natgillin/translations-raw huggingface dataset:
8 — The authentic language versions use the following terms: English: recklessly; French: témérairement (foolhardily, rashly); Spanish: imprudencia temeraria (foolhardy imprudence or thoughtlessness); and Russian: самонадеянно (presumptuously, arrogantly, impudently).
Autentické jazykové verzie používajú tieto pojmy: v angličtine: recklessly (neopatrne, s ľahkomyseľnosťou, nepozorne), vo francúzštine: témérairement (nepozorne), v španielčine: imprudencia temeraria (nepozorná alebo nerozvážna neopatrnosť) a v ruštine: самонадеянно (domýšľavo, s aroganciou, bezočivo).
The official German translation of the Marpol Convention, Annex to Bundesgesetzblatt 1996, II, p.
Nemecký úradný preklad dohovoru Marpol (Anlage zum Bundesgesetzblatt 1996 II, s.
18, and also the reproduction of the relevant Marpol provisions in the annex to the directive translate this, in my view incorrectly, as ‘fahrlässig’.
18) ako aj reprodukcia predmetných ustanovení Marpol v prílohe k smernici podľa môjho názoru zle prekladajú tento pojem „fahrlässig“.
To me a more correct translation would be ‘leichtfertig’, as in, for example, Article 25 of the Convention for the Unification of Certain Rules relating to International Carriage by Air, signed at Warsaw on 12 October 1929 (First convention for the unification of civil aviation law) (Reichsgesetzblatt 1933, II, p.
Zdá sa mi presnejšie prekladať tento pojem ako „leichtfertig“, ako to bolo napríklad v prípade článku 25 (ktorého znenie je totožné) dohovoru o zjednotení niektorých pravidiel týkajúcich sa medzinárodnej leteckej dopravy, podpísaného vo Varšave dňa 12. októbra 1929 (prvý dohovor na účely zjednotenia súkromného leteckého práva) (Reichsgesetzblatt 1933 II, s.
1039), as amended by the Protocol to Amend the Convention for the Unification of Certain Rules relating to International Carriage by Air, done at The Hague on 28 September 1955 (Bundesgesetzblatt 1958, II, p.
1039), v jeho znení podľa protokolu z Hágu zo dňa 28. septembra 1955 týkajúceho sa zmeny dohovoru na účely zjednotenia niektorých pravidiel týkajúcich sa medzinárodnej leteckej dopravy (Bundesgesetzblatt 1958 II, s.
292), and Article 4 of the Convention on Limitation of Liability for Maritime Claims, done in London on 19 November 1976 (Bundesgesetzblatt 1986, II, p.
292) a článku 4 dohovoru o obmedzení zodpovednosti v oblasti námorných pohľadávok, podpísaného v Londýne dňa 19. novembra 1976 (Bundesgesetzblatt 1986 II, s. 786).
See also Paragraph 435 of the Handelsgesetzbuch (German Commercial Code).
Pozri tiež § 435 nemeckého obchodného zákonníka (Handelsgesetzbuch).
9 — The annex was supplemented and restructured by Resolution MEPC.118(52) of 15 October 2004, which has been in force since 1 January 2007.
9 — Táto príloha bola doplnená a jej štruktúra bola zmenená uznesením MEPC.118(52) z 15. októbra 2004, ktoré je účinné od 1. januára 2007.
Regulation 6 under consideration in the present case is now Regulation 3 and establishes an exception to all the requirements on a discharge of the substances covered by Annex II.
Pravidlo 6 skúmané v rámci tohto konania prestavuje v súčasnosti pravidlo 3 a stanovuje odchýlku od akýchkoľvek podmienok vypúšťania látok uvedených v prílohe II.
For the sake of simplicity, the previous wording and numbering are used.
V záujme jednoduchosti používam staršie znenie a číslovanie.
(a) damage, or recklessly[ 10] and with knowledge that damage would probably result.’
a) takéhoto konania pravdepodobne vznikne škoda“.
Is Article 4 of the Directive invalid in so far as it requires Member States to treat serious negligence as a test of liability for discharge of polluting substances; and/or
je článok 4 smernice neplatný v tom rozsahu, v akom požaduje od členských štátov, aby považovali závažnú nedbanlivosť za kritérium stanovovania zodpovednosti za vypúšťanie znečisťujúcich látok; a/alebo b)
(3) Does Article 4 of the Directive, requiring Member States to adopt national legislation which includes serious negligence as a standard of liability and which penalises discharges in territorial sea, breach the right of innocent passage recognised in the Convention on the Law of the Sea and, if so, is Article 4 invalid to that extent?
Porušuje článok 4 smernice vyžadujúci od členských štátov, aby prijali vnútroštátnu právnu úpravu zahrňujúcu závažnú nedbanlivosť ako kritérium zodpovednosti a sankcionujúcu vypúšťanie do pobrežných morí, právo pokojného prechodu priznaného Dohovorom Organizácie Spojených národov o morskom práve a ak áno, je článok 4 v tomto rozsahu neplatný?
(1) In relation to straits used for international navigation, the exclusive economic zone or equivalent zone of a Member State and the high seas, is Article 5(2) of Directive 2005/35/EC invalid in so far as it limits the exceptions in Annex I Regulation 11(b) of MARPOL 73/78 and in Annex II Regulation 6(b) of MARPOL 73/78 to the owners, masters and crew?
Je článok 5 ods. 2 smernice 2005/35/ES neplatný vo vzťahu k morským úžinám využívaným na medzinárodnú plavbu, vo vzťahu k výlučnej ekonomickej zóne alebo obdobnej zóne členského štátu a vo vzťahu k šíremu moru v tom rozsahu, v akom obmedzuje výnimky uvedené v prílohe I pravidle 11 písm. b) a v prílohe II pravidle 6 písm. b) Mar pol 73/78 na vlastníkov, kapitánov lode a posádku?
(4) Does the use of the phrase ‘serious negligence’ in Article 4 of the Directive infringe the principle of legal certainty and, if so, is Article 4 invalid to that extent?
Porušuje použitie výrazu „závažná nedbanlivosť“ v článku 4 smernice zásadu právnej istoty a ak áno, je člá -nok 4 v tomto rozsahu neplatný?
(2) In relation to the territorial sea of a Member State:
Vo vzťahu k pobrežným moriam členského štátu:
The claimants in the main proceedings, the Kingdom of Denmark, the Republic of Estonia, the Hellenic Republic, the
Žalobcovia vo veci samej, Dánske kráľovstvo, Estónska republika, Helénska repub -lika, Španielske kráľovstvo, Francúzska republika, Talianska republika, Cyperská
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-308/06 part of the territory of the coastal States, to the same extent as in other areas of the sea (see C below).
NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKY — J. KOKOTT — VEC C-308/06 súčasť vnútroštátneho územia pobrežného štátu, v nižšej miere, ako v iných morských zónach (pozri písm. C).
Finally, it will be necessary to examine whether the standard of liability of serious negligence is compatible with the principle of legal certainty (see D below).
Nakoniec (písm. D) je potrebné preskúmať, či je zodpovednostné kritérium závažnej nedbanlivosti zlučiteľné so zásadou právnej istoty.
Kingdom of Spain, the French Republic, the Italian Republic, the Republic of Cyprus, the Republic of Malta, the Kingdom of Sweden, the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland, the European Parliament, the Council of the European Union and the Commission of the European Communities have submitted observations to the Court.
republika, Maltská republika, Švédske kráľovstvo, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, ako aj Európsky parlament, Rada Európskej únie a Komisia Európskych spoločenstiev sa zúčastnili na písomnej časti konania.
All of the abovementioned parties, other than the Kingdom of Denmark and the Republic of Estonia, made submissions at the hearing on 25 September 2007.
S výnimkou Dánskeho kráľovstva a Estónskej republiky sa všetky vyššie uvedené subjekty zúčastnili na ústnej časti konania, ktorá sa konala 25. septembra 2007.
A — Admissibility of the request for a preliminary ruling
A — O prípustnosti návrhu na začatie prejudiciálneho konania
IV — Legal appraisal
IV — Právne posúdenie
The French Government has doubts as to the admissibility of the reference.
Francúzska vláda spochybňuje prípustnosť návrhu na začatie prejudiciálneho konania.
It contends that, unlike in British American Tobacco, 11the referring court has failed to show that the main action concerns the lawfulness of the intended transposition of the directive at issue.
Podľa tejto vlády na rozdiel od okolností vo veci British American Tobacco 11vnútroštátny súd neuviedol, že konanie vo veci samej sa týka zákonnosti zamýšľanej transpozície spornej smernice.
Furthermore, it argues, there is no disagreement between the parties to the main proceedings, at least as regards the first question.
Okrem toho uvádza, že medzi účastníkmi konania vo veci samej neexistuje žiadna nezhoda, prinajmenšom pokiaľ ide o prvú otázku.
These objections are based on the fact that, in exceptional circumstances, it is for the Court to examine the conditions in which a case has been referred to it by the national court, in order to assess whether it has jurisdiction.
Tieto námietky sú spôsobené skutočnosťou, že Súdnemu dvoru výnimočne prináleží skúmať aj podmienky, za ktorých mu vnútroštátny sudca predloží vec, s cieľom posúdiť svoju vlastnú právomoc 12.
12It is settled caselaw that a reference from a national court may be refused
Z ustálenej judikatúry vyplýva, že odmietnutie rozhodnúť o prejudiciálnej otázke položenej vnútroštátnym súdom je možné iba vtedy, ak je celkom zrejmé, že požadovaný výklad práva Spoločenstva nemá žiadny
12 — Joined Cases C-295/04 to C-298/04 Manfredi and Others [2006] ECR I-6619, paragraph 27.
12 — Rozsudok z 13. júla 2006, Manfredi a i., C-295/04 až C-298/04, Zb. s. I-6619, bod 27.
Below I shall first examine various uncertainties as to the admissibility of the request for a preliminary ruling and the jurisdiction of the Court of Justice (see A below).
Najprv preskúmam niektoré pochybnosti (písm. A) týkajúce sa prípustnosti návrhu na začatie prejudiciálneho konania a právomoci Súdneho dvora.
I shall then deal with the first question concerning the standard of liability in respect of discharge offences outside the territorial sea, that is to say, on the high seas, in straits used for international navigation and in the exclusive economic zone.
Ďalej sa budem v odpovedi na prvú otázku venovať kritériu stanovovania zodpovednosti za protiprávne vypúšťanie mimo pobrežných vôd, teda do šíreho mora, v úžinách, ktoré sa využívajú na medzinárodnú dopravu, a vo výlučnej ekonomickej zóne.
As will be seen, Marpol 73/78 defines definitively the standard of liability to be applied in these areas of the sea by reason of its interaction with the Convention on the Law of the Sea (see B below).
Ukáže sa, že Marpol 73/78 spolu s dohovorom o morskom práve vyčerpávajúcim spôsobom vymedzuje kritérium stanovovania zodpovednosti, ktoré sa má uplatňovať v týchto morských zónach (pozri písm. B).
By contrast, in the territorial sea, which is to be considered in the second and third questions, Marpol 73/78 has at most the function of a minimum standard — binding only on the Member States but not on the Community — in particular because the Convention on the Law of the Sea does not restrict rule-making powers in this area, which forms
Naopak, v prípade pobrežných vôd, ktoré sú predmetom druhej a tretej otázky, hrá Marpol 73/78 skôr úlohu minimálnej normy — záväznej pre členské štáty, nie však pre Spoločenstvo — najmä z toho dôvodu, že dohovor o morskom práve obmedzuje zákonodarné právomoci v tejto zóne, ktorá tvorí
INTERTANKO AND OTHERS only if it is quite obvious that the interpretation of Community law sought bears no relation to the actual facts of the main action or to its purpose, or where the problem is hypothetical or the Court does not have before it the factual or legal material necessary to give a useful answer to the questions submitted to it.
vzťah k skutočnostiam alebo k predmetu konania vo veciach samých, ak ide o hypotetický problém alebo ak Súdny dvor nemá k dispozícii podstatné skutkové alebo právne okolnosti potrebné na poskytnutie užitočných odpovedí na otázky, ktoré mu boli položené 13.
Furthermore, Denmark and the Council question whether the Court has jurisdiction to interpret the Convention on the Law of the Sea.
Dánsko a Rada okrem toho predkladajú otázku právomoci Súdneho dvora na výklad dohovoru o morskom práve.
The Convention was concluded by the Community and all of its Member States on the basis of shared competence.
Spoločenstvo a všetky jeho členské štáty uzavreli dohovor na základe delenej právomoci 17.
17 Therefore, in principle the Court does not have jurisdiction to interpret provisions which fall within the exclusive competence of the Member States.
Súdny dvor v zásade nemá právomoc na výklad ustanovení, ktoré patria do výlučnej právomoci členských štátov.
Only in exceptional circumstances may it have the power to interpret such rules in order to establish whether or not they fall within the exclusive competence of the Member States. 18
Len výnimočne môže byť Súdny dvor oprávnený na výklad takýchto ustanovení, ak patria do výlučnej právomoci členských štátov 18.
However, the Court has ruled that, within the specific context of the Convention on the Law of the Sea, a finding that there is shared competence is contingent on the existence of Community rules within the areas covered by the Convention provisions in issue, irrespective of what may otherwise be the scope and nature of those rules.
Súdny dvor však rozhodol, že v osobitnom kontexte dohovoru o morskom práve je zistenie, že došlo k prenosu delenej právomoci na Spoločenstvo, podmienené existenciou pravidiel Spoločenstva v oblastiach, na ktoré sa vzťahujú ustanovenia dohovoru, bez ohľadu na to, aký je inak ich rozsah a povaha 19.
19In other words, as regards the Convention on the Law of the Sea the Community at least also has competence for the matters covered by it, if any relevant Community law in fact exists at all, regardless of whether the rules of Community law are definitive or the Member States retain certain margins of discretion.
Inými slovami v oblasti dohovoru o morskom práve existuje prinajmenšom paralelná právomoc Spoločenstva vo vzťahu k otázkam, na ktoré sa vzťahuje tento dohovor, keďže existujú uplatniteľné ustanovenia Spoločenstva bez ohľadu na otázku, či sú normy práva Spoločenstva vyčerpávajúce, alebo či si členské štáty ponechávajú zákonodarnú právomoc.
The French Government provides no evidence that the questions referred or the main action are hypothetical.
Francúzska vláda nepredkladá skutočnosti, ktoré by preukázali, že prejudiciálne otázky alebo spor vo veci samej sú hypotetickej povahy.
Rather, it is clear that the main action relates to actual facts and that the questions referred are central to the resolution of this dispute.
Naopak je zrejmé, že spor vo veci samej je skutočnej povahy a že prejudiciálne otázky majú rozhodujúci význam pre vyriešenie tohto sporu.
Nor does the Court require further material on the nature of the main action in order to answer the questions referred to it.
Súdny dvor nepotrebuje ďalšie skutkové okolnosti týkajúce sa sporu vo veci samej na to, aby odpovedal na prejudiciálne otázky.
On the contrary, since the judgment in British American Tobacco 16the Court has been aware that in the United Kingdom it is possible to bring an action seeking to prevent implementation of a directive which may result in questions on the validity of that directive being referred to the Court.
Súdny dvor totiž neprehliada od vydania rozsudku British American Tobacco 16 skutočnosť, že v Spojenom kráľovstve možno podať žalobu smerujúcu k zabráneniu transpozície smernice, čo môže viesť k tomu, že otázky týkajúce sa platnosti tejto smernice budú predložené Súdnemu dvoru.
Therefore, in spite of the French Government’s doubts as to its admissibility, the request for a preliminary ruling cannot be refused.
Napriek pochybnostiam francúzskej vlády ohľadne prípustnosti nie je opodstatnené zamietnuť návrh na začatie prejudiciálneho konania.
Consequently, the argument put forward by Denmark and the Council that the Court
Tvrdenie Dánska a Rady, podľa ktorého Súdny dvor nemá právomoc, musí byť
17 — Case C-459/03 Commission v Ireland (‘MOX plant’) [2006] ECR I-4635, paragraph 83.
17 — Rozsudok z 30. mája 2006, Komisia/Írsko, C-459/03, Zb. s. I-4635, bod 83.
14 — See Bosman, paragraph 59, and IATA and ELFAA, paragraph 24, both cited in footnote 13.
14 — Pozri rozsudky Bosman, už citovaný, bod 59, a IATA a ELFAA, už citovaný, bod 24.
19 — Commission v Ireland (‘MOX plant’), cited in footnote 17, paragraph 108.
15 — Rozsudok IATA a ELFAA, už citovaný, bod 24.16 — Už citovaný.
15 — IATA and ELFAA, cited in footnote 13, paragraph 24.16 — Cited in footnote 11.
19 — Rozsudok Komisia/Írsko, už citovaný, bod 108.
Consequently, it is necessary to determine, first of all, whether Marpol 73/78 is the criterion for determining the legality of Directive 2005/35 and, if so, whether Marpol 73/78 limits liability for accidental discharges in the manner alleged by the claimants.
Preto je potrebné najskôr stanoviť, či je Marpol 73/78 kritériom, vo svetle ktorého treba posudzovať zákonnosť smer -nice 2005/35, a ak áno, v prípade potreby ďalej riešiť otázku, či Marpol 73/78 znižuje zodpovednosť za vypúšťanie súvisiace s haváriami spôsobom uvádzaným žalobcami.
does not have jurisdiction cannot be upheld in this case.
v prejednávanej veci zamietnuté.
It must be assumed that the provisions of the Convention on the Law of the Sea relevant to an examination of Directive 2005/35 at least fall within an area of Community competence shared with the Member States.
Je opodstatnené predpokladať, že ustanovenia dohovoru o morskom práve, ktoré sú pre skúmanie smernice 2005/35 relevantné, patria aspoň pod jednu z právomoci delených medzi členské štáty a Spoločenstvo.
Were this not the case, the directive would have to be repealed on the ground that it did not have a sufficient legal basis.
V opačnom prípade by bolo opodstatnené zrušiť smernicu pre nedostatok právneho základu.
However, none of the parties disputes the legal basis of the directive.
Ani jeden účastník konania však nespochybňuje právny základ smernice.
Marpol 73/78 as the criterion for determining the legality of Directive 2005/35
Marpol 73/78, kritérium zákonnosti smernice 2005/35
Therefore, the Court of Justice does have jurisdiction to interpret the relevant provisions of the Convention on the Law of the Sea.
V dôsledku toho má Súdny dvor právomoc na výklad príslušných ustanovení dohovoru o morskom práve.
B — First question — Liability of persons not referred to in Marpol 73/78
B — O prvej otázke týkajúcej sa zodpovednosti osôb, ktoré Marpol 73/78 nespomína
The first question concerns the liability of persons not referred to in Marpol 73/78 for discharges outside the territorial sea.
Prvá otázka sa týka zodpovednosti osôb, ktoré Marpol 73/78 nespomína, za vypúšťanie mimo pobrežných vôd.
The claimants, Greece, Malta and Cyprus consider that the rules in question are incompatible with Marpol 73/78.
Žalobcovia, Grécko, Malta a Cyprus sa domnievajú, že ustanovenia, ktoré sa ňu vzťahujú, nie sú zlučiteľné s Marpolom 73/78..
The parties put forward a variety of arguments which may justify use of Marpol 73/78 as the criterion for determining the legality of Directive 2005/35.
Účastníci konania predkladajú rozličné tvrdenia, ktoré by mohli viesť k tomu, že Marpol 73/78 sa použije ako kritérium zákonnosti smernice 2005/35.
Firstly, the Community may be bound by Marpol 73/78 under international law (see (a) below).
V prvom rade by mohlo byť Spoločenstvo viazané Marpolom 73/78 na základe medzinárodného práva [pozri písm. a)].
Secondly, Marpol 73/78 could be indirectly binding on the Community in so far as the Convention on the Law of the Sea restricts the Community’s rule-making powers with reference to the Marpol standards (see (b) below).
V druhom rade by mohlo byť Spoločenstvo viazané nepriamo Marpolom 73/78 v rozsahu, v akom dohovor o morskom práve obmedzuje zákonodarnú právomoc Spoločenstva odkazom na normy Marpol 73/78 [pozri písm. b)].
Thirdly, Marpol 73/78 may be binding by dint of the fact that Directive 2005/35 is intended to harmonise implementation of the Marpol Convention at Community level (see (c) below).
V treťom rade by záväzná povaha Marpol 73/78 mohla byť dôsledkom skutočnosti, že smernica 2005/35 smeruje k harmonizácii vykonávania tohto dohovoru z hľadiska Spoločenstva [pozri písm. c)].
(a) Binding effect of Marpol 73/78 on the Community under international law relevant provisions of Marpol 73/78 codified customary international law.
Pritom v prejednávanej veci nič nenaznačuje, že príslušné ustanovenia Marpol 73/78 kodifikujú medzinárodné obyčajové právo.
As the Council and the Commission point out, the Court ruled in Peralta that the Community is not bound by the provisions of Marpol 73/78. 20
Ako uvádzajú Rada a Komisia, Súdny dvor v rozsudku Peralta skonštatoval, že ustanovenia Marpol 73/78 nie sú pre Spoločenstvo záväzné 20.
By contrast, it is not possible to reject out of hand a second hypothesis put forward in Peralta concerning the binding effect of Marpol 73/78 on the Community, namely that the latter assumed the powers previously exercised by the Member States in the field to which this convention applies.
Napriek tomu nemožno a priori vylúčiť druhý predpoklad uvádzaný v rozsudku Peralta, podľa ktorého by bolo Spoločenstvo viazané Marpolom 73/78 na základe prenosu právomocí predtým vykonávaných členskými štátmi v oblasti uplatňovania tohto dohovoru 24.
24 This argu- ment put forward by the claimants relates to the caselaw on the binding effect of GATT before the Community had acceded to it. 25
Tento predpoklad, ktorý obhajujú žalobcovia, spočíva na judikatúre týkajúcej sa záväznosti GATT pred pristúpením Spoločenstva k tomuto dohovoru 25.
In that respect the Court took account of a number of factors.
Súdny dvor sa v tejto súvislosti opieral o niekoľko úvah.
As at the time of that judgment, the Community is also at present not a party to Marpol 73/78.
Rovnako ako v čase, keď bo vydaný uvedený rozsudok, Spoločenstvo v súčasnosti nie je zmluvnou stranou Marpol 73/78.
GATT is an agreement of the Member States which was already in existence when the Community was established, but at the time of the judgment in International Fruit Company the relevant trade-policy powers had been transferred in their entirety to the Community.
GATT je dohoda, ktorá bola uzavretá členskými štátmi v čase vzniku Spoločenstva, avšak v čase vydania rozsudku International Fruit Company a i. boli príslušné právomoci v oblasti obchodnej politiky prenesené v celom rozsahu na Spoločenstvo.
Therefore, the Community alone was able to act within the areas covered by GATT.
Preto je výlučne Spoločenstvo spôsobilé konať v rámci GATT.
Accordingly, and with the agreement of both the Member States and the other parties to GATT, the Community acted on behalf of the Member States within the framework of GATT.
V dôsledku toho a so súhlasom členských štátov, ako aj iných zmluvných strán GATT, nahradilo členské štáty v rámci GATT Spoločenstvo.
20 — Case C-379/92 Peralta [1994] ECR I-3453, paragraph 16.
20 — Rozsudok zo 14. júla 1994, Peralta, C-379/92, Zb. s. I-3453, bod 16.
21 — Case C-377/98 Netherlands v Parliament and Council [2001] ECR I-7079, paragraph 52.
23 — Rozsudok Poulsen a Diva Navigation, už citovaný, bod 9 a nasl..
22 — Case C-286/90 Poulsen and Diva Navigation [1992] ECR I-6019.
21 — Rozsudok z 9. októbra 2001, Holandsko/Parlament a Rada, C-377/98, Zb. s. I-7079, bod 52.
24 — Peralta, cited in footnote 20.
24 — Rozsudok Peralta, už citovaný.
23 — Poulsen and Diva Navigation, cited in footnote 22, paragraphs 9 and 10.
25 — Rozsudok z 12. decembra 1972, International Fruit Company a i., 21/72 až 24/72, Zb. s. 1219, bod 10 a nasl.
25 — Joined Cases 21/72, 22/72, 23/72 and 24/72 International Fruit Company and Others [1972] ECR 1219, paragraph 10 et seq.
22 — Rozsudok z 24. novembra 1992, Poulsen a Diva Navigation, C-286/90, Zb. s. I-6019.
Moreover, in a case with similar facts the Court ruled that the Convention on the Grant of European Patents, signed at Munich on 5 October 1973, was not binding, 29 even though Directive 98/44, 30 under examination in that case, had partially harmonised implementation of that convention. 31
„na základe Zmluvy“ 28. Súdny dvor okrem toho v podobnej veci rozhodol, že Spoločenstvo nie je viazané Dohovorom o udeľo- vaní európskych patentov podpísaným v Mníchove 5. októbra 1973 29, aj keď vyko- nanie tohto dohovoru bolo čiastočne harmo-