natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Furthermore, where the conduct which allegedly caused the damage in question consists in refraining from taking action, it is particularly necessary to be certain that such damage was actually caused by the inaction complained of and could not have been caused by dierent conduct from that alleged against the defendant institutions.
Navyše, v prípadoch, kde správanie, ktoré údajne vyvolalo uvedenú škodu, pozostáva z absencie konania, je obzvlášť potrebné mať istotu, že uvedená škoda bola skutočne spôsobená vytýkanou nečinnosťou a nemohla byť vyvolaná správaním odlišným od toho, ktoré je vytýkané žalovaným inštitúciám.
Relying, inter alia, on those principles, the Court of First Instance held in the end that it had not been established that the allegedly unlawful actions and omissions on the part of the Council and the Commission could be regarded as a certain and direct cause of the damage alleged.
Opierajúc sa najmä o tieto zásady, Súd prvého stupňa napokon rozhodol, že nebolo preukázané, že údajne protiprávne činnosti a opomenutia zo strany Rady a Komisie mohli byť považované za určitú a priamu príčinu uvedených škôd.
It is thus not shown in the circumstances of this case that if those institutions had adopted — or had adopted earlier — the measures which the applicants criticise them for not adopting, the damage in question would not have occurred.
Nebolo totiž preukázané, že sporné škody by neboli vznikli, ak by žalované inštitúcie prijali – alebo v minulosti prijali – opatrenia, ktorých neprijatie im žalobcovia vytýkali.
Liability for unlawful conduct
Zodpovednosť za protiprávne správanie
According to established caselaw in relation to the liability of the Community for damage caused to an individual by a breach of Community law for which a Community institution or organ is responsible, a right to reparation is conferred where three conditions are met: the rule of law infringed must be intended to confer rights on individuals; the breach must be suciently serious; and there must be a direct causal link between the breach of the obligation resting on the author of the act and the damage sustained by the injured parties 66.
Podľa ustálenej judikatúry v oblasti zodpovednosti Spoločenstva za škody spôsobené osobám porušením práva Spoločenstva, ktorého sa dopustila inštitúcia alebo orgán Spoločenstva, je priznané právo na náhradu škody, keď sú splnené tri podmienky, to znamená, že z porušeného pravidla práva vyplývajú práva jednotlivca, že porušenie je dostatočne preukázané a že existuje priama príčinná súvislosť medzi porušením právnej normy pôvodcom protiprávneho úkonu a škodou, ktorú utrpel poškodený66.
In two cases, the Court of First Instance dened what was to be understood by a rule of law which is intended to confer rights on individuals.
V dvoch prípadoch Súd prvého stupňa upresnil, že bolo potrebné pravidlo práva rozumieť ako pravidlo, z ktorého vyplývajú práva jednotlivcom.
First, in its judgment in Camós Grau v Commission, the Court of First Instance held that the requirement of impartiality, to which the institutions are subject in carrying out investigative tasks of the kind which are entrusted to OLAF, is intended, as well as ensuring that the public interest is respected, to protect the persons concerned and confers on them a right as individuals to see that the corresponding guarantees are complied with 67.
Na prvom mieste, v rozsudku Camós Grau/Komisia, už uvedenom, Súd prvého stupňa rozhodol, že pravidlo nestrannosti, ktoré zaväzuje inštitúcie pri plnení takých vyšetrovacích úloh, akých plnením je poverený OLAF, sa okrem všeobecného záujmu zameriava na ochranu dotknutých osôb, a priznáva im teda subjektívne právo na dodržiavanie zodpovedajúcich záruk67.
It must therefore be considered to be intended to confer rights on individuals.
Preto je potrebné ho považovať za pravidlo, ktoré má za cieľ priznať práva jednotlivcom.
In this case, the breach of that rule by OLAF was serious and manifest.
V prejednávanom prípade bolo porušenie tohto pravidla OLAF-om závažné a zjavné.
Moreover, there was a direct causal link between the breach of that obligation and the damage sustained by the applicant, which took the form of impairment of his honour and professional reputation and diculties in his living conditions.
Okrem toho, existuje priama príčinná súvislosť medzi porušením právnej normy pôvodcom protiprávneho úkonu a škodou, ktorú utrpel žalobca, pozostávajúcou zo zásahu do jeho cti a profesijného dobrého mena a ťažkostí spojených
The Court of First Instance therefore awarded Mr Camós Grau damages of EUR 10 000.
Rozsudky Súdu prvého stupňa z 13 décembre 2006, Abad Pérez a i./Rada a Komisia, T-304/01, ako aj É.R. a i./Rada a Komisia, T-138/03, zatiaľ neuverejnený v Zbierke.
See, inter alia, the judgment in Brasserie du pêcheur and Factortame, paragraph 51.
Pozri najmä rozsudok Brasserie du pêcheur a Factortame, už citovaný, bod 51.
Judgment of 6 April 2006 in Case T-309/03 Camós Grau v Commission, not yet published in the ECR.
Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 6. apríla 2006, Camós Grau/Komisia, T-309/03, zatiaľ neuverejnený v Zbierke.
Page 148
Činnosť
Second, in its judgment in Tillack v Commission, the Court of First Instance recalled that it had already held that the principle of sound administration does not, in itself, confer rights upon individuals 68.
Na druhom mieste, v rozsudku Tillack/Komisia, Súd prvého stupňa pripomína, že už rozhodol, že zásada správneho úradného postupu sama o sebe nepriznáva práva jednotlivcom68.
However, the Court of First Instance made clear that the same does not apply where that principle constitutes the expression of specic rights such as the right to have aairs handled impartially, fairly and within a reasonable time, the right to be heard, the right to have access to files, or the obligation to give reasons for decisions, for the purposes of Article 41 of the Charter of fundamental rights of the European Union 69.
Súd prvého stupňa však upresňuje, že je tomu inak, pokiaľ je táto zásada vyjadrením osobitných práv, akým je právo, aby sa ich záležitosti vybavovali nestranne, spravodlivo a v primeranej lehote, právo byť vypočutý, právo na prístup k spisu alebo právo na odôvodnenie rozhodnutí v zmysle článku 41 Charty základných práv Európskej únie69.
Liability in the absence of unlawful conduct
Zodpovednosť v prípade absencie protiprávneho konania
As the Grand Chamber of the Court of First Instance ruled in 2005, the second paragraph of Article 288 EC allows individuals to obtain compensation in the Community court even in the absence of unlawful action by the perpetrator of the damage 70.
Ako Súd prvého stupňa rozhodol v zložení veľkej komory v roku 2005, článok 288 druhý odsek ES umožňuje jednotlivcom dosiahnuť za určitých podmienok na súde náhradu škôd aj v prípade, že nedošlo k protiprávnemu konaniu pôvodcu škody70.
In 2006, the Court of First Instance had occasion to rule on this regime of liability several times.Two examples will illustrate this.
V roku 2006, Súd prvého stupňa mal možnosť sa opakovane vyjadriť k tomuto systému zodpovednosti, o čom svedčia tieto dva prípady.
First, in Galileo v Commission, the Court of First Instance recalled that Community liability in the absence of unlawful conduct can only arise if there is unusual and special damage.
Na jednej strane, v rozsudku Galileo/Komisia, už citovanom, Súd prvého stupňa pripomína, že zodpovednosť Spoločenstva v prípade, že nedošlo k protiprávnemu konaniu možno uplatniť len v prípade, ak ide o škodu neobvyklú a osobitú.
Damage is held to be unusual when it exceeds the limits of the economic risks inherent in operating in the sector concerned.
Škoda sa považuje za neobvyklú, pokiaľ prekračuje hranice hospodárskych rizík, ktoré sú vlastné činnostiam v predmetnom sektore.
In his case it held that the damage caused by the use by a Community institution of a term to designate a project cannot be regarded as exceeding the limits of the risks inherent in the use by the applicants of the same term in respect of their trade marks, given that, by reason of the characteristics of the term chosen, inspired by the first name of the renowned Italian mathematician, physicist and astronomer, the proprietor of the trade mark voluntarily exposed himself to the risk that someone else could legally, that is to say without infringing their trade mark rights, give the same name to one of its projects.
Súd prvého stupňa však v tomto prípade usudzuje, že skutočnosť, že škoda bola spôsobená tým, že inštitúcia Spoločenstva použila určitý pojem na označenie projektu, nemožno považovať za prekročenie hraníc rizík, ktoré sú vlastné používaniu rovnakého pojmu ako ochrannej známky, keďže z dôvodu vlastností vybratého pojmu, inšpirovaného menom slávneho talianskeho matematika, fyzika a astronóma, sa majiteľ známky dobrovoľne vystavil riziku, že niekto iný môže v súlade s právom, t. j. bez poškodenia práv z ochrannej známky, nazvať rovnakým menom jeden zo svojich projektov.
Second, in its judgment in Masdar v Commission 71, the Court of First Instance recognised the possibility an applicant had of relying on unjust enrichment and negotiorum gestio to establish the noncontractual liability of the institutions, even in the absence of unlawful conduct on their part.This case arose over a sub-contract concluded by the applicant with a Commission contractor.
Na druhej strane, v rozsudku Masdar/Komisia71, Súd prvého stupňa uznal možnosť žalobcu domáhať sa bezdôvodného obohatenia a konania bez príkazu na účely založenia mimozmluvnej zodpovednosti inštitúcií aj v prípade absencie ich protiprávneho konania.
As that company never paid the applicant, the applicant pursued the Commission which refused to pay it directly.
Dôvodom vzniku tohto prípadu bola zmluva o subdodávke, podpísaná žalobkyňou so zmluvnou spoločnosťou Komisie.
The applicant then brought an action for damages claiming that the Commission had breached certain principles of noncontractual liability recognised in many of the Member States.
Táto spoločnosť po tom, ako jej žalobkyňa nevyplatila odmenu, sa obrátila na Komisiu, ktorá jej však odmietla priamo zaplatiť.
It cited inter alia the civil law action based on the principle of the prohibition of unjust enrichment (de in rem verso) and the civil law action based on negotiorum gestio.
Žalobkyňa preto podala žalobu o náhradu škody, v ktorej uviedla, že Komisia porušila určité zásady mimozmluvnej zodpovednosti uznané veľkým počtom členských štátov.
Judgment of 4 October 2006 in Case T193/04 Tillack v Commission, citing the judgment in Case T-196/99 Area Cova and Others v Council and Commission [2001] ECR II-3597, paragraph 43.
Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 4. októbra 2006, Tillack/Komisia, T-193/04, ktorý cituje rozsudok Súdu prvého stupňa zo 6. decembra 2001, Area Cova a i./Rada a Komisia, T-196/99, Zb. s. II-3597, bod 43.
Charter of fundamental rights of the European Union proclaimed on 7 December 2000 in Nice (OJ C 364, 4.12.2000, p. 1).
Charta základných práv Európskej únie vyhlásená 7. decembra 2000 v Nice (Ú. v. ES C 364, 2000, s. 1).
Judgment in FIAMM and FIAMM Technologies v Council and Commission, paragraphs 158 to 160.
Rozsudok FIAMM a FIAMM Technologies/ Rada a Komisia, už citovaný, body 158 à 160.
Judgment of 16 November 2006 in Case T-333/03 Masdar v Commission, not yet published in the ECR.
Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 16. novembra 2006, Masdar/Komisia, T-333/03, zatiaľ neuverejnený v Zbierke.
After first observing that the liability of the Community could arise even in the absence of unlawful conduct, the Court of First Instance found that actions based on unjust enrichment or negotiorum gestio are designed, in specic civil law circumstances, to constitute a source of noncontractual obligation on the part of persons in the position of the enriched party or the principal involving, in general, either refund of sums paid in error or indemnication of the manager respectively.
Po tom, ako pripomenul, že zodpovednosť Spoločenstva možno založiť aj v prípade absencie protiprávneho konania, Súd prvého stupňa konštatuje, že žaloby založené na bezdôvodnom obohatení alebo konaní bez príkazu majú za osobitných podmienok v občianskom práve predstavovať základ mimozmluvnej povinnosti pre toho, kto sa obohatil, alebo osobu, o ktorej záležitosť ide, ktorá pozostáva vo všeobecnosti buď z vrátenia toho, čo bolo nadobudnuté neoprávnene, alebo z nahradenia škody konajúceho.
Accordingly, pleas regarding unjust enrichment and negotiorum gestio cannot be dismissed solely on the ground that the condition relating to the unlawfulness of the conduct of the institution is not satised.
Preto žalobné dôvody založené na bezdôvodnom obohatení a konaní bez príkazu nemožno zamietnuť iba z dôvodu, že podmienka týkajúca sa protiprávnosti spávania inštitúcie nie je splnená.
Further observing that the Community courts have already had the opportunity to apply certain principles in respect of recovery of undue payments, including in relation to unjust enrichment, the prohibition of which is a general principle of Community law, the Court of First Instance concluded that it had to be examined whether the conditions governing the action de in rem verso or the action based on negotiorum gestio are satised in the case at hand.
Uvádzajúc tiež, že súd Spoločenstva už mal príležitosť uplatniť určité zásady vrátenia súm zaplatených bez právneho dôvodu, najmä v prípade bezdôvodného obohatenia, ktorého zákaz predstavuje všeobecnú zásadu práva Spoločenstva, Súd prvého stupňa vyvodzuje záver, že je vhodné preskúmať, či podmienky žaloby založenej na bezdôvodnom obohatení alebo žaloby založenej na konaní bez príkazu sú v prejednávanom prípade splnené.
In that regard, the Court of First Instance outlined the detailed rules governing such actions according to the general principles common to the laws of the Member States, namely that those actions cannot succeed where the justication for the advantage gained by the enriched party or the principal derives from a contract or legal obligation, and that it is generally possible to plead such actions only in the alternative, that is to say where the injured party has no other action available to obtain what it is owed.
V tomto ohľade Súd prvého stupňa pripomína spôsoby použitia týchto žalôb podľa zásad spoločných pre právne poriadky členských štátov, čo znamená, že na jednej strane ich nemožno použiť, pokiaľ prospech toho, kto sa obohatil, alebo osoby, o ktorej záležitosť ide, je možné zdôvodniť zmluvou alebo právnou povinnosťou a, na druhej strane, že tieto žaloby môžu byť vo všeobecnosti použité len subsidiárne, to znamená v prípade, ak poškodená osoba nemôže použiť na uplatnenie svojho nároku žiadnu inú žalobu.
It concluded that in this case the pleas of the applicant were unfounded.
Na základe toho Súd prvého stupňa v prejednávanom prípade uzavrel, že žalobné dôvody, ktoré uviedla žalobkyňa, nie sú dôvodné.
Applications for interim relief
Návrhy na nariadenie predbežného opatrenia
This year 25 applications for interim relief were made to the President of the Court of First Instance, which represents a slight increase compared with the number of applications (21) made the previous year.
Predsedovi Súdu prvého stupňa bolo v tomto roku podaných 25 návrhov na nariadenie predbežného opatrenia, čo predstavuje mierny nárast v porovnaní s počtom návrhov (21) predložených v minulom roku.
The order in Globe v Commission forms part of a process begun by the order made in 2005 in Deloitte v Commission 73, but, unlike the decision in that case, it ordered interim measures.
V roku 2006 sudca rozhodujúci o predbežnom opatrení meritórne rozhodol v 24 prípadoch a dvakrát vyhovel návrhom na nariadenie predbežného opatrenia v uzneseniach Globe/Komisia a Romana Tabacchi/Komisia72.
In this case the applicant was seeking suspension of the operation of a Commission decision rejecting its bid made in a tendering procedure for the supply of goods destined for certain countries in central Asia.
Uznesenie Globe/Komisia predstavuje pokračovanie uznesenia vydaného v roku 2005 vo veci Deloitte/Komisia73, ale na rozdiel od rozhodnutia vydaného v poslednej uvedenej veci, viedlo k nariadeniu predbežných opatrení.
Thus, when going on to examine whether the suspension of operation sought should be ordered as a matter of urgency, the President found that it was not for him to prejudice measures which might be taken by the Commission in order
Žalobkyňa v prejednávanom prípade požiadala o odklad výkonu rozhodnutia, ktorým Komisia zamietla ponuku žalobcu v rámci postupu verejného obstarávania dodávok určených pre niektoré krajiny strednej Ázie.
Orders of the President of the Court of First Instance of 20 July 2006 in Case T-114/06 R Globe v Commission and of 13 July 2006 in Case T-11/06 R Romana Tabacchi v Commission, not yet published in the ECR.
Uznesenie Súdu prvého stupňa z 20. júla 2006, Globe/Komisia, T-114/06 R, a z 13. júla 2006, Romana Tabacchi/ Komisia, T-11/06 R, zatiaľ neuverejnené v Zbierke.
Order of the President of the Court of First Instance of 20 September 2005 in Case T-195/05 R Deloitte Business Advisory v Commission [2005] ECR II-3485.
Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z 20. septembra 2005, Deloitte Business Advisory/ Komisia, T-195/05 R, Zb. s. II-3485.
In this case it was very unlikely that, following an annulling judgment, which would probably be delivered after the contract had been performed, a fresh tendering procedure would be organised by the Commission.
Na záver uvedieme skutočnosť, že v prípade, ktorý bol predmetom rozsudku Endesa/Komisia74, už uvedeného v súvislosti s kontrolou koncentrácií, žalobkyňa podala návrh na nariadenie predbežného opatrenia, smerujúci najmä k nariadeniu odkladu výkonu rozhodnutia Komisie, ktorým bola zamietnutá sťažnosť Endesy75.
The President therefore examined whether Globe could be compensated for the loss of a chance of being awarded the contract which was the subject of the Community tendering procedure.
Sudca rozhodujúci o predbežnom opatrení vo svojom uznesení pripomína, že naliehavosť návrhu na nariadenie predbežných opatrení sa musí posudzovať s ohľadom na existujúcu nevyhnutnosť predbežne rozhodnúť s cieľom predísť vzniku vážnej a nenapraviteľnej ujmy na strane účastníka konania, ktorý požaduje nariadenie predbežného opatrenia.
Although that chance was a very serious one, it was very dicult, or even impossible, to quantify it and, therefore, to assess as precisely as required the damage resulting from its loss.
Taká ujma musí byť predovšetkým spôsobilá vzniknúť na strane záujmov tohto účastníka konania.
As the damage could not be quantied suciently precisely, it had to be considered to be very dicult to remedy.
Endesa najmä uvidela, že existuje nebezpečenstvo, že v prípade nenariadenia predbežného opatrenia Gas Natural prevezme nad ňou kontrolu a pristúpi k jej likvidácii, pričom táto ujma by podľa žalobkyne ovplyvnila tiež jej akcionárov.
The President of the Court of First Instance also took the view that the damage was serious, having regard to the particular circumstances of the case and the characteristics of the market on which the applicant and the undertaking awarded the contract were operating.
Podľa sudcu rozhodujúceho o predbežnom opatrení však Endesa nemôže účinne namietať naliehavosť ujmy, ktorá by vznikla jej akcionárom, pretože títo majú odlišnú právnu subjektivitu.
Finally, having weighed up the interests involved, the President recalled that there were serious reasons for thinking that the Commission had acted unlawfully.
Pokiaľ ide o údajnú osobnú ujmu Endesy, predseda Súdu prvého stupňa konštatuje, že je teoretická, keďže závisí od vyhlásenia a úspešnosti ponuky na prevzatie, ktorej úspech v tomto štádiu nebol preukázaný.
Moreover, in view of the compensation which the party awarded the contract could claim from the Commission before the competent courts, the balance of interests could not be allowed to favour the party awarded the contract at the expense of the applicant.
Napokon sa sudca rozhodujúci o predbežnom opatrení domnieva, že v každom prípade nie je preukázané, že opravné prostriedky stanovené španielskym právom neumožňujú spoločnosti Endesa vyhnúť sa vážnej a nenapraviteľnej ujme, ktorú uvádza.
Further, the Commission could not plead any interest liable to aect that assessment, with the result that the President ordered the suspension of operation of the contract.
Predseda Súdu prvého stupňa preto zamietol návrh na nariadenie predbežného opatrenia.
Finally, mention should be made of the fact that, in Endesa v Commission 74, already cited in connection with the control of concentrations, the applicant made an application for
Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 14. júla 2006, Endesa/Komisia, T-417/05, zatiaľ neuverejnený v Zbierke.
Judgment of 14 July 2006 in Case T-417/05 Endesa v Commission, not yet published in the ECR.
Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z 1. februára 2006, Endesa/Komisia, T-417/05 R, neuverejnené v Zbierke.
Proceedings
Zloženie
In that regard, Endesa relied, inter alia, on the risk that, without interim measures, Gas Natural might take control of it and proceed to dismantle it, and such damage would, according to the applicant, also aect its shareholders.
Sudkyňa V. Tiili; predsedovia komôr J. D. Cooke, M. Vilaras a M. Jaeger; predseda Súdu prvého stupňa B. Vesterdorf; predsedovia komôr J. Pirrung a H. Legal; sudcovia R. García-Valdecasas a J. Azizi.
Order of the President of the Court of First Instance of 1 February 2006 in Case T-417/05 R Endesa v Commission, not published in the ECR.
Sudcovia N. Wahl a S. Papasavvas; sudkyňa K. Jürimäe; sudcovia D. Šváby a V. Vadapalas; sudkyňa I. Labucka; sudcovia E. Moavero Milanesi a M. Prek; tajomník E. Coulon.
First row, from left to right:
(podľa poradia nástupu do funkcie)
V. Tiili, Judge; J. D. Cooke, President of Chamber; M. Vilaras, President of Chamber; M. Jaeger, President of Chamber; B. Vesterdorf, President of the Court; J. Pirrung, President of Chamber; H. Legal, President of Chamber; R. García-Valdecasas, Judge; J. Azizi, Judge.
Bo Vesterdorf narodený roku 1945; právnik prekladateľ na Súdnom dvore, referent na ministerstve spravodlivosti; sudca – člen senátu, právny atašé stáleho zastúpenia Dánska pri Európskom hospodárskom spoločenstve; dočasný sudca na súde v Østre Landstret (Odvolací súd); vedúci sekcie ústavného a správneho práva na ministerstve spravodlivosti, riaditeľ na ministerstve spravodlivosti; vysokoškolský vyučujúci, člen riadiaceho výboru pre ľudské práva pri Rade Európy (CDDH); potom člen úradu CDDH; člen “ad hoc výboru pre právnické vzdelávanie” Akadémie európskeho práva v Trieri v Nemecku; sudca Súdu prvého stupňa od 25. septembra 1989; predseda Súdu prvého stupňa od 4. marca 1998.
I. Wiszniewska-Białecka, Judge; E. Cremona, Judge; E. Martins Ribeiro, Judge; A. W. H. Meij, Judge; N. J. Forwood, Judge; F. Dehousse, Judge; O. Czúcz, Judge; I. Pelikánová, Judge.
Rafael García-Valdecasas y Fernández narodený roku 1946; Abogado del Estado (v Jaén a v Grenade); tajomník na hospodárskom správnom súde v Jaén, potom v Kordóbe; zapísaný do zoznamu advokátov (Jaén, Grenada); vedúci odboru sporov Spoločenstva na ministerstve zahraničných vecí, vedúci španielskej delegácie v rámci pracovnej skupiny Rady v súvislosti so zriadením Súdu prvého stupňa; sudca Súdu prvého stupňa od 25. septembra 1989.
N. Wahl, Judge; S. Papasavvas, Judge; K. Jürimäe, Judge; D. Šváby, Judge; V. Vadapalas, Judge; I. Labucka, Judge; E. Moavero Milanesi, Judge; M. Prek, Judge; E. Coulon, Registrar.
Virpi Tiili narodená roku 1942; doktorka práv na Univerzite Helsinki; asistentka civilného a obchodného práva na Univerzite Helsinki, riaditeľka právnych záležitostí a obchodnej politiky Ústrednej fínskej obchodnej komory; generálna riaditeľka Fínskeho úradu na ochranu spotrebiteľov; sudkyňa Súdu prvého stupňa od 18. januára 1995.