natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The referring court essentially asks whether a provision such as an age-gap clause in an occupational pension scheme falls within the scope of the general principle of equality, and specifically equal treatment irrespective of age.
Podstatou otázky vnútroštátneho súdu je, či sa na také ustanovenie, akým je ustanovenie o vekovom rozdiele v úprave podnikového dôchodkového systému, uplatní zásada rovnosti a konkrétne rovnaké zaobchádzanie bez ohľadu na vek.
There are two possible approaches to the analysis of that question.
Existujú dva možné prístupy k analýze tejto otázky.
On the one hand, what types of age-related discrimination are covered by the general principle of equality, and specifically equal treatment irrespective
Po prvé, na ktoré typy diskriminácie súvisiace s vekom sa uplatní zásada rovnosti a konkrétne rovnaké zaobchádzanie
The first issue is whether the general principle covers relative as well as absolute ages.
Prvou otázkou je, či sa všeobecná zásada uplatní na relatívny, ako aj na absolútny vek.
The answer to that question depends on what is understood under ‘discrimination on grounds of relative age’.
Odpoveď na túto otázku závisí od toho, čo sa chápe pod „diskrimináciou na základe relatívneho veku“.
The term might be taken to cover only less favourable treatment of A (an individual) because he is a particular number of years older (or younger) that B (another individual) or C (a group of individuals).
Tento výraz sa môže chápať tak, že označuje menej priaznivé zaobchádzanie s A (osoba) z dôvodu, že je o určitý počet rokov staršia (alebo mladšia) ako B (iná osoba) alebo C (skupina osôb).
More broadly, it might also be taken to cover less favourable treatment of E and F (a pair of individuals, taken together) because the age difference between them as a pair is greater or less than the age difference between other comparable pairs of individuals (G and H, I and J, and so on).
V širšom zmysle by sa tento výraz mohol tiež chápať tak, že označuje menej priaznivé zaobchádzanie s E a F (dvojica osôb, chápaná spoločne), pretože vekový rozdiel medzi nimi, ako dvojice, je väčší alebo menší ako vekový rozdiel medzi porovnateľnými dvojicami osôb (G a H, I a J atď.).
Mrs Bartsch is adversely affected by not receiving the pension.
Pani Martsch je postihnutá tým, že jej nie je vyplácaný dôchodok.
The personal autonomy 90of Mr Bartsch has been adversely affected by the inability to make proper provision for his spouse after his death, and by penalising the exercise of his freedom to choose a spouse who is more than 15 years his junior.
Do osobnej autonómie 90 pána Bartscha bolo nepriaznivo zasiahnuté tým, že mu bolo znemožnené primerané ustanovenie v prospech jeho manželky pre prípad jeho smrti a tým, že bol penalizovaný za to, že využil svoju slobodu vybrať si o viac ako 15 rokov mladšiu manželku.
In my view, discrimination on grounds of relative age encompasses both those situations.
Zastávam názor, že diskriminácia na základe relatívneho veku zahrnuje obidve tieto situácie.
Both make use of age as the criterion justifying differential adverse treatment and I cannot see a plausible reason for distinguishing between them.
Obidve používajú vek ako kritérium odôvodňujúce rozdielne zaobchádzanie a nevidím žiadny podstatný dôvod na to, aby sa rozlišovali.
The same logic leads me to the conclusion that there is no reason to exclude discrimination based on relative ages from the scope of the general principle of equality, and specifically equal treatment irrespective of age.
Tá istá logika ma vedie k záveru, že neexistuje dôvod na to, aby diskriminácia na základe relatívneho veku bola vylúčená z rozsahu pôsobnosti všeobecnej zásady rovnosti a konkrétne zásady rovnosti zaobchádzania bez ohľadu na vek.
A person’s age, albeit expressed in relative rather than absolute terms, is still the basis for the decision which has an adverse effect on them.
Vek určitej osoby, hoci je vyjadrený relatívne a nie absolútne, zostáva základom pre rozhodnutie, ktoré má na osobu nepriaznivý dopad.
An application by analogy of the Court’s caselaw on direct discrimination based on sex would lead to the conclusion that, since direct discrimination cannot be objectively justified (see, for example, Dekker), 91all treatment that differentiates directly on grounds of age is prohibited.
Na základe analogického uplatnenia judikatúry Súdneho dvora o diskriminácii na základe pohlavia by bolo možné dospieť k záveru, že vzhľadom na to, že priamu diskrimináciu nie je možné objektívne odôvodniť (pozri napr. rozsudok Dekker) 91, je zakázané každé zaobchádzanie, ktoré predstavuje rozdiel priamo na základe veku.
Nevertheless, the Community legislator appears clearly to have envisaged, in Directive 2000/78, that certain categories of such treatment should be capable of objective justification.
Zákonodarca Spoločenstva však v smernici 2000/78 zjavne počítal s tým, že by malo byť možné objektívne odôvodniť niektoré kategórie takéhoto zaobchádzania.
92 That, to my mind, reinforces the analysis that I have put forward in respect of the answer to question 2.
92To podľa môjho názoru ešte viac potvrdzuje analýzu, ktorú som uviedla v odpovedi na druhú otázku.
90 — On the importance of choice for personal autonomy, see the Opinion of Advocate General Poiares Maduro in Coleman, cited in footnote 43, points 9 to 11, and the works cited in the footnotes thereto.
90 — K významu výberu osobnej autonómie pozri návrhy, ktoré predniesol generálny advokát Poiares Maduro vo veci Coleman, už citovanej v poznámke pod čiarou 43, body 9 až 11, a jeho diela citované tamtiež.
91 — Case C-177/88 [1990] ECR I-3941, paragraph 12.
91 — Rozsudok z 8. novembra 1990, C-177/88, Zb. s. I-3941, bod 12. Pozri tiež ELLIS, E.: EU Anti-Discrimination Law.
This approach also resolves the issue as to whether only discrimination arising from the age-gap clause that affects the deceased employee falls under the prohibition, or whether discrimination affecting the surviving spouse (in this case, Mrs Bartsch) is also caught.
Tento prístup dáva tiež odpoveď na otázku, či je zakázaná len diskriminácia vyplývajúca z ustanovení o vekovom rozdiele, ktorá postihuje zosnulého zamestnanca, alebo či je zakázaná aj diskriminácia postihujúca pozostalého manžela/pozostalú manželku (v prejednávanej veci pani Bartsch).
The discrimination (as compared with couples who are closer to each other in age) derives from their combined characteristics and is clearly agerelated.
Diskriminácia (v porovnaní s dvojicami s nižším vekovým rozdielom) vyplýva z ich zmiešaných charakteristík a zjavne súvisí s vekom.
It is evident that someone like Mrs Bartsch, who is more than 15 years younger than her deceased spouse, is being treated less favourably than she would be if she were in a comparable situation (namely, a widow) but were less than 15 years younger than her deceased spouse.
Je zjavné, že s osobou, ktorá je podobne ako pani Bartsch o viac ako 15 rokov mladšia ako jej zosnulý manžel, sa zaobchádza menej priaznivo, než ako by sa s ňou zaobchádzalo, ak by sa nachádzala v rovnakej situácii (v postavení vdovy), avšak ak by bola o menej než 15 rokov mladšia ako zosnulý manžel.
Such treatment is directly discriminatory as between different categor- ies of widows of employees in respect of receipt of, or exclusion from, pension rights.
Takéto zaobchádzanie je priamou diskrimináciou niektorých kategórií vdov po zamestnancoch, pokiaľ ide o priznanie či vylúčenie ich práv na dôchodok.
The adverse result follows straightforwardly
Nepriaznivý výsledok vyplýva priamo z uplatnenia kritéria súvisiaceho s vekom (vekový rozdiel väčší ako 15 rokov)
Analysis under Directive 2000/78 the general principle.
Analýza podľa smernice 2000/78 všeobecnej zásady.
They are confirmed by a number of specific characteristics of the directive.
Tieto argumenty sú potvrdené niekoľkými osobitnými črtami smernice.
Article 3(1) applies the directive to ‘all persons, as regards both the public and private sectors, including public bodies, in relation to … (c) employment and working conditions, including … pay’.
Podľa článku 3 ods. 1 sa smernica vzťahuje na „na všetky osoby, tak vo verejnom ako i v súkromnom sektore vrátane verejných orgánov vo vzťahu k… c) podmienkam zamestnania a pracovným podmienkam vrátane… odmeňovania“.
According to established caselaw, a survivor’s pension falls within the concept of ‘pay’ under Article 141 EC as a benefit deriving from the deceased spouse’s employment relationship. 93
Podľa ustálenej judikatúry pozostalostný dôchodok spadá pod pojem „odmena“ v zmysle článku 141 ES, pretože je plnením vyplývajúcim z pracovného pomeru zosnulého manžela/zosnulej manželky. 93
The contract of employment created an employment relationship between Mr Bartsch and BSH.
Pracovnou zmluvou bol založený pracovný pomer medzi pánom Bartschom a BSH.
The survivors’ pension is ‘pay’ under Article 141 EC and therefore ‘pay’ for the purposes of Article 3(1) of Directive 2000/78.
Pozostalostný dôchodok je „odmenou“ v zmysle článku 141 ES, a teda aj „odmeňovaním“ v zmysle článku 3 ods. 1 smernice 2000/78.
After the expiry of the period for transposing Directive 2000/78, the validity of the age-gap clause would therefore fall to be assessed under the directive.
Po uplynutí lehoty na prebratie smernice 2000/78 by teda ustanovenie o vekovom rozdiele bolo posudzované podľa smernice.
First, recital 25 makes it clear that age discrimination within the meaning of the Directive is a broad concept.
Po prvé z odôvodnenia č. 25 jasne vyplýva, že diskriminácia na základe veku v zmysle smernice je chápaná široko.
That is also consistent with standard principles of interpretation, which dictate that the concept of discrimination in Article 2 should be read broadly, while the justifications and derogations under Article 2(2)(b)(i) and under Article 6 should be construed narrowly.
To je zhodné aj so všeobecnými výkladovými zásadami, podľa ktorých sa musí pojem diskriminácie podľa článku 2 vykladať extenzívne, zatiaľ čo odôvodnenie a výnimky podľa článku 2 ods. 2 písm. b) a i) a člán -ku 6 sa musia vykladať reštriktívne.
To read Article 2 as applying only to absolute ages (‘the employer treats a 50-year-old less favourably than a 40-year-old’), would be to interpret the principle in that article narrowly.
Vykladať článok 2 tak, že sa vzťahuje len na absolútny vek (zamestnávateľ zaobchádza s 50-ročným zamestnancom menej priaznivo, ako so 40-ročným), by znamenalo, že sa zásada vykladá reštriktívne.
That is not the way in which the Court has interpreted sex discrimination, 94or any fundamental Treaty-based freedom.
Takto však Súdny dvor diskrimináciu založenú na pohlaví 94a ani inú základnú slobodu založenú na Zmluve nevykladá.
It seems to me that, as regards the question what types of age-related discrimination are covered, the same arguments apply under the directive as applied in the analysis under
Zastávam názor, že pokiaľ ide o otázku, o aké typy diskriminácie ide, uplatní sa na základe smernice ten istý argument, ako argumenty použité v analýze na základe
94 — Thus, sex discrimination includes discrimination arising from gender reassignment.
94 — Diskriminácia založená na pohlaví teda zahrnuje diskrimináciu vyplývajúcu zo zmeny pohlavia.
See Case C-13/94 P. v S. [1996] ECR I-2143, paragraphs 17 to 20, and Case C-423/04 Richards [2006] ECR I-3585, paragraph 24.
Pozri rozsudky z 30. apríla 1996, P./S., C-13/94 Zb. s. I-2143, body 17 až 20, a z 27. apríla 2006, Richards, C-423/04, Zb. s. I-3585, bod 24.
BARTSCH ive 2000/78, 97 in respect of both Mr Bartsch and the survivor, Mrs Bartsch.
BARTSCH ku 2 ods. 2 písm. a) smernice 2000/78 97, tak vo vzťahu k pánovi Bartschovi, ako aj k jeho pozostalej, pani Bartsch.
It must, however, be remembered that at the material time the period for transposing that dir -ective into national law in Germany had not yet expired.
Je však potrebné pamätať na to, že v rozhodnom čase ešte neuplynula lehota na prebratie smernice do nemeckého vnútroštátneho práva.
Secondly, as the Commission observes, reading Article 2 as applying only to absolute ages would make it easier to evade the pro -hibition on discrimination that it contains.
Po druhé, ako uviedla Komisia, ak by sa článok 2 vykladal tak, že sa vzťahuje len na absolútny vek, bolo by ľahšie vyhnúť sa zákazu diskriminácie, ktorý je v ňom obsiahnutý.
An astute employer might get round the prohibition by recasting his existing discriminatory practices in terms of relative, rather than absolute, ages.
Nepoctivý zamestnávateľ by sa mohol zákazu vyhnúť tým, že pozmení svoju doterajšiu diskriminačnú prax tak, že použije pojem relatívneho, namiesto absolútneho veku.
Question 3(b)
Otázka 3b)
I therefore read the directive as prohibiting discrimination based both on absolute and relative age.
Smernicu preto chápem tak, že zakazuje diskrimináciu na základe absolútneho, tak aj na základe relatívneho veku.
In my analysis of the general principle, I have suggested that ‘discrimination on grounds of relative age’ would cover both discriminatory treatment affecting the deceased employee and discriminatory treatment affecting the survivor.
Vo svojej analýze všeobecnej zásady som navrhla, aby „diskriminácia na základe veku“ zahrnovala diskriminačné zaobchádzanie postihujúce zosnulého zamestnanca, ako aj diskriminačné zaobchádzanie postihujúce pozostalého.
95I cannot conceive that the principle contained in Article 2 of Directive 2000/78, which is intended to ‘put into effect’ the principle of equal treatment, 96is to be construed more narrowly in this respect than that general principle.
95Neviem si predstaviť, že zásada obsiahnutá v článku 2 smernice 2000/78, ktorej účelom je „uplatňovanie“ zásady rovnosti zaobchádzania 96, by sa mala v tomto zmysle vykladať reštriktívnejšie ako všeobecná zásada.
The referring court asks whether, if a provision like the age-gap clause gives rise to differential treatment, that discrimination can be justified by the employer’s interest in limiting risks assumed by voluntary pension schemes (and his desire to make those risks more quantifiable).
Vnútroštátny súd sa pýta, či v prípade, že ustanovenie, akým je ustanovenie o vekovom rozdiele, predstavuje rozdielne zaobchádzanie, môže byť takáto diskriminácia ospravedlnená zamestnávateľovým záujmom na obmedzení rizík, ktoré so sebou nesú dobrovoľné systémy dôchodkového poistenia (a jeho snaha o lepšie vyčíslenie týchto rizík).
98However, it seems to me that, once a risk is quantified, it is no longer a ‘risk’ but a foreseeable obligation for which provision can be made.
98 Zdá sa mi však, že ak sa riziko vyčísli, potom už nejde o „riziko“, ale o predvídateľný záväzok, ktorý je možné právne upraviť.
It also seems clear that actuarial analysis will quantify the obligations likely to arise as a result of ‘age gaps’.
Zdá sa mi tiež nepochybné, že poistno-matematická analýza vyčísli záväzky, ktoré môžu vzniknúť z „vekových rozdielov“.
I therefore proceed on the basis that the referring court essentially wishes to know whether discrimination can be justified by the employer’s interest in placing an overall
Vychádzam preto z toho, že podstatou otázky vnútroštátneho súdu je, či diskriminácia môže byť ospravedlnená zamestnávateľovým záujmom na stanovení limitu celko-
I therefore proceed upon the basis that an age-gap clause such as that at issue in the proceedings before the national court is capable of constituting direct discrimination for the purposes of Article 2(2)(a) of Direct-
Vychádzam preto z toho, že takéto ustanovenie o vekovom rozdiele, aké je predmetom konania vo veci samej, je spôsobilé založiť priamu diskrimináciu v zmysle člán-
97 — Under this provision, direct discrimination is taken to occur ‘where one person is treated less favourably than another is, has been or would be treated in a comparable situation’ on grounds, inter alia, of age.
97 — Podľa tohto ustanovenia, priama diskriminácia nastáva, ak „sa… zaobchádza s jednou osobou nepriaznivejšie ako sa v porovnateľnej situácii zaobchádza, zaobchádzalo alebo by sa mohlo zaobchádzať s inou osobou“ na základe okrem iného veku.
Indirect discrimination is defined in Article 2(2)(b).
Nepriama diskriminácia je definovaná v článku 2 ods. 2 písm. b). Pozri bod 109.
95 — See point 98.96 — Article 1 of Directive 2000/78.
95 — Pozri bod 98.96 — Článok 1 smernice 2000/78.
98 — See point 17 above.
98 — Pozri bod 17 vyššie.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-427/06 limitation on the costs borne by a voluntary pension scheme.
NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKY — E. SHARPSTON — VEC C-427/06 vých nákladov dobrovoľného dôchodkového poistenia.
is satisfied, no indirect discrimination shall be taken to have occurred (otherwise, it has).
(v opačnom prípade by to tak bolo).
At first sight, that would appear to suggest (a contrario) that discrimination falling within Article 2(2)(a) is not capable of objective justification.
Na prvý pohľad by sa zdalo, že z toho (a contrario) vyplýva, že diskriminácia v zmysle článku 2 ods. 2 písm. a) nemôže byť objektívne odôvodnená.
There is, however, obviously an overlap between the terms of Article 2(2)(b) and the framing of the (extensive) justification on objective grounds for age discrimination that is set out in Article 6.
Dochádza však k zjavnému prekrývaniu znenia článku 2 ods. 2 písm. b) a ohraničením (extenzívneho) odôvodnenia diskriminácia na základe veku na základe objektívnych dôvodov, tak ako ich upravuje článok 6.
Directive 2000/78 provides a convenient analytical framework for approaching this question.
Smernica 2000/78 stanovuje vhodný rámec pre analýzu tejto otázky.
If the events giving rise to the present reference had occurred after the expiry of the transposition period for Dir -ective 2000/78, would an age-gap clause in a private supplementary pension scheme of the kind operated by BSH have been capable of justification?
Ak by skutkový stav, ktorý bol dôvodom na podanie tohto návrhu na začatie prejudiciálneho konania, nastal až po uplynutí lehoty na prebratie smernice 2000/78, mohlo byť prípustné ustanovenie o vekovom rozdiele obsiahnuté v úprave súkromného doplnkového poistného systému, ktorý fungoval v BSH?
Directive 2000/78 defines both direct and indirect discrimination within Article 2.
Smernica 2000/78 definuje v článku 2 priamu, ako aj nepriamu diskrimináciu.
The two limbs of Article 2(2) start in the same way: ‘… discrimination shall be taken to occur where …’.
Obidve časti článku 2 ods. 2 začínajú rovnako: „o… diskrimináciu ide, ak…“.
Article 2(2)(a) defines direct discrimination without going on to suggest that it may, in principle, be capable of justification.
Článok 2 ods. 2 písm. a) definuje priamu diskrimináciu bez toho, aby pripustil, že ju je v podstate možné odôvodniť.
Article 2(2)(b), in contrast, states that ‘indirect discrimination shall be taken to occur where an apparently neutral provision, criterion or practice would put persons having … a particular age … at a particular disadvantage unless … that provision, criter- ion or practice is objectively justified by a legitimate aim and the means of achieving that aim are appropriate and necessary …’.
Článok 2 ods. 2 písm. b) naopak stanovuje, že „o nepriamu diskrimináciu ide, keď zdanlivo neutrálne ustanovenie, kritérium alebo prax by uviedla osoby… určitého veku… do nevýhodného postavenia v porovnaní s inými osobami, iba ak takýto predpis, kritérium alebo zvyklosť sú objektívne odôvodnené oprávneným cieľom a prostriedky na dosiahnutie tohto cieľa sú primerané a nevyhnutné…“.
In other words, if the proviso in Article 2(2)(b)
Inými slovami, pokiaľ je splnené ustanovenie článku 2 ods. 2 písm. b) nejde o prípad priamej diskriminácie
Article 6(1) of Directive 2000/78 deals exclusively with justification for one specific type of differential treatment: discrimination on grounds of age.
Článok 6 ods. 1 smernice 2000/78 upravuje výlučnú prípustnosť jedného špecifického druhu rozdielneho zaobchádzania, a to diskrimináciu na základe veku.
It opens with the words, ‘Notwithstanding Article 2(2), Member States may provide …’.
Článok začína slovami, „[b]ez ohľadu na článok 2 ods. 2 členské štáty môžu stanoviť…“.
Here, no distinction is drawn by the legislator between Article 2(2)(a) (direct discrimination) and Article 2(2)(b) (indirect discrimination).
Zákonodarca na tomto mieste nerobí rozdiely medzi článkom 2 ods. 2 písm. a) (priama diskriminácia) a článkom 2 ods. 2 písm. b) (nepriama diskriminácia).
Rather, Member States are permitted to provide that any differences of treatment caught by Article 2(2) ‘shall not constitute discrimination if, within the context of national law, they are objectively and reasonably justified by a legitimate aim … and if the means of achieving that aim are appropriate and necessary’.
Naopak, členské štáty môžu prijať úpravu, podľa ktorej rozdiely v zaobchádzaní, na ktoré sa vzťahuje článok 2 ods. 2 „nie sú diskrimináciou, ak v kontexte vnútroštátnych právnych predpisov sú objektívne a primerane odôvodnené oprávneným cieľom… a ak prostriedky na dosiahnutie tohto cieľa sú primerané a nevyhnutné“.
Certain specific ‘legitimate aims’ are expressly identified (‘including legitimate employment policy, labour market and vocational training objectives’), in what is (given the use of the word ‘including’) meant not to be an exhaustive list.
Ustanovenie výslovne vymenováva určité špecifické „oprávnené ciele“ (vrátane zákonnej politiky zamestnanosti, trhu práce a cieľov odbornej prípravy). Vzhľadom na uplatnenie pojmu „vrátane“ nejde o taxatívny výpočet.
After this introduction, subparagraphs (a), (b) and (c) then identify (again, non-exhaustively) certain types of differential treatment which appear to
Po tomto úvode, ustanovenia písm. a), b) a c) vymedzujú (znovu nie taxatívne) určité druhy rozdielneho zaobchádzania, pri ktorých, ako sa zdá, dochádza sčasti k priamej diskrimi-
BARTSCH involve partly direct discrimination, 99 partly indirect discrimination 100on grounds of age.
BARTSCH nácii 99 a sčasti k nepriamej diskriminácii 100 na základe veku.
Article 6(2) makes provision for certain types of age-related differential treatment for occupational social security schemes.
Článok 6 ods. 2 upravuje niektoré druhy rozdielneho zaobchádzania súvisiaceho s vekom v oblasti zamestnaneckých systémov sociálneho zabezpečenia.
particular kinds of differential treatment based directly on grounds of age, provided that they are ‘objectively and reasonably justified by a legitimate aim … and if the means of achieving that aim are appropriate and necessary’.
výslovne povoľuje osobitné druhy rozdielneho zaobchádzania zakladajúceho sa priamo na dôvodoch veku, ak sú „sú objektívne a primerane odôvodnené oprávneným cieľom… a ak prostriedky na dosiahnutie tohto cieľa sú primerané a nevyhnutné“.
This analysis of the text is borne out by the Court’s judgment in Palacios de la Villa, 102which concerned a compulsory retirement clause in national legislation.
Táto analýza znenia textu je potvrdená rozsudkom Súdneho dvora vo veci Palacios de la Villa, 102ktorý sa týkal vnútro- štátneho ustanovenia o povinnom odchode do dôchodku.
103Recital 14 of Directive 2000/78 states that ‘[t]his Directive shall [ 104] be without prejudice to national provisions laying down retirement ages’.
103Odôvodnenie č. 14 smer- nice 2000/78 stanovuje, že „[t]áto smernica nebude[ 104] mať žiadny vplyv na vnútro-
However, no substantive provision in the directive exempts retirement clauses from its scope.
Žiadne hmotnoprávne ustanovenie smernice však nevylučuje ustanovenie upravujúce dôchodkový vek z rozsahu jej pôsobnosti.
The Court found that such a clause fell within the directive and constituted direct age discrimination.
Súdny dvor rozhodol, že smernica sa na takéto ustanovenie vzťahuje a že takéto ustanovenie je priamou diskrimináciou na základe veku.
105It nevertheless decided that it served an object- ive which could, under Article 6(1) of the directive, reasonably and objectively justify a difference in treatment on grounds of age. 106
105Rozhodol však, že ustanovenie poslúžilo cieľu, ktorý na základe článku 6 ods. 1 smernice mohol objektívne a primerane odôvodniť rozdielne zaobchádzanie na základe veku. 106