natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Last, in any event, in the absence of a reference point for the assessment of efficiency and a mechanism for comparing prices, the fourth Altmark condition relating to the need to determine the level of compensation by reference to the needs of an efficient undertaking, by including receipts and profits, is not fulfilled.
Napokon, v každom prípade, keď neexistuje východiskový bod na posúdenie efektívnosti, ani mechanizmus na porovnanie cien, nie je splnená štvrtá podmienka uvedená v rozsudku Altmark, bod 89 vyššie, týkajúca sa nevyhnutnosti určiť úroveň kompenzácie vo vzťahu k potrebám efektívneho podniku so zahrnutím príjmov a zisku.
The defendant replies that the applicants have neither demonstrated that the Commission had made a manifest error in assessing the proportionality of the RES nor established that the RES was manifestly disproportionate by reference to the objective of ensuring the functioning of the Irish PMI market in economically acceptable conditions (see paragraph 148 above).
Žalovaná k tomu uvádza, že žalobcovia nepreukázali ani to, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia proporcionality systému RES, ani to, že tento systém RES je zjavne neprimeraný cieľu zabezpečiť fungovanie írskeho trhu SZP za ekonomicky prijateľných podmienok (pozri bod 148 vyššie).
Furthermore, the defendant, supported by Ireland and by the VHI, challenges the argument that compensation under the RES
Navyše žalovaná, ktorú podporuje Írsko a VHI, popiera tvrdenie, že kompenzácia podľa RES nesúvisí s nákladmi vytváranými dodržiavaním povinností SZP. Platby RES súvisia
BUPA AND OTHERS v COMMISSION is not linked with the costs generated by compliance with the PMI obligations. The RES payments are linked to the costs generated by the differentials in risk profile — determined by age group and sex — between PMI insurers and do not exceed what is necessary to cover the costs incurred in discharging the PMI obligations.
BUPA A I./KOMISIA s nákladmi spôsobenými rozdielmi v rizikovom profile — určenými na skupinu podľa veku a pohlavia — medzi poisťovateľmi SZP a neprekračujú to, čo je nevyhnutné na pokrytie nákladov vynaložených pri plnení povinností SZP.
In that regard, the legislation governing the RES makes no reference to fixed and variable costs, receipts or profit margins.
V tomto ohľade sa právna úprava, ktorou sa riadi RES, netýka fixných a variabilných nákladov, príjmov alebo ziskových marží.
In effect, there is no precise correlation between receipts and risks, which would be contrary to the principle of community rating, which means that the premium should reflect the risk represented by the community and not by what may be an unrepresentative group of insured persons.
Neexistuje totiž presný vzájomný vzťah medzi príjmami a rizikami, keďže to odporuje zásade spoločnej tarifikácie, ktorá znamená, že poistné vyjadruje riziko, ktoré reprezentuje spoločnosť, a nie potenciálne málo reprezentatívna skupina poistencov.
Likewise, it is a requirement of the open enrolment and community rating obligations that PMI insurers are unable to take advantage of a risk portfolio that is more beneficial than that of other PMI insurers.
Rovnako povinnosti otvoreného vstupu a spoločnej tarifikácie vyžadujú, aby poisťovatelia SZP nemohli využívať portfólio rizík, ktoré je výhodnejšie ako portfólio iných poisťovateľov SZP.
The RES is thus necessary for the smooth operation of the community rating and to stimulate competition between PMI insurers, for all age classes, by means of commercial efforts, such as those devoted to marketing, quality of services, links with care providers or management efficiency.
Systém RES je tak nevyhnutný na riadne fungovanie spoločnej tarifikácie a na stimuláciu hospodárskej súťaže medzi poisťovateľmi SZP o všetky vekové skupiny prostredníctvom obchodných snáh, ako sú napríklad snahy venované marketingu, kvalite služieb, vzťahom s poskytovateľmi starostlivosti alebo efektívnosti správy.
For those reasons, the relevant legislation requires that the costs associated with discharging the PMI obligations be quantified and apportioned between the PMI insurers on an equitable basis by means of the RES.
Z týchto dôvodov príslušná právna úprava nariaďuje vyčíslenie nákladov spojených s plnením povinností SZP a spravodlivé rozdelenie týchto nákladov medzi poisťovateľov SZP prostredníctvom RES.
On the other hand, as the PMI insurers are free to determine their premiums and their profitability according to market conditions, the RES is not intended to equalise costs which depend on their efficiency and the PMI insurers retain the benefit of their good management.
Naopak, keďže poisťovatelia SZP môžu slobodne určovať poistné a jeho výnosnosť v závislosti od trhových podmienok, RES nie je určený na vyrovnávanie nákladov, ktoré závisia od ich efektívnosti a poisťovatelia SZP si zachovávajú výhodu vyplývajúcu z ich dobrej správy.
Last, since the RES grants compensation to PMI insurers only in respect of the difference between their own risk profile and the average risk profile on the market, a PMI insurer cannot consider the RES to be an incentive not to be efficient.
Napokon, so zreteľom na skutočnosť, že RES priznáva poisťovateľom SZP iba kompenzáciu rozdielu medzi ich vlastným rizikovým profilom a primeraným rizikovým profilom trhu, poisťovateľ SZP sa nemôže domnievať, že ho RES podnecuje k neefektívnosti.
In effect, the method used to calculate the compensation precludes, in practice, the application of the RES from depending on the costs generated by the poor management of a PMI insurer.
Metodológia výpočtu kompenzácie totiž v praxi vylučuje, aby uplatňovanie RES záviselo od nákladov vyvolaných zlou správou poisťovateľa SZP.
Under Article 3 of the RES, the mechanism for calculating RES payments takes account only of the costs generated by requests for payment addressed to PMI insurers, to the exclusion of other costs, such as administrative and marketing costs, which means that this method of calculation cannot have the consequence that any inefficiencies are borne by all PMI insurers.
Podľa článku 3 RES mechanizmus výpočtu platieb RES zohľadňuje iba náklady vytvárané žiadosťami o náhradu nákladov adresovanými poisťovateľom SZP, s vylúčením ostatných nákladov ako sú napríklad administratívne a marketingové náklady, takže je vylúčené, aby tento spôsob výpočtu mal za následok podporu prípadných nedostatkov efektívnosti všetkými poisťovateľmi SZP.
In addition, the RES aims only to equalise, by means of that method, the burdens resulting from the variations between the risk profiles of those insurers and not of the burdens incurred in providing PMI services as such, or the corresponding receipts or profits.
Navyše systém RES má prostredníctvom tejto metódy iba vyrovnávať náklady vyplývajúce z odchýlok medzi rizikovými profilmi uvedených poisťovateľov, ale nie náklady vynakladané na poskytovanie služieb SZP ako takých, ani zodpovedajúce príjmy alebo zisky.
The defendant and Ireland also contest the applicants’ argument that PMI insurers are able to reject ‘bad’ risks by taking commercial measures.
Žalovaná a Írsko popierajú aj tvrdenie žalobcov, že poisťovatelia SZP majú možnosť odmietnuť „zlé“ riziká prostredníctvom obchodných opatrení.
In practice, it is not
V praxi nie je možná
2008 — CASE T-289/03 possible to segment the market according to risk by means of a flexible determination of premiums and to impose more expensive cover on high-risk consumers to cover the costs occasioned by additional requests for payment.
2008 — VEC T-289/03 segmentácia trhu podľa rizika prostredníctvom toho, že sa flexibilne určí poistné a od vysokorizikových spotrebiteľov sa vyžadujú drahšie poistenia na krytie nákladov vyvolaných dodatočnými žiadosťami o náhradu nákladov.
On the one hand, high-risk consumers do not withdraw from a lower level of cover because that would entail losing the benefit of community rating.
Na jednej strane vysokorizikoví spotrebitelia sa nevzdajú poistenia nižšej úrovne, pretože to znamená stratu výhody spoločnej tarifikácie.
On the other hand, in view of the competitive pressure on the market, a portfolio of high-risk insured persons would not readily be offset by means of higher premiums.
Na druhej strane, so zreteľom na konkurenčný tlak trhu nemôže byť portfólio vysokorizikových poistencov ľahko kompenzované prostredníctvom vyššieho poistného.
Last, the applicants’ argument to the contrary is contradicted by their own strategy of aligning the prices for their PMI services with those of the VHI.
Napokon opačný názor žalobcov je v rozpore s ich vlastnou stratégiou prispôsobovania cien ich služieb SZP cenám týchto služieb, ktoré poskytuje VHI.
The defendant, supported by the VHI, further submits that the RES payments are calculated not by reference to all claims settled by the PMI insurers, but only by reference to claims covered by the most widely-sold and the least expensive PMI covers.
Žalovaná, ktorú podporuje VHI, dodáva, že výpočty platieb RES sa nevykonávajú vo vzťahu k všetkým poistným udalostiam, ktoré vybavujú poisťovatelia SZP, ale sú obmedzené iba na poistné udalosti, na ktoré sa vzťahujú najpredávanejšie a najlacnejšie poistenia SZP.
Furthermore, the corrective constituted by the health status weight, which is limited to 50%, is not currently taken into consideration by the RES.
Navyše korektor predstavovaný faktorom zváženia zdravotného stavu, obmedzený na 50 %, systém RES v súčasnosti nezohľadňuje.
The need for such a corrective factor, however, results from the fact that age and sex cannot explain all the differences between the risk profiles of the PMI insurers and, accordingly, cannot fully reflect the resulting disequilibrium.
Nevyhnutnosť takéhoto koeficientu však vyplýva z toho, že vek a pohlavie nemôžu vysvetliť všetky rozdiely v rizikových profiloch poisťovateľov SZP a teda plne odrážať nerovnováhu, ktorá z nich vyplýva.
(2) The relationship between the RES and the costs generated by discharging the PMI obligations
2) O vzťahu medzi RES a nákladmi vytváranými plnením povinností SZP
Before examining the parties’ arguments concerning the nature of the compensation made by the RES payments, in the first place, the Court will examine the merits of the applicants’ theory that such compensation is not necessary because the PMI insurers could avoid any burden linked with compliance with, inter alia, the community rating obligation by segmenting the PMI market according to the risk insured by adopting commercial measures, in particular by differentiating the PMI covers and the corresponding premiums.
Pred preskúmaním tvrdení účastníkov konania týkajúcich sa povahy kompenzácie vykonávanej platbami RES treba v prvom rade overiť dôvodnosť názoru žalobcov, že takáto kompenzácia nie je nevyhnutná, pretože poisťovatelia SZP sa môžu vyhnúť všetkým nákladom spojeným s dodržiavaním najmä povinnosti spoločnej tarifikácie segmentáciou trhu SZP v závislosti od poistného rizika prostredníctvom obchodných opatrení, predovšetkým prostredníctvom odstupňovania poistení SZP a zodpovedajúceho poistného.
While it is true that in the absence of national provisions to the contrary the PMI insurers are in principle free to determine the extent, the quality and the price of PMI cover according to the needs of the various groups of insured persons and according to their own commercial strategy, that freedom is severely restricted by the PMI obligations once the PMI makes its choice as to the precise terms of a PMI policy and decides to offer it on the market (see paragraph 192 above).
Aj keď je pravda, že poisťovatelia SZP majú pri neexistencii opačných vnútroštátnych ustanovení v zásade voľnosť určovať rozsah, kvalitu a cenu poistení SZP podľa potrieb rôznych skupín poistencov a podľa ich vlastnej obchodnej stratégie, táto voľnosť je značne obmedzená povinnosťami SZP, akonáhle poisťovateľ SZP uskutoční svoju voľbu, pokiaľ ide o presný obsah poistenia SZP, a rozhodne sa ponúkať ho na trhu (pozri bod 192 vyššie).
In effect, the community rating obligation laid down in section 7 of the Health Insurance Act, 1994, as amended, which provides that any insured person, independently of his age, sex and state of health, must benefit from the same premiums for the same PMI cover, prohibits discrimination to the detriment of higher-risk insured persons in the form of higher premiums for the same cover or any reduction in the extent or the quality of cover under the PMI contract at the same level of premium.
Povinnosť spoločnej tarifikácie stanovená v článku 7 zákona 1994 Health Insurance Act v znení neskorších predpisov, podľa ktorej každý poistenec bez ohľadu na jeho vek, pohlavie a zdravotný stav musí mať výhodu rovnakého poistného za rovnaké poistenia SZP, totiž zakazuje diskrimináciu na ujmu poistencov s vysokými rizikami tým, že by sa od nich vyžadovalo vyššie poistné za rovnaké poistenia alebo by sa znížil rozsah alebo kvalita poistenia vyplývajúceho zo zmluvy SZP pri zachovaní výšky poistného.
However, the applicants have not really contended that compliance with that obligation entails additional burdens for the PMI insurer in that it prevents the insurer from adjusting the premium according to the risk covered and from thus offsetting, by charging higher premiums, the higher payments corresponding to ‘bad’ risks.
Žalobcovia však v skutočnosti nepopreli, že dodržiavanie tejto povinnosti spôsobuje dodatočné náklady pre poisťovateľa SZP, pretože mu brániť upraviť poistné v závislosti od poistného rizika a kompenzovať tak vyšším poistným väčšie náhrady nákladov zodpovedajúce „zlým“ rizikám.
In addition, in spite of the fact that their theory was disputed by the defendant and by Ireland, the applicants have not sufficiently explained the reasons why those additional burdens might be offset by any practice of differentiating cover and premiums that would be lawful by reference to the community rating obligation.
Navyše, napriek tomu, že žalovaná a Írsko popreli názor žalobcov, žalobcovia dostatočne nevysvetlili dôvody, pre ktoré by mohli byť tieto dodatočné náklady kompenzované odstupňovaním poistení a poistného, ktoré by bolo dovolené so zreteľom na povinnosť spoločnej tarifikácie.
In that regard, the mere fact that PMI insurers active on the Irish market offer PMI policies providing distinct cover and adjusted to the needs of the different groups of insured persons is not sufficient to render the applicants’ theory plausible, since even the most basic cover, which is generally preferred by young persons in good health, remains and must remain accessible to persons at risk, thus satisfying the essential objective of the open enrolment and community rating obligations.
V tomto ohľade samotná skutočnosť, že poisťovatelia SZP, ktorí vykonávajú činnosť na írskom trhu, ponúkajú poistenia SZP zabezpečujúce rôzne krytia a prispôsobené potrebám rôznych skupín poistencov, nestačí na hodnovernosť názoru žalobcov, pretože aj najzákladnejšie poistenia, vo všeobecnosti uprednostňované mladými osobami s dobrým zdravím, zostávajú a musia zostať prístupné rizikovým osobám, čo zodpovedá hlavnému cieľu povinností otvoreného vstupu a spoločnej tarifikácie.
As Ireland asserts, the applicants have put forward no evidence to show that those ‘at risk’ persons will no longer request, or will give up, that basic cover, the price of which they find particularly attractive on account of the community rating, in response to any changes in the PMI contracts.
Ako však tvrdí Írsko, žalobcovia nepredložili žiadny dôkaz preukazujúci, že tieto rizikové osoby by na prípadné zmeny zmlúv SZP reagovali tak, že už nebudú požadovať alebo sa vzdajú týchto základných poistení, ktorých cena je pre nich zvlášť atraktívna z dôvodu spoločnej tarifikácie.
Likewise, the applicants have not disputed the detailed information supplied by the applicant in support of its argument that the PMI cover offered by BUPA Ireland and that offered by the VHI are very similar and that the insured persons, notably those with VHI, remained rather indifferent to the differentiation of the benefits and premiums (see paragraph 147 above).
Žalobcovia rovnako nepopreli podrobné informácie, ktoré poskytla žalovaná na podporu svojho tvrdenia, že poistenia SZP, ktoré ponúka BUPA Ireland a VHI sú veľmi podobné a že poistenci, najmä poistenci VHI, sú naďalej skôr ľahostajní k odstupňovaniu výhod a poistného (pozri bod 147 vyššie).
In that regard, the Court rejects the argument that the PMI insurers could protect themselves against excessive burdens caused by claims by persons at risk by refusing to cover persons who have reached the age of 65 or by imposing long waiting periods.
V tomto ohľade nemôže uspieť ani tvrdenie, že poisťovatelia SZP sa môžu chrániť proti neprimerane vysokým nákladom spôsobeným žiadosťami o náhradu nákladov predkladanými rizikovými osobami tým, že neprijmú za poistenca osoby, ktoré už dosiahli vek 65 rokov alebo stanovením dlhých počiatočných čakacích dôb.
On the one hand, it follows from the considerations set out at paragraph 198 above that the possibility of refusing to cover persons aged 65 or over seems very limited in practice, owing in particular to the fact that this applies only to persons who have never subscribed to PMI cover.
Na jednej strane z úvah uvedených v bode 198 vyššie vyplýva, že možnosť odmietnuť osoby vo veku 65 rokov alebo viac sa zdá byť v praxi veľmi obmedzená najmä z dôvodu, že môže ísť iba o osoby, ktoré nikdy nepristúpili k poisteniu SZP.
On the other hand, the initial waiting periods, which constitute a legitimate means of protecting the PMI market subject to open enrolment and community rating (see paragraph 199 above), allow only temporary avoidance of the burdens attributable to ‘bad’ risks, since, once that period has elapsed, the PMI insurer is fully exposed to the claims of the high-risk persons whom it is required to accept under the open enrolment obligation.
Na druhej strane počiatočné čakacie doby, ktoré predstavujú legitímny prostriedok ochrany trhu SZP s otvoreným vstupom a spoločnou tarifikáciou (pozri bod 199 vyššie), umožňujú vyhnúť sa nákladom spôsobeným „zlými“ rizikami iba dočasne, keďže po uplynutí tejto doby je poisťovateľ SZP plne vystavený žiadostiam o náhradu nákladov rizikových osôb, ktoré musí prijať na základe povinnosti otvoreného vstupu.
Accordingly, contrary to the applicants’ contention, those restrictions do not suffice to offset the additional costs resulting from the assumption of the ‘bad’ risks which PMI insurers are unable to avoid because of the PMI obligations.
Na rozdiel od názoru žalobcov teda tieto obmedzenie nepostačujú na kompenzáciu dodatočných nákladov vyplývajúcich z prevzatia „zlých“ rizík, ktorým sa poisťovatelia SZP nemôžu vyhnúť kvôli povinnostiam SZP.
It follows that the argument that there is no need for compensation because the PMI insurers remain free to determine the terms of PMI cover and to segment the market according to the risk insured cannot be upheld.
Z toho vyplýva, že nemožno prijať tvrdenie založené na tom, že kompenzácia nie je nevyhnutná z dôvodu voľnosti ponechanej poisťovateľom SZP určiť obsah poistení SZP a segmentovať trh v závislosti od poistného rizika.
In the second place, the Court will examine the argument that, in the light of the third Altmark condition, the compensation system provided for by the RES should be directly linked with the costs occasioned by compliance with the PMI obligations.
V druhom rade treba preskúmať tvrdenie, že so zreteľom na tretiu podmienku uvedenú v rozsudku Altmark, bod 89 vyššie, systém kompenzácie stanovený systémom RES musí mať priamu súvislosť s nákladmi vyvolanými dodržiavaním povinností SZP.
In that context, it must be borne in mind that the SGEI mission in question consists in the supply of PMI services in compliance with the PMI obligations (see paragraph 175 above).
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že dotknutá úloha SVHZ spočíva v poskytovaní služieb SZP pri dodržiavaní povinností SZP (pozri bod 175 vyššie).
Therefore the applicants’ argument that the compensation awarded by means of the RES payments could not be justified by the costs of supplying the
Nie je preto dôvodné tvrdenie žalobcov, že kompenzáciu priznávanú prostredníctvom platieb RES nemožno odôvodniť nákladmi poskytovania služieb SZP ako takých, pretože
BUPA AND OTHERS v COMMISSION
BUPA A I./KOMISIA tieto služby nepredstavujú SVHZ.
PMI services as such, because those services do not constitute SGEIs, is unfounded. It is common ground, moreover, that the costs taken into account for the purposes of calculating the RES payments are merely those incurred by the PMI insurers when settling members’ claims (see paragraph 33 above) and that, accordingly, those costs are closely linked with the supply of the PMI services in question.
Navyše je nepochybné, že náklady zohľadňované na účely výpočtu platieb RES sú iba náklady vynaložené poisťovateľmi SZP počas vybavovania žiadostí o náhradu nákladov poistencov (pozri bod 33 vyššie) a že teda tieto náklady majú úzku súvislosť s poskytovaním dotknutých služieb SZP.
The applicants are therefore wrong to deny the existence of a link between the costs associated with the supply of the PMI services and the compensation provided for by the RES.
Žalobcovia preto nesprávne popierajú existenciu súvislosti medzi nákladmi spojenými s poskytovaním služieb SZP a kompenzáciou, ktorú stanovuje RES.
The Court none the less observes that, in the functioning of the compensation system constituted by the RES, there is no direct relationship between the amounts actually paid by the PMI insurer following a claim and the compensation awarded by means of the RES payments.
Súd prvého stupňa však predsa uvádza, že vo fungovaní systému kompenzácie vytvoreného RES neexistuje priamy vzťah medzi sumami skutočne vyplatenými poisťovateľom SZP ako následok žiadosti o náhradu nákladov a kompenzáciou priznanou prostredníctvom platieb RES.
It must be emphasised that the RES payments do not aim to compensate any costs or additional costs associated with a specific supply of certain PMI services, but only to equalise the additional burdens which are supposed to result where a PMI insurer has a negative risk profile differential by comparison with the average market risk profile (see paragraph 33 above).
Treba konštatovať, že platby RES nemajú kompenzovať prípadné náklady alebo zvýšené náklady spojené s poskytovaním určitých služieb SZP, ale iba vyrovnávať dodatočné náklady, o ktorých sa predpokladá, že vyplývajú z negatívneho rozdielu medzi rizikovým profilom poisťovateľa SZP a priemerným rizikovým profilom trhu (pozri bod 33 vyššie).
In that regard, the amounts actually paid by the PMI insurers during a given period serve only as a basis for calculating the average market risk profile and the differential between that risk profile and the individual and actual risk profile of each of the PMI insurers subject to the RES.
V tomto ohľade sumy skutočne vyplatené poisťovateľmi SZP ako náhrada nákladov počas určitého obdobia slúžia iba ako základ pre výpočet priemerného rizikového profilu trhu, ako aj rozdielu medzi týmto profilom a individuálnym a skutočným rizikovým profilom každého z poisťovateľov SZP, na ktorých sa vzťahuje RES.
Thus, a PMI insurer’s individual and actual risk profile represents the average payment costs borne by that insurer during that period, the amount of which rises in proportion to the large number of high-risk members submitting frequent claims for high amounts.
Individuálny a skutočný rizikový profil poisťovateľa SZP tak predstavuje priemerné náklady na náhrady ním vyplatené počas tohto obdobia, ktorých suma je ešte vyššia, keď má tento poisťovateľ veľký počet vysokorizikových poistencov, ktorí predkladajú žiadosti o náhradu nákladov často a na vysoké sumy.