natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In that regard, it should also be pointed out that national legislation such as that at issue in the main proceedings, the application of which does not depend on the extent of the holding which the company receiving the dividend has in the company paying it, may fall within the purview both of Article 43 EC on freedom of establishment and of Article 56 EC on the free movement of capital (see, to that effect, Test Claimants in the FII Group Litigation, paragraph 36).
Treba tiež zdôrazniť, že na vnútroštátnu právnu úpravu, akou je úprava sporná vo veci samej, ktorej uplatnenie nezávisí od výšky účasti, ktorú má spoločnosť prijímajúca dividendy v spoločnosti, ktorá ich rozdeľuje, sa môže vzťahovať tak článok 43 ES o slobode usadiť sa, ako aj článok 56 ES o voľnom pohybe kapitálu (pozri v tomto zmysle rozsudok Test Claimants in the FII Group Litigation, už citovaný, bod 36).
The fact remains that the dispute before the referring court relates exclusively to the effect of the national legislation at issue in the main proceedings on the situation of a resident company which has distributed dividends to shareholders whose holding gives them definite influence over the decisions of that company and enables them to determine its activities (see, to that effect, Test Claimants in the FII Group Litigation, paragraph 38).
V tejto súvislosti treba však uviesť, že vec sama sa výlučne týka vplyvu predmetnej vnútroštátnej právnej úpravy na situáciu spoločnosti rezidenta, ktoré rozdelila dividendy spoločníkom s majetkovou účasťou, ktorá im umožňuje vykonávať určitý vplyv na rozhodnutia tejto spoločnosti a rozhodovať o jej činnosti (pozri v tomto zmysle rozsudok Test Claimants in the FII Group Litigation, už citovaný, bod 38).
In that context, the provisions of the Treaty on freedom of establishment apply to a case such as that before the referring court.
V tomto kontexte sa ustanovenia Zmluvy o slobode usadiť sa uplatňujú vo veci, akou je vec sama.
In any event, should the provisions of the KStG 1996 have restrictive effects on the free movement of capital, it follows from the caselaw that those effects would be the unavoidable consequence of such an obstacle to freedom of establishment as there
Aj za predpokladu, že by uplatnenie ustanovení KStG 1996 malo obmedzujúce účinky na voľný pohyb kapitálu, z judikatúry vyplýva, že tieto účinky by boli nevyhnutným dôsledkom prípadného zásahu do slobody usadiť sa, a teda by neodôvodňovali
BURDA might be, and do not therefore justify an independent examination of that legislation from the point of view of Article 73b of the Treaty (Oy AA, paragraph 24 and the caselaw cited therein).
BURDA samostatné skúmanie uvedenej právnej úpravy vzhľadom na článok 73b Zmluvy (rozsudok Oy AA, už citovaný, bod 24 a citovaná judikatúra).
It follows from the foregoing that the present question must be answered solely in the light of the provisions of the Treaty on freedom of establishment.
Z vyššie uvedeného vyplýva, že na prvú otázku treba odpovedať iba vo svetle ustanovení Zmluvy o slobode usadiť sa.
Whether there is a restriction on freedom of establishment
O existencii obmedzenia slobody usadiť sa
Freedom of establishment, which Article 52 of the Treaty grants to Community nationals and which includes the right to take up and pursue activities as selfemployed persons and to set up and manage undertakings, under the conditions laid down for its own nationals by the law of the Member State of residence, entails, in accordance with Article 58 of the EC Treaty (now Article 48 EC), for companies or firms formed in accordance with the law of a Member State and having their registered office, central administration or principal place of business within the European Community, the right to exercise their activity in the Member State concerned through a subsidiary, branch or agency (see, inter alia, Cadbury Schweppes and Cadbury Schweppes Overseas, paragraph 41, and Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, paragraph 42).
Sloboda usadiť sa, ktorú článok 52 Zmluvy priznáva štátnym príslušníkom Spoločenstva a ktorá zahŕňa ich právo prístupu a výkonu samostatne zárobkovej činnosti, ako aj právo založiť a viesť podniky za rovnakých podmienok, ako sú podmienky stanovené pre vlastných štátnych príslušníkov právom štátu rezidencie, zahŕňa v súlade s článkom 58 Zmluvy ES (teraz článok 48 ES) aj právo spoločností, ktoré sú založené podľa zákonov členského štátu a ktoré majú svoje sídlo, ústredie alebo hlavné miesto podnikateľskej činnosti v Európskom spoločenstve, vykonávať ich činnosť v dotknutom členskom štáte prostredníctvom dcérskej spoločnosti, organizačnej zložky alebo obchodného zastúpenia (pozri najmä rozsudky Cadbury Schweppes a Cadbury Schweppes Overseas, už citovaný, bod 41, ako aj Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, už citovaný, bod 42).
In the case of companies, it should be borne in mind that their registered office for the purposes of Article 58 of the Treaty serves, in the same way as nationality in the case of individuals, as the connecting factor with the legal system of a Member State.
Pokiaľ ide o spoločnosti, je potrebné zdôrazniť, že ich sídlo v zmysle článku 58 Zmluvy slúži, podobne ako národnosť fyzických osôb, na určenie ich spojitosti s právnym poriadkom členského štátu.
Acceptance of the proposition that the Member State of residence may freely apply different treatment merely by reason of the fact that the registered office of a company is situated in another Member State would deprive Article 52 of the Treaty of all meaning.
Pripustenie, aby členský štát rezidencie mohol voľne uplatňovať rozdielne zaobchádzanie len z dôvodu skutočnosti, že sídlo spoločnosti sa nachádza v inom členskom štáte, by zbavilo článok 52 Zmluvy jeho podstaty.
Freedom of establishment thus aims to guarantee the benefit of national treatment in the host Member State, by prohibiting any discrimination based on the place in which companies have their seat (see, inter alia, to that effect, Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, paragraph 43 and the caselaw cited therein).
Sloboda usadiť sa teda sleduje zabezpečenie výhody vnútroštátneho zaobchádzania v hostiteľskom členskom štáte, pričom zakazuje akúkoľvek diskrimináciu na základe miesta sídla spoločností (pozri v tomto zmysle najmä rozsudok Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, už citovaný, bod 43 a citovanú judikatúru).
It is clear from the order for reference that the corrective mechanism at issue in the main proceedings is intended to ensure that the amount of tax paid by the company making the distribution corresponds, after correction, to the amount of the tax credit erroneously granted to the shareholder.
Z vnútroštátneho rozhodnutia vyplýva, že postup opravy sporný vo veci samej smeruje k zabezpečeniu, aby výška dane zaplatenej spoločnosťou rozdeľujúcou zisk zodpovedala po oprave výške daňového kreditu nesprávne poskytnutého spoločníkovi.
To that end, the corrective mechanism provides that the available capital belonging to EK 02 is to be taken into account for the purposes of taxation so as to ensure that the tax and the tax credit are in accordance with the tax certificates supplied to the shareholders.
Postup opravy teda stanovuje, že vlastný kapitál patriaci do kategórie EK 02 sa zohľadní na účely zdanenia, aby sa zabezpečilo, že daň a daňový kredit budú v súlade s daňovými potvrdeniami poskytnutými spoločníkom.
It should be pointed out that, in accordance with the corrective mechanism — which is intended to avoid a tax credit being granted in respect of tax not paid — the correction does not relate to the amount of the tax credit but to the amount of the tax paid by the company making the distribution.
Treba uviesť, že na základe uplatnenia tohto postupu opravy, ktorého cieľom je zabrániť tomu, aby sa daňový kredit poskytol za nezaplatenú daň, sa oprava netýka výšky daňového kreditu, ale výšky dane zaplatenej spoločnosťou rozdeľujúcou zisk.
Moreover, it is common ground that the corrective mechanism laid down in Paragraph 28(4) of the KStG 1996 is applicable to a company resident in Germany, regardless of whether it is a subsidiary of a parent company which is also resident in Germany or of a parent company resident in another Member State.
Navyše sa nespochybňuje, že postup opravy upravený v § 28 ods. 4 KStG 1996 sa uplatní v prípade spoločnosti rezidenta v Nemecku, a to bez ohľadu na to, či je táto spoločnosť dcérskou spoločnosťou materskej spoločnosti rovnako rezidenta v Nemecku ako materskej spoločnosti rezidenta iného členského štátu.
In that context, Burda maintains that the discriminatory treatment in the case before the referring court consists, specifically, in the application of the same corrective mechanism to different situations, inasmuch as nonresident parent companies of resident subsidiaries, unlike resident parent companies, are not granted a tax credit to compensate for the corporation tax paid by the company making the distribution.
V tomto kontexte sa Burda domnieva, že diskriminačné zaobchádzanie vo veci samej spočíva v uplatnení rovnakého postupu opravy na rôzne situácie, keďže na rozdiel od materských spoločností rezidentov materské spoločnosti nerezidenti dcérskych spoločností rezidentov nedostanú daňový kredit zodpovedajúci dani z príjmov právnických osôb zaplatenej spoločnosťou rozdeľujúcou zisk.
Since discrimination can consist in applying the same rule to different situations, it must be determined — in order to establish the existence in the case before the referring court of discriminatory fiscal treatment, which is prohibited in principle by Article 52 of the Treaty — whether the national measure at issue places resident subsidiaries in a different situation according to whether the parent company is resident or nonresident and, consequently, according to whether or not the parent company receives a tax credit.
Keďže diskriminácia môže spočívať v uplatnení rovnakého pravidla na rôzne situácie, treba vo veci samej na účely preukázania existencie diskriminačného daňového zaobchádzania, ktoré je v zásade zakázané článkom 52 Zmluvy, overiť, či sa vo vzťahu k spornému vnútroštátnemu opatreniu dcérske spoločnosti rezidenti nachádzajú v rôznej situácii podľa toho, či ich materská spoločnosť je rezidentom, alebo je nerezidentom, a teda podľa toho, či sa týmto materským spoločnostiam poskytne, alebo neposkytne daňový kredit.
In that regard, it should be pointed out that it is clear from the order for reference that the application of the corrective mechanism laid down in Paragraph 28(4) of the KStG 1996 does not alter Burda’s tax burden on the basis of whether its parent company is resident in Germany or in another Member State.
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že z vnútroštátneho rozhodnutia vyplýva, že uplatnenie postupu účtovnej opravy upraveného v § 28 ods. 4 KStG 1996 nie je spôsobilé zmeniť daňové zaťaženie Burdy v závislosti od toho, či je materská spoločnosť rezidentom v Nemecku alebo v inom členskom štáte.
It cannot therefore be accepted that the application of Paragraph 28(4) of the KStG 1996 caused, in regard to the subsidiary, different situations to receive identical treatment, since the position of the subsidiary in regard to the legislation of its Member State of residence, in this case, the Federal Republic of Germany, is not different according to whether it distributes its profits to a nonresident parent company or to a resident one.
Nemožno teda pripustiť, že uplatnenie § 28 ods. 4 KStG 1996 vedie v prípade dcérskej spoločnosti k rovnakému zaobchádzaniu s rôznymi situáciami, keďže dcérska spoločnosť sa nenachádza v inej situácii vo vzťahu k právnej úprave členského štátu rezidencie, v tomto prípade Spolkovej republiky Nemecko, podľa toho, či rozdelí svoj zisk materskej spoločnosti nerezidentovi, alebo materskej spoločnosti rezidentovi.
That assessment is not weakened by the fact, pointed out by the national court, that, for nonresident shareholders, the tax levied on the company making the distribution becomes definitive in the sense that the increase in the tax burden imposed on the company making the distribution is not compensated for by the allocation of a corresponding tax credit.
Toto posúdenie nemôže spochybniť skutočnosť zdôraznenú vnútroštátnym súdom, že pre spoločníkov nerezidentov sa zdanenie spoločnosti rozdeľujúcej zisk stáva konečným v tom zmysle, že zvýšenie daňového zaťaženia spoločnosti rozdeľujúcej zisk sa nezapočíta poskytnutím zodpovedajúceho daňového kreditu.
It should be pointed out that, according to the caselaw, it is for each Member State to organise, in compliance with Community law, its system of taxation of distributed profits and, in that context, to define the tax base as well as the tax rates which apply to the company making the distribution and/or to the shareholder to whom the dividends are paid, in so far as they are liable to tax in that State (Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, paragraph 50).
V tejto súvislosti treba spresniť, že z judikatúry vyplýva, že každému členskému štátu prináleží, aby v súlade s právom Spoločenstva upravil svoj systém zdaňovania rozdelených ziskov a určil v tomto rámci zdaniteľný základ, ako aj sadzbu dane uplatňujúce sa na spoločnosť rozdeľujúcu zisk a/alebo akcionára, pokiaľ sú tieto rozdelenia zisku zdaňované v tomto štáte (rozsudok Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, už citovaný, bod 50).
According to the same line of authority, in the absence of any unifying or harmonising Community measures, Member States retain the power to define, by treaty or unilaterally, the criteria for allocating their powers of taxation, particularly with a view to eliminating double taxation (Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, paragraph 52).
Podľa tej istej judikatúry v prípade neexistencie opatrení na zjednotenie alebo harmonizáciu na úrovni Spoločenstva majú členské štáty naďalej právomoc, aby prostredníctvom zmluvy alebo jednostranne definovali kritériá rozdelenia svojej daňovej právomoci najmä so zreteľom na zamedzenie dvojitého zdanenia (rozsudok Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, už citovaný, bod 52).
On that basis, the tax credit granted to the resident parent company under the national legislation applicable in the main proceedings is intended to prevent economic double taxation of profits distributed by a resident subsidiary which have already been taxed in the latter’s hands.
V tejto súvislosti daňový kredit poskytnutý na základe uplatnenia vnútroštátnej právnej úpravy uplatniteľnej vo veci samej materskej spoločnosti rezidentovi smeruje k zamedzeniu dvojitého hospodárskeho zdanenia ziskov rozdelených dcérskou spoločnosťou rezidentom, ktoré už raz táto spoločnosť zdanila.
In the case before the referring court, which concerns the crossborder distribution of profits, it is, in principle, not for the Member State in which the subsidiary is resident to prevent that economic double taxation but for the Member State in whose territory the parent company is resident.
Vo veci samej, ktorá sa týka cezhraničného rozdeľovania ziskov, však v zásade neprináleží členskému štátu rezidencie dcérskej spoločnosti predchádzať dvojitému hospodárskemu zdaneniu, ale prináleží to členskému štátu, na ktorého území je materská spoločnosť rezidentom.
In accordance with Article 4 of Directive 90/435, the Member State in which the parent company is resident must either exempt from tax profits received by it from a subsidiary resident in another Member State or authorise the parent company to deduct from the amount of tax payable that fraction of the corporation tax paid by the subsidiary which relates to those profits.
V súlade s článkom 4 smernice 90/435 má totiž členský štát rezidencie materskej spoločnosti oslobodiť zisky, ktoré dostane od dcérskej spoločnosti rezidenta v inom členskom štáte, alebo povoliť odrátať od jej daňovej povinnosti výšku zodpovedajúcej dane zaplatenej dcérskou spoločnosťou v súvislosti s týmito ziskami.
Consequently, in both hypotheses, the Member State in which the parent company is resident is required to accord fiscal treatment which is designed to achieve the same result as the tax credit granted by the Member State in which the subsidiary is resident to parent companies established there, with the effect that economic double taxation of profits distributed in the form of dividends is also avoided.
Preto členský štát rezidencie materskej spoločnosti je v prípade oboch týchto predpokladov povinný poskytnúť daňové zaobchádzanie, ktoré má rovnaký cieľ ako daňový kredit poskytnutý členským štátom rezidencie dcérskej spoločnosti materským spoločnostiam, ktoré sú v ňom rezidentmi, čím sa zabráni dvojitému hospodárskemu zdaneniu ziskov rozdelených v podobe dividend.
Thus, just as the resident parent company of a resident subsidiary is granted a tax credit by its Member State of residence, acting also in its capacity as the Member State in which the subsidiary is resident, the nonresident parent company of a resident subsidiary is protected against the risk of economic double taxation of profits distributed in the form of dividends, but by the Member State in which it is resident.
Tak ako dostane materská spoločnosť rezident dcérskej spoločnosti rezidenta daňový kredit od svojho štátu rezidencie, ktorý koná aj ako štát rezidencie dcérskej spoločnosti, materská spoločnosť nerezident dcérskej spoločnosti rezidenta je chránená pred nebezpečenstvom dvojitého hospodárskeho zdanenia rozdelených ziskov v podobe dividend členským štátom svojej rezidencie.
Consequently, the taxation of distributed profits, such as those covered by EK 02 in the circumstances of the main proceedings, is, in any event, compensated for by the Member State in which the parent company is resident.
Zdanenie rozdelených ziskov ako ziskov patriacich do EK 02 za okolností veci samej je teda v každom prípade kompenzované členským štátom rezidencie materskej spoločnosti.
It follows that, for the purposes of the application of the legislation at issue in the main proceedings, the situation of the resident subsidiary of a resident parent company is no different from that of the resident subsidiary of a nonresident parent company, with the result that no discrimination exists in that regard against the resident subsidiary.
Z toho vyplýva, že situácia dcérskej spoločnosti rezidenta materskej spoločnosti rezidenta sa nelíši od situácie dcérskej spoločnosti rezidenta materskej spoločnosti nerezidenta na účely uplatnenia právnej úpravy spornej vo veci samej, takže nemožno v tejto súvislosti preukázať v prípade tejto dcérskej spoločnosti nijaké diskriminačné zaobchádzanie.
It follows from the foregoing that the answer to the second question must therefore be that Article 52 of the Treaty (now, after amendment, Article 43 EC) must be interpreted as not precluding the application of a national measure, such as Paragraph 28(4) of the KStG 1996, under which the taxation of profits distributed by a subsidiary resident in a Member State to its parent company is subject to the same corrective mechanism regardless of whether the parent company is resident in the same Member State or in another Member State even though — unlike a resident parent company — a nonresident parent company is not granted a tax credit by the Member State in which the subsidiary is resident.
Z vyššie uvedeného vyplýva, že na druhú otázku treba odpovedať, že článok 52 Zmluvy sa má vykladať v tom zmysle, že mu neodporuje uplatnenie vnútroštátneho opatrenia, akým je § 28 ods. 4 KStG 1996, podľa ktorého zdanenie zisku rozdeleného dcérskou spoločnosťou rezidentom jedného členského štátu svojej materskej spoločnosti podlieha rovnakému postupu opravy, bez ohľadu na to, či je táto materská spoločnosť rezidentom tohto členského štátu, alebo iného členského štátu, aj keď na rozdiel od materskej spoločnosti rezidenta materská spoločnosť nerezident nedostane daňový kredit od členského štátu rezidencie jej dcérskej spoločnosti.
A provision of national law which, in relation to cases where profits are distributed by a subsidiary to its parent company, provides for the taxation of income and asset increases of the subsidiary which would not have been taxed if they had remained with the subsidiary and had not been distributed to the parent company does not constitute a withholding tax within the meaning of Article 5(1) of Council Directive 90/435/EEC of 23 July 1990 on the common system of taxation applicable in the case of parent companies and subsidiaries of different Member States.
Vnútroštátne ustanovenie, ktoré stanovuje v prípade rozdelenia ziskov dcérskou spoločnosťou materskej spoločnosti zdanenie príjmov a majetkových výnosov dcérskej spoločnosti, ktoré by dani nepodliehali, ak by si ich dcérska spoločnosť ponechala namiesto ich rozdelenia materskej spoločnosti, nepredstavuje zrážkovú daň v zmysle článku 5 ods. 1 smernice Rady 90/435/EHS z 23. júla 1990 o spoločnom systéme zdaňovania uplatňovanom v prípade materských spoločností a dcérskych spoločností v rozličných členských štátoch.
Article 52 of the Treaty (now, after amendment, Article 43 EC) must be interpreted as not precluding the application of a national measure, such as Paragraph 28(4) of the Law on Corporation Tax 1996 (Körperschaftsteuergesetz 1996), in the version applicable to the facts of the main proceedings, under which the taxation of profits distributed by a subsidiary resident in a Member State to its parent company is subject to the same corrective mechanism regardless of whether the parent company is resident in the same Member State or in another Member State even though — unlike a resident parent company — a nonresident parent company is not granted a tax credit by the Member State in which the subsidiary is resident.
Článok 52 Zmluvy ES (zmenený, teraz článok 43 ES) sa má vykladať v tom zmysle, že mu neodporuje uplatnenie vnútroštátneho opatrenia, akým je § 28 ods. 4 zákona z roku 1996 o dani z príjmov právnických osôb (Körperschaftsteuergesetz 1996), v znení uplatniteľnom na spor vo veci samej, podľa ktorého zdanenie zisku rozdeleného dcérskou spoločnosťou rezidentom jedného členského štátu svojej materskej spoločnosti podlieha rovnakému postupu opravy, bez ohľadu na to, či je táto materská spoločnosť rezidentom tohto členského štátu, alebo iného členského štátu, aj keď na rozdiel od materskej spoločnosti rezidenta materská spoločnosť nerezident nedostane daňový kredit od členského štátu rezidencie jej dcérskej spoločnosti.
Joined Cases C-329/06 and C-343/06
Spojené veci C-329/06 a C-343/06
Arthur Wiedemannv
Arthur Wiedemann proti Spolkovej krajine Bádensko-Württembersko a
(Directive 91/439/EEC — Mutual recognition of driving licences — Withdrawal of a licence in one Member State for use of narcotic drugs or alcohol — New licence issued in another Member State — Refusal to recognise right to drive in the first Member State — Residence not in accordance with Directive 91/439/EEC)
„Smernica 91/439/EHS — Vzájomné uznávanie vodičských preukazov — Odňatie vodičského preukazu v členskom štáte z dôvodu užívania omamných látok alebo alkoholu — Nový vodičský preukaz vydaný v inom členskom štáte — Odmietnutie uznať vodičské oprávnenie v prvom členskom štáte — Bydlisko, ktoré nie je v súlade so smernicou 91/439/EHS“
Opinion of Advocate General Bot delivered on 14 February 2008 . . . . . .
Návrhy prednesené 14. februára 2008 — generálny advokát Y. Bot . . . . . . .
Judgment of the Court (Third Chamber), 26 June 2008 . . . . . . . . . .
Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 26. júna 2008 . . . . . . . . . .
Transport — Road transport — Driving licences — Directive 91/439
Doprava — Cestná doprava — Vodičský preukaz — Smernica 91/439
(Council Directive 91/439, as amended by Regulation No 1882/2003, Arts 1(2), 7(1) and 8(2) and (4))
(Smernica Rady 91/439, zmenená a doplnená nariadením č. 1882/2003, článok 1 ods. 2, článok 7 ods. 1 a článok 8 ods. 2 a 4)
SUMMARY — JOINED CASES C-329/06 AND C-343/06
ABSTRAKT — SPOJENÉ VECI C-329/06 A C-343/06
(Council Directive 91/439, as amended by Regulation No 1882/2003, Arts 1(2) and 8(2) and (4))
(Smernica Rady 91/439, zmenená a doplnená nariadením č. 1882/2003, článok 1 ods. 2 a článok 8 ods. 2 a 4)