natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Wien Ges.m.b.H. be characterised as a body governed by public law within the meaning of Directive 2004/17/EC or Directive 2004/18/EC if it provides district heating in a given area without any real competition, or must the market for domestic heating, which also includes energy sources such as gas, oil and coal, be taken into account?
Fernwärme Wien GmbH ako inštitúciu, ktorá sa spravuje verejným právom, v zmysle smernice 2004/17/ES alebo smernice 2004/18/ES …, ak poskytuje dodávky tepla na určitom území bez existencie skutočnej hospodárskej súťaže, alebo je potrebné vychádzať z trhu s teplom na vykurovanie, ktorý zahŕňa aj iné energetické médiá ako plyn, vykurovací olej, uhlie atď.?
In HI, 10the Court held that the Vergabekontrollsenat des Landes Wien must be regarded as a court or tribunal within the meaning of Article 234 EC (paragraph 28).
Súdny dvor v rozsudku z 18. júna 2002, HI 10, považoval Vergabekontrollsenat des
In accordance with its settled caselaw on that definition, the Court found that the Vergabekontrollsenat complies with the criteria of being established by law, having compulsory jurisdiction and an inter partes procedure, and applying rules of law (paragraph 26), and that, on account of its composition and functioning, it satisfies the requirements of permanence and independence (paragraph 27).
Landes Wien za „súdny orgán“ na účely článku 234 ES (bod 28). V súlade so svojou ustálenou judikatúrou o tomto pojme Súdny dvor konštatoval, že tento orgán spĺňa kritériá týkajúce sa zákonného základu, záväznosti jeho jurisdikcie, kontradiktórnej povahy konania a uplatňovania právnych predpisov (bod 26) a zároveň svojim zložením a fungovaním spĺňa podmienky trvalosti a nezávislosti (bod 27).
(3) Must an activity pursued under competitive conditions by a company which also pursues activities of a non-industrial or non-commercial nature be included within the scope of Directive 2004/17/EC or Directive 2004/18/EC if, through effective precautions such as separate balance sheets and accounts, crossfinancing of the activities pursued under competitive conditions can be excluded?’
Je potrebné zahrnúť do pôsobnosti smernice 2004/17/ES alebo smer -nice 2004/18/ES činnosť vykonávanú v rámci hospodárskej súťaže spoločnosťou, ktorá vykonáva aj činnosť, ktorá nemá priemyselný alebo obchodný charakter, pokiaľ možno účinnými opatreniami, ako sú bilančne a účtovnícky oddelené záznamy, vylúčiť krížové financovanie činností vykonávaných v rámci hospodárskej súťaže?“
Six months earlier, in my Opinion in De Coster, I criticised that caselaw for being ‘too flexible and not sufficiently consistent’, 11 and I proposed a change of bearing with a view to taking a firmer course 12which, by
Pol roka predtým som v mojich návrhoch vo veci De Coster kritizoval túto judikatúru, „pretože je príliš flexibilná a nie je koherentná“ 11. Navrhol som zmeniť smer, aby sme išli bezpečnejšou cestou 12, ktorá zdôrazní podstatu prejudiciálnej otázky a prispeje k plodnej spolupráci medzi sudcami.
10 — Case C-92/00 [2002] ECR I-5553.
10 — Vec C-92/00, Zb. s. I-5553.
The parties to the main proceedings, the Commission, and the Austrian, Hungarian and Finnish Governments submitted written observations, and the representatives of Ing.
Účastníci konania vo veci samej, Komisia, ako aj rakúska, maďarská a fínska vláda predložili písomné pripomienky.
Aigner, the Austrian Government and the Commission presented oral argument at the hearing on 11 October 2007.
Na pojednávaní, ktoré sa uskutočnilo 11. októbra 2007, vystúpili zástupcovia spoločnosti Ing. Aigner, rakúskej vlády a uvedenej inštitúcie, ktorí predniesli svoje ústne pripomienky.
Nor is it appropriate to overlook the fruitful collaboration of the Vergabekontrollsenat des Landes Wien in the interpretation of public procurement law.
zabudnúť na plodnú spoluprácu s Vergabekontrollsenat des Landes Wien pri výklade právnej úpravy verejného obstarávania 15.
15However, even entering into the realms of legal possibilism, the arguments which justified opening up the preliminary ruling dialogue to bodies which are not strictly judicial in nature lose much of their force in a Community of 27 States at a time when that field of Community law and its interpretation are fully consolidated. 16
Aj keď vstúpime do oblasti právneho posibilizmu, dôvody na otvorenie možnosti podať návrh na začatie prejudiciálneho konania orgánom, ktoré nie sú v pravom zmysle súdnymi orgánmi, strácajú na váhe v Spoločenstve dvadsiatich siedmych štátov v momente, keď sú táto oblasť právneho poriadku Spoločenstva, ako aj jej výklad, úplne konsolidované. 16
In accordance with that stricter interpretation, the Vergabekontrollsenat des Landes Wien is not included in the definition because it is not part of the Austrian judicial structure (‘independent administrative chamber’) and its decisions, which exhaust the administrative remedies available, may be challenged by judicial action before the Verwaltunsgerichtshof. 13
V tomto užšom zmysle musí byť Vergabekontrollsenat des Landes Wien z uvedeného pojmu vylúčený, pretože nie je súčasťou rakúskeho súdneho systému („nezávislý správny senát“) a proti jeho rozhodnutiam, proti ktorým nie je možné podať opravný prostriedok v správnom konaní, je možné podať návrh na začatie súdneho konania na Verwaltunsgerichtshof.
19 to that in De Coster.
V rozsudku Schmid 19bola konštatovaná nespríslušnosť
Thus, in Schmid, the Court held that it lacked jurisdiction to hear a reference from the Berufungssenat V der Finanzlandesdirektion (Fifth Appeal Chamber of the Regional Finance Authority)
Súdneho dvora na posúdenie predbežných otázok Berufungssenat V der Finanzlandesdirektion (odvolací senát regionálneho riaditeľstva daňovej správy č. V) pre Viedeň,
15 — By way of example, in addition to HI, attention should also be drawn to Case C-470/99 Universale-Bau [2002] ECR I-11617.
15 — Ako príklad treba, okrem rozsudku HI, pripomenúť rozsudok z 12. decembra 2002, Universale-Bau, C-470/99, Zb. s. I-11617.
16 — In the Opinion in Case C-54/96 Dorsch Consult [1997] ECR I-4961, Advocate General Tesauro observed that, if a body is not a judicial body, ‘it does not become one simply because there is no better solution’ (point 40).
16 — Generálny advokát Tesauro zdôrazňuje v návrhoch z 15. mája 1997, Dorsch Consult, C-54/96, Zb. s. I-4961, že ak určitý orgán nemá súdny charakter, „skutočnosť, že neexistuje nič lepšie, na veci nič nemení“ (bod 40).
It is not appropriate to reproduce here the points I made in the De Coster Opinion (points 75 to 79) concerning the undesirability of an administrative authority, no matter how independent, intervening in a dialogue between courts, and repeated in the Opinion in Case C-195/06 Österreichischer
Nie je vhodné, aby som tu znovu uvádzal moje úvahy z návrhov De Coster (body 75 až 79) týkajúce sa nevýhod začlenenia správnych orgánov, aj keď sú akokoľvek nezávislí, do dialógu medzi sudcami, ktoré som (24. mája 2007) zopakoval v návrhoch vo veci C-195/06, Österreichischer Rundfunk (ÖRF) 14 v bodoch 35 až 36. Taktiež netreba
17 — As I pointed out in the Opinion in Case C-259/04 Emanuel [2006] ECR I-3089, point 26.
17 — Ako som uviedol v návrhoch vo veci, v ktorej bol vydaný rozsudok z 30. marca 2006, Emanuel, C-259/04, Zb. s. I-3089, bod 26.
13 — That fact is not mentioned in the judgment in HI.
13 — Tento údaj nie je uvedený v rozsudku HI.14 — Rozsudok z 18. októbra 2007 (Zb. s. I-8817, I-8820).
19 — Case C-516/99 [2002] ECR I-4573.
19 — Rozsudok z 30. mája 2002, C-516/99, Zb. s. I-4573.
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — CASE C-393/06 for Vienna, Lower Austria and Burgenland, while, in Syfait and others, 20the Court like- wise ruled inadmissible a reference from the Epitropi Antagonismou (Greek Competition Commission). 21
Dolné Rakúsko a Burgenland, pričom v rozsudku Syfait a i. 20 nebol prijatý návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Epitropi Antagonismou (grécky orgán na ochranu hospodárskej súťaže). 21
I cherish the hope that the judges whom I address will be persuaded of the virtues of the proposal set out in De Coster, 25but, in case they do not follow my recommendation, I shall now go on to analyse, in the alternative, the substance of the present reference for a preliminary ruling, with the intention of fulfilling my duty, acting with complete impartiality and independence, to deliver an opinion in open court.
Dúfam, že sudcovia, ku ktorým sa obraciam, sa presvedčia o výhodách myšlienky uvedenej vo veci De Coster 25. Pre prípad, že ma nepríjmu tento postoj, subsidiárne pristúpim k preskúmaniu vecného obsahu návrhu na začatie prejudiciálneho konania s úmyslom splniť si svoju povinnosť verejne predniesť moje návrhy, a to so všetkou nestrannosťou a nezávislosťou.
VI — Analysis of the questions referred for a preliminary ruling
VI — Analýza prejudiciálnych otázok
That trend is abundantly clear if regard is had to the fact that, in the past, the Court did deal with questions referred for a preliminary ruling by bodies similar to the ones mentioned, such as the Spanish economic and administrative courts 22 and the Spanish Tribunal de Defensa de la Competencia (Competition Court). 23
Túto tendenciu je možné jasne pozorovať vzhľadom k tomu, že v minulosti sa Súdny dvor zaoberal prejudiciálnymi otázkami od orgánov podobných vyššie uvedeným, akými sú napríklad španielske hospodársko-správne súdy 22alebo španielsky súd na ochranu hospodárskej súťaže 23.
Community public procurement law pursues an immediate, limited aim: coordination of the procedures for the award of public contracts.
Právo Spoločenstva v oblasti verejných zákaziek sleduje bezprostredne obmedzený cieľ: koordinácia postupov verejného obstarávania.
However, as may be deduced from recital 2 in the preamble to Directive 2004/18 and recital 9 in the
Tento cieľ je však, ako to vyplýva z odôvodnenia č. 2 smernice 2004/18 a odôvodnenia č. 9 smernice 2004/17, ako aj
21 — In connection with that administrative body, Lenaers, K., Arts, D., and Maselis, I., ‘Procedural Law of the European Union’, Robert Bray editor, London, Sweet & Maxwell, 2006, pp. 40 and 41, describe the transition of the Court of Justice towards a more restrictive construction of the concept of court or tribunal. 22 — Joined Cases C-110/98 to C-147/98 Gabalfrisa and Others [2000] ECR I-1577.
21 — LENAERS, K., ARTS, D., A MASELIS, I.: Procedural Law of the European Union, Robert Bray editor, Londres, Sweet & Maxwell, 2006, s. 40 a 41. Pokiaľ ide o tento správny orgán, títo autori potvrdzujú prechod Súdneho dvora smerom k obmedzenejšiemu chápaniu pojmu súdneho orgánu. 22 — Rozsudok z 21. marca 2000, Gabalfrisa a i., C-110/98 a C-147/98, Zb. s. I-1577.
23 — Case C-67/91 Asociación Española de Banca Privada and Others [1992] ECR I-4785.
23 — Rozsudok zo 16. júla 1992, Asociación Española de Banca Privada a i., C-67/91, Zb. s. I-4785.
200, asserts that the De Coster opinion ‘amounted to the strongest attack on the caselaw of the Court of Justice in that area’ and that it provides ‘some order in the chaos of the case-law’.
200, sa nazdáva, že návrhy De Coster „predstavujú najtvrdší útok na judikatúru Súdneho dvora v tejto oblasti“ a pomáhajú nastoliť „určitý poriadok v chaose judikatúry“.
AIGNER preamble to Directive 2004/17, and also from the caselaw of the Court, 26that is nothing
Zámerom je teda odstránenie prekážok voľnému pohybu a ochrana záujmov hospodárskych subjektov členského štátu, ktorí by chceli predať svoj tovar alebo služby obstarávateľom v iných členských štátoch.
‘contractor’, ‘supplier’ and ‘service provider’, and, on the other, the term ‘contracting authority’ (Article 1(8) and (9)); and objectively, by defining ‘public works contracts’, ‘public service contracts’ and ‘public supply contracts’, together with ‘public works concession’ and ‘service concession’ (Article 1(2) to (4)).
V dôsledku uvedeného treba vylúčiť nebezpečenstvo prípadného uprednostnenia vnútroštátnych uchádzačov (buy national) a vylúčiť, aby sa zadávateľ riadil inými dôvodmi, ako hospodárskymi záujmami 27(z tohto dôvodu je základným kritériom pri zadávaní verejných zákaziek vždy kritérium najnižšej alebo hospodársky najvýhodnejšej ponuky).
So, contracts governed by Directive 2004/18, which are approved by a contracting authority, must be awarded in all the Member States in accordance with the principles and the procedural rules laid down in the directive.
Verejné zákazky, na ktoré sa vzťahuje smernica 2004/18, schválené „verejným obstarávateľom“, musia byť vo všetkých členských štátoch zadávané v súlade so zásadami a vykonávajúcimi predpismi uvedenej smernice.
The emphasis is thus placed on the personal dimension, since the conclusive criterion is not the nature of the activity but rather who performs it, because all public procurement is subject to the procedural coordination undertaken by the secondary legislation.
Dôraz sa teda kladie na osobný rozmer: rozhodujúci prvok sa nenachádza v podstate transakcie, ale v tom, kto ju uzatvára, pretože akékoľvek zadávanie zo strany verejných obstarávateľov sa musí podrobiť koordinácii postupov, ktorú zaviedla sekundárna legislatíva.
Like its predecessors, Directive 2004/18 delimits its scope as follows: subjectively, by defining, on the one hand, the terms
Smernica 2004/18, rovnako ako jej predchodkyne, vymedzuje svoju pôsobnosť — subjektívne — definuje na jednej strane osoby „zhotoviteľa“, „dodávateľa“ a „poskytovateľa
That requirement is so fundamental that, in Mannesmann Anlagenbau Austria and Others, the Court extended the application of the Community legislation (in that case, Directive 93/37) to all the activities of bodies governed by public law, arguing that the legislature does not make a distinction between contracts relating to needs in the
Uvedená požiadavka je tak významná, že v rozsudku Mannesmann Anlagenbau Austria a i. bola rozšírená pôsobnosť právnej úpravy Spoločenstva (v tomto prípade išlo o smernicu 93/37) na všetky činnosti inštitúcií, ktoré sa spravujú verejným právom. Uvedené rozšírenie sa zakladá na tom, že zákonodarca nerozlišuje medzi tým, či sa
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — CASE C-393/06 was that experience would provide a definitive solution.
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — D. RUIZ-JARABO — VEC C-393/06 že skúsenosti subjektivitou, očakávajúc, prinesú definitívne riešenie.
29 general interest and contracts which are unrelated to that task, and citing the interests of legal certainty (paragraphs 32 and 34).
29 zákazky týkajú alebo nie potrieb všeobecného záujmu, pričom sa odvoláva na právnu istotu (body 32 a 34).
However, that ‘intersectoral’ (the adjective used by the Commission in its written observations) harmonisation was abandoned in Directive 2004/17 which, rather than applying to all the activities of the contracting entities, concerns only those activities set out in Articles 3 to 7.
Toto „medziodvetvové“ zbližovanie (označenie použité Komisiou v jej písomných pripomienkach) sa však odlišuje v smernici 2004/17, ktorá sa nevzťahuje na všetky činnosti „obstarávateľov“, ale iba na činnosti uvedené v článkoch 3 až 7.
The opportunity arose on the adoption of Directive 93/38, which coordinated public procurement procedures in those excluded markets and defined the contracting bodies without reference to their legal status (public or private).
Táto príležitosť sa naskytla pri prijatí smernice 93/38, ktorá zosúladila postupy verejného obstarávania na týchto vylúčených trhoch a definovala obstarávateľov bez ohľadu na ich právne postavenie (verejnoprávne alebo súkromné).
The directive also took into account the capacity of national authorities to influence the behaviour of such entities, due to the closed nature of the markets concerned and to the existence of special or exclusive rights, for the purposes of also opening up those markets to competition (recitals 9, 11 and 12).
Nezabudla ani na schopnosť vnútroštátnych orgánov ovplyvniť konanie obstarávateľov z dôvodu uzavretej povahy predmetných trhov a existencie osobitných alebo výlučných práv s cieľom otvoriť tieto trhy hospodárskej súťaži (odôvodnenie č. 9, 11 a 12).
That was the justification for the fact that, in addition to the entities referred to in the standard direct- ives in the field, the scope ratione personae of the directive included public undertakings and affiliated undertakings (Article 1(2) and (3)), and care was taken to specify that such undertakings were governed by the directive only if they carried out activities in the sectors referred to therein (recital 13 30and Article 2).
Tým je odôvodnená skutočnosť, že subjektívny prvok smernice obsahoval, okrem subjektov uvedených v klasických smerniciach v danej oblasti, verejné podniky a prepojené podniky (článok 1 ods. 2 a 3) s upresnením, že smernica sa na ne vzťahuje iba vtedy, keď vykonávajú svoju činnosť v uvedených odvetviach (odôvodnenie č. 13 30 a článok 2).
Directive 2004/17 follows the same course (recitals 2 and 3) and identifies
Smernica 2004/17 sleduje rovnaký zámer (odôvodnenie č. 2 a 3) a vymedzuje
The reason that the subjectmatter of Directive 2004/17 is so specific is that, originally, contracts in the water, energy, transport and telecommunications sectors were not harmonised 28 owing to the diverse nature of the legal status (public or private) of the bodies responsible for those services.
Táto osobitnosť je zdôvodnená tým, že na začiatku neboli zákazky v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a telekomunikácií harmonizované 28z dôvodu rozdielnosti právneho postavenia (verejnoprávneho alebo súkromného) organizácií, od ktorých záviseli.
It was necessary to avoid making those services subject to different systems depending on whether they come under the State, regional or local authorities or other bodies governed by public law, or whether they come under bodies governed by private law, and the hope
Bolo potrebné vyhnúť sa podrobeniu sa rôznym systémom na základe toho, či zodpovednosť prináleží štátu, územným orgánom alebo iným inštitúciám, ktoré sa spravujú verejným právom, alebo organizáciám so súkromnou právnou
29 — Fourth to sixth recitals in the preamble to Directive 71/305 and sixth to eighth recitals in the preamble to Directive 77/62.
29 — Odôvodnenie č. 4 až 6 smernice 71/305 a odôvodnenie č. 6 až 8 smernice 77/62.
That view is confirmed in the recital 8 in the preamble to Directive 93/38.
Odôvodnenie č. 8 smernice 93/38 potvrdzuje túto myšlienku.
30 — That recital excludes from the scope of Directive 93/38 ‘… activities of those entities which either fall outside the sectors of water, energy and transport services or outside the telecommunications sector, or which fall within those sectors but are nevertheless directly exposed to competitive forces in markets to which entry is unrestricted’.
30 — Toto odôvodnenie vylučuje z pôsobnosti smernice „… činnost[í] tých subjektov, ktoré sú buď mimo sektorov vodných, energetických a dopravných služieb, alebo mimo sektoru telekomunikácií, alebo ktoré patria do týchto sektorov, ale sú napriek tomu vystavené konkurenčným silám na trhoch, kde je vstup neobmedzený“.
28 — Articles 3(4) and (5) of Directive 71/305 and 2(2) of Directive 77/62.
28 — Článok 3 ods. 4 a 5 smernice 71/305 a článok 2 ods. 2 smernice 77/62.
AIGNER the other hand, Directive 2004/17 is aimed at promoting the establishment of free competition, for which reason, pursuant to Article 30(1) thereof, it does not apply where the activities concerned are carried out on markets to which access is not restricted.
AIGNER nok 30 ods. 1, pokiaľ sú činnosti vykonávané na trhoch, kde je vstup neobmedzený.
contracting entities without reference to their legal status (recital 10). Therefore, in addition to contracting authorities, which are identified in the same terms as in Directive 2004/18, the directive defines as contracting entities public undertakings and entities which have special or exclusive rights, provided that they carry out the activities referred to in Articles 3 to 7 (Articles 2(1) and (2) and 20(1)).
„obstarávateľov“ bez ohľadu na ich právne postavenie (odôvodnenie č. 10), pričom za obstarávateľov považuje, okrem „verejných obstarávateľov“ definovaných rovnakým spôsobom ako v smernici 2004/18, aj verejné podniky a subjekty, ktorým boli udelené osobitné a výlučné práva, ak vykonávajú činnosti uvedené v článkoch 3 až 7 (článok 2 ods. 1 a 2 a článok 20 ods. 1).
Therefore, the contracting authorities referred to in Directive 2004/18 are subject to Directive 2004/17 if they fall within its material scope, whereas the same does not apply to public undertakings and the holders of special or exclusive rights per se.
Verejní obstarávatelia v zmysle smer -nice 2004/18 sa teda riadia smernicou 2004/17, pokiaľ vykonávajú svoju činnosť v oblasti jej vecnej pôsobnosti, zatiaľ čo to isté neplatí pre verejné podniky a držiteľov osobitných a výlučných práv ako takých.
Accordingly, Directive 2004/17 governs procurement in what are traditionally known as ‘excluded sectors’, and its spirit is different to that prompting Directive 2004/18. The conclusive criterion is not the contracting entity but rather the nature of the activity to which the contract concerned relates, and the directive applies only to the sectors concerned.
Smernica 2004/17 teda upravuje zadávanie zákaziek v odvetviach tradične nazývaných „vylúčené odvetvia“ v inom duchu ako smernica 2004/18: rozhodujúcim prvkom nie je subjekt ponúkajúci zákazku, ale povaha činnosti, na ktorú sa vzťahuje, pričom smernica sa uplatňuje iba na tieto odvetvia.
That view is based on a twofold approach.
Tento predpoklad sa zakladá na dvoch aspektoch.
On the one hand, the first paragraph of Article 12 of Directive 2004/18 excludes from its ambit contracts awarded by contracting authorities exercising the activities referred to in Articles 3 to 7 of Directive 2004/17, which draws attention to the importance of the material scope in the application of the latter provision.
Na jednej strane článok 12 ods. 1 smernice 2004/18 vylučuje z jej pôsobnosti zákazky zadávané „verejnými obstarávateľmi“, ktorí vykonávajú jednu z činností uvedených v článkoch 3 až 7 smer -nice 2004/17, čo zdôrazňuje význam vecného prvku pri uplatňovaní tohto predpisu.
Those factors support the view that the infection theory does not apply to the present case.
Tieto okolnosti potvrdzujú, že v tejto veci sa nemôže uplatniť „infekčná teória“.
In the Opinion in Mannesmann Anlagenbau Austria and Others, Advocate General Léger pointed out that the scope of Directive 93/37 (and that of Directive 2004/18) is not determined according to the activity in respect of which contracts are awarded but rather by reference to the characteristics of the body entering into the contract (paragraph 81).
Generálny advokát Léger v návrhoch z 16. septembra 1997 vo veci Mannesmann Anlagenbau Austria a i. zdôrazňuje, že pôsobnosť smernice 93/37 (taktiež smernice 2004/18) sa neurčuje na základe oblasti, v rámci ktorej sa zadávajú zákazky, ale na základe charakteristiky subjektu, ktorý ich zadáva (bod 81).
In other words, whereas Directive 2004/18 focuses on the concept of a ‘contracting authority’, in respect of which, for reasons of legal certainty, it is not appropriate to embark on the task of determining which part of the organisation is aimed at meeting needs in the general interest and which part is aimed at other objectives, Directive 2004/17 enables perfect delimitation of the material sphere of the activities of the ‘contracting entities’, by providing specific guidelines in that regard in Article 9.
Zatiaľ čo smernica 2004/18 sa zameriava na pojem „verejný obstarávateľ“, pričom z dôvodu právnej istoty nie je žiadúce púšťať sa do úlohy rozlíšiť medzi časťou jeho činnosti určenej na naplnenie potrieb vo všeobecnom záujme a časti sledujúcej iné ciele, smernica 2004/17 umožňuje dokonalé vymedzenie vecných oblastí činnosti „obstarávateľov“ a v článku 9 uvádza konkrétne kritériá v tomto smere.
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — CASE C-393/06 subject, where applicable, to the legislation on public procurement (paragraph 37).
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — D. RUIZ-JARABO — VEC C-393/06 právnou úpravou verejného obstarávania (bod 37).