natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Annual report 2007: the state of the drugs problem in Europe than 10 %) of clients reporting injecting the drug.
Medzi prvotnými užívateľmi kokaínu je šnupanie hlavným spôsobom užívania uvádzaným ambulantnými klientmi, po ktorom nasleduje fajčenie alebo vdychovanie, pričom relatívne málo (menej ako 10 %) klientov uvádzalo vpichovanie drogy.
Among those new to treatment, injecting levels are even lower
Medzi tými, ktorí sú v liečbe noví, úrovne injekčného užívania sú dokonca nižšie (5 %) (113).
A recent evaluation of service provision in the United Kingdom also reported some positive outcomes among crack cocaine clients in residential care (Weaver, 2007).
Spojené kráľovstvo, ktoré v porovnaní s inými európskymi krajinami uvádza relatívne vysokú úroveň problémového užívania kraku, vypracovalo usmernenia pre profesionálov, ktoré naznačujú, že liečba závislosti od kraku by mohla byť poskytovaná v súvislosti so štruktúrovaným programom protidrogovej liečby, ktorý zahŕňa abstinenciu a opatrenia na minimalizáciu škôd (NTA, 2002).
in combination with opioids and, in some countries, many clients being treated for opioid problems will also be using cocaine, at least occasionally.
Nedávne hodnotenie poskytovania služby v Spojenom kráľovstve uvádzalo aj niektoré pozitívne výsledky medzi klientmi užívajúcimi kokaín v pobytovej starostlivosti (Weaver, 2007).
Risk and harm reduction
Riziko a znižovanie škôd
Treatment services are, therefore, likely to be faced with offering care to three populations, which can be characterised in simple terms as: first, socially more integrated cocaine users who may also have a history of regular ‘recreational’ polydrug use including alcohol; secondly, cocaine users who may also have opioid problems; and thirdly, highly marginalised and problematic crack cocaine users.
Služby liečenia budú preto pravdepodobne mať za úlohu ponúkať starostlivosť trom populáciám, ktoré môžu byť jednoducho charakterizované takto: po prvé, sociálne integrovanejší užívatelia kokaínu, ktorí môžu mať aj históriu pravidelného „rekreačného“ užívania drog vrátane alkoholu; po druhé, užívatelia kokaínu, ktorí môžu mať aj problémy s opiátmi, a po tretie, veľmi marginalizovaní a problémoví užívatelia kraku.
Recreational cocaine users are at risk not only of developing a dependent drug habit, but also through the interaction of cocaine use with other drugs or with coexisting cardiovascular problems.
Rekreační užívatelia kokaínu sú vystavení riziku nielen kvôli vytváraniu drogovej závislosti, ale aj prostredníctvom interakcie užívania kokaínu s inými drogami alebo s koexistujúcimi kardiovaskulárnymi problémami.
Most European countries report that cocaine users can access information about cocaine and the risks of cocaine use through various information sources such as websites, helplines and through other media.
Väčšina európskych krajín uvádza, že užívatelia kokaínu môžu získať informácie o kokaíne a rizikách užívania kokaínu prostredníctvom rôznych informačných zdrojov, napríklad internetových stránok, liniek pomoci a prostredníctvom iných médií.
It is interesting to note that the European Foundation of Drug Helplines reports an increase in the number of calls related to cocaine during 2005 and 2006 (114).
Stojí za povšimnutie, že Európska nadácia protidrogových liniek pomoci uvádza zvýšenie počtu volaní súvisiacich s kokaínom počas obdobia 2005 a 2006 (114).
The needs of these three groups are likely to be different and require different approaches from service providers.
Potreby týchto troch skupín sa pravdepodobne líšia a vyžadujú si rôzne prístupy poskytovateľov služieb.
Most reported cocaine treatment in Europe takes place in outpatient settings, which in many cases will be orientated to the needs of opioid users.
Väčšina uvádzanej liečby závislosti od kokaínu prebieha v Európe v ambulantných zariadeniach, ktoré budú v mnohých prípadoch orientované na potreby užívateľov opiátov.
It is questionable how attractive such services are to relatively well-integrated cocaine users who have developed problems through their recreational use of the drug.
Je otázne, do akej miery sú tieto služby príťažlivé pre relatívne dobre integrovaných užívateľov kokaínu, u ktorých vznikli problémy rekreačným užívaním drogy.
And it is likely that a proportion of this group will seek help either through generic healthcare providers, such as general practitioners or counsellors or, if they are able, through private specialised clinics.
A je pravdepodobné, že časť tejto skupiny vyhľadá pomoc buď prostredníctvom všeobecných poskytovateľov zdravotnej starostlivosti, napríklad všeobecných lekárov alebo poradcov alebo, ak si to môžu dovoliť, prostredníctvom súkromných špecializovaných kliník.
In contrast to opioid treatment, pharmacological options for cocaine treatment are limited, although prescribing can be helpful in providing relief for related symptoms.
Užívanie kokaínu môže tiež súvisieť s vysoko rizikovou sexuálnou aktivitou alebo so zapojením do sexuálneho priemyslu.
Although small in number, crack cocaine users are likely to be at particularly high risk of experiencing problems and may be difficult to engage in treatment and other services.
Hoci je ich počet malý, užívatelia kraku sú pravdepodobne vystavení zvlášť vysokému riziku problémov a asi ich bude ťažké zapojiť do liečby a iných služieb.
In some cities where significant crack cocaine problems exist, harm-reduction programmes have attempted to intervene by providing outreach, crisis intervention, assistance for acute medical problems as well as referral to structured services.
V niektorých mestách, kde existujú významné problémy s krakom, sa programy na znižovanie škôd pokúšajú zasahovať poskytovaním zásahov v teréne, krízových zásahov pomoci pri akútnych zdravotných problémoch ako aj odporúčaním pre štruktúrované služby.
For example, in Vienna, rooms are available through outpatient services to provide a safe space for cocaine and crack users who are often suffering from anxiety, and basic healthcare and referral to other services are offered.
Napríklad vo Viedni sú k dispozícii izby prostredníctvom
The low prevalence and highly geographically restricted nature of crack cocaine problems in Europe means that experience of responding to the needs this group of drug users is far more limited.
Na rozdiel od liečby užívania opiátov sú farmakologické možnosti liečby užívania kokaínu obmedzené, hoci predpisovanie liekov môže pomôcť pri poskytovaní úľavy pre súvisiace symptómy.
There is a large amount of literature based on the US experience of crack cocaine problems, but the extent to which this can be directly applied to the European context remains unclear.
V súčasnosti nie je k dispozícii žiadny farmakologický prostriedok, ktorý by pomohol užívateľom dosiahnuť alebo zvládnuť kokaínovú abstinenciu – hoci v tomto smere môžu existovať určité budúce možnosti.
The United Kingdom, which compared to other European countries reports a relatively high level of problematic crack use, has produced guidelines for professionals suggesting that crack treatment should be provided in the context of a structured programme
V Európe sa kladie dôraz na poskytovanie psychosociálnych zásahov, ktoré sú založené najmä na kognitívno-behaviorálnych prístupoch.
In addition, there are specific risks related to the injection of crack cocaine if it has been incorrectly prepared.
Hĺbkové podrobné posúdenie možností liečby závislosti od kokaínu možno nájsť
) See Table TDI-17 (part ii) and (part vi) and Table TDI-110 in the 2007 statistical bulletin.) http://www.fesat.org/
) Pozri tabuľku TDI-17 (časť ii) a (časť vi) a tabuľku TDI-110 v štatistickej ročenke 2007.) http://www.fesat.org/
Cocaine and crack cocaine: a growing public health issue — EMCDDA 2007 selected issue given to the health consequences of cocaine, which are often not well recognised in existing reporting systems.
Prístupy zameraná na znižovanie škôd k injekčným užívateľom kokaínu nie sú vo všeobecnosti odlišné od prístupov poskytovaných iným injekčným užívateľom (pozri kapitolu 8), hoci niektoré štúdie naznačili, že užívatelia stimulansov si budú vpichovať viac a budú preto potenciálne vo väčšom riziku.
The selected issue looks in detail at the challenges to providing effective treatment for cocaine and crack cocaine dependence, which has proved to be particularly difficult, not least because of the very varied types of cocaine users and their differing needs.
Kokaín a krak: narastajúci problém verejného zdravia vo vybraných otázkach EMCDDA 2007 venuje zdravotným následkom kokaínu, ktoré často nie sú dobre rozpoznané v existujúcich systémoch podávania správ. Vybraná otázka sa pozerá podrobne na výzvy, aby sa poskytla účinná liečba kvôli závislosti od kokaínu a kraku, ktorá sa ukázala byť osobitne ťažká v neposlednom rade kvôli veľmi rozmanitým typom užívateľov kokaínu a ich líšiacim sa potrebám.
In recent years, there have been signs that cocaine use is a growing problem in Europe.
V posledných rokoch existujú príznaky, že užívanie kokaínu je v Európe narastajúcim problémom.
This selected issue shows that, in some European countries, there has been a marked increase in the use of cocaine, in treatment demands for cocaine and in seizures of the drug.
Táto vybraná otázka ukazuje, že v niektorých európskych krajinách existuje zreteľné zvýšenie užívania kokaínu, dopytov po liečbe kvôli kokaínu a zachytení drogy.
The potential for cocaine use to have a major impact on public health is examined.
Skúma sa, či potenciál pre užívanie kokaínu má veľký vplyv na verejné zdravie.
Special attention is
Špeciálna pozornosť sa
Heroin supply and availability (115
Ponuka a dostupnosť heroínu (115
In Europe, historically, two forms of imported heroin have been used: the commonly available brown heroin (its chemical base form) mainly from Afghanistan, and the less common and more expensive white heroin (a salt form) which typically originates from south-east Asia — although this form of the drug is now becoming increasingly rare.
V Európe sa z historického hľadiska užívajú dve formy dovážaného heroínu: bežne dostupný hnedý heroín (jeho chemická základná forma) najmä z Afganistanu a menej bežný a drahší biely heroín (vo forme soli), ktorý obvykle pochádza z juhovýchodnej Ázie – hoci táto forma drogy sa teraz stáva čoraz zriedkavejšou.
A small amount of opioid drugs are also produced within Europe, but manufacture is mainly confined in 2005 to small-scale production of home-made poppy products (e.g. poppy straw, poppy concentrate from crushed poppy stalks or heads) in a number of eastern European countries (Latvia, Lithuania, Poland).
Malé množstvo opiátových drog sa vyrába aj v Európe, ale výrobcovia boli v roku 2005 obmedzení na malú domácku výrobu výrobkov z maku siateho (napr. makovej slamy, makového koncentrátu z rozdrvených stoniek alebo makovíc) vo viacerých východoeurópskych krajinách (Lotyšsko, Litva, Poľsko).
Production and trafficking the mid-1990s, heroin has been increasingly (but to a lesser extent than through the Balkan route) smuggled to Europe through the ‘silk route’ via central Asian Republics, the Caspian Sea and the Russian Federation, Belarus or Ukraine, to Estonia, Latvia, some of the Nordic countries, Germany and Bulgaria.
čoraz viac pašuje (ale v menšej miere ako cez balkánsku cestu) cez „hodvábnu cestu“ cez stredoázijské republiky, Kaspické more a Ruskú federáciu, Bielorusko alebo Ukrajinu, do Estónska, Lotyšska, niektorých škandinávskych krajín, Nemecka a Bulharska.
Although these routes are the most important, countries in the Arabian peninsula (Oman, United Arab Emirates) have become transit sites for heroin consignments from south-west and south-east Asia (INCB, 2006), with some of it being then smuggled through eastern Africa (Ethiopia, Kenya, Mauritius), and sometimes through western Africa as well (Nigeria), to be shipped to illicit markets in Europe and to a lesser extent North America (INCB, 2007a).
Hoci sú tieto cesty najdôležitejšie, krajiny na Arabskom polostrove (Omán, Spojené arabské emiráty) sa stávajú tranzitnými miestami pre zásielky heroínu z juhozápadnej a juhovýchodnej Ázie (INCB, 2006), pričom niektoré z nich sa potom pašujú cez východnú Afriku (Etiópiu, Keňu, Maurícius) a niekedy aj cez západnú Afriku (Nigériu), aby boli dopravené na nezákonné trhy v Európe a v menšej miere Severnej Amerike (INCB, 2007a).
There are also reports of heroin from south-west Asia being smuggled to Europe via countries in south and east Asia (India, Bangladesh, Sri Lanka, China).
Existujú aj správy o heroíne z juhozápadnej Ázie pašovanom do Európy cez krajiny v južnej a východnej Ázii (India, Bangladéš, Srí Lanka, Čína).
In 2005, 342 tonnes of opium, 32 tonnes of morphine and 58 tonnes of heroin were seized worldwide.
V roku 2005 sa celosvetovo zachytilo 342 ton ópia, 32 ton morfínu a 58 ton heroínu.
Asia (China, Afghanistan, Iran, Pakistan) continued to account for the greatest quantities of heroin (54 %) seized worldwide, followed by Europe (38 %) (UNODC, 2007).
Ázia (Čína, Afganistan, Irán, Pakistan) naďalej predstavovali najväčšie množstvá celosvetovo zachyteného heroínu (54 %), za ňou nasledovala Európa (35 %) (UNODC, 2007).
Heroin consumed in Europe is predominantly manufactured in Afghanistan, which remains the world leader in illicit opium supply, followed by Myanmar.
Heroín konzumovaný v Európe sa prevažne vyrába v Afganistane, ktorý zostáva svetovým lídrom v dodávke nezákonného ópia, za ním nasleduje Mjanmarsko.
It is estimated that about 6 610 tonnes of opium was produced in 2006, 92 % of which in Afghanistan.
Odhaduje sa, že v roku 2006 sa vyrobilo asi 6 610 ton ópia, z čoho 92 % v Afganistane.
This represents a 43 % increase compared to the 2005 estimate, due to a substantial increase in the area under cultivation.
Toto predstavuje 43 % zvýšenie v porovnaní s odhadom z roku 2005 kvôli podstatnému zvýšeniu výmery obrábaných plôch.
Global potential production of heroin was estimated at 606 tonnes in 2006, up from 472 tonnes in 2005 (UNODC, 2007).
Celosvetový potenciál výroby heroínu sa odhadoval v roku 2006 na 606 ton, čo je zvýšenie zo 472 ton v roku 2005 (UNODC, 2007).
Opioid seizures and laboratories dismantled seem to indicate that opium produced in Afghanistan is increasingly being converted into morphine or heroin before being exported (CND, 2007).
Zachytenia opiátov a zničené laboratóriá naznačujú, že ópium vyrábané v Afganistane sa čoraz viac mení na morfín alebo heroín pred jeho vývozom (CND, 2007).
An estimated 52 000 seizures resulted in the interception of about 16.8 tonnes of heroin in the EU Member States and candidate countries and Norway in 2005.
Odhadovaných 52 000 zachytení viedlo v roku 2005 k získaniu asi 16,8 tony heroínu v členských štátoch EÚ, kandidátskych krajinách a Nórsku.
The United Kingdom (based on 2004 data) continued to account for the highest number of seizures made in Europe, followed by Spain, Germany and Greece, while Turkey seized the largest quantities (followed by the United Kingdom, Italy and the Netherlands), accounting for nearly half of the total amount intercepted in 2005 (116).
Spojené kráľovstvo (na základe údajov z roku 2004) naďalej predstavovalo najvyšší počet zachytení v Európe, za ním nasledovalo Španielsko, Nemecko a Grécko, kým Turecko zachytilo najväčšie množstvá (nasledované Spojeným kráľovstvom, Talianskom a Holandskom), ktoré predstavovali takmer polovicu celkového zachyteného množstva v roku 2005 (116).
Seizures of heroin show an overall decline between 2000 and 2003 and, based on data available, have been increasing since then.
Zachytenia heroínu ukazovali celkový pokles medzi rokmi 2000 a 2003 a na základe dostupných údajov sa odvtedy zvyšovali.
Over the period 2000–05, total quantities of heroin seized in EU Member States have been fluctuating within a slightly downward trend, whereas a large increase is reported in Turkey over the
Počas obdobia 2000 – 2005 celkové množstvá heroínu zachyteného v členských štátoch EÚ kolísali v rámci mierne klesajúceho trendu, kým veľké zvýšenie sa počas rovnakého obdobia uvádza v Turecku (117).
) See ‘Interpreting seizures and other market data’, p. 37. )
115) Pozri „Interpretovanie zachytení a iných údajov o trhu“, s. 37.
This should be checked against missing 2005 data when available.
116) Toto by sa malo porovnať s chýbajúcimi údajmi za rok 2005, keď budú k dispozícii.
For estimating purposes, 2005 missing data were replaced by 2004 data.)
Na účely odhadu sa chýbajúce údaje za rok 2005 nahradili údajmi za rok 2004.
See Tables SZR-7 and SZR-8 in the 2007 statistical bulletin.
117) Pozri tabuľky SZR-7 a SZR-8 v štatistickej ročenke 2007.
From the limited data available, an average prevalence of problem opioid use of between four and five cases per 1 000 of the population aged 15–64 can be derived.
Z obmedzených dostupných údajov možno odvodiť priemernú prevalenciu problémového užívania opiátov medzi štyrmi až piatimi prípadmi na 1 000 obyvateľov vo veku 15 – 64 rokov.
This translates into some 1.5 million (1.3–1.7 million) problem opioid users in the EU and Norway.
Toto znamená asi 1,5 milióna (1,3 – 1,7 milióna) problémových užívateľov opiátov v EÚ a Nórsku.
However, these estimates are far from robust and more extensive data are required.
Tieto odhady však nie sú zďaleka pevné a vyžadujú sa rozsiahlejšie údaje.
Time trends in problem opioid use
Časové trendy v problémovom užívaní opiátov
Detecting trends in both price and purity is hampered by a lack of consistent data, and estimates are therefore based on only a limited range of countries (118).
Zisťovaniu trendov v cene a čistote bráni nedostatok konzistentných údajov a odhady sú preto založené iba na obmedzenom počte krajín (118).
Most countries reported average or typical street price of brown heroin in the range EUR 35–80 per gram.
Väčšina krajín uvádzala priemernú alebo typickú pouličnú cenu hnedého heroínu v rozsahu 35 – 80 eur za gram.
Between 2000 and 2005 mean heroin prices, corrected for inflation, appear to have decreased in most of the 18 countries providing comparable data.
V období medzi rokmi 2000 a 2005 sa priemerné ceny heroínu korigované kvôli inflácii znížili vo väčšine z 18 krajín, ktoré poskytli porovnateľné údaje.
The average or typical purity of brown heroin at street level was reported to vary considerably, with most countries reporting values between 15 % and 50%; figures for white heroin tended to be higher (30–70%), where it was available.
Uvádzalo sa, že priemerná alebo typická čistota hnedého heroínu na pouličnej úrovni značne kolísala, pričom väčšina krajín uvádzala hodnoty medzi 15 % a 50 %; údaje pre biely heroín majú tendenciu byť vyššie (30 – 70 %) tam, kde boli dostupné.
The mean purity of heroin products has been fluctuating in most of the 18 reporting countries since 2000.
Priemerná čistota heroínových výrobkov kolísala od roku 2000 vo väčšine z 18 krajín, ktoré poskytli správy.
A lack of reliable historical data complicates the assessment of trends over time in problem opioid use and trends should thus be interpreted with caution.
Chýbajúce spoľahlivé historické údaje komplikujú hodnotenie časových trendov v problémovom užívaní opiátov takže trendy by sa mali interpretovať opatrne.
Reports from some countries suggest that problem opioid use may, on average, have stabilised somewhat in recent years.
Správy z niektorých krajín naznačujú, že problémové užívanie opiátov sa v nedávnych rokoch mohlo v priemere trochu stabilizovať.
Data from repeated estimates on problem opioid use for the period between 2001 and 2005 are only available from eight countries and provide a relatively stable picture with only one country (Austria) showing a clear increase (120).
Údaje z opakovaných odhadov problémového užívania opiátov za obdobie medzi rokmi 2001 a 2005 sú dostupné iba z ôsmich krajín a poskytujú relatívne stabilný obraz, s jasným zvýšením len v jednej krajine (Rakúsko) (120).
Prevalence estimates of problem opioid use
Odhady prevalencie problémového užívania opiátov
Data in this section are derived from the EMCDDA problem drug use (PDU) indicator, which includes mainly estimates of injecting drug use and the use of opioids, although in a few countries, users of amphetamines are also an important component (119
Údaje v tejto kapitole sú odvodené z ukazovateľa EMCDDA pre problémové užívanie drog (PDU), ktorý zahŕňa najmä odhady injekčného užívania drog a užívania opiátov, hoci v niekoľkých krajinách sú dôležitou zložkou aj užívatelia amfetamínov (119).
Moreover, as most studies are based on a localised geographical area, such as a city or district, extrapolation to generate national estimates is difficult.
Okrem toho, keďže väčšina štúdií je založená na lokalizovanej geografickej oblasti, ako je mesto alebo okres, extrapolácia pre vytvorenie národných odhadov je ťažká.
Estimation is also complicated as patterns of problem drug use in Europe appear to be becoming more diverse.
Odhadovanie je tiež komplikované, pretože sa zdá, že formy problémového užívania drog v Európe sa stávajú rozmanitejšími.
For example, polydrug use problems have become progressively more important in most countries, and some countries where opioid problems (almost exclusively heroin problems) have historically predominated now report changes towards other drugs, such as cocaine.
Napríklad problémy s užívaním viacerých drog sa stávajú čoraz viac dôležitejšími vo väčšine krajín a niektoré krajiny, kde problémy s opiátmi (takmer výlučne problémy s heroínom) historicky prevládali, teraz uvádzajú zmeny smerom k iným drogám, napríklad ku kokaínu.
Recent estimates of the prevalence of problem opioid use at national level range roughly between one and six cases per 1 000 population aged 15–64.
Nedávne odhady prevalencie problémového užívania opiátov na národnej úrovni sa pohybujú zhruba medzi jedným až šiestimi prípadmi na 1 000 obyvateľov vo veku 15 – 64 rokov.
In comparison, the full PDU prevalence is estimated to be between one and eight cases per 1 000.
Pre porovnanie, plná prevalencia PDU sa odhaduje medzi jedným až ôsmymi prípadmi na 1 000 obyvateľov.
Some of the lowest well-documented estimates available are from the new countries of the EU, although this is not the case for Malta, where a relatively high prevalence has been reported (5.8–6.7 cases per 1 000 aged 15–64) (Figure 8).
Niektoré z najnižších dobre zdokumentovaných dostupných odhadov sú z nových krajín EÚ, hoci toto nie je prípad Malty, kde bola uvádzaná relatívne vysoká prevalencia (5,8 – 6,7 prípadu na 1 000 obyvateľov vo veku 15 – 64 rokov) (obrázok 8).
Despite the general indication that the overall trend in the prevalence of opioid use is relatively stable, there are indications of increases in heroin seizures (see above), possibly relating to increased availability of heroin on the European market, and increasing reports of the use of opioids diverted from legitimate uses.
Napriek všeobecným náznakom, že celkový trend v prevalencii užívania opiátov je relatívne stabilný, existujú náznaky zvyšovania zachytení heroínu (pozri vyššie), čo sa možno vzťahuje na zvýšenú dostupnosť heroínu na európskom trhu a narastajúci počet správ o užívaní opiátov zneužívaných zo zákonných spôsobov používania.
In Italy, estimates of the incidence of heroin use based on treatment demand data suggest a rise since 1998, after a period of decline, with an annual incidence in 2005 of around 30 000 new heroin users.
V Taliansku odhady výskytu užívania heroínu založené na údajoch dopytu po liečbe naznačujú stúpanie od roku 1998 po období poklesu s ročným výskytom z roku 2005 okolo 30 000 nových užívateľov heroínu.
In Austria, also, the proportion of those under age 25 has increased among new substitution treatment clients, suggesting a rise in the number of young people experiencing problems, associated with the diversion and uncontrolled use of prescribed opioids.
V Rakúsku sa podiel ľudí mladších ako 25 rokov tiež zvýšil medzi novými klientmi substitučnej liečby, čo naznačuje zvýšenie počtu mladých ľudí, majúcimi problémy súvisiace so zneužívaním a nekontrolovaným užívaním predpísaných opiátov.