natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In any event, irrespective of whether such new evidence is admissible or not, there is no evidence that such additional information would have been of a nature capable of changing the outcome of the President’s assessment set out above.
V každom prípade však, bez ohľadu na to, či je takýto nový dôkaz prípustný, alebo nie, neexistuje nijaký dôkaz, že by takáto dodatočná informácia bola spôsobilá zmeniť výsledok posúdenia predsedu uvedeného vyššie.
In the light of the foregoing, it must be held that the applicant has not established that without the interim measures sought it will suffer serious and irreparable harm.
So zreteľom na vyššie uvedené je potrebné rozhodnúť tak, že žalobca nepreukázal, že bez nariadenia navrhovaných predbežných opatrení utrpí vážnu a nenapraviteľnú ujmu.
It follows from all of the foregoing that the applicant has not demonstrated the requisite prima facie case and the need for interim measures to prevent an imminent risk of serious and irreparable harm.
Z uvedeného vyplýva, že žalobca nepreukázal opodstatnenosť svojho návrhu fumus boni iuris a potrebu nariadenia predbežných opatrení na zabránenie vážnej a nenapraviteľnej ujmy.
The application for interim measures must therefore be rejected.
Návrh na nariadenie predbežného opatrenia je preto potrebné zamietnuť.
This is particularly so in light of the fact that, as results from the reasoning in paragraph 56 above, a particularly strong prima facie case and the existence of very serious and irreparable harm will have to be demonstrated before the required measures could be imposed on Ryanair, in view of the fact that those measures would have a serious impact on the rights and interests of Ryanair as a shareholder of Aer Lingus.
Je to tak najmä so zreteľom na skutočnosti, ako vyplýva zo zdôvodnenia v bode 56 vyššie, že predtým, ako by mohli byť uložené navrhované opatrenia voči Ryanairu, treba s ohľadom na to, že predbežné opatrenia by mali závažný dopad na práva a záujmy Ryanairu ako akcionára spoločnosti Aer Lingus, preukázať opodstatnenosť zjavného fumus boni iuris a existenciu veľmi vážnej a nenapraviteľnej ujmy.
The application for interim measures is dismissed.
Návrh na nariadenie predbežných opatrení sa zamieta.
Costs are reserved.
O trovách konania sa rozhodne v konaní vo veci samej.
Case T-236/06
Vec T-236/06
Landtag Schleswig-Holstein v Commission of the European Communities
Landtag Schleswig-Holstein proti Komisii Európskych spoločenstiev
(Actions for annulment — Access to documents — Regional parliament — Lack of capacity to be a party to legal proceedings — Inadmissibility)
„Žaloba o neplatnosť — Prístup k dokumentom — Regionálny parlament — Nedostatok procesnej spôsobilosti — Neprípustnosť“
Order of the Court of First Instance (Second Chamber), 3 April 2008 . . . . .
Uznesenie Súdu prvého stupňa (druhá komora) z 3. apríla 2008 . . . . . . . .
Actions for annulment — Natural or legal persons — Action brought by a regional authority(Art. 230, fourth para., EC)
Žaloba o neplatnosť — Fyzické alebo právnické osoby — Žaloba regionálneho orgánu(Článok 230 štvrtý odsek ES)
It follows that a regional parliament which does not have legal capacity under national law does not have the capacity to be a party to legal proceedings before the Community courts.
Z toho vyplýva, že regionálny parlament, ktorý nemá právnu subjektivitu podľa vnútroštátneho práva, nemá ani procesnú spôsobilosť pred súdom Spoločenstva.
Consequently, its action is inadmissible.
Jeho žaloba musí byť preto neprípustná.
Where actions are brought by sub-national territorial bodies, the Court assesses whether they have legal personality on the basis of national public law.
V prípade žalôb podaných podštátnymi územnými samosprávnymi celkami Súd prvého stupňa posudzuje existenciu právnej subjektivity žalobcu podľa vnútroštátneho verejného práva.
Community law cannot trespass on the constitutional independence of the Member States by deciding that their national public law bodies have legal personality, which could confer on them rights at Community level which they do not enjoy at national level.
Právo Spoločenstva totiž nemôže zasahovať do ústavnej samostatnosti členských štátov tým, že bude rozhodovať o existencii právnej subjektivity vnútroštátnych subjektov verejného práva, čo by mohlo viesť k tomu, že by týmto subjektom boli na úrovni Spoločenstva priznané práva, ktoré nemajú na vnútroštátnej úrovni.
(see paras 22, 30, 31)
(pozri body 22, 30, 31)
3 April 2008 *
UZNESENIE SÚDU PRVÉHO STUPŇA (druhá komora) z 3. apríla 2008 *
In Case T-236/06,
Vo veci T-236/06,
Landtag Schleswig-Holstein (Germany), represented by S. Laskowski and J. Caspar, applicant, v
Landtag Schleswig-Holstein (Nemecko), v zastúpení: S. Laskowski a J. Caspar, splnomocnení zástupcovia, žalobca, proti
Commission of the European Communities, represented by P. Costa de Oliveira and C. Ladenburger, defendant,
Komisii Európskych spoločenstiev, v zastúpení: P. Costa de Oliveira a C. Ladenburger, splnomocnení zástupcovia, žalovanej,
ORDER OF 3. 4.
UZNESENIE Z 3. 4.
ACTION for annulment of the Commission’s decisions of 10 March and 23 June 2006 refusing to grant the applicant access to document SEC(2005) 420 of 22 March 2005 containing a legal analysis of a draft framework decision, under discussion in the Council, on the retention of data processed and stored in connection with the provision of publicly available electronic communications services or of data on public communications networks for the purpose of prevention, investigation, detection and prosecution of criminal offences including terrorism,
2008 — VEC T-236/06 ktorej predmetom je žiadosť o zrušenie rozhodnutí Komisie z 10. marca a 23. júna 2006, ktorými bol žalobcovi odmietnutý prístup k dokumentu SEC(2005) 420 z 22. marca 2005, obsahujúcemu právnu analýzu návrhu rámcového rozhodnutia, prejednávaného Radou, ktorý sa týka uchovávania údajov spracovávaných a ukladaných v súvislosti s poskytovaním verejných služieb elektronických komunikácií alebo údajov vo verejných komunikačných sieťach za účelom predchádzania, vyšetrovania, odhaľovania a stíhania trestných činov vrátane terorizmu
THE COURT OF FIRST INSTANCE OF THE EUROPEAN COMMUNITIES (Second Chamber), composed of I. Pelikánová (Rapporteur), President, K. Jürimäe and S. Soldevila Fragoso, Judges,
SÚD PRVÉHO STUPŇA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV (druhá komora), v zložení: predsedníčka komory I. Pelikánová (spravodajkyňa), sudcovia K. Jürimäe a S. Soldevila Fragoso, tajomník: E. Coulon, vydal toto
Facts and procedure
Skutkové okolnosti a konanie
By email of 9 February 2006, the applicant, Landtag Schleswig-Holstein (the Parliament of the Land of Schleswig-Holstein), requested the Commission to grant it
Elektronickou poštou z 9. februára 2006 žalobca, Landtag Schleswig- Holstein, požiadal Komisiu o neobmedzený prístup k internému dokumentu Komisie
LANDTAG SCHLESWIG-HOLSTEIN v COMMISSION unlimited access to internal document SEC(2005) 420 of 22 March 2005, containing a legal analysis of a draft framework decision, under discussion in the Council, on the retention of data processed and stored in connection with the provision of publicly available electronic communications services or of data on public communications networks for the purpose of prevention, investigation, detection and prosecution of criminal offences including terrorism.
SEC(2005) 420 z 22. marca 2005, obsahujúcemu právnu analýzu návrhu rámcového rozhodnutia, prejednávaného Radou, ktorý sa týka uchovávania údajov spracovávaných a ukladaných v súvislosti s poskytovaním verejných služieb elektronických komunikácií alebo údajov vo verejných komunikačných sieťach na účel predchádzania, vyšetrovania, odhaľovania a stíhania trestných činov vrátane terorizmu.
By decision of 10 March 2006, the Director-General of the Commission’s Legal Service refused the request for unlimited access pursuant to Article 4(2) of Regulation (EC) No 1049/2001 of the European Parliament and of the Council of 30 May 2001 regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents (OJ 2001 L 145, p.
Generálny riaditeľ právnej služby Komisie rozhodnutím z 10. marca 2006 zamietol žiadosť o neobmedzený prístup podľa článku 4 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s.
By letter of 29 March 2006, the applicant made a confirmatory application pursuant to Article 7(2) of Regulation No 1049/2001, asking the Commission to reconsider its decision of 10 March 2006, and made a fresh request for unlimited access to document SEC(2005) 420 on the basis of the obligation of cooperation in good faith laid down in Article 10 EC.
Žalobca listom z 29. marca 2006 podal opakovanú žiadosť podľa článku 7 ods. 2 nariadenia č. 1049/2001, aby Komisia znovu preskúmala svoje rozhodnutie z 10. marca 2006, ako aj novú žiadosť o neobmedzený prístup k dokumentu SEC(2005) 420 z titulu povinnosti lojálnej spolupráce uvedenej v článku 10.
By letter of 23 June 2006, transmitted to the applicant by email on 26 June 2006, the Secretary-General of the Commission confirmed the decision of 10 March 2006 and rejected the fresh request of 29 March 2006.
Generálny sekretár Komisie listom z 23. júna 2006, doručeným žalobcovi elektronickou poštou 26. júna 2006, potvrdil rozhodnutie z 10. marca 2006 a zamietol novú žiadosť z 29. marca 2006.
2008 — CASE T-236/06
2008 — VEC T-236/06
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 1 September 2006, the applicant brought the present action.
Návrhom podaným do kancelárie Súdu prvého stupňa 1. septembra 2006 žalobca podal prejednávanú žalobu.
On the same day, the applicant brought an action before the Court of Justice, registered as Case C-406/06, putting forward the same subject-matter and the same pleas in law.
Ten istý deň podal na Súdnom dvore žalobu, ktorá mala rovnaký predmet a bola založená na rovnakých žalobných dôvodoch a ktorá bola zaregistrovaná pod číslom C-406/06.
The Republic of Finland and the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland applied to intervene on 28 November and 14 December 2006 respectively.
Fínska republika podala 28. novembra 2006 svoj návrh na vstup vedľajšieho účastníka do konania a Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska podalo 14. decembra 2006 svoj návrh na vstup vedľajšieho účastníka do konania.
The applicant submitted its observations on the applications to intervene on 10 January 2007.
Žalobca predložil pripomienky k návrhom na vstup vedľajších účastníkov do konania 10. januára 2007.
By order of 8 February 2007 in Case C-406/06 Landtag Schleswig-Holstein v Commission (not published in the ECR), the Court of Justice remitted that case to the Court of First Instance, where it was registered as Case T-68/07.
Súdny dvor uznesením z 8. februára 2007 Landtag Schleswig-Holstein/Komisia (C-406/06, neuverejnené v Zbierke) postúpil vec C-406/06 Súdu prvého stupňa, kde bola zaregistrovaná pod číslom T-68/07.
By order of 14 June 2007 in Case T-68/07 Landtag Schleswig-Holstein v Commission (not published in the ECR), the Court, before which the present case was already pending, dismissed the application in Case T-68/07 as manifestly inadmissible on the ground of lis alibi pendens, stating that the other questions of admissibility which it raised had not been considered (Case T-68/07 Landtag Schleswig-Holstein v Commission, paragraph 17).
Uznesením zo 14. júna 2007 Landtag Schleswig-Holstein/Komisia (T-68/07, neuverejnené v Zbierke), Súd prvého stupňa, na ktorom už bola podaná žaloba v prejednávanej veci, zamietol žalobu vo veci T-68/07 ako zjavne neprípustnú z dôvodu prekážky začatého konania, pričom upresnil, že ostatné otázky prípustnosti, ktoré boli vznesené, neboli preskúmané (uznesenie zo 14. júna 2007, Landtag Schleswig-Holstein/Komisia, už citované, bod 17).
By a separate document lodged at the Registry of the Court of First Instance on 5 February 2007, the Commission raised an objection of inadmissibility in regard to the present case under Article 114(1) of the Rules of Procedure of the Court of First Instance.
Samostatným podaním podaným do kancelárie Súdu prvého stupňa 5. februára 2007 Komisia vzniesla námietku neprípustnosti proti prejednávanej žalobe na základe článku 114 ods. 1 Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa.
The applicant filed its observations on that objection of inadmissibility on 20 March 2007.
Žalobca podal 20. marca 2007 k tejto námietke neprípustnosti svoje pripomienky.
The Commission claims that the Court should:
Komisia navrhuje, aby Súd prvého stupňa:
The applicant contends that the Court should:
Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:
— annul the Commission’s decisions of 10 March and 23 June 2006;
— zrušil rozhodnutia Komisie z 10. marca a 23. júna 2006,
Under Article 114(1) of the Rules of Procedure, the Court may, on the application of a party, rule on admissibility without considering the substance of the case.
Podľa článku 114 ods. 1 rokovacieho poriadku, ak niektorý účastník konania o to požiada, Súd prvého stupňa môže rozhodnúť o neprípustnosti pred prejednaním veci samej.
Under Article 114(3), unless the Court otherwise decides, the remainder of the proceedings is to be oral.
V súlade s odsekom 3 toho istého článku sa námietka neprípustnosti ďalej prejednáva v rámci ústnej časti konania, ak Súd prvého stupňa nerozhodne inak.
In the present case, the Court considers that it has sufficient information from the documents in the case and that it is not necessary to hear oral argument from the parties.
V predmetnej veci sa Súd prvého stupňa domnieva, že je o skutkovom stave sporu dostatočne informovaný na základe spisu a že nie je potrebné pristúpiť k vypočutiu ústnych vysvetlení účastníkov konania.
The Commission raises two pleas of inadmissibility alleging, first, the applicant’s lack of capacity to be a party to legal proceedings and, second, that the applicant is not validly represented by the two agents who signed the application.
Komisia vzniesla dve prekážky týkajúce sa neprípustnosti konania, ktoré sú založené jednak na nedostatku procesnej spôsobilosti žalobcu a jednak na neplatnom zastupovaní žalobcu dvoma splnomocnencami, ktorí podpísali žalobu.
It must first be considered whether the applicant has capacity to be a party to legal proceedings.
Je potrebné najprv preskúmať, či žalobca má procesnú spôsobilosť.
The Commission contends that, in German public law, which is the only law relevant, Landtag Schleswig-Holstein indisputably does not have a legal personality of its own.
Komisia tvrdí, že podľa nemeckého práva, ktoré je jediným relevantným, je nepochybné, že Landtag Schleswig-Holstein nemá žiadnu vlastnú právnu subjektivitu.
Only the region, the Land of Schleswig-Holstein, as a regional authority, has legal personality under German public law, whereas the applicant is merely one of its institutions.
Podľa nemeckého verejného práva iba spolková krajina Land Schleswig-Holstein predstavuje ako územný samosprávny celok právnickú osobu, zatiaľ čo žalobca je iba jedným z jeho orgánov.
In the Commission’s view, the position of regional parliaments in regard to Article 230 EC cannot be more favourable that that of the national parliaments of the Member States.
Podľa Komisie nemôže byť postavenie regionálnych parlamentov, so zreteľom na uplatnenie článku 230 ES, priaznivejšie, ako postavenie národných parlamentov členských štátov.
It is generally accepted that national parliaments do not have a right to be parties to legal proceedings independent of that of the Member States, since as institutions of the Member States they are part of the legal person which each State constitutes.
Je všeobecne prípustné, že národné parlamenty nemôžu uplatňovať aktívnu legitimáciu nezávislú od aktívnej legitimácie členských štátov preto, lebo ako orgány členských štátov sú súčasťou právnickej osoby, ktorú tvorí každý štát.
The ‘partial legal capacity’ claimed by the applicant cannot, in the Commission’s view, give it the status of a legal person.
„Čiastočná právna spôsobilosť“, ktorej sa dovoláva žalobca, mu podľa Komisie nemôže priznávať štatút právnickej osoby.
The provisions of national law cited by the applicant certainly give it the capacity to be a party to legal proceedings and to bring actions in internal constitutional disputes in the Land of Schleswig-Holstein.
Ustanovenia vnútroštátneho práva citované žalobcom mu určite priznávajú spôsobilosť byť účastníkom konania a procesnú spôsobilosť v ústavných sporoch v rámci Land Schleswig-Holstein.
However, such disputes are merely internal disputes between the institutions of a regional authority and not the defence in legal proceedings of that authority in regard to third parties.
Tu sa však jedná iba o vnútorné spory v rámci územného samosprávneho celku medzi rôznymi orgánmi tohto celku a nie o obranu tohto celku voči tretej osobe.
In the latter case, German law permits only the Land itself, and not one of its institutions, to bring legal proceedings.
V poslednom uvedenom prípade nemecké právo zmocňuje iba samotnú spolkovú krajinu k podaniu žaloby a nie individuálny orgán tejto spolkovej krajiny.
Similarly, the organisational autonomy granted to the regional parliament under the constitution of the Land is valid only within the Land and in regard to its other institutions, but not outside it.
Taktiež organizačná samostatnosť priznaná národnému parlamentu podľa ústavy spolkovej krajiny je platná iba v tejto spolkovej krajine a voči ostatným orgánom tejto spolkovej krajiny, ale nie mimo túto spolkovú krajinu.
The Commission concludes that the applicant does not have the capacity to be a party to legal proceedings and that the action should be dismissed as manifestly inadmissible.
Komisia preto dospela k záveru, že žalobca nemá procesnú spôsobilosť a že žaloba musí byť zamietnutá ako zjavne neprípustná.
Moreover, the action cannot be reinterpreted as having been brought by the Land itself, represented by Landtag Schleswig-Holstein, because the latter has clearly expressed its wish, both in the way in which it has designated itself as applicant and in the entire text of its application, to act in its own name.
Okrem toho žaloba nemôže byť vykladaná ako žaloba podaná samotnou spolkovou krajinou, zastúpenou Landtag Schleswig-Holstein preto, lebo tento orgán tým, že sa označuje ako žalobca, ako aj celým znením žaloby, jasne vyjadruje svoju vôľu konať vo svojom vlastnom mene.
In reply to the Commission’s arguments, the applicant points out that, in its order in Case C-406/06 Landtag Schleswig-Holstein v Commission (paragraph 9), the Court of Justice expressly recognised its legal personality in the following terms:
Ako odpoveď na tvrdenia Komisie žalobca zdôrazňuje, že Súdny dvor vo svojom už citovanom uznesení z 8. februára 2007, Landtag Schleswig-Holstein/Komisia, bod 9, výslovne uznal právnu subjektivitu takto:
‘On the other hand, in accordance with the Court’s caselaw concerning the right of action of regions and other local authorities … Landtag Schleswig-Holstein must be regarded as a legal person entitled to bring an action before the Court of First Instance against decisions addressed to it or which, although in the form of a regulation or a decision addressed to another person, are of direct and individual concern to it, pursuant to the fourth paragraph of Article 230 EC.’
„Naopak, podľa judikatúry Súdneho dvora týkajúcej sa aktívnej legitimácie regiónov a iných územných samosprávnych celkov…, musí byť Landtag Schleswig-Holstein považovaný za právnickú osobu, ktorá môže podľa článku 230 štvrtého odseku ES podať žalobu na Súd prvého stupňa proti rozhodnutiam, ktoré sú mu určené alebo proti rozhodnutiam, ktoré, aj keď vydané vo forme nariadenia alebo rozhodnutia určeného inej osobe, sa ho dotýkajú priamo a osobne.“
It concludes that the first plea of inadmissibility raised by the Commission must be rejected.
Z toho vyvodzuje, že prvú námietku neprípustnosti vznesenú Komisiou je potrebné zamietnuť.
In its application, the applicant also claims that it fulfils the criteria for the independent Community concept of a legal person developed by the Community judicature.
Vo svojej žalobe žalobca okrem toho tvrdí, že zodpovedá kritériám samostatného pojmu Spoločenstva „právnická osoba“, rozvinutého súdmi Spoločenstva.
Pursuant to that case-law, the applicant will have capacity to bring legal proceedings if it has the characteristic attributes of legal personality.
Podľa tejto judikatúry by pre uznanie aktívnej legitimácie postačovalo, aby žalobca mal charakteristické znaky právnej subjektivity.
The applicant deduces from the order of the Court of Justice in Case 15/63 Lassalle v Parliament [1964] ECR 50, at p.
Žalobca z uznesenia Súdneho dvora zo 14. novembra 1963 Lassalle/Parlament (15/63, Zb. s.
51, that those attributes include independence and responsibility, even if limited, which has already led the Community judicature to recognise that local and regional authorities under public law, such as the German Länder and municipalities, have the capacity to bring legal proceedings under the fourth paragraph of Article 230 EC.
97, 100) vyvodzuje, že sa jedná najmä o samostatnosť a zodpovednosť, aj keď obmedzené, čo už viedlo súdy Spoločenstva k priznaniu aktívnej legitimácie podľa článku 230 štvrtého odseku ES územným samosprávnym orgánom verejného práva, akými sú nemecké spolkové krajiny a obce.
The applicant adds that as the highest institution elected by the people in the Land of Schleswig-Holstein, it is of the same rank as the other highest institutions of the Land, in particular its government.
Žalobca dodáva, že ako najvyšší orgán volený ľudom v Land Schleswig-Holstein sa nachádza v rovnakom postavení ako ostatné najvyššie štátne orgány tejto spolkovej krajiny, najmä jej vláda.
Landtag Schleswig-Holstein has partial legal capacity because the constitution of the Land grants it organisational independence, permitting it to constitute itself, organise itself and determine its procedure.
Landtag Schleswig-Holstein má čiastočnú právnu spôsobilosť preto, lebo ústava spolkovej krajiny mu priznáva organizačnú samostatnosť, ktorá mu umožňuje ustanoviť sa, sám sa organizovať a stanoviť svoj rokovací poriadok.
In constitutional matters, the applicant has the capacity to bring legal proceedings or be a party before the Bundesverfassungsgericht (Federal Constitutional Court) and the Landesverfassungsgericht (Constitutional Court of the Land).
Žalobca má procesnú spôsobilosť alebo spôsobilosť byť účastníkom konania pre ústavné spory pred Bundesverfassungsgericht (Nemecký spolkový ústavný súd) a Landesverfassungsgericht (Krajinský ústavný súd).
Finally, the applicant claims that, in the same way as the Land of Schleswig-Holstein, it has the capacity to be a party to the present proceedings, because, pursuant to the second sentence of Article 14(3) of the constitution of the Land of Schleswig-Holstein, the president of the Landtag directly represents the Land of Schleswig-Holstein in all the legal acts and legal disputes of the Landtag. To that extent, the
Nakoniec žalobca tvrdí, že má rovnako ako Land Schleswig-Holstein procesnú spôsobilosť v prejednávanej veci preto, lebo podľa druhej vety článku 14 ods. 3 ústavy Land Schleswig-Holstein predseda krajinského parlamentu zastupuje priamo Land Schleswig-Holstein vo všetkých právnych úkonoch a sporoch krajinského
Consequently, whether the applicant has legal personality must be considered in the light of German national law.
Preto existencia právnej subjektivity žalobcu musí byť preskúmaná vo vzťahu k vnútroštátnemu nemeckému právu.
Community law cannot trespass on the constitutional independence of the Member States by deciding that their national public-law bodies have legal personality, which could confer on them rights at Community level which they do not enjoy at national level.
Právo Spoločenstva totiž nemôže zasahovať do ústavnej samostatnosti členských štátov tým, že bude rozhodovať o existencii právnej subjektivity vnútroštátnych subjektov verejného práva, čo by mohlo viesť k tomu, že by týmto subjektom boli na úrovni Spoločenstva priznané práva, ktoré nemajú na vnútroštátnej úrovni.