natgillin/translations-raw huggingface dataset:
First of all, it is settled caselaw that the purpose of the pre-litigation procedure is to give the Member State concerned an opportunity to comply with its obligations under Community law, on the one hand, and, on the other, to avail itself of its right to defend itself against the objections formulated by the Commission (see, in particular, Case C-484/04 Commission v United Kingdom [2006] ECR I-7471, paragraph 24, and the caselaw cited).
Je potrebné pripomenúť, že podľa ustálenej judikatúry je účelom konania pred podaním žaloby dať dotknutému členskému štátu príležitosť, aby jednak splnil svoje povinnosti, ktoré mu vyplývajú z práva Spoločenstva, a jednak aby sa mohol účinne brániť proti výhradám vzneseným Komisiou (pozri najmä rozsudok zo 7. septembra 2006, Komisia/Spojené kráľovstvo, C-484/04, Zb. s. I-7471, bod 24 a citovanú judikatúru).
The proper conduct of that procedure constitutes an essential guarantee required by the EC Treaty not only in order to protect the rights of the Member State concerned, but also to ensure that any contentious procedure will have a clearly defined dispute as its subjectmatter (see, Case C-34/04 Commission v Netherlands [2007] ECR I-1387, paragraph 49, and the caselaw cited).
Riadny priebeh tohto konania predstavuje základnú záruku požadovanú Zmluvou ES nielen kvôli ochrane práv predmetného členského štátu, ale aj kvôli záruke, že predmet eventuálneho súdneho sporu bude zreteľne vymedzený (pozri rozsudok z 15. februára 2007, Komisia/Holandsko, C-34/04, Zb. s. I-1387, bod 49 a citovanú judikatúru).
It follows, first, that the subjectmatter of the proceedings under Article 226 EC is delimited by the pre-litigation procedure governed by that provision.
Z toho v prvom rade vyplýva, že predmet žaloby podanej podľa článku 226 ES je vymedzený konaním pred podaním žaloby upraveným v uvedenom ustanovení.
Second, the reasoned opinion must contain a cogent and detailed exposition of the reasons which led the Commission to the conclusion that the Member State concerned has failed to fulfil one of its obligations under Community law (see, Commission v Germany, cited above, paragraph 19, and Commission v United Kingdom, cited above, paragraph 26).
V druhom rade musí odôvodnené stanovisko obsahovať koherentný a podrobný výklad dôvodov, ktoré Komisiu viedli k presvedčeniu, že si dotknutý členský štát nesplnil niektorú z povinností, ktoré mu vyplývajú z práva Spoločenstva (pozri rozsudky Komisia/Nemecko, už citovaný, bod 19, a zo 7. septembra 2006, Komisia/Spojené kráľovstvo, už citovaný, bod 26).
In this case, it must be stated first of all that the complaint made against the Republic of Lithuania remained unchanged throughout the pre-litigation and contentious procedures.
V prejednávanej veci treba konštatovať, že výhrada vznesená proti Litovskej republike zostala nezmenená počas celého konania pred podaním žaloby, ako aj počas celého súdneho konania.
Both during the pre-litigation procedure and before the Court, the Commission complained that that Member State had failed to fulfil its obligations under Article 26(3) of the Universal Service Directive by failing to ensure in practice that, to the extent technically feasible, authorities handling emergencies are given caller location information for all callers to the single European emergency call number ‘112’.
Tak v rámci konania pred podaním žaloby, ako aj v rámci súdneho konania Komisia tomuto členskému štátu vytýkala, že si tým, že v praxi nezabezpečil, pokiaľ je to technicky možné, aby boli informácie o mieste volajúceho pri volaniach na jednotné európske núdzové volacie číslo „112“ dané k dispozícii orgánom spracovávajúcim núdzové volania, nesplnil povinnosti, ktoré vyplývajú z článku 26 ods. 3 smernice univerzálnej služby.
As regards the specific content and the reasoning of that complaint, the Commission relied, in the letter of formal notice and the reasoned opinion, on the fact that it was technically feasible for fixed and mobile telephone operators operating in Lithuania to provide that information at least according to the ‘pull’ method referred to in Recommendation 2003/558.
Pokiaľ ide o konkrétny obsah a odôvodnenie tohto dôvodu, Komisia vo svojej výzve a v odôvodnenom stanovisku tvrdila, že pre pevných a mobilných telefónnych operátorov, ktorí pôsobia v Litve, bolo technicky možné poskytnúť tieto informácie aspoň podľa metódy „pull“, ktorá je uvedená v odporúčaní 2003/558.
However, in so doing it had in no way imposed that method on the Republic of Lithuania, but merely stated that in its view the obligation laid down in Article 26(3) of the Universal Service Directive is in fact applicable in this case, since the condition of technical feasibility to which Article 26(3) subjects that obligation is satisfied.
Týmto však Komisia v žiadnom prípade neuložila túto metódu Litovskej republike, ale len zdôraznila, že podľa jej názoru sa v prejednávanej veci skutočne uplatňuje článok 26 ods. 3 smernice univerzálnej služby, pretože je splnená podmienka technickej realizovateľnosti, ktorej podľa tohto ustanovenia podlieha táto povinnosť.
Contrary to the Republic of Lithuania’s submissions, the Commission did not assert, during the proceedings before the Court, that Member States have an obligation to implement a specific method in order to comply with Article 26(3) of the Universal Service Directive.
V rozpore s tvrdením Litovskej republiky Komisia ani v rámci konania pred Súdnym dvorom neuviedla, že na dosiahnutie súladu s článkom 26 ods. 3 smernice univerzálnej služby majú členské štáty povinnosť zaviesť určitú metódu.
The application and the reply, like the letter of formal notice and the reasoned opinion before them, simply refer to point 4 of Recommendation 2003/558, without requiring one or other method mentioned in that paragraph to be implemented.
Žaloba a replika, ako aj predtým výzva a odôvodnené stanovisko, len odkazujú na bod 4 odporúčania 2003/558 bez toho, aby vyžadovali uplatnenie jednej alebo druhej metódy uvedenej v tomto bode.
Thus, the Commission submitted — in particular in its reply — not that the Republic of Lithuania must use the ‘pull’ method, but that that Member State is required to implement at least the most simple technical measures in order to ensure that, from the date laid down in the Act of Accession, the relevant information is actually transmitted.
Komisia teda vo svojej replike netvrdila, že Litovská republika je povinná použiť metódu „pull“, ale že tento členský štát má zaviesť aspoň najjednoduchšie technické opatrenia, ktoré zabezpečia, že od dátumu stanoveného v akte o pristúpení budú informácie o mieste volajúceho skutočne prenášané.
That position corresponds exactly to the view expressed by the Commission during the pre-litigation procedure.
Tento postoj úplne súhlasí s postojom Komisie, ktorý vyjadrila v rámci konania pred podaním žaloby.
It is clear from the foregoing that the plea of inadmissibility raised by the Republic of Lithuania must be dismissed.
Z vyššie uvedeného vyplýva, že námietku neprípustnosti podanú Litovskou republikou treba zamietnuť.
The Commission takes the view that it is technically feasible for Lithuanian operators of public mobile telephone networks to provide caller location information when the caller dials the ‘112’ number from a mobile telephone.
Komisia sa domnieva, že je technicky realizovateľné, aby litovskí prevádzkovatelia verejných mobilných telefónnych sietí poskytli informácie o mieste volajúceho, keď volajúci vytočí číslo „112“ z mobilného telefónu.
Therefore, it follows from the information provided by the defendant itself that the mobile telephone networks in Lithuania do not have specific characteristics which, from a technical point of view, prevent the transmission of that information.
Z informácií poskytnutých samotnou žalovanou vyplýva, že mobilné telefónne siete v Litve nemajú osobitné charakteristiky, ktoré by z technického hľadiska bránili prenášaniu týchto informácií.
In particular, the agreement concluded on 4 December 2006 between the Joint Emergency Services Centre and the providers of public mobile telephone network services
Najmä dohoda týkajúca sa služieb určenia miesta volajúceho uzavretá 4. decembra 2006 medzi spoločným strediskom núdzového volania a poskytovateľmi verejných mobilných telefónnych sietí uvádza, že je technicky možné prenášať uvedené
COMMISSION v LITHUANIA states that it is technically possible to transmit the information, but that that might require additional investment.
KOMISIA/LITVA informácie, ale môže to vyžadovať dodatočné investície.
The lack of investment and the delays in acquiring the technical equipment necessary for that purpose cannot be regarded as a lack of technical feasibility within the meaning of Article 26(3) of the Universal Service Directive.
Nedostatok investícií a omeškania v nadobúdaní zariadení potrebných na tento účel nemožno považovať za neexistenciu technickej realizovateľnosti v zmysle článku 26 ods. 3 smernice univerzálnej služby.
In its reply, the Commission states that point 4 of Recommendation 2003/558, to which it referred in its application, cannot, having regard to the non-binding nature of that recommendation, require the Member States to apply the ‘push’ method rather than the ‘pull’ method in order to transmit caller location information.
Komisia vo svojej replike uvádza, že bod 4 odporúčania 2003/558, na ktorý odkazuje vo svojej žalobe, nemôže s ohľadom na nezáväzný charakter tohto odporúčania ukladať členských štátom povinnosť uprednostniť na účely prenášania informácií o mieste volajúceho uplatnenie metódy „push“ pred metódou „pull“.
Although the Republic of Lithuania is therefore free as to the choice of method it must, however, in accordance with Article 26(3) of the Universal Service Directive, implement at least the most simple technical measures in order to ensure that the operators of fixed and mobile public telephone networks provide that information from the date set in the Act of Accession.
Litovská republika tak mala, pokiaľ ide o výber metódy, voľnosť, avšak podľa článku 26 ods. 3 smernice univerzálnej služby bola povinná realizovať aspoň najjednoduchšie technické opatrenia, aby zaistila, že fixní a mobilní telefónni operátori poskytujú tieto informácie od dátumu stanoveného v akte o pristúpení.
The Republic of Lithuania contends that the complaint made by the Commission is unfounded solely because it is not formulated in an appropriate manner.
Litovská republika namieta, že výhrada uvedená Komisiou je nedôvodná, pretože je nevhodne formulovaná.
Since that Member State has adopted all the legal, technical and organisational measures possible in order to fulfil the obligations laid down by Article 26(3) of the Universal Service Directive, the Commission’s head of claim should have been formulated so as to seek a declaration that the Republic of Lithuania has failed to fulfil its obligations by not ensuring that the undertakings which operate public telephone networks make the relevant information available to the authorities handling emergencies.
Keďže tento členský štát prijal všetky možné právne, technické a organizačné opatrenia, aby splnil podmienky stanovené v článku 26 ods. 3 smernice univerzálnej služby, uvedená výhrada mala byť sformulovaná tak, aby konštatovala nesplnenie povinnosti spočívajúce v tom, že nebolo zabezpečené, že podniky, ktoré prevádzkujú verejné telefónne siete, dávajú informácie o mieste volajúceho k dispozícii orgánom spracovávajúcim núdzové volania.
As regards technical feasibility, the Republic of Lithuania explains that the Joint Emergency Services Centre has the technical means to receive the location information on a person calling the ‘112’ number.
Pokiaľ ide o technickú realizovateľnosť, Litovská republika uvádza, že spoločné stredisko núdzového volania má k dispozícii technické prostriedky na prijímanie informácií o mieste osoby volajúcej na číslo „112“.
However, the operators of public mobile telephone networks active in Lithuania do not always have the technical means to provide that information.
Prevádzkovatelia verejných mobilných telefónnych sietí pôsobiaci v Litve však stále nemali k dispozícii technické prostriedky na poskytovanie týchto informácií.
That Member State points out that the adaptation of the ‘pull’ method, used by certain operators for commercial purposes, would have been far simpler than the transition to a system based on the ‘push’ method.
Tento členský štát spresňuje, že prispôsobenie metódy „pull“ používanej niektorými operátormi na obchodné účely by bolo určite jednoduchšie ako prechod na systém založený na metóde „push“.
However, at the same time as a decision was taken to use the latter, more modern method, the extra investment to adapt the ‘pull’ method to the needs of the location of calls to the ‘112’ number was refused.
Súčasne s rozhodnutím vybrať si túto modernejšiu metódu bolo však zamietnuté, aby boli uskutočnené dodatočné investície na prispôsobenie metódy „pull“ potrebám lokalizácie volaní na číslo „112“.
In that context, it states that the technical means necessary to transmit the information concerned differ radically according to whether the ‘pull’ or ‘push’ method is used and that the two systems require investment and a certain amount of preparation time.
V tomto kontexte Litovská republika zdôrazňuje, že technické prostriedky potrebné na prenos predmetných informácií sa radikálne líšia podľa použitej metódy „pull“ alebo „push“ a že oba systémy vyžadujú investície a určitý čas na prípravu.
The factor of technical feasibility should be taken into consideration when examining the reasons why Lithuanian mobile telephone operators are not ready to transmit information to the emergency services.
Tento prvok súvisiaci s technickou realizovateľnosťou treba zohľadniť pri posudzovaní dôvodov, pre ktoré nie sú litovskí mobilní telefónni operátori pripravení prenášať informácie núdzovým službám.
In addition, account should be taken of the uncertainty raised by Recommendation 2003/558 as to the manner in which the obligations arising from Article 26(3) of the Universal Service Directive are to be implemented and the timelimit to be respected in that regard.
Okrem toho treba zohľadniť nejasnosti vyvolané odporúčaním 2003/558, pokiaľ ide o spôsob vykonania povinností vyplývajúcich z článku 26 ods. 3 smernice univerzálnej služby, a lehotu, ktorú treba v tejto súvislosti dodržať.
There would be a failure to fulfil obligations only if it were known from the outset which method may and must be applied and from which date.
O porušenie povinnosti môže ísť len vtedy, ak je v prvom rade známe, ktorá metóda môže a má byť uplatnená a odkedy.
According to the Republic of Lithuania, if it had been clearly established that Member States are free to apply the ‘pull’ method which is simpler from a technical point of view, it could have made use of that option, which would have saved a considerable amount of time.
Litovská republika sa domnieva, že pokiaľ by bolo jasne od začiatku určené, že členské štáty môžu uplatniť z technického hľadiska jednoduchšiu metódu „pull“, mohli by túto možnosť využiť a tým ušetriť značný čas.
Furthermore, points 4 and 13 of Recommendation 2003/558 should be interpreted as meaning that the aims of the Universal Service Directive are not achieved in an effect - ive manner by employing the ‘pull’ method and therefore it is necessary to introduce the ‘push’ method as widely as possible.
Okrem toho je potrebné vykladať body 4 a 13 odporúčania 2003/558 tak, že z nich vyplýva, že ciele smernice univerzálnej služby nemožno účinne dosiahnuť použitím metódy „pull“, a preto je potrebné zaviesť metódu „push“ v čo najširšej možnej miere.
Since extra time was necessary in order to implement this method, the Commission provided for an additional period in the recommendation.
Keďže na vykonanie metódy „push“ treba dodatočný čas, mala Komisia v uvedenom odporúčaní stanoviť dodatočnú lehotu.
It must be recalled that, under Article 26(3) of the Universal Service Directive, Member States are to ensure that undertakings which operate public telephone networks make caller location information available to authorities handling emergencies, to the extent technically feasible, for all calls to the single European emergency call number ‘112’.
Je potrebné pripomenúť, že podľa článku 26 ods. 3 smernice univerzálnej služby členské štáty zabezpečia, aby podniky, ktoré prevádzkujú verejné telefónne siete, dali k dispozícii, pokiaľ je to technicky možné, orgánom spracovávajúcim núdzové volania, informácie o mieste volajúceho pri všetkých volaniach na jednotné európske núdzové volacie číslo „112“.
As is clear from the 36th recital in the preamble to the Universal Service Directive, that provision aims to improve the level of protection and the security of users of ‘112’ services and assist the emergency services in the discharge of their duties.
Ako vyplýva z odôvodnenia č. 36 smernice univerzálnej služby, cieľom uvedeného článku 26 ods. 3 je zvýšiť úroveň ochrany a bezpečnosti užívateľov služby čísla „112“ a pomôcť núdzovej službe pri plnení jej poslania.
It follows from the wording and the aim of the provision that it imposes on Member States, subject to technical feasibility, an obligation to achieve a result which is not limited to putting in place an appropriate regulatory framework, but which requires that the location information for all callers to the ‘112’ be actually transmitted to the emergency services.
Zo znenia, ako aj z cieľa uvedeného ustanovenia vyplýva, že toto ustanovenie ukladá členským štátom, pokiaľ je to technicky možné, povinnosť dosiahnuť výsledok, ktorý sa neobmedzuje len na prijatie vhodného regulačného rámca, ale vyžaduje, aby informácie o mieste všetkých volajúcich na volacie číslo „112“ boli skutočne prenesené do stredísk núdzového volania.
In this case, the Republic of Lithuania does not deny that when the period prescribed in the reasoned opinion expired, that information was not transmitted in cases where the call came from a mobile telephone.
V prejednávanej veci Litovská republika nespochybňuje, že po uplynutí lehoty stanovenej v odôvodnenom stanovisku neboli tieto informácie v prípade volaní z mobilných telefónov prenesené.
First, the Republic of Lithuania’s argument that the Commission’s complaint is not formulated in an appropriate manner since it has adopted all the legal, technical and organisational measures necessary to transpose Article 26(3) of the Universal Service Directive, cannot be accepted.
Pokiaľ ide v prvom rade o tvrdenie tohto členského štátu, podľa ktorého nie je výhrada Komisie vhodne formulovaná, pretože Litovská republika prijala všetky právne, technické a organizačné opatrenia potrebné na prebratie článku 26 ods. 3 smernice univerzálnej služby, nemožno ho prijať.
2008 — CASE C-274/07 having incorrectly or insufficiently transposed that provision, but for not being able to ensure in practice that the information at issue is actually made available to the emergency services.
2008 — VEC C-274/07 tejto výhrady jasne vyplýva, že Komisia nevytýka Litve nesprávne alebo nedostatočné prebratie uvedeného ustanovenia, ale neschopnosť v praxi zabezpečiť, že predmetné informácie budú skutočne dané k dispozícii núdzovým službám.
Second, as regards the requirement of technical feasibility which accompanies the obligation imposed on the Member States by Article 26(3) of the Universal Service Directive, it must be held that, according to the information provided by the Republic of Lithuania, the failure to transmit information on the location of calls from the public mobile telephone networks is due to the fact that the operators of those networks do not have the necessary technical equipment, which would require substantial investment.
V druhom rade pokiaľ ide o podmienku technickej realizovateľnosti, ktorá súvisí s povinnosťou uloženou členským štátom článkom 26 ods. 3 smernice univerzálnej služby, treba konštatovať, že podľa údajov poskytnutých Litovskou republikou je skutočnosť, že informácie o mieste volaní pochádzajúcich z mobilných telefónnych sietí nie sú prenášané, spôsobená tým, že prevádzkovatelia týchto sietí nemajú k dispozícii potrebné technické zariadenia, ktoré by vyžadovali významné investície.
It has been explained in that regard that after an initial disagreement between the operators and the Lithuanian authorities concerning the financing of the costs of such investment the legislature amended Article 65(4) of the Law on electronic communications with effect from 1 September 2007, so as to provide that from now on operators are to provide the information at issue free of charge to the Joint Emergency Services Centre and that the costs of acquiring, installing, adapting, refurbishing and operating the equipment necessary for that purpose are to be reimbursed from public funds.
V tejto súvislosti bolo uvedené, že po počiatočnej nezhode medzi prevádzkovateľmi a litovskými orgánmi, pokiaľ ide o preplatenie nákladov súvisiacich s týmito investíciami, zákonodarca zmenil s účinnosťou od 1. septembra 2007 článok 65 ods. 4 zákona o elektronických komunikáciách, ktorý odvtedy stanovuje, že prevádzkovatelia poskytnú spoločnému stredisku núdzového volania zdarma predmetné informácie a že náklady na nadobudnutie, inštaláciu alebo prispôsobenie, modernizáciu a fungovanie zariadenia potrebného na tento účel sa preplatia z verejných finančných prostriedkov.
It follows from that evidence, without there being any need to examine the agreement concluded on 4 December 2006 between the Joint Emergency Services Centre and the providers of public mobile telephone network services, the interpretation of which is a matter of dispute between the parties, that the reason for the failure to transmit information on the location of calls from those networks does not arise from technical characteristics of those networks, which would prevent the transmission of that information, but from the lack of the investment required in order to acquire or adapt the equipment so as to allow that transmission.
Bez toho, aby bolo potrebné analyzovať dohodu týkajúcu sa služieb určenia miesta volajúceho uzavretú 4. decembra 2006 medzi spoločným centrom núdzového volania a poskytovateľmi služieb verejných mobilných telefónnych sietí, ktorej výklad nie je medzi stranami sporný, z týchto skutočností vyplýva, že neprenášanie informácií o mieste volaní pochádzajúcich z týchto sietí nie je spôsobené technickými charakteristikami týchto sietí, ktoré by objektívne bránili prenosu uvedených informácií, ale skôr nedostatkom investícií požadovaných na nadobudnutie a prispôsobenie zariadení umožňujúcich tento prenos.
As the Commission rightly stated, the failure to acquire or adapt the equipment necessary cannot be regarded as a lack of technical feasibility within the meaning of Article 26(3) of the Universal Service Directive.
Ako to Komisia správne zdôraznila, nenadobudnutie alebo neprispôsobenie potrebných zariadení nemožno považovať za nedostatok technickej realizovateľnosti v zmysle článku 26 ods. 3 smernice univerzálnej služby.
Lastly, as regards the arguments put forward by the Republic of Lithuania regarding the method to be employed in order to transmit location information on callers to the ‘112’ number, it must be held, first of all, that Article 26(3) of the Universal Service Directive does not contain any information in that regard and therefore leaves the Member States to decide the manner in which they wish to actually ensure that that information is transmitted.
Napokon pokiaľ ide o tvrdenia uvedené Litovskou republikou, ktoré sa týkajú metódy, ktorú treba použiť na prenos informácií o mieste volajúceho na volacie číslo „112“, treba konštatovať, že článok 26 ods. 3 smernice univerzálnej služby neobsahuje v tejto súvislosti žiadnu informáciu, a ponecháva tak členským štátom na výber konkrétny spôsob, akým zabezpečia prenos týchto informácií.
In point 4, Recommendation 2003/558 mentions two methods.
Odporúčanie 2003/558 odkazuje vo svojom bode 4 na dve metódy.