be consulted for further information regarding the statistics for the 2007 judicial year.
Ďalšie informácie týkajúce sa štatistických údajov súdneho roka 2007 sa nachádzajú v bode C kapitoly.
This section presents the main developments in case-law, arranged by topic as follows: constitutional or institutional issues; European citizenship; free movement of goods; free movement of persons, services and capital; visas, asylum and immigration; competition rules; taxation; approximation and harmonisation of laws; trade marks; economic and monetary policy; social policy; environment; judicial cooperation in civil matters; police and judicial cooperation in criminal matters, and combating terrorism.
Táto časť predstavuje hlavné vývojové smery judikatúry podľa týchto oblastí: otázky ústavnosti alebo inštitucionálne otázky; európske občianstvo; voľný pohyb tovaru; voľný pohyb osôb, služieb a kapitálu; víza, azyl a prisťahovalecká politika; pravidlá hospodárskej súťaže; dane; aproximácia právnych predpisov a jednotná právna úprava; ochranné známky; hospodárska a menová politika; sociálna politika; životné prostredie; súdna spolupráca v občianskych veciach; policajná a súdna spolupráca v trestných veciach a boj proti terorizmu, berúc pritom do úvahy, že rozsudok, ktorý je na základe jeho hlavnej problematiky zaradený do istej oblasti, často tiež otvára veľmi dôležité otázky z inej oblasti.
Quite frequently, however, a judgment which, on the basis of the main issue addressed by it, comes under a given topic also broaches questions of great interest concerning another topic.
Otázky ústavnosti alebo inštitucionálne otázky
Given the vast range of matters that fall within this topic, it is not surprising that the issues ruled upon in the judgments mentioned are very diverse.
S ohľadom na obrovské množstvo tematických oblastí, ktoré patria do problematiky ústavnosti a inštitucionálnych otázok, nie je prekvapujúce, že v uvedených rozsudkoch sa rozhodovalo o veľmi rôznorodých otázkach.
Although dealt with in much previous case-law, determination of the appropriate legal basis for the adoption of Community legislation continues to be the subject of cases brought before the Court.
Aj keď problematika určenia vhodného právneho základu na prijatie právneho predpisu Spoločenstva už bola v staršej judikatúre v rozsiahlej miere preskúmaná, v sporoch predložených Súdnemu dvoru zostáva stále prítomná.
In Case C-440/05 Commission v Council (judgment of 23 October 2007), the Commission took the view that the Council framework decision to strengthen the criminal-law framework for the enforcement of the law against ship-source pollution (2), which had been adopted within the framework of police and judicial cooperation in criminal matters, was founded on an inappropriate legal basis. Supported by the European Parliament, it brought an action for annulment in which it submitted that the aim and the content of the framework decision were covered by the powers of the European Community regarding the common transport policy.
Práve v tejto oblasti bol vyhlásený rozsudok z 23. októbra 2007 (Komisia/Rada, C-440/05), a to vo veci, v ktorej Komisia, ktorá sa domnievala, že rámcové rozhodnutie Rady na posilnenie trestnoprávneho rámca za účelom potláčania znečisťovania mora z lodí2, prijaté v rámci policajnej a súdnej spolupráce v trestných veciach, je založené na nevhodnom právnom základe, podala za podpory Európskeho parlamentu žalobu o neplatnosť, pričom tvrdila, že cieľ a obsah tohto rámcového rozhodnutia spadajú do právomocí Európskeho spoločenstva v oblasti spoločnej dopravnej politiky.
The Court pointed out, first, that, in a situation where the EC Treaty and the Treaty on European Union are both capable of applying, the latter provides that the EC Treaty prevails and, second, that it is the task of the Court to ensure that acts which, according to the Council, fall within the provisions relating to police and judicial cooperation in criminal matters do not encroach upon the powers of the Community. The Court then established that the purpose of the framework agreement was to enhance maritime safety and to improve protection of the marine environment against ship-source pollution.
Súdny dvor najprv pripomenul, že za predpokladu, že sa má uplatniť aj Zmluva ES a aj Zmluva o Európskej únii, druhá z týchto zmlúv stanovuje, že prvá prevažuje a je úlohou Súdneho dvora, aby zabezpečil, že akty, o ktorých Rada tvrdí, že patria pod ustanovenia o policajnej a súdnej spolupráci v trestných veciach, nezasahujú do právomocí Spoločenstva; následne Súdny dvor konštatoval, že cieľom rámcového rozhodnutia je zlepšenie bezpečnosti námornej dopravy a súčasne posilnenie ochrany morského životného prostredia pred znečistením pochádzajúcim z lodí.
Council Framework Decision 2005/667/JHA of 12 July 2005 to strengthen the criminal-law framework for the enforcement of the law against ship-source pollution (OJ 2005 L 255, p. 164).
Rámcové rozhodnutie Rady 2005/667/SVV z 12. júla 2005 na posilnenie trestnoprávneho rámca pre vynútiteľnosť práva proti znečisťovaniu mora z lodí (Ú. v. EÚ L 255, s. 164).
Accordingly, the provisions of the framework agreement requiring Member States to apply criminal penalties to certain forms of conduct could have been validly adopted on the basis of the EC Treaty.
Preto ustanovenia tohto rámcového rozhodnutia, ktoré členským štátom ukladajú povinnosť trestne sankcionovať určité správanie, mohli byť platne prijaté na základe Zmluvy ES.
The Court stated that, although it is true that, as a general rule, neither criminal law nor the rules of criminal procedure fall within the Community’s competence, the fact remains that, when the application of eective, proportionate and dissuasive criminal penalties by the competent national authorities is an essential measure for combating serious environmental oences, the Community legislature may require the Member States to introduce such penalties in order to ensure that the rules which it lays down regarding protection of the environment are fully eective.
Hoci je pravda, ako konštatoval Súdny dvor, že trestná legislatíva, ako ani pravidlá trestného procesu, v zásade nepatria do právomoci Spoločenstva, nič to nemení na skutočnosti, že v prípade, ak je uplatnenie účinných a primeraných trestných sankcií s odradzujúcim účinkom zo strany príslušných vnútroštátnych orgánov nevyhnutné na potláčanie závažných zásahov do životného prostredia, normotvorca Spoločenstva môže členským štátom uložiť povinnosť zakotviť takéto sankcie, aby sa zabezpečila plná účinnosť noriem, ktoré v oblasti životného prostredia prijíma.
By contrast, the provisions of the framework agreement relating to the type and level of the applicable criminal penalties did not fall within the Community’s sphere of competence.
Naopak, na ustanovenia tohto rámcového rozhodnutia týkajúce sa druhu a výšky uplatniteľných trestných sankcií sa právomoc Spoločenstva nevzťahuje.
However, inasmuch as those provisions were inseparable from those concerning the criminal oences to which they related, the Court concluded that the Council framework decision encroached upon the Community’s competence regarding maritime transport, in breach of the Treaty on European Union which gives priority to such competence.
Ak sú však tieto ustanovenia neoddeliteľné od ustanovení o trestných činoch, na ktoré sa viažu, Súdny dvor dospel k záveru, že rámcové rozhodnutie Rady zasiahlo do právomocí Spoločenstva v oblasti námornej dopravy v rozpore so Zmluvou o Európskej únii, ktorá uvedené právomoci uprednostňuje.
The framework decision, being indivisible, was therefore annulled in its entirety.
Rámcové rozhodnutie bolo teda zrušené v celom rozsahu vzhľadom na svoju nedeliteľnosť.
It is worth noting several cases that deal with the extent of the Court’s jurisdiction to give preliminary rulings interpreting measures or determining their validity.
Pokiaľ ide o rozsah právomoci Súdneho dvora v oblasti prejudiciálnych otázok týkajúcich sa výkladu alebo posúdenia platnosti, je na mieste poukázať na viaceré veci.
In its judgment of 11 September 2007 in Case C-431/05 Merck Genéricos-Produtos Farmacêuticos, the Court, asked by the Portuguese Supreme Court of Justice whether it has jurisdiction to interpret Article 33 of the Agreement on Trade-Related Aspects of Intellectual Property Rights (the TRIPs Agreement) (3), answered in the armative, stating that, since the TRIPs Agreement was concluded by the Community and its Member States by virtue of joint competence, the Court has jurisdiction to dene the obligations which the Community thereby assumed and, for that purpose, to interpret the provisions of the TRIPs Agreement.
Vo veci Merck Genéricos-Produtos Farmacêuticos (rozsudok z 11. septembra 2007, C-431/05) Súdny dvor, ktorému portugalský Najvyšší súd položil otázku, či je príslušný pre výklad článku 33 Dohody o obchodných aspektoch práv duševného vlastníctva (dohoda TRIPS)3, odpovedal kladne, pričom konštatoval, že keďže túto dohodu uzavrelo Spoločenstvo a jeho členské štáty na základe delenej právomoci, Súdny dvor má právomoc na denovanie povinností, ktoré tým Spoločenstvo prevzalo a na výklad ustanovení dotknutej dohody na tento účel.
The matter of the sharing of competence between the Community and its Member States calls for a uniform reply at Community level that the Court alone is capable of supplying.
Otázka rozdelenia právomocí medzi Spoločenstvo a jeho členské štáty si vyžaduje jednotnú odpoveď na úrovni Spoločenstva a tú môže dať iba Súdny dvor.
In relation more specically to the case in point, the Court held that there is some Community interest in considering it as having jurisdiction to interpret Article 33 of the TRIPs Agreement — which relates to the minimum term of patent protection — in order to ascertain whether it is contrary to Community law for that provision to be given direct eect.
Konkrétne v súvislosti s prejednávanou vecou Súdny dvor rozhodol, že existuje určitý záujem Spoločenstva na tom, aby sa považoval za príslušný pre výklad článku 33 uvedenej dohody TRIPS týkajúceho sa minimálnej ochrannej doby patentov, s cieľom určenia, či právu Spoločenstva odporuje, aby bol tomuto ustanoveniu priznaný priamy účinok.
Continuing the line of caselaw in Dzodzi (4) and Leur-Bloem (5) and, recently, in Poseidon Chartering (6), the Court held once again, in its judgment of 11 December 2007 in Case
V smere, ktorý vytýčila judikatúra Dzodzi4alebo Leur-Bloem5, a nedávno Poseidon Chartering6, Súdny dvor vo veci Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato (rozsudok z 11. decembra 2007, C-280/06) opäť konštatoval, že v konkrétnom prípade, kedy rozhoduje o návrhoch na začatie prejudiciálneho konania, v ktorých sú predpisy Spoločenstva,
Agreement on Trade-Related Aspects of Intellectual Property Rights, constituting Annex 1C to the Agreement establishing the World Trade Organisation, signed at Marrakesh on 15 April 1994 and approved by Council Decision 94/800/EC of 22 December 1994 concerning the conclusion on behalf of the European Community, as regards matters within its competence, of the agreements reached in the Uruguay Round multilateral negotiations (1986-1994) (OJ 1994 L 336, p. 1).
Dohoda o obchodných aspektoch práv duševného vlastníctva, ktorá predstavuje prílohu 1 C Dohody o založení Svetovej obchodnej organizácie (WTO), podpísanej v Marakéši 15. apríla 1994 a schválenej rozhodnutím Rady 94/800/ES z 22. decembra 1994 týkajúcim sa uzavretia dohôd v mene Európskeho spoločenstva, pokiaľ ide o záležitosti v rámci jeho kompetencie, ku ktorým sa dospelo na Uruguajskom kole multilaterálnych rokovaní (1986 – 1994) (Ú. v. ES L 336, s. 1; Mim. vyd. 11/021, s. 80).
Joined Cases C-297/88 and C-197/89 [1990] ECR I-3763.
Rozsudok z 18. októbra 1990, C-297/88 a C-197/89, Zb. s. I-3763.
Case C-28/95 [1997] ECR I-4161.
Rozsudok zo 16. marca 2006, C-3/04, Zb. s. I-2505.
C-280/06 Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, that, in the particular case where it adjudicates on references for a preliminary ruling in which the rules of Community law whose interpretation is requested are applicable only because of a reference made to them by national law, that is to say where, in regulating purely internal situations, domestic legislation provides the same solutions as those adopted in Community law, it is clearly in the Community interest that, in order to avoid future dierences of interpretation, provisions or concepts taken from Community law should be interpreted uniformly irrespective of the circumstances in which they are to apply, by means of judgments of the Court given on references for a preliminary ruling.
Súdny dvor ktorých výklad sa požaduje, uplatňované iba v zmysle odkazu vykonaného vnútroštátnym právom, inak povedané ak vnútroštátna právna úprava prispôsobí riešenia, ktoré prináša pre čisto vnútorné situácie, riešeniam upraveným v práve Spoločenstva, existuje určitý záujem Spoločenstva na tom, aby v záujme vylúčenia budúcich rozdielov vo výklade dostali ustanovenia alebo pojmy prevzaté z práva Spoločenstva jednotný výklad bez ohľadu na podmienky, za ktorých sa majú uplatniť, a to prostredníctvom rozsudkov Súdneho dvora vyhlásených v prejudiciálnom konaní.
The Court consequently supplied the interpretation sought by the national court.
Následne Súdny dvor poskytol výklad, o ktorý ho požiadal vnútroštátny súd.
The Court also held, in its judgment of 27 September 2007 in Case C-351/04 IkeaWholesale, that, given their nature and structure, the WTO (WorldTrade Organisation) agreements are not in principle among the rules in the light of which the Court is to review the legality of measures adopted by the Community institutions.
Súdny dvor tiež rozhodol vo veci Ikea Wholesale (rozsudok z 27. septembra 2007,C-351/04), že dohody Svetovej obchodnej organizácie WTO nepatria s prihliadnutím na ich povahu a štruktúru medzi predpisy, ktoré Súdny dvor zohľadňuje pri preskúmavaní zákonnosti aktov inštitúcií Spoločenstva.
It is only where the Community has intended to implement a particular obligation assumed in the context of the WTO, or where the Community measure refers expressly to the precise provisions of the WTO agreements, that it is for the Court to review the legality of the Community measure in question in the light of the WTO rules.
Súdny dvor by mal právomoc preskúmať zákonnosť dotknutého aktu Spoločenstva s ohľadom na pravidlá WTO len za predpokladu, že Spoločenstvo chcelo vykonať konkrétny záväzok prijatý v rámci WTO, alebo v prípade, že akt Spoločenstva výslovne odkazuje na konkrétne ustanovenia dohôd WTO.
In a very dierent eld, the Court held, by judgment of 28 June 2007 in Case C-331/05 P Internationaler Hilfsfonds v Commission, that costs relating to proceedings before the European Ombudsman, which do not qualify as recoverable costs (7), also cannot be payable by the institution concerned on the basis of non-contractual liability of the Community, given that there is no causal link between the loss and the wrongful act in question as such costs are incurred at the free choice of the persons concerned.
V súvislosti s inou problematikou mal Súdny dvor v rozsudku z 28. júna 2007 (Internatio-naler Hilfsfonds/Komisia, C-331/05 P) príležitosť rozhodnúť, že náklady súvisiace s konaniami pred Európskym ombudsmanom, ktoré nemožno nahradiť ako trovy, ktoré sa nahradzujú7, nemôže dotknutá inštitúcia znášať ani na základe mimozmluvnej zodpovednosti Spoločenstva, pretože chýba príčinná súvislosť medzi škodou a dotknutým škodiacim aktom vzhľadom na to, že tieto náklady boli vynaložené na základe slobodného rozhodnutia dotknutých osôb.
The public’s right of access to documents of the institutions also gave rise to litigation.
Právo na prístup verejnosti k dokumentom bolo tiež predmetom sporov.
In Case C-266/05 P Sison v Council [2007] ECR I-1233, the Court was called upon to adjudicate on several decisions refusing even partial access to a person who requested (i) access to the documents that had led the Council to include and maintain him on the list of persons whose funds and financial assets were to be frozen pursuant to Regulation No 2580/2001 (8) and (ii) disclosure of the identity of the States which had provided certain documents in that connection.
Vo veci Sison/Rada (rozsudok z 1. februára 2007, C-266/05 P, Zb. s. I-1233) Súdny dvor rozhodoval o viacerých zamietnutiach – pričom niektoré boli čiastočné – adresovaných žalobcovi, ktorý požiadal jednak o prístup k dokumentom, ktoré viedli Radu k tomu, že ho zaradila a ponechala na zozname osôb podliehajúcich zmrazeniu fondov a nančných aktív zavedeného nariadením č. 2580/20018 a jednak o označenie štátov, ktoré poskytli určité dokumenty v tejto súvislosti.
The Court recalled that the judicial review conducted by it is necessarily limited in the case of an area which involves political, economic and social choices on the part of the Community legislature, and in which the latter is called upon to undertake complex assessments.
Pokiaľ ide o oblasť, ktorá predpokladá zo strany zákonodarcu Spoločenstva rozhodnutia politického, ekonomického alebo sociálneho charakteru, v rámci ktorých má vykonať komplexné posúdenia, Súdny dvor pripomenul, že môže uskutočniť len obmedzené preskúmanie zákonnosti.
That said, it held that the purpose of Regulation No 1049/2001 (9) is to give the general public a right of access to documents of the institutions and not to lay down rules designed
V tomto zmysle rozhodol, že nariadenie č. 1049/20019má za cieľ zabezpečiť širokej verejnosti právo na prístup k dokumentom inštitúcií, a nie stanoviť pravidlá určené na ochranu osobitného záujmu na prístupe k niektorému z dokumentov, ktorý určitá osoba
See Article 91(b) of the Rules of Procedure of the Court of First Instance.
Pozri článok 91 písm. b) Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa.
Council Regulation (EC) No 2580/2001 of 27 December 2001 on specic restrictive measures directed against certain persons and entities with a view to combating terrorism (OJ 2001 L 344, p. 70).
Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).
Proceedings to protect the particular interest which a specic individual may have in gaining access to one of them and that, inasmuch as exceptions to the right of access that are justied by certain public and private interests are involved, the particular interest of an applicant in obtaining access to documents cannot be taken into account by the institution called upon to rule on the question of whether the disclosure to the public of those documents would undermine the interests for which the Community legislature sought protection and to refuse, if that is the case, the access requested.
Vývoj a činnosť môže mať a že pokiaľ ide o výnimky z práva na prístup odôvodnené určitými súkromnými alebo verejnými záujmami, osobitný záujem žalobcu na oboznámení sa s dokumentmi nemôže byť zohľadnený inštitúciou, ktorá má jednak rozhodovať o otázke, či by sprístupnenie týchto dokumentov verejnosti poškodilo záujmy, ktoré chcel normotvorca Spoločenstva chrániť, a jednak v takomto prípade odmietnuť požadovaný prístup.