natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The reference was made in the course of proceedings between AOB Reuter & Co (‘AOB Reuter’) and Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Principal Customs Office, Hamburg-Jonas; ‘the Hauptzollamt’) concerning the application of sanctions following payment of a refund granted on the basis of documents forged by a third party. Legal framework
Tento návrh bol predložený v rámci sporu medzi AOB Reuter & Co. (ďalej len „AOB Reuter“) a Hauptzollamt Hamburg-Jonas (colné riaditeľstvo Hamburg-Jonas, ďalej len „Hauptzollamt“), ktorého predmetom je uplatnenie sankcií v nadväznosti na vyplatenie náhrady udelenej na základe dokumentov sfalšovaných tretími osobami. Právny rámec
The first, second, third and fifth recitals of the preamble to Regulation No 2945/94 state:
Prvé až tretie a piate odôvodnenie nariadenia č. 2945/94 stanovuje:
‘… the Community rules provide for the granting of export refunds on the basis of solely objective criteria, in particular concerning the quantity, nature and characteristics of the product exported as well as its geographical destination; … in the light of experience, measures to combat irregularities and notably fraud prejudicial to the Community budget should be intensified; … to that end, provision should be made for the recovery of amounts unduly paid and sanctions to encourage exporters to comply with Community rules;
„keďže pravidlá Spoločenstva, ktoré sú v platnosti, ustanovujú poskytovanie vývozných náhrad výlučne na základe objektívnych kritérií, najmä pokiaľ ide o množstvo, povahu a vlastnosti vyvážaného výrobku a geografické miesto určenia; keďže na základe skúseností by bolo potrebné zintenzívniť opatrenia na boj proti nepresnostiam a najmä podvodom škodiacim rozpočtu Spoločenstva; keďže za týmto účelom by bolo potrebné prijať ustanovenia na opätovné získanie súm vyplatených neoprávnene a sankcie, ktoré by viedli vývozcov k tomu, aby dodržiavali pravidlá Spoločenstva; keďže na zabezpečenie správneho fungovania systému vývozných náhrad by sa mali sankcie uplatňovať bez ohľadu na subjektívnu povahu zavinenia; keďže je však aj napriek tomu vhodné v určitých prípadoch upustiť od sankcií, najmä ak ide o zjavný omyl uznaný príslušným orgánom, a ustanoviť prísnejšie sankcie v prípadoch, kde sa preukáže úmysel;
2008 — CASE C-143/07
2008 — VEC C-143/07 keďže v prípade poskytnutia vývozcom nesprávnych informácií tie môžu viesť k vyplateniu neoprávnených náhrad, pokiaľ sa chyba nezistí; keďže v prípade zistenia chyby je obvyklé uložiť vývozcovi sankciu vo výške sumy primeranej sume, ktorú mal prijať neoprávnene, ak by chyba nebola zistená, a v prípade úmyselného poskytnutia nesprávnych informácií je rovnako obvyklé uložiť vyššiu sankciu,
… past experience and irregularities and notably fraud recorded in this context show that this measure is necessary and appropriate, that it will act as an adequate deterrent and that it is to be uniformly applied throughout the Member States’.
… keďže nadobudnuté skúsenosti, ako aj nepresnosti a najmä už zistené podvody v tomto kontexte poukazujú na to, že toto opatrenie je nevyhnutné a úmerné, dostatočne odrádzajúce a má byť jednotne uplatňované vo všetkých členských štátoch“. [neoficiálny preklad]
Under Article 4(1) of Regulation No 3665/87:
Podľa znenia článku 4 ods. 1 nariadenia č. 3665/87:
Article 11 of the Regulation provides:
Článok 11 predmetného nariadenia stanovuje:
Where it has been found that an exporter, with a view to the granting of an export refund, has requested a refund in excess of that applicable, the refund due for the relevant exportation shall be the refund applicable to the actual exportation reduced by an amount equivalent to:
Ak sa zistí, že vývozca s cieľom získať vývoznú náhradu požiadal o náhradu, ktorá bola vyššia ako skutočne uplatniteľná náhrada, náhrada splatná pre príslušný vývoz sa rovná náhrade uplatniteľnej na výrobky skutočne vyvezené, zníženej o: a) polovicu rozdielu medzi požadovanou náhradou a náhradou uplatniteľnou na skutočne vykonaný vývoz; b) dvojnásobok rozdielu medzi požadovanou náhradou a uplatniteľnou náhradou, ak vývozca úmyselne uviedol nepravdivé údaje.
The refund requested is deemed to be the amount calculated from the information supplied pursuant to Article 3 or Article 25(2).
Za požadovanú náhradu sa považuje čiastka vypočítaná na základe informácií poskytnutých podľa ustanovení článku 3 alebo článku 25 ods. 2.
Where the rate of refund varies according to destination, the differentiated part of the refund requested shall be calculated from the information supplied pursuant to Article 47.
Keď sa sadzba náhrady mení podľa miesta určenia, diferencovaná časť náhrady sa vypočíta na základe informácií poskytnutých podľa článku 47.
The sanction referred to under (a) shall not apply:
Sankcia uvedená v bode a) sa neuplatní:
— in the case of force majeure,
— v prípade vyššej moci,
2008 — CASE C-143/07
2008 — VEC C-143/07
— in exceptional cases characterised by circumstances beyond the control of the exporter, which occur after the acceptance by the competent authorities of the export declaration or the payment declaration, and provided that he, immediately after he took note of these circumstances but within the time-limit referred to in Article 47(2), notifies the competent authorities, unless the competent authorities have already established that the refund requested was incorrect,
— v určitých výnimočných situáciách, v prípade okolností nezávislých od vôle vývozcu, ktoré sa zistia potom, ako príslušné orgány prijali vývozné colné vyhlásenie alebo vyhlásenie o zaplatení, a za podmienky, že vývozca okamžite potom, ako sa dozvie o týchto okolnostiach, a v lehote stanovenej v článku 47 ods. 2 oznámi túto skutočnosť príslušnému orgánu, ak ten ešte sám nezistil, že požadovaná náhrada bola neoprávnená,
— in cases of obvious error as to the refund requested, recognised by the competent authority,
— v prípade zjavného omylu v požadovanej náhrade, uznaného príslušným orgánom,
Where the reduction referred to under (a) or (b) results in a negative amount, the exporter shall pay that negative amount.
Ak zníženie uvedené v písm. a) alebo b) vedie k tomu, že suma náhrady je záporné číslo, zaplatí túto sumu vývozca.
Where the competent authorities have established that the refund requested was incorrect and the exportation has not been effected and consequently no reduction of refund is possible, the exporter shall pay the amount equivalent to the sanction referred to under (a) or (b). …
Ak príslušné orgány skonštatovali, že výška požadovanej náhrady je neprimeraná, že vývoz sa neuskutočnil a že preto zníženie náhrady je nemožné, vývozca zaplatí sumu zodpovedajúcu sankcii uvedenej v bodoch a) alebo b). …
The sanctions shall be without prejudice to additional sanctions laid down at national level.
Sankcie sa uplatnia bez toho, aby boli dotknuté dodatočné sankcie ustanovené na vnútroštátnej úrovni.
Without prejudice to the obligation to pay any negative amount as referred to in the fourth subparagraph of paragraph 1, where a refund is unduly paid, the beneficiary shall reimburse the amounts unduly received — which includes any sanction applicable pursuant to the first subparagraph of paragraph 1, — plus the interest calculated on the basis of the time elapsing between payment and reimbursement. …’
Bez toho, aby bola dotknutá povinnosť zaplatiť zápornú sumu podľa ods. 1 štvrtého pododseku, v prípade neoprávneného vyplatenia náhrady je príjemca povinný vrátiť neoprávnene získané sumy — po zohľadnení sankcií uplatniteľných podľa odseku 1 prvého pododseku — zvýšené o úroky vypočítané za čas, ktorý uplynul od vyplatenia náhrad po ich vrátenie. …“
Between 18 October and 12 December 1995, AOB Reuter declared a total of 24 consignments of white sugar for export to Malta to the Hauptzollamt Landshut and requested payment of the corresponding export refunds.
V období od 18. októbra do 12. decembra 1995 oznámila AOB Reuter na Hauptzollamt Landshut spolu v 24 prípadoch vývoz bieleho cukru na Maltu a požiadala o vyplatenie zodpovedajúcich vývozných náhrad.
Those refunds, amounting in total to EUR 230 102.37, were granted to it on submission of exit confirmations for the goods.
Tieto vývozné náhrady jej boli vyplatené v celkovej sume 230 102,37 eur po predložení potvrdení o vývoze tovaru.
AOB Reuter did not itself export the goods, exportation being effected by its Italian business partners using agent undertakings.
AOB Reuter samotná nevykonávala vývoz, ale tento vývoz bol vykonávaný prostredníctvom jej talianskych zmluvných partnerov, ktorí využili sprostredkovateľské spoločnosti.
AOB Reuter ensured the performance of the principal contractual obligation, that is, the export of the sugar from Community customs territory, by a bank guarantee.
Uvedená spoločnosť zabezpečila splnenie hlavnej zmluvnej povinnosti, teda vývoz cukru z colného územia Spoločenstva, bankovou zárukou.
AOB Reuter released those securities on 27 June 1996 after obtaining proof that the exportation had been properly carried out in the form of stamped customs documents and those documents had been accepted by the Hauptzollamt.
AOB Reuter uvoľnila tieto záruky 27. júna 1996, po tom, čo dostala dôkazy vo forme riadne opečiatkovaných colných dokladov o riadne uskutočnenom vývoze, a po tom, čo Hauptzollamt tieto dôkazy uznal.
On 5 November 1996, the Zollkriminalamt Köln (Cologne Criminal Investigation Office for Customs Matters) established that the exit confirmations on the customs documents had been forged.
Dňa 5. novembra 1996 Zollkriminalamt Köln (Colný kriminálny úrad Kolín) zistil, že potvrdenia o vývoze na colných dokladoch boli sfalšované.
The Hauptzollamt therefore demanded, by amending notices of 7 July 1997, reimbursement of the export refunds which had been received by AOB Reuter. The latter repaid the amount in question.
V dôsledku toho Hauptzollamt požiadal opravnými rozhodnutiami zo 7. júla 1997 o vrátenie poskytnutých vývozných náhrad, ktoré získala AOB Reuter a tá ich sumy vrátila.
On 19 January 1998, the Hauptzollamt adopted 24 decisions imposing sanctions on AOB Reuter. On 5 February 1998, AOB Reuter entered an objection to those decisions.
Dňa 19. januára 1998 Hauptzollamt prijal 24 rozhodnutí o uložení sankcií AOB Reuter, ktorá proti týmto rozhodnutiam 5. februára 1998 podala námietku.
That objection having been rejected, on 10 April 2003 AOB Reuter brought an action before the Finanzgericht (Finance Court) Hamburg for annulment of those sanction decisions.
Keďže táto námietka bola zamietnutá, AOB Reuter podala 10. apríla 2003 žalobu pred Finanzgericht Hamburg s cieľom dosiahnuť zrušenie predmetných rozhodnutí o sankcii.
That court considers that AOB Reuter did not supply any false information in its export declaration, given that it merely declared its intention to export to Malta the goods which gave rise to the refund.
Uvedený súd zastáva názor, že AOB Reuter vo svojom vývoznom colnom vyhlásení neuviedla žiadne nepravdivé informácie, keďže uvedená spoločnosť sa obmedzila na vyhlásenie svojho úmyslu vyviezť na Maltu tovar, ktorý zakladá právo na náhradu.
Exportation did not in fact take place owing to the fraudulent conduct of the contracting partner of AOB Reuter.
K vývozu nedošlo z dôvodu podvodného konania zmluvného partnera AOB Reuter.
According to the referring court, AOB Reuter cannot therefore be liable to the sanction provided for under Article 11(1) of Regulation No 3665/87 unless the failure to comply with the requirement concerning the departure of the goods from the Community customs territory is sufficient to justify application of that sanction.
Na AOB Reuter sa teda podľa názoru vnútroštátneho súdu môže uplatňovať sankcia uvádzaná v článku 11 ods. 1 nariadenia č. 3665/87 iba vtedy, ak na odôvodnenie uplatnenia tejto sankcie postačuje nedodržanie podmienky týkajúcej sa vývozu tovaru z colného územia Spoločenstva.
Taking the view that the application of such a sanction depends on the interpretation of Article 11(1) of the regulation, the Finanzgericht Hamburg decided to stay proceedings and to refer to the Court of Justice the following question for a preliminary ruling:
Zastávajúc názor, že uplatnenie takejto sankcie závisí od výkladu predmetného článku 11 ods. 1 Finanzgericht Hamburg rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru túto prejudiciálnu otázku:
‘Is it only the supply of false information by an exporter in its export declaration which is liable to sanction under Article 11(1) of … Regulation (EEC) No 3665/87 or is it the failure to comply with the material requirements for claiming a refund alone that is the subject of sanctions?’
„Ukladá sa sankcia výhradne za nepravdivé informácie vývozcu vo vývoznom colnom vyhlásení podľa článku 11 ods. 1 nariadenia… č. 3665/87 alebo je predmetom uloženia sankcie iba samotné nesplnenie hmotnoprávnych podmienok nároku na náhradu?“
By its question, the referring court asks essentially whether Article 11(1) of Regulation No 3665/87 must be interpreted as meaning that the sanction for which it provides is applicable against an exporter who has requested an export refund for goods, where, as a result of fraudulent conduct on the part of the exporter’s contracting partner, those goods were not exported.
Svojou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa článok 11 ods. 1 nariadenia č. 3665/87 má vykladať tak, že sankcia, ktorú uvádza, je uplatniteľná voči vývozcovi, ktorý žiadal o vývoznú náhradu za tovar, ak tento tovar v nadväznosti na podvodné konanie jeho zmluvného partnera nebol vyvezený.
As a preliminary point, it should be recalled that the two features of the export refunds system are, first, that Community aid is not granted unless the exporter makes an application and, second, that the system is financed by the Community budget (Case C-309/04 Fleisch-Winter [2005] ECR I-10349, paragraph 31).
Na úvod je potrebné pripomenúť, že pre systém vývozných náhrad je charakteristická jednak skutočnosť, že pomoc Spoločenstva sa prizná len vtedy, ak o to vývozca požiada, a jednak, že je systém financovaný z rozpočtu Spoločenstva (rozsudok z 1. decembra 2005, Fleisch-Winter, C-309/04, Zb. s. I-10349, bod 31).
With regard to such an exporter, the Court, in the context of Regulation No 3665/87 and its system of sanctions, has already held that, as regards a Community aid scheme, the grant of the aid is necessarily subject to the condition that the beneficiary offers all guarantees of probity and trustworthiness (see, to that effect, Case C-210/00 Käserei Champignon Hofmeister [2002] ECR I-6453, paragraph 41, and Fleisch-Winter, paragraph 31).
Vo vzťahu k vývozcovi Súdny dvor v kontexte nariadenia č. 3665/87 a jeho systému sankcií už rozhodol, že pokiaľ ide o režim pomoci Spoločenstva, je priznanie pomoci nevyhnutne podriadené podmienke, aby jej príjemca poskytol všetky záruky poctivosti a spoľahlivosti (pozri v tomto zmysle rozsudky z 11. júla 2002, Käserei Champignon Hofmeister, C-210/00, Zb. s. I-6453, bod 41, a Fleisch-Winter, už citovaný, bod 31).
With regard to the Community budget, the first recital in the preamble to Regulation No 2945/94 states that, ‘… in the light of experience, measures to combat irregularities and notably fraud prejudicial to the Community budget should be intensified , to that end, provision should be made for … sanctions to encourage exporters to comply with Community rules.’
Pokiaľ ide o rozpočet Spoločenstva, prvé odôvodnenie nariadenia č. 2945/94 stanovuje, že „na základe skúseností by bolo potrebné zintenzívniť opatrenia na boj proti nepresnostiam a najmä podvodom škodiacim rozpočtu Spoločenstva [a že] za týmto účelom by bolo potrebné prijať… sankcie, ktoré by viedli vývozcov k tomu, aby dodržiavali pravidlá Spoločenstva“.
The nature of the sanction provided for in Article 11(1) of Regulation No 3665/87 emerges clearly both from its wording and from the caselaw of the Court relating to that provision.
Povaha sankcie uvedenej v článku 11 ods. 1 nariadenia č. 3665/87 jasne vyplýva z jeho znenia, ako aj z judikatúry Súdneho dvora týkajúcej sa tohto ustanovenia.
According to the second recital in the preamble to Regulation No 2945/94,‘sanctions should be applied regardless of the subjective element of fault’.
Podľa znenia druhého odôvodnenia nariadenia č. 2945/94 „sankcie [by sa mali] uplatňovať bez ohľadu na subjektívnu povahu zavinenia“.
In reality, it is only the level of the sanction which increases if there is an intentional act, in accordance with Article 11(1)(b) of Regulation No 3665/87, whereas the sanction provided for in Article 11(1)(a) is applicable even if the exporter has not committed any fault.
V skutočnosti je to iba výška sankcie, ktorá sa zvyšuje, ak ide o úmyselné konanie podľa článku 11 ods. 1 prvého pododseku písm. b) nariadenia č. 3665/87, ale sankcia uvedená v tomto pododseku v písm. a) je uplatniteľná aj vtedy, ak sa vývozca nedopustil chyby.
In the latter case, the sanction provided for in the first subparagraph of Article 11(1) is applicable, except in the cases listed exhaustively in the third subparagraph of Article 11(1).
Za predpokladu uvádzaného na poslednom mieste sa sankcia uvádzaná v prvom pododseku predmetného článku 11 ods. 1 neuplatňuje iba v prípadoch vymenovaných taxatívne v jeho treťom pododseku.
In paragraph 41 of Case C-210/00 Käserei Champignon Hofmeister, the Court held that the sanction constitutes a specific administrative instrument forming an integral part of the scheme of aid which is intended to ensure the sound financial management of Community public funds and, in paragraph 44 of that judgment, that it cannot be said to be of a criminal nature.
V už citovanom rozsudku Käserei Champignon Hofmeister Súdny dvor v bode 41 konštatoval, že sankcia predstavuje osobitný administratívny nástroj, ktorý je neoddeliteľnou súčasťou systému pomoci a je určený na zabezpečenie stabilného finančného riadenia verejných fondov Spoločenstva a v bode 44 predmetného rozsudku konštatoval, že jej nie je možné priznať trestnú povahu.
It follows from the two preceding paragraphs that the liability on which the sanction provided for in Article 11(1)(a) of Regulation No 3665/87 is based is of an essentially objective nature.
Z dvoch vyššie uvedených bodov vyplýva, že zodpovednosť, na ktorej je založená sankcia uvedená v článku 11 ods. 1 prvom pododseku písm. a) nariadenia č. 3665/87, má najmä objektívnu povahu.
In order to determine the conditions relating to the applicability of that sanction, it is necessary to examine the provisions of Article 11 in their entirety.
S cieľom určiť podmienky týkajúce sa uplatniteľnosti tejto sankcie je potrebné skúmať celý súhrn ustanovení predmetného článku 11.
The first subparagraph of Article 11(1) of the regulation provides for the application of a sanction to an exporter who has requested a refund in excess of that applicable to the product actually exported.
Odsek 1 prvý pododsek tohto článku stanovuje uplatnenie sankcie na vývozcu, ktorý požiadal o náhradu, ktorá bola vyššia ako náhrada uplatniteľná na skutočne vyvezený tovar.
The Court has held in the context of Commission Regulation (EC) No 800/1999 of 15 April 1999 laying down common detailed rules for the application of the system of export refunds on agricultural products (OJ 1999 L 102, p.
Súdny dvor v kontexte nariadenia Komisie (ES) č. 800/1999 z 15. apríla 1999, ktorým sa ustanovujú spoločné podrobné pravidlá uplatňovania vývozných náhrad za poľnohospodárske výrobky (Ú. v. ES L 102, s. 11, a korigendum Ú. v. ES L 180, 1999, s. 53; Mim. vyd. 03/025, s.
It follows from that caselaw that, in order to determine whether an exporter has requested a refund in excess of that applicable to the goods actually exported, it is not sufficient to take into account the facts known to the competent authorities at the time they examine the request; it is also necessary to take into consideration facts subsequent to that request, in particular those detected during checks carried out by those authorities.
Z tejto judikatúry vyplýva, že s cieľom určiť, či vývozca požiadal o náhradu, ktorá bola vyššia ako náhrada uplatniteľná na skutočne vyvezený tovar, nepostačuje zobrať do úvahy skutočnosti známe príslušným orgánom v čase skúmania žiadosti o náhradu, ale je tiež potrebné zobrať do úvahy skutočnosti, ktoré nasledovali po tejto žiadosti, najmä skutočnosti zistené pri kontrolách vykonaných týmito orgánmi.
The raison d’être and the effectiveness of the checks by the competent authorities could otherwise be jeopardised.
Navyše, ak by tak nebolo, dôvod existencie a účinnosť kontrol príslušných orgánov by mohli byť spochybnené.
Should it prove to be the case that export of the goods on which a refund was granted did not take place, it is obvious that the exporter has requested a refund in excess of that applicable, since, in the absence of actual exportation, no refund is due.
Pokiaľ sa preukáže, že vývoz tovaru, za ktorý bola priznaná náhrada, nebol vykonaný, je zrejmé, že vývozca požiadal o náhradu, ktorá bola vyššia ako uplatniteľná náhrada, berúc do úvahy, že za neexistencie skutočného vývozu nevzniká nárok na žiadnu náhradu.
In such a situation, the sanction applicable can therefore be based on the first sub -paragraph of Article 11(1) of Regulation No 3665/87 alone.
V takom prípade môže byť teda uplatniteľná sankcia založená na samotnom článku 11 ods. 1 prvom pododseku nariadenia č. 3665/87.
However, other express provisions of that article also require that a sanction be imposed on the exporter on the basis of findings made after acceptance of the export declaration.
Ďalšie explicitné ustanovenia tohto článku si však tiež vyžadujú, aby sankcia bola vývozcovi uložená na základe zistení, ktoré nasledovali po prijatí vývozného colného vyhlásenia.
Thus, according to the fifth subparagraph of Article 11(1) of Regulation No 3665/87, where the competent authorities have established that the exportation has not been effected and that no reduction of refund is possible, the exporter is to pay the amount equivalent to the sanction provided for under Article 11(1)(a) or (b).
Takto podľa článku 11 ods. 1 piateho pododseku nariadenia č. 3665/87, pokiaľ príslušné orgány konštatovali, že vývoz nebol vykonaný a že zníženie náhrady je nemožné, vývozca platí sumu zodpovedajúcu sankcii uvedenej v tom istom odseku 1 prvom pododseku písm. a) alebo b).
Article 11(3) of the regulation provides that, where a refund is unduly paid, the beneficiary is to reimburse the amounts unduly received, including any sanction applicable pursuant to the first subparagraph of Article 11(1).
Odsek 3 toho istého článku stanovuje, že v prípade neoprávneného vyplatenia náhrady je príjemca povinný vrátiť neoprávnene získané sumy vrátane akejkoľvek sankcie uplatniteľnej podľa predmetného článku 11 ods. 1 prvého pododseku.
According to the documents submitted to the Court of Justice by the referring court, the export operation on the basis of which AOB Reuter received a refund did not take place and, in those circumstances, the refund was paid unduly; moreover, AOB Reuter does not dispute the fact that it received such a refund unduly.
Zo spisu predloženého Súdnemu dvoru vnútroštátnym súdom vyplýva, že vývoz, na základe ktorého AOB Reuter získal náhradu, nebol vykonaný a za týchto podmienok bolo vyplatenie vykonané neoprávnene, pričom táto spoločnosť ani nepopiera, že takúto náhradu získala neoprávnene.
In those circumstances, it is necessary to apply the sanction provided for under Article 11(1)(a) of Regulation No 3665/87, unless one of the exceptions as exhaustively defined in the third subparagraph of Article 11(1) applies.
Za takýchto okolností je namieste uplatnenie sankcie uvedenej v článku 11 ods. 1 prvom pododseku písm. a) nariadenia č. 3665/87, pokiaľ nie je splnená ani jedna z podmienok oslobodenia, ktoré sú taxatívne vymenované v treťom pododseku toho istého odseku.
Therefore, the argument that only the supply of false information by the exporter in his export declaration can justify the application of that sanction cannot be accepted.
Preto nemôže byť prijatá téza, podľa ktorej iba nepravdivé informácie uvedené vývozcom v jeho vývoznom colnom vyhlásení môžu odôvodňovať uplatnenie tejto sankcie.