natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It must be noted at the outset that the actual wording of Article 28(2)(a) of the Sixth Directive, in the version resulting from Directive 92/77, states that the national legislation which may be maintained must be ‘in accordance with Community law’ and satisfy the conditions stated in the last indent of Article 17 of Directive 67/228.
Najprv je potrebné zdôrazniť, že samotný text článku 28 ods. 2 písm. a) šiestej smernice v jeho znení, ktoré vyplýva zo smernice 92/77, uvádza, že vnútroštátna právna úprava, ktorej ponechanie je povolené, musí byť v „súlade s právom Spoločenstva“ a musí zodpovedať kritériám uvedeným v článku 17 poslednej zarážke smernice 67/228.
Although the addition relating to being ‘in accordance with Community law’ was made only in 1992, such a requirement, which forms an integral part of the proper functioning and the uniform interpretation of the common system of VAT, applies to the whole of the period of erroneous taxation at issue in the main proceedings.
Hoci dodatok týkajúci sa „súladu s právom Spoločenstva“ bol prijatý až v priebehu roku 1992, platí táto požiadavka, ktorá je súčasťou riadneho fungovania a jednotného výkladu spoločného systému DPH, pre celé obdobie predmetného nesprávneho zdaňovania vo veci samej.
As the Court has had occasion to point out, the maintenance of exemptions or of reduced rates of VAT lower than the minimum rate laid down by the Sixth Directive is permissible only in so far as it complies with, inter alia, the principle of fiscal
Súdny dvor už mal možnosť pripomenúť, že ponechanie oslobodenia od dane alebo znížených sadzieb DPH nižších než minimálna sadzba stanovená šiestou smernicou je prípustné iba vtedy, ak to nie je v rozpore predovšetkým so zásadou daňovej neutrality, ktorá je súčasťou uvedeného
MARKS & SPENCER neutrality inherent in that system (see, to that effect, Case C-216/97 Gregg [1999] ECR I-4947, paragraph 19, and Case C-481/98 Commission v France [2001] ECR I-3369, paragraph 21). 34
MARKS & SPENCER systému (pozri v tomto zmysle rozsudky zo 7. septembra 1999, Gregg, C-216/97, Zb. s. I-4947, bod 19, a z 3. mája 2001, Komisia/Francúzsko, C-481/98, Zb. s. I-3369, bod 21). 34
It thus follows that the principles governing the common system of VAT, including that of fiscal neutrality, apply even to the circumstances provided for in Article 28(2) of the Sixth Directive and may, if necessary, be relied on by a taxable person against a national provision, or the application thereof, which fails to have regard to those principles.
Z toho teda vyplýva, že zásady, ktorými sa riadi spoločný systém DPH, medzi ktoré patrí aj zásada daňovej neutrality, sa uplatnia aj v prípade upravenom v článku 28 ods. 2 šiestej smernice a platiteľ dane sa ich prípadne môže dovolávať proti vnútroštátnemu ustanoveniu alebo jeho uplatneniu, ktoré je v rozpore s týmito zásadami.
As regards, more specifically, the right to a refund, as is apparent from the settled caselaw of the Court, the right to obtain a refund of charges levied in a Member State in breach of rules of Community law is the consequence and the complement of the rights conferred directly on individuals by Community law (see in particular, to that effect, Marks & Spencer, paragraph 30 and the caselaw cited). That principle also applies to charges levied in breach of national legislation permitted under Article 28(2) of the Sixth Directive. 36
Pokiaľ ide konkrétnejšie o nárok na vrátenie, je potrebné zdôrazniť, že ako vyplýva z ustálenej judikatúry Súdneho dvora, nárok na vrátenie daní vybratých členským štátom v rozpore s právom Spoločenstva, je dôsledkom a doplnkom priamo priznaným osobám podliehajúcim súdnej právomoci Spoločenstva jeho právnym poriadkom (pozri v tomto zmysle najmä rozsudok Marks & Spencer, už citovaný, bod 30 a citovanú judikatúru). Táto zásada sa podobne uplatňuje na dane, ktorých zaplatenie predstavovalo porušenie vnútroštátnej právnej úpravy povolenej v zmysle článku 28 ods. 2 šiestej smernice. 36
The answer to the second question must therefore be that where, under Article 28(2) of the Sixth Directive, both before and after the insertion of the amendments made to that provision by Directive 92/77, a Member State has maintained in its national legislation an exemption with refund of input tax in respect of certain specified supplies but has misinterpreted its national legislation, with the result that certain supplies which should have benefited from exemption with refund of input tax under its national legislation have been subject to tax at the standard rate, the general principles of Community law, including that of fiscal neutrality, apply so as to give a trader who has made such supplies a right to recover the sums mistakenly charged in respect of them.
Je preto potrebné odpovedať na druhú prejudiciálnu otázku, že ak si členský štát podľa článku 28 ods. 2 šiestej smernice tak pred, ako aj po zmenách a doplneniach tohto ustanovenia smernicou 92/77 vo svojej vnútroštátnej právnej úprave ponechal oslobodenie od dane s vrátením dane zaplatenej na predchádzajúcom stupni v súvislosti s určitými konkrétnymi plneniami, ale nesprávne vykladal svoju vnútroštátnu právnu úpravu v tom zmysle, že určité plnenia, ktoré mali byť oslobodené od dane s vrátením dane zaplatenej na predchádzajúcom stupni, boli podľa vnútroštátneho zákona zdanené bežnou sadzbou, uplatňujú sa všeobecné zásady práva Spoločenstva, vrátane zásady daňovej neutrality tak, že priznávajú hospodárskemu subjektu, ktorý takéto plnenia poskytol, nárok na vrátenie súm, ktoré boli v súvislosti s takýmito plneniami nesprávne zaplatené.
The third to fifth questions: possible restrictions on the right to repayment based on the principles of equal treatment and fiscal neutrality
O tretej a štvrtej otázke, ktoré sa týkajú prípadných obmedzení nároku na vrátenie dane, ktorý sa zakladá na zásadách rovnosti zaobchádzania a daňovej neutrality
Marks & Spencer claims that application of the rule of unjust enrichment to ‘payment traders’ (taxable persons for whom, in a given prescribed accounting period, the output tax collected exceeds the input tax) and not to ‘repayment traders’ (taxable persons whose position is the inverse of that of payment traders) constitutes a breach of the principles of equal treatment and fiscal neutrality. However, it is not necessary to prove that the ‘payment trader’ has suffered any financial loss or disadvantage. Finally, it is for each Member State, with due regard to Community law, which neither prohibits the defence of unjust enrichment nor makes it obligatory, to decide how to remedy differences in treatment that are found to be incompatible with the abovementioned principles. 38
Podľa spoločnosti Marks & Spencer predstavuje uplatnenie pravidla bezdôvodného obohatenia na „payment traders“ (zdaniteľné osoby, u ktorých v danom zdaňovacom období daň zaplatená na výstupe prevyšuje daň zaplatenú na vstupe) a nie na „repayment traders“ (zdaniteľné osoby, ktorých situácia je opačná než situácia predchádzajúcej skupiny osôb) porušenie zásad rovnosti zaobchádzania a daňovej neutrality. V tejto súvislosti nie je potrebné preukazovať, že „payment trader“ utrpeli finančnú stratu alebo znevýhodnenie. Nakoniec, je to v právomoci každého členského štátu, aby v súlade s právom Spoločenstva, ktorému neodporuje námietka bezdôvodného obohatenia, tak isto ako ju neupravuje, definoval spôsob nápravy rozdielneho zaobchádzania, o ktorom bolo rozhodnuté, že je v rozpore s vyššie uvedenými zásadami. 38
The United Kingdom Government takes the view that the third to fifth questions referred should be answered in the negative.
Vláda Spojeného kráľovstva zastáva názor, že je potrebné odpovedať záporne na tretiu až piatu prejudiciálnu otázku.
Ireland and the Cypriot Government, in the light of the negative answer which ought, in their opinion, to be given to the first and second questions, consider that there is no need to answer the subsequent questions.
Írsko a cyperská vláda vzhľadom na to, že podľa ich názoru treba na prvú a druhú prejudiciálnu otázku odpovedať záporne, nepovažovali za nutné zodpovedať nasledujúce otázky.
The Commission states that refusal to make repayment in reliance on the defence of unjust enrichment is permitted by Community law provided that it is shown that
Komisia uvádza, že právo Spoločenstva povoľuje zamietnuť vrátenie dane z dôvodu bezdôvodného obohatenia, ak bude preukázané, že k tomuto bezdôvodnému obohateniu dochádza.
MARKS & SPENCER there would in fact be unjust enrichment. In addition, such a refusal must be fiscally neutral and must not discriminate between traders. The Court’s reply
MARKS & SPENCER Odpoveď Súdneho dvora
— Initial observations
— Úvodné pripomienky
However, in order to comply with Community law, the principle prohibiting unjust enrichment must be implemented in accordance with principles such as that of equal treatment.
Aby však zásada zákazu bezdôvodného obohatenia bola v súlade s právom Spoločenstva, musí sa uplatniť pri dodržaní takých zásad, ako je zásada rovnosti zaobchádzania.
Furthermore, it is important to bear in mind that, where a charge has been wrongly levied under Community law and it is established that only part of the charge has been passed on, the national authorities must repay the amount not passed on (Joined Cases C-192/95 to C-218/95 Comateb and Others [1997] ECR I-165, paragraphs 27 and 28).
Okrem toho je dôležité zdôrazniť, že v prípade dane nesprávne zaplatenej z hľadiska práva Spoločenstva, ak je preukázané, že iba časť dane bola prenesená ďalej, sú vnútroštátne orgány povinné vrátiť sumu, ktorá nebola ďalej prenesená (rozsudok zo 14. januára 1997, Comateb a i., C-192/95 až C-218/95, Zb. s. I-165, body 27 a 28).
However, even where the charge is wholly incorporated in the price, the taxable person may suffer as a result of a fall in the volume of his sales (see, to that effect, Comateb and Others, paragraphs 29 and 30, and Michaïlidis, paragraphs 34 and 35).
V každom prípade je potrebné upresniť, že aj za predpokladu, že daň je úplne zahrnutá do skutočnej ceny, môže zdaniteľnej osobe vzniknúť ujma spojená s poklesom objemu jej predajov (pozri v tomto zmysle rozsudky Comateb a i., už citovaný, body 29 a 30, a Michaïlidis, už citovaný, body 34 a 35).
Accordingly, the existence and the degree of unjust enrichment which repayment of a charge which was levied though not due from the aspect of Community law entails for a taxable person can be established only following an economic analysis in which all the relevant circumstances are taken into account (see, inter alia, Case C-147/01 Weber’s Wine World and Others [2003] ECR I-11365, paragraphs 94 to 100).
Existencia a rozsah bezdôvodného obohatenia, ktoré prinieslo zdaniteľnej osobe vrátenie dane zaplatenej v rozpore s právom Spoločenstva, môže byť preto zistené iba na základe ekonomickej analýzy, ktorá zohľadňuje všetky relevantné okolnosti (pozri najmä rozsudok z 2. októbra 2003, Weber’s Wine World a i., C-147/01, Zb. s. I-11365, body 94 až 100).
It will thus be for the national court to determine whether the appraisal made by the Commissioners corresponds to the analysis described in the preceding paragraph of this judgment.
Vnútroštátnemu súdu preto prislúcha, aby preskúmal, či je posúdenie, ktoré vykonal Commissioners, v súlade s analýzou opísanou v predchádzajúcom bode tohto rozsudku.
— The third question
— O tretej prejudiciálnej otázke
The Court is, in essence, being asked whether the Community-law principles of fiscal neutrality and equal treatment would be infringed if a trader is not repaid the amount of VAT wrongly levied by the tax authorities on the ground that such a refund would result in his unjust enrichment, where that ground of refusal to make repayment is not, however, envisaged by the national legislation when the trader is, before repayment, in the position of creditor vis-à-vis the tax authorities.
Od Súdneho dvora sa v podstate žiada, aby určil, či by došlo k porušeniu zásad daňovej neutrality a rovnosti zaobchádzania vyplývajúcich z práva Spoločenstva v prípade, ak by daňové orgány nevrátili hospodárskemu subjektu nesprávne vybratú DPH z dôvodu, že by toto vrátenie viedlo k jeho bezdôvodnému obohateniu, hoci tento dôvod odmietnutia vrátenia dane nie je vo vnútroštátnych právnych predpisoch upravený, pokiaľ sa hospodársky subjekt nachádza pred vrátením dane v postavení veriteľa štátu.
It is necessary to examine whether, where there is a partial refusal to make repayment, such as that at issue in the main proceedings, the principle of fiscal neutrality and the general Community-law principle of equal treatment have been infringed by the difference in treatment accorded to ‘payment traders’ and to ‘repayment traders’.
Je potrebné preskúmať, či v rámci čiastočného zamietnutia vrátenia dane, o aké ide vo veci samej, došlo k porušeniu zásady daňovej neutrality a zásady rovnosti zaobchádzania, ktorá je všeobecnou zásadou práva Spoločenstva, tým, že sa odlišne zaobchádzalo s „payment traders“ a „repayment traders“.
As regards, first, the principle of fiscal neutrality, that principle, which is a fundamental principle of the common system of VAT (see, inter alia, Case C-454/98 Schmeink & Cofreth and Strobel [2000] ECR I-6973, paragraph 59), in particular precludes treating similar goods, which are thus in competition with each other, differently for VAT purposes (Case C-283/95 Fischer [1998] ECR I-3369, para- I - 2330
Pokiaľ ide po prvé o zásadu daňovej neutrality, je potrebné zdôrazniť, že tejto zásade, ktorá predstavuje základnú zásadu spoločného systému DPH (pozri najmä rozsudok z 19. septembra 2000, Schmeink & Cofreth a Strobel, C-454/98, Zb. s. I-6973, bod 59) najmä odporuje, keď sa s podobnými tovarmi, ktoré si navzájom konkurujú, zaobchádza odlišne z pohľadu DPH (rozsudky z 11. júna 1998, Fischer, C-283/95, Zb. s. I-3369, body 21 a 27, ako aj Komisia/Francúzsko, už citovaný, bod 22). Z toho I - 2330
MARKS & SPENCER graphs 21 and 27, and Commission v France, paragraph 22). It follows that those products must be subject to a uniform rate (see, to that effect, Commission v France, paragraph 22). 48
MARKS & SPENCER vyplýva, že na tieto výrobky sa musí uplatňovať jednotná sadzba dane (pozri v tomto zmysle rozsudok Komisia/Francúzsko, už citovaný, bod 22). 48
Consequently, in a situation where an error in the rate affects a number of taxable persons and the repayment of the sums wrongly levied on account of that error depends, at least in part, on whether those taxable persons are initially in the position of creditors or debtors vis-à-vis the Treasury in respect of the VAT, those taxable persons are, in actual fact, subject to a genuine and different charge, analogous to that which could have resulted from the application of different rates of VAT to similar goods.
V prípade, že nesprávna sadzba dane postihuje viac zdaniteľných osôb alebo vrátenie súm vybratých neoprávnene z dôvodu tohto nesprávneho posúdenia závisí aspoň čiastočne od toho, či tieto osoby mali pôvodne vo vzťahu k štátu postavenie veriteľa alebo dlžníka DPH, sa totiž voči uvedeným zdaniteľným osobám uplatňuje rozdielne efektívne zdanenie, podobné tomu, aké by mohlo vyplynúť z uplatnenia rozdielnych sadzieb DPH na podobný tovar.
Such a disparity is therefore contrary to the principle of fiscal neutrality, in so far as those taxable persons have marketed similar goods, a matter which it will be for the national court to determine.
Takéto rozdielne zaobchádzanie je teda v rozpore so zásadou daňovej neutrality, pokiaľ tieto zdaniteľné osoby uvádzali na trh podobný tovar, čo musí preskúmať vnútroštátny súd.
Secondly, it is important to bear in mind that the principle of fiscal neutrality is the reflection, in matters relating to value added tax, of the principle of equal treatment (Case C-106/05 L.u.P. [2006] ECR I-5123, paragraph 48 and the caselaw cited).
Po druhé je dôležité pripomenúť, že zásada daňovej neutrality predstavuje v oblasti DPH vyjadrenie zásady rovnosti zaobchádzania (rozsudok z 8. júna 2006, L.u.P., C-106/05, Zb. s. I-5123, bod 48 a citovaná judikatúra).
However, although infringement of the principle of fiscal neutrality may be envisaged only as between competing traders, as has been pointed out in paragraph 47 of this judgment, infringement of the general principle of equal treatment may be established, in matters relating to tax, by other kinds of discrimination which affect traders who are not necessarily in competition with each other but who are nevertheless in a similar situation in other respects.
Zatiaľ čo však o porušenie zásady daňovej neutrality môže ísť len medzi konkurujúcimi si hospodárskymi subjektmi, tak ako sa to uvádza v bode 47 tohto rozsudku, porušenie všeobecnej zásady rovnosti zaobchádzania sa môže prejavovať ďalšími formami diskriminácie týkajúcej sa hospodárskych subjektov, ktoré si nie sú nevyhnutne konkurentmi, ale nachádzajú sa v porovnateľnej situácii z iných hľadísk.
The general principle of equal treatment thus applies in a situation where traders are all holders of VAT credits, seek to obtain repayment from the tax authorities and find that their claims for a refund are treated differently, irrespective of the competitive relationships which may exist between them.
Všeobecná zásada rovnosti zaobchádzania sa tak uplatní v situácii, keď všetky hospodárske subjekty sú veriteľmi z hľadiska zaplatenej DPH, pričom sa usilujú u daňových orgánov o jej vrátenie a ich žiadosti o vrátenie dane sú riešené rozdielnym spôsobom, nezávisle od možných konkurenčných vzťahov medzi týmito subjektmi.
It is thus necessary to examine whether that principle, in itself, precludes a legislative provision such as section 80 of the VAT Act 1994.
Je preto potrebné preskúmať, či tejto zásade neodporuje taká právna úprava, akou je člá -nok 80 VAT Act 1994.
In this connection, the general principle of equal treatment requires that similar situations are not treated differently unless differentiation is objectively justified (Joined Cases 201/85 and 202/85 Klensch and Others [1986] ECR 3477, paragraph 9, and Idéal tourisme, paragraph 35).
Je potrebné v tejto súvislosti zdôrazniť, že všeobecná zásada rovnosti zaobchádzania vyžaduje, aby porovnateľné situácie neboli posudzované rozdielne s výnimkou prípadu, keby takéto rozdielne zaobchádzanie bolo možné objektívne odôvodniť (rozsudky z 25. novembra 1986, Klensch a i., 201/85 a 202/85, Zb. s. 3477, bod 9, ako aj Idéal tourisme, už citovaný, bod 35).
It is necessary to point out that, under national legislation such as that applicable in the main proceedings, the difference in the treatment of traders with regard to the notion of unjust enrichment on the basis of their initial position as creditors or debtors vis-à-vis the Treasury in respect of VAT is not objectively justified.
Súdny dvor zdôrazňuje, že v takej vnútroštátnej právnej úprave, ktorá bola uplatniteľná vo veci samej, nie je objektívne odôvodnené rozdielne zaobchádzanie s hospodárskymi subjektmi vo vzťahu k pojmu bezdôvodné obohatenie v závislosti od ich pôvodnej situácie veriteľa alebo dlžníka z hľadiska DPH voči štátu.
The fact that a trader benefits from unjust enrichment is unrelated to the position of that trader vis-à-vis the tax authorities before repayment of the VAT, as the unjust enrichment stems, when it occurs, from the refund itself, and not from that trader’s previous situation as a creditor or debtor vis-à-vis the tax authorities.
Okolnosť, že na strane hospodárskeho subjektu došlo k bezdôvodnému obohateniu, totiž nesúvisí so situáciou uvedeného hospodárskeho subjektu a jeho postavením voči daňovej správe pred vrátením DPH, pretože bezdôvodné obohatenie, pokiaľ k nemu došlo, vyplýva zo samotného vrátenia dane, a nie zo skutočnosti, že uvedený hospodársky subjekt bol predtým veriteľom alebo dlžníkom štátu.
That analysis is borne out, if need be, by the amendment to the United Kingdom legislation following the letter of formal notice addressed by the Commission to that Member State in connection with the institution of proceedings for failure to fulfil obligations.
Túto analýzu v prípade potreby potvrdzuje zmena právnej úpravy Spojeného kráľovstva nasledujúca po výzve adresovanej Komisiou tomuto členskému štátu v rámci začatia konania o nesplnenie povinnosti.
Under section 3 of the Finance (No 2) Act 2005, referred to in paragraph 8 of this judgment, a distinction is no longer made on the basis of the taxable person’s situation vis-à-vis the Treasury.
Podľa článku 3 druhého finančného zákona z roku 2005 uvedeného v bode 8 tohto rozsudku sa už totiž nerozlišuje podľa toho, v akom postavení sa zdaniteľná osoba nachádza vo vzťahu k štátu.
The answer to the third question must therefore be that, although the principles of equal treatment and fiscal neutrality apply in principle to a case such as that in the main proceedings, an infringement of those principles is not constituted merely by the fact that a refusal to make repayment was based on the unjust enrichment of the taxable person concerned.
Preto je potrebné odpovedať na tretiu prejudiciálnu otázku tak, že aj keď sa na také konanie, akým je konanie vo veci samej, v zásade uplatňujú zásady rovnosti zaobchádzania a daňovej neutrality, k ich porušeniu nedochádza len preto, že odmietnutie vrátenia dane sa zakladalo na bezdôvodnom obohatení dotknutej zdaniteľnej osoby.
By contrast, the principle of fiscal neutrality precludes the prohibition of unjust enrichment from being applied only to taxable persons such
Naopak, zásade daňovej neutrality odporuje, aby sa zákaz bezdôvodného obohatenia namietal len v prípade takých zdaniteľných osôb, akými sú „payment traders“, a nie
MARKS & SPENCER as ‘payment traders’ and not to taxable persons such as ‘repayment traders’, in so far as those taxable persons have marketed similar goods. It will be for the national court to determine whether that is the position in the present case. Furthermore, the general principle of equal treatment, the infringement of which may be established, in matters relating to tax, by discrimination affecting traders who are not necessarily in competition with each other but are nevertheless in a similar situation in other respects, precludes discrimination between ‘payment traders’ and ‘repayment traders’, which is not objectively justified. — The fourth question
MARKS & SPENCER v prípade takých zdaniteľných osôb, akými sú „repayment traders“, pokiaľ tieto zdaniteľné osoby uvádzajú na trh podobný tovar. Vnútroštátnemu súdu prislúcha, aby preskúmal, či je to tak v uvedenom konaní. Okrem toho všeobecnej zásade rovnosti zaobchádzania, ktorej porušenie sa môže prejavovať v daňovej oblasti diskrimináciou hospodárskych subjektov, ktoré si nie sú nevyhnutne konkurentmi, ale sa nachádzajú v porovnateľnej situácii z iných hľadísk, odporuje diskriminácia medzi „payment traders“ a „repayment traders“, ktorá nie je objektívne odôvodnená. — O štvrtej otázke
By this question, the national court is essentially asking the Court whether the answer to the third question would be different if there is evidence that a trader who has been refused repayment on the ground of the unjust enrichment resulting from that refund has not suffered any financial loss or disadvantage.
Touto otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta Súdneho dvora, či by odpoveď na tretiu prejudiciálnu otázku bola odlišná v prípade, že by sa preukázalo, že nedošlo k finančnej strate alebo znevýhodneniu hospodárskeho subjektu, ktorému bolo zamietnuté vrátenie dane z dôvodu bezdôvodného obohatenia, ktoré by spôsobilo toto vrátenie.
In that regard, it must be stated, first, that it is not necessarily the corollary of the VAT being passed on in full to the final consumer that there is no financial loss or disadvantage, since, even in that situation, as has been pointed out in paragraph 42 of this judgment, the trader may have suffered a loss as a result of a fall in the volume of his sales.
V tejto súvislosti je potrebné uviesť, že na jednej strane neexistencia finančnej straty alebo znevýhodnenia nie je nevyhnutne dôsledkom úplného prenesenia záťaže DPH na konečného spotrebiteľa, pretože aj v takomto prípade, ktorý sa uvádza v bode 42 tohto rozsudku, mohla hospodárskemu subjektu vzniknúť strata spojená s poklesom objemu jeho predajov.