natgillin/translations-raw huggingface dataset:
That percentage falls to 1.5% for output tax or input tax which exceeds EUR 200 000 and 1% for amounts over EUR 300 000 and, where application of the provision entails payment of a sum in excess of EUR 11 600 000, the portion exceeding that figure is reduced by 80%.
Tento podiel sa znižuje na 1,5 % v prípade dane na výstupe alebo na vstupe, ktorej výška presahuje 200 000 eur, a 1 % pre sumy presahujúce 300 000 eur a v prípadoch, keď na základe uvedeného ustanovenia treba zaplatiť sumu presahujúcu 11 600 000 eur sa časť presahujúca uvedenú sumu znižuje o 80 %.
Article 9(6) however sets a minimum figure for each year’s payments of EUR 500 where turnover does not exceed EUR 50 000, EUR 600 where turnover is between EUR 50 000 and EUR 180 000, and EUR 700 where turnover exceeds EUR 180 000.
Článok 9 ods. 6 však stanovuje minimálnu platbu 500 eur za každé obdobie v prípade obratu do 50 000 eur, 600 eur v prípade obratu od 50 000 eur do 180 000 eur a 700 eur v prípade obratu vyššieho ako 180 000 eur.
13 — The arrangement is referred to as a ‘condono tombale’ (‘graveyard amnesty’), presumably because tax debts are ‘dead and buried’.
13 — Toto ustanovenie je označované za „condono tombale“ („náhrobná amnestia“), zrejme preto, lebo daňové dlhy sú „mŕtve a pochované“.
Article 9(12) allows payment in two equal instalments where the amount payable
Článok 9 ods. 12 povoľuje zaplatenie v dvoch rovnako vysokých splátkach, pokiaľ splatná suma presahuje 3 000 eur v prípade
Pre-litigation procedure exceeds EUR 3 000 for individuals or EUR 6 000 for others.
Konanie pred podaním žaloby fyzických osôb a 6 000 eur v ostatných prípadoch.
Those who have used the confidential procedure may escape any verification other than that of the consistency of their supplementary declarations.
Tí, ktorí využili dôverný postup, nepodliehajú nijakým iným kontrolám, iba kontrolám týkajúcim sa súladu ich dodatočných priznaní.
Considering that Articles 8 and 9 of the 2003 Finance Law were incompatible with Articles 2 and 22 of the Sixth Direct- ive, the Commission sent Italy a letter of formal notice pursuant to Article 226 EC on 19 December 2003.
Keďže Komisia sa domnievala, že články 8 a 9 finančného zákona boli nezlučiteľné s článkami 2 a 22 šiestej smernice, zaslala 19. decembra 2003 Talianskej republike výzvu podľa článku 226 ES.
Italy replied on 30 March 2004, denying any incompatibility.
Talianska republika odpovedala 30. marca 2004 a spochybnila akúkoľvek nezlučiteľnosť.
Unsatisfied, the Commission sent a reasoned opinion on 13 October 2004, enjoining Italy to comply within two months.
Pretože Komisiu odpoveď neuspokojila, zaslala Talianskej republike 13. októbra 2004 odôvodnené stanovisko a vyzvala ju, aby tomuto stanovisku vyhovela v lehote dvoch mesiacov.
Italy replied on 31 January 2005, still denying any incompatibility.
Talianska republika odpovedala 31. januára 2005, pričom naďalej popierala akúkoľvek nezlučiteľnosť.
The Commission brought the present action on 8 March 2006.
Komisia podala prejednávanú žalobu 8. marca 2006.
Declaration sought
Navrhované určenie
It excludes the application of the whole article in cases where, when the law came into effect, (a) a reassessment had already been issued, or (b) criminal proceedings for evasion had already been brought, in respect of a particular tax year.
Vylučuje uplatnenie celého článku v prípadoch, keď v momente nadobudnutia účinnosti zákona a) bol už vydaný dodatočný výmer alebo b) bolo už začaté trestné konanie týkajúce sa daňového úniku v súvislosti s určitým zdaňovacím obdobím.
However, it adds a further exclusion in cases where (c) the taxable person failed to submit any return for any of the tax years covered.
Pridáva však ďalšiu výnimku, keď c) zdaniteľná osoba nepredložila priznanie za žiadne z dotknutých zdaňovacích období.
Article 9(15) limits the exclusions in Article 9(14)(a) and (b) to the tax years to which they apply.
Článok 9 ods. 15 obmedzuje oslobodenia uvedené v článku 9 ods. 14 písm. a) a b) na zdaňovacie obdobia, na ktoré sa vzťahuje.
It states that there is to be no automatic settlement on the basis of data which do not correspond to those in the return submitted.
Stanovuje, že automatické vyrovnanie nemožno uskutočniť na základe údajov, ktoré nezodpovedajú údajom uvedeným v podanom daňovom priznaní.
Finally, it rules out any reimbursement of sums already paid, which are to be considered advances on tax due.
Napokon vylučuje akékoľvek vrátenie už zaplatených súm, ktoré treba považovať za preddavok na splatné dane.
The Commission asks the Court to declare that, by explicitly providing in Ar -ticles 8 and 9 of Law No 289 of 27 December 2002 (Finance Law for 2003) for a general waiver of verification operations on taxable transactions effected in the course of a series of tax years, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Articles 2 and 22 of the Sixth Directive in conjunction with Article 10 of the EC Treaty.
Komisia navrhuje, aby Súdny dvor určil, že Talianska republika si tým, že výslovne a všeobecne stanovila v článkoch 8 a 9 zákona č. 289 z 27. decembra 2002 (finančný zákon na rok 2003), že sa vzdáva overovania zdaniteľných plnení uskutočnených v priebehu niekoľkých zdaňovacích období, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 2 a 22 šiestej smernice v spojení s člán -kom 10 ES.
It also asks for an order that Italy pay the costs of the proceedings.
Takisto požaduje, aby bola Talianska republika zaviazaná na náhradu trov konania.
Italy contends that the application should be dismissed and the Commission ordered to pay the costs.
Talianska republika požaduje, aby bola žaloba zamietnutá a aby bola Komisii uložená náhrada trov konania.
There are a number of interlinked issues disputed between the parties in this case, which I propose to deal with under the following headings: (i) the nature and extent of the obligations imposed on the Member States by Articles 2 and 22 of the Sixth Directive, with particular regard to the supervision and enforcement of compliance by taxable persons; (ii) the practical effect of the disputed amnesty provisions, viewed in the light of those obligations; (iii) the significance in that regard of the various limitations on the amnesty provisions; and (iv) the relative effectiveness of the amnesty provisions, in particular in terms of use of resources compared with amounts recovered, the latitude available to the Member States in the administration of VAT, and the extent to which the amnesty provisions fall within that latitude.
Prejednávaná vec sa týka niekoľkých navzájom súvisiacich otázok, ktoré sú medzi účastníkmi konania sporné a ktoré navrhujem preskúmať pod nasledujúcimi názvami: i) povaha a rozsah povinností, ktoré členským štátom ukladajú články 2 a 22 šiestej smernice, najmä s ohľadom na preverovanie a vynucovanie plnenia povinností zdaniteľnými osobami; ii) praktický dosah sporných ustanovení o amnestii v tejto súvislosti; iii) význam rôznych spôsobov obmedzení ustanovení o amnestii a iv) relatívna účinnosť ustanovení o amnestii, osobitne s ohľadom na použité zdroje v porovnaní s vybratými sumami, priestor pre voľnú úvahu, ktorým členské štáty disponujú v súvislosti so správou DPH, a miera, v akej ustanovenia o amnestii patria do tohto priestoru.
Italy submits that the Commission introduced a new complaint in the reasoned opinion, relating to breach of the principle of VAT neutrality and distortion of competition as a result of the contested provisions.
Talianska republika tvrdí, že Komisia v odôvodnenom stanovisku uviedla nový dôvod týkajúci sa porušenia zásady neutrality DPH a narušenia hospodárskej súťaže, ktoré vyplývajú zo sporných ustanovení.
The Commission replies that it was merely recalling, in response to Italy’s arguments, the Court’s caselaw on the matter, which is relevant when assessing an alleged infringement of Articles 2 and 22 of the Sixth Directive.
Komisia namieta, že v odpovedi na tvrdenia Talianskej republiky iba pripomenula judikatúru Súdneho dvora v tejto veci, ktorá je relevantná na účely posúdenia tvrdeného porušenia článkov 2 a 22 šiestej smernice.
Although it would be possible — and interesting — to explore a number of other more general issues relating to the legality and/or desirability of VAT amnesties, some of which have been touched upon in the course of the proceedings, I do not feel that it would be helpful for the Court to address those general issues in any great detail in order to decide whether the particular provisions to which the Commission objects are in compliance with the Sixth Directive.
Hoci by bolo možné — a zaujímavé — preskúmať iné všeobecnejšie otázky týkajúce sa zákonnosti, resp. vhodnosti amnestií DPH, z ktorých niektoré boli spomenuté v priebehu konania, nedomnievam sa, že by bolo užitočné, aby sa Súdny dvor podrobnejšie zaoberal týmito všeobecnými otázkami s cieľom rozhodnúť, či sú konkrétne ustanovenia vytýkané Komisiou v súlade so šiestou smernicou.
I shall confine my analysis therefore essentially to those aspects which are relevant to the dec -laration sought, referring to the broader issues only as background considerations.
Obmedzím teda svoju analýzu v zásade na také aspekty, ktoré sú relevantné z hľadiska požadovaného určenia, a všeobecnejšie otázky uvediem iba na pozadí prejednávanej veci.
Obligations imposed by the Sixth Directive
Povinnosti uložené šiestou smernicou
The Court has moreover held that the Sixth Directive must be interpreted in compliance with the principle of fiscal neutrality inherent in the common system of VAT, 17in accordance with which economic operators carrying out the same transactions may not be treated differently in relation to the levying of VAT. 18
Súdny dvor navyše rozhodol, že šiesta smernica sa má vykladať v súlade so zásadou daňovej neutrality, ktorá je vlastná spoločnému systému DPH 17a ktorá bráni tomu, aby bolo pri výbere DPH zaobchádzané rozdielne s hospodárskymi subjektmi, ktoré uskutočňujú rovnaké operácie. 18
I agree with the Commission’s presentation of the obligations imposed by the Sixth Directive both on individual taxable persons and on the Member States.
Domnievam sa, že Komisia správne opísala povinnosti, ktoré zdaniteľným osobám a členským štátom ukladá šiesta smernica.
Indeed, Italy appears also to accept the essentials of that presentation, although it maintains that the details of enforcement and collection are matters for the Member States.
Vlastne sa zdá, že Talianska republika tiež súhlasí so základnými bodmi uvedeného opisu, napriek tomu, že tvrdí, že stanovenie pravidiel týkajúcich sa vynucovania plnenia povinností a výberu daní prináleží členským štátom.
The Commission’s position may be summarised and restated as follows.
Názor Komisie možno zhrnúť a opísať nasledujúcim spôsobom.
The specific obligations imposed by Article 22 of the Sixth Directive are designed to ensure that national authorities have at their disposal all necessary information to ensure that VAT is levied and collected under the supervision of the tax authorities.
Účelom konkrétnych povinností uložených článkom 22 šiestej smernice je zabezpečiť, aby mali vnútroštátne orgány k dispozícii všetky informácie potrebné na zaistenie výberu DPH a jej kontrolu daňovými orgánmi.
19Those obligations are the corollary of the requirement in Article 2 that (in the absence of a specific exemption) all transactions within its scope must be taxed.
19Uvedené povinnosti vyplývajú
From the preamble to the Sixth Direct- ive it is clear that the Communities’ own resources ‘include those accruing from VAT and obtained by applying a common rate of tax on a basis of assessment determined in a uniform manner according to Community rules’; 14that ‘it should be ensured that the common system of turnover taxes is nondiscriminatory as regards the origin of goods and services, so that a common market permitting fair competition and resembling a real internal market may ultimately be achieved’; 15and that ‘the obligations of taxpayers must be harmonised as far as possible so as to ensure the necessary safeguards for the collection of taxes in a uniform manner in all the Member States’. 16
Z preambuly šiestej smernice vyplýva, že medzi „vlastné zdroje“ Spoločenstva „patria aj prostriedky nadobudnuté z dane z pridanej hodnoty a získané použitím spoločnej daňovej sadzby na základe jednotného spôsobu jej stanovenia v súlade s pravidlami spoločenstva“, 14že sa musí „zabezpečiť, aby spoločný systém daní z obratu nebol diskriminačný z pohľadu pôvodu tovaru a služieb a aby tak spoločný trh umožňoval bezpodmienečné dosiahnutie zdravej súťaže a porovnávanie so skutočným vnútorným trhom“ 15a že „povinnosti daňových poplat- z pravidla uvedeného v článku 2, že predmetom dane (pokiaľ neexistuje konkrétna výnimka) musia byť všetky plnenia patriace do jeho pôsobnosti. Ide o všeobecné pravidlo, od ktorého sa žiaden členský štát nemôže jednostranne odchýliť.
17 — See, for example, Case C-280/04 Jyske Finans [2005] ECR I-10683, paragraph 36.
17 — Pozri napríklad rozsudok z 8. decembra 2005, Jyske Finans, C-280/04, Zb. s. I 10683, bod 36.
18 — Case C-382/02 Cimber Air [2004] ECR I-8379, paragraph 24.
18 — Rozsudok zo 16. septembra 2004, Cimber Air, C-382/02, Zb. s. I-8379, bod 24.
19 — See, for example, Case C-85/95 Reisdorf [1996] ECR I-6257, paragraph 24; Case C-141/96 Langhorst [1997] ECR I-5073, paragraphs 17 and 28.
14 — Druhé odôvodnenie; odôvodnenie č. 8 v preambule smernice 2006/112/ES.
8 in the preamble to
I-6257, bod 24, a zo 17. septembra 1997, Langhorst, C-141/96, Zb. 1997 s. I-5073, body 17 a 28.
14 — Second recital; Directive 2006/112.
15 — Štvrté odôvodnenie, ktoré nie je uvedené v preambule smernice 2006/112/ES.
15 — Fourth recital; not in the preamble to Directive 2006/112.16 — 14th recital; recital 45 in the preamble to Directive 2006/112.
16 — Štrnáste odôvodnenie, odôvodnenie č. 45 v preambule smernice 2006/12/ES.
21 — Article 395 of Directive 2006/112.
21 — Článok 395 smernice 2006/112/ES.
— there are no significant variations in the treatment of taxable persons either within a single Member State or between Member States.
— neexistovali žiadne podstatné rozdiely v zaobchádzaní so zdaniteľnými osobami buď v rámci jedného členského štátu, alebo medzi členskými štátmi.
Each Member State is thus under an obligation to take all legislative and administrative steps to ensure that VAT is collected in full in its territory in the same way as in other Member States.
Každý členský štát teda musí prijať všetky legislatívne a správne opatrenia, aby zaistil, že DPH bude na jeho území vyberaná v plnej výške rovnakým spôsobom ako v iných členských štátoch.
Although the obligation is not explicitly set out in the Sixth Directive, it is a necessary inference from the whole of that measure, from Article 10 EC and from the Court’s caselaw.
Hoci táto povinnosť nie je v šiestej smernici výslovne uvedená, je nevyhnutným dôsledkom celého znenia uvedeného opatrenia, článku 10 ES a judikatúry Súdneho dvora.
22 And, whilst harmon -isation is not total and certain administrative aspects are of necessity left to the competence of the Member States, the obligations under Article 22 of the Sixth Directive do imply detailed harmonisation at the legislative level.
22 Aj keď harmonizácia nie je v tejto oblasti úplná a niektoré správne aspekty boli ponechané v pôsobnosti členských štátov, z povinností stanovených článkom 22 šiestej smernice vyplýva existencia podrobnej harmonizácie na legislatívnej úrovni.
Italy does not deny that Member States are required to oversee and verify, to the extent of their available resources, compliance with the VAT rules by taxable persons.
Talianska republika nespochybňuje, že členské štáty sú v závislosti od použiteľných zdrojov povinné kontrolovať a overovať dodržovanie predpisov o DPH zdaniteľnými osobami.
It denies however that the disputed provisions overstep the bounds of the legitimate latitude accorded to them in the exercise of those functions.
Popiera však, že sporné ustanovenia prekračujú priestor pre voľnú úvahu, ktorý je im priznaný v súvislosti s výkonom týchto funkcií.
Consequently, it is necessary first to examine the practical effects of those provisions.
Je teda potrebné preskúmať najprv praktické účinky uvedených ustanovení.
Pursuant to that harmonisation, Member States are responsible for verifying tax returns, accounts and other relevant documents, and for calculating and collecting the tax due.
Podľa tejto harmonizácie zodpovedajú členské štáty za overovanie daňových priznaní, účtovných závierok a iných relevantných dokumentov a za výpočet a výber dlžnej dane.
They have a certain latitude as to how most effectively and most equitably to deploy the resources at their disposal when applying the tax, at least on a case-by-case basis, but that latitude is limited in any event by the need to ensure that
Majú určitý priestor pre voľnú úvahu, pokiaľ ide o najúčelnejšie a najspravodlivejšie použitie zdrojov, ktoré majú k dispozícii pri uplatňovaní dane, prinajmenšom v jednotlivých prípadoch, ale tento priestor pre voľnú úvahu je v každom prípade obmedzený potrebou zaistiť, aby
— the Community’s own resources are collected efficiently, and
— boli vlastné zdroje Spoločenstva efektívne vyberané a
22 — Both Italy and the Commission have cited Case C-128/05 Commission v Austria [2006] ECR I-9265, in which the Court found that Austria was in breach of its obligations by excluding certain international transport operators entirely from VAT obligations.
22 — Taliansko aj Komisia uvádzajú vec Komisia/Rakúsko, C-128/05 (rozsudok z 28. septembra 2006, Zb. s. I-9265), v ktorej Súdny dvor určil, že Rakúska republika si tým, že zbavila niektorých prevádzkovateľov medzinárodnej prepravy v plnom rozsahu povinností v oblasti DPH, porušila svoje povinnosti.
See also Case C-228/05 Stradasfalti [2006] ECR I-8391, especially at paragraph 66; in that case, the Court stressed that Italy could not unilaterally impose on taxable persons a derogation from the right to deduct.
Takisto pozri rozsudok zo 14. septembra 2006, Stradasfalti, C-228/05, Zb. s. I-8391, bod 66; v tejto veci Súdny dvor zdôraznil, že Taliansko nemôže jednostranne stanoviť výnimku z práva zdaniteľných osôb na odpočet.
The Commission submits that the contested provisions replace the normal legal relationships surrounding VAT liability with new relationships which definitively extinguish that liability, substituting for it a different obligation to pay amounts quite unrelated to those which should have been assessed and accounted for under the normal VAT rules.
Komisia tvrdí, že sporné ustanovenia nahrádzajú bežné ustanovenia, ktoré sú spojené s povinnosťou platiť DPH, novými vzťahmi, ktoré uvedenú povinnosť úplne rušia, nahrádzajúc ju inou povinnosťou platiť sumy, ktoré vôbec nesúvisia s tými, ktoré by mali byť vypočítané a deklarované podľa normálnych pravidiel o DPH.
It describes the amnesty as a ‘general, indiscriminate and prior’ renunciation of the right of verification and reassessment, whereas under the directive any
Opisuje amnestiu ako „všeobecné, nerozlišujúce a predchádzajúce“ vzdanie sa práva na overenie a dodatočné vyrubenie dane,
COMMISSION v ITALY amnesty arrangement with taxable persons should be decided on a case-by-case basis.
KOMISIA/TALIANSKO pričom podľa smernice by akékoľvek oslobodenie zdaniteľných osôb malo byť posúdené z prípadu na prípad.
Furthermore, there is serious disruption of the principle of VAT neutrality and of equality of treatment as between taxable persons.
Navyše dochádza k vážnemu narušeniu zásady neutrality DPH a rovnosti zaobchádzania so zdaniteľnými osobami.
VAT due on the additional amount (subject to a minimum of EUR 300) and (b) he gains immunity from any further reassessment of his output tax for that year, up to a limit of twice the amount of the additional VAT now paid.
pôvodne, a) musí zaplatiť sumu, ktorá zodpovedá dlžnej DPH z dodatočne priznanej hodnoty (najmenej však 300 eur), a b) získa imunitu proti akémukoľvek neskoršiemu vyrubeniu jeho dane na výstupe za dané obdobie, a to až do výšky dvojnásobku sumy dodatočnej DPH, ktorá už bola zaplatená.
It has to be acknowledged that the provisions are complex, and the parties have in the course of the proceedings disagreed over their practical effects.
Treba pripomenúť, že uvedené ustanovenia sú zložité a že účastníci sa v priebehu konania úplne nezhodli, pokiaľ ide o ich praktické účinky.
However, in the light of their answers to requests from the Court for more precise information, I believe those effects may be summarised as follows.
Podľa toho, ako odpovedali na žiadosti Súdneho dvora o presnejšie informácie, sa však domnievam, že uvedené účinky možno zhrnúť nasledujúcim spôsobom.
The Article 9 procedure leads to different results depending on whether a return had originally been filed or not, and on the amount of input VAT deducted.
Postup stanovený v článku 9 vedie k odlišným výsledkom podľa toho, či priznanie bolo, alebo nebolo podané, a podľa výšky odpočítanej DPH na vstupe.
However, a payment must be made in respect of each of the years concerned (whether a return was filed for that year or not, and whether any such return was accurate or not), and no further deductions are possible.
Platba však musí byť zaplatená za každé z dotknutých období (bez ohľadu na to, či bolo, alebo nebolo za toto obdobie podané priznanie a či takéto priznanie bolo správne, alebo nie) a žiadne ďalšie odpočty nie sú možné.
For years in respect of which a return was filed, the payment is equal to between 1 and 2% of the input VAT initially deducted plus between 1 and 2% of output VAT initially declared for the year, 23 subject to a minimum of EUR 500, 600 or 700, depending on the amount of turnover concerned.
Pokiaľ ide o obdobia, za ktoré bolo daňové priznanie podané, výška platby sa rovná hodnote od 1 % do 2 % pôvodne odpočítanej DPH na vstupe a hodnote od 1 % do 2 % pôvodne priznanej DPH na výstupe na tento rok, 23 minimálne však 500, 600 alebo 700 eur podľa výšky daného obratu.
For each year in respect of which no returns were originally filed, a flatrate sum of EUR 1 500 for individuals, and EUR 3 000 for companies, is payable, regardless of the actual amount of underdeclaration or non-declaration.
Za každé obdobie, za ktoré nebolo pôvodne podané daňové priznanie, sa zaplatí paušálna čiastka vo výške 1 500 eur v prípade fyzických osôb a 3 000 eur v prípade spoločností, bez ohľadu na skutočnú výšku čiastočne alebo úplne nepriznanej sumy.
If a taxable person has filed no VAT returns at all for any of the tax years in question, he cannot benefit from the amnesty under Articles 8(4) or 9.
Pokiaľ zdaniteľná osoba nepodala priznanie k DPH za žiadne z príslušných zdaňovacích období, nemôže využiť amnestiu podľa článku 8 ods. 4 a 9.
However, he may benefit from the amnesty provisions in either Article 8 or Article 9 if he has (a) filed (complete or incomplete) returns for any of the tax years in question but none for other years, or (b) filed returns for all of the tax years in question, but some or all of those returns are incomplete or inaccurate.
Môže však využiť ustanovenia o amnestii podľa článku 8 alebo 9, ak a) podala (úplné alebo neúplné) priznanie za ktorékoľvek z dotknutých zdaňovacích období, ale žiadne za ostatné zdaňovacie obdobia, b) podala priznanie za všetky dotknuté zdaňovacie obdobia, ale niektoré alebo všetky tieto daňové priznania boli neúplné alebo nesprávne.
On that basis, a taxable person using the procedure under Article 8 will pay an
Na základe uvedeného zdaniteľná osoba, ktorá využije postup podľa článku 8, zaplatí
23 — The percentage falls even lower for amounts payable in excess of EUR 11 600 000, which are reduced by 80% — thus to 0.2% of the input and/or output tax initially declared.
23 — Uvedené percento je ešte nižšie, pokiaľ ide o hodnoty, ktoré prekračujú 11 600 000 eur, ktoré sú znížené o 80% — teda na 0,2 % pôvodne priznanej dane na vstupe a/alebo na výstupe.