natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In addition, it should be noted that, as the Court has already had occasion to point out, the Staff Regulations and the CEOS were adopted by means of Regulation No 259/68 and that, by virtue of the second paragraph of Article 189 of the EEC Treaty (now the second paragraph of Article 249 EC), that regulation has general application, is binding in its entirety and is directly applicable in all Member States, 14as moreover is stated in
Domnievam sa teda, že otázka, ktorú položil vnútroštátny súd, môže byť znova vyjadrená v znení, ktoré sa zameriava na zistenie právnej povahy služobného poriadku úradníkov a PZOZ a ich prípadnú priamu uplatniteľnosť v belgickom právnom poriadku.
I therefore consider that the question submitted by the referring court may be reformulated in such a way as to seek clarification concerning the legal nature of the Staff Regulations and the CEOS and their possible direct applicability in the Belgian legal system.
Okrem toho treba poznamenať, že ako už mal príležitosť zdôrazniť Súdny dvor, služobný poriadok úradníkov a PZOZ boli prijaté formou nariadenia č. 259/68 a že na základe článku 189 druhého odseku Zmluvy EHS (zmenený na článok 249 druhý odsek ES) má toto nariadenie všeobecne záväzný charakter a je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné v každom členskom štáte, 14ako upresňuje zvyšok článku 11 uvedeného nariadenia. Podľa právneho názoru Súdneho dvora z toho vyplýva, že
13 — More specifically, Regulation No 259/68 was adopted on the basis of Article 24(1) of the Treaty establishing a Single Council and a Single Commission of the European Communities (OJ 1967, 152, p.
13 — Presnejšie povedané, nariadenie č. 259/68 bolo prijaté na základe článku 24 ods. 1 Zmluvy o založení jednej Rady a jednej Komisie Európskych spoločenstiev [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES 1967, 152, s.
2), which repealed the existing Article 212 of the EEC Treaty, the wording of which was incorporated into Article 283 EC.
2), článok, ktorý zrušil predchádzajúci článok 212 Zmluvy EHS a ktorého obsah bol prebratý do článku 283 ES.
In this regard it should first be observed that the adoption of the Staff Regulations and
V tejto súvislosti treba na úvod pripomenúť, že prijatím služobného poriadku úradníkov a PZOZ Rada vykonáva
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-449/06
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — P. MENGOZZI — VEC C-449/06 mimo účinkov, ktoré vyvoláva vo vnútornom poriadku správy Spoločenstva, služobný poriadok úradníkov a PZOZ zaväzujú tiež členské štáty do tej miery, v akej je ich súčinnosť nevyhnutná na vykonanie týchto aktov.
15 present case on the ground that the Court has also stated that Article 67(2) of the Staff Regulations does not impose ‘any obligations on the Member States in the sphere of family allowances where the spouse of an official, retired official or other Community servant carries on within the territory of a Member State an activity as a selfemployed person’. 17
15 úradom neexistuje v prejednávanej veci, keďže Súdny dvor okrem iného vyhlásil, že článok 67 ods. 2 služobného poriadku neobsahuje „povinnosti zaväzujúce členské štáty v oblasti rodinných prídavkov v situáciách, kedy manžel úradníka, bývalý úradník na dôchodku alebo iný zamestnanec Spoločenstiev vykonáva na území členského štátu samostatne zárobkovú činnosť“. 17
For example, the Court — noting that Article 67(2) of the Staff Regulations makes it possible to resolve conflicts between the Community scheme and the various national schemes, as the family allowances provided for by the Staff Regulations are paid to those entitled to them only in so far as they exceed the amount of the comparable allowances paid under a scheme established by the legislation of a Member State — has observed that ‘since it is based on Article 67(2) itself, that is to say, on a provision contained in a regulation adopted pursuant to the second paragraph of Article 189 of the EEC Treaty, the supplementary effect of allowances payable under the Staff Regulations is binding on the Member States and cannot be disregarded by national legislation’. 16
Takto napríklad Súdny dvor — tým, že zdôraznil, že článok 67 ods. 2 služobného poriadku úradníkov umožňuje vyriešiť kolízie medzi režimom Spoločenstva a rôznymi vnútroštátnymi režimami, keďže rodinné prídavky stanovené uvedeným služobným poriadkom boli vyplatené oprávneným osobám len vo výške, v akej presahujú sumu porovnateľných prídavkov vyplatených v súlade s režimom stanoveným právnymi predpismi členského štátu — poznamenal, že „keďže nachádza svoj základ v článku 67 ods. 2, to znamená v ustanovení, ktoré je obsiahnuté v nariadení prijatom v zmysle článku 189 druhého odseku Zmluvy EHS, potom doplnková povaha služobných prídavkov [úradníkov] platí, pokiaľ ide o členské štáty a ustanovenia vnútroštátnych právnych predpisov nemôžu byť v rozpore s ňou“. 16
Thus the Staff Regulations and the CEOS are binding on all the Member States, including Belgium.
Služobný poriadok úradníkov a PZOZ teda zaväzuje všetky členské štáty a medzi nimi aj Belgicko.
Moreover, it cannot be maintained that such a binding effect on the Belgian authorities does not exist in the
Nemožno ďalej tvrdiť, že takýto záväzný účinok voči belgickým
That observation by the Court simply means that a Member State remains free to refuse family allowances provided for under its own laws, citing in support of that view the possibility for those entitled to them to receive, for the same child, the family allowances paid under the Staff Regulations and the CEOS where the spouse of the official or servant of the Communities carries on an activity as a selfemployed person within its territory.
Táto poznámka Súdneho dvora jednoducho znamená, že sa členskému štátu nezakazuje, aby odmietol vyplácať rodinné prídavky, ktoré upravujú jeho vlastné zákony, tak, že sa odvoláva na možnosti oprávnených osôb poberať na to isté dieťa rodinné prídavky vyplácané na základe služobného poriadku úradníkov a PZOZ, v situáciách, keď manžel úradníka alebo zamestnanca Spoločenstiev vykonáva na území tohto štátu samostatne zárobkovú činnosť.
18Indeed, as the Court has observed, ‘the allowances of like nature which, according to the aforesaid provision, must be deducted from the family allowances payable under the Staff Regulations and thus relieve the Community institutions of the obligation to pay the last-mentioned allowances, are only those paid in connection with paid employment’.
18Ako totiž poznamenal Súdny dvor, „prídavky rovnakej povahy, ktoré podľa vyššie uvedeného ustanovenia musia byť odpočítané od služobných rodinných prídavkov [úradníkov], a teda zbavujú inštitúciu povinnosti zaplatiť tieto prídavky, sú len prídavkami vyplácanými v súvislosti so závislou činnosťou“.
19 The inapplicability of Article 67(2) of the Staff Regulations in those situations does not, however, in any way diminish the binding nature and direct
19Neuplatniteľnosť článku 67 ods. 2 služobného poriadku úradníkov vo vyššie uvedených situáciách však nijako neodstraňuje záväzný účinok a priamu
15 — Case 137/80 Commission v Belgium, cited above, paragraph 8, and Case 186/85 Commission v Belgium, cited above, paragraph 21.
15 — Rozsudky z 20. októbra 1981, Komisia/Belgicko, už citovaný, bod 8, a zo 7. mája 1987, Komisia/Belgicko, už citovaný, bod 21.
16 — Case 186/85 Commission v Belgium, cited above, paragraph 23.
16 — Rozsudok zo 7. mája 1987, Komisia/Belgicko, už citovaný, bod 23.
GYSEN applicability of the Staff Regulations and the CEOS in all the Member States, including Belgium.
GYSEN uplatniteľnosť uvedeného služobného poriadku a PZOZ vo všetkých členských štátoch, vrátane Belgicka.
On that premise, the question referred to the Court for a preliminary ruling could be answered by simply pointing out that the Staff Regulations and the CEOS approved by Community regulation have general application, are binding in their entirety and are directly applicable in all the Member States.
Vzhľadom na vyššie uvedené by sa mohlo odpovedať na prejudiciálnu otázku položenú Súdnemu dvoru jednoducho tak, že sa zdôrazní, že služobný poriadok úradníkov a PZOZ, prijaté formou nariadenia Spoločenstva, majú všeobecne záväzný charakter a sú záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné v každom členskom štáte.
Instead, or in addition, the question would turn on whether Community law, as a higher ranking legal source, places limits on the interpretation and application of the domestic provision in question.
Predmetom otázky však naopak alebo taktiež je existencia hraníc vytýčených právom Spoločenstva ako prameňom práva vyššej právnej sily, výkladu a uplatňovania predmetného vnútroštátneho práva.
It would therefore be necessary to identify — having regard to the national court’s obligation to interpret the domestic provision as far as possible in conformity with Community law and even, in some circumstances, to disapply it where such a concordant interpretation is not possible — any requirements of Community law that must guide the referring court in defining the scope of that concept of domestic law and, where appropriate, in assessing whether the provision containing that concept is compatible with Community law in the event that the concept may not be construed as covering the Staff Regulations and the CEOS.
Čiže ide o vymedzenie — so zreteľom na povinnosť vnútroštátneho súdu podať výklad vnútroštátneho pravidla v čo najväčšej možnej miere v súlade s právom Spoločenstva a dokonca za určitých podmienok sa odchýliť, ak sa takýto súladný výklad nejaví ako možný — prípadných požiadaviek, ktoré kladie právo Spoločenstva, ktoré musia usmerniť vnútroštátny súd pri vymedzení významu zmieneného pojmu vnútroštátneho práva a prípadne pri posudzovaní zlučiteľnosti pravidla, ktoré obsahuje tento pojem, s právom Spoločenstva, v prípade, že by sa tento pojem nemohol chápať v takom zmysle, aby zahŕňal tiež služobný poriadok úradníkov a PZOZ.
However, the Commission, which is the only party other than Ms Gysen to have submitted written observations in these proceedings for a preliminary ruling, suggests rewording the question in far wider terms than those I have indicated in paragraph 29 above.
Komisia však, ako jediný subjekt, ktorá spolu s pani Gysen predložila písomné pripomienky v rámci tohto prejudiciálneho konania, navrhuje znova vyjadriť prejudiciálnu otázku v pojmoch širších, ako sú tie, ktoré som uviedol v bode 29 vyššie.
It proposes that the referring court should be regarded as wishing in essence to know ‘whether Community law must be interpreted as meaning that it precludes national legislation on the basis of which, where family allowances to which a selfemployed worker is entitled are paid entirely by the Community scheme established under the [Staff Regulations], the child receiving such allowances may no longer be taken into account for determining the ranking of the children of that worker, which affects the amount of family allowances [to be paid for that person’s other children]’.
Navrhuje totiž vychádzať z predpokladu, že vnútroštátny súd chce v podstate vedieť, „či právo Spoločenstva musí byť vykladané v tom zmysle, že sú v rozpore s ním vnútroštátne právne predpisy, podľa ktorých keď rodinné prídavky, na ktoré má nárok samostatne zárobkovo činná osoba, sú vyplácané v plnej výške režimom Spoločenstva založeným na základe služobného poriadku úradníkov…, dieťa, na ktoré sa vyplácajú tieto prídavky, nesmie byť viac vzaté do úvahy pri určení poradia detí tejto samostatne zárobkovo činnej osoby…, ktoré podmieňuje výšku rodinných prídavkov [ktoré sa majú vyplácať na jeho ďalšie deti]“.
It has to be asked whether the reformulation of the question as suggested by the Commission, by entailing a substantive
Treba si položiť otázku, či opätovné vyjadrenie prejudiciálnej otázky, ktoré navrhuje Komisia, ktoré má za následok
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-449/06
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — P. MENGOZZI — VEC C-449/06 pravidlá práva Spoločenstva, v situácii, ktorá je dôvodom prejudiciálneho konania, 22tak pozoruhodné rozšírenie predmetu otázky položenej vnútroštátnym súdom, sa nevymyká z rámca spolupráce medzi Súdnym dvorom a vnútroštátnymi súdmi, tak ako ho vymedzuje režim založený článkom 234 ES.
22 and where the question did not ring court mention any specific provision of Community law but referred to the EC Treaty or to Community law as a whole.
aj v prípadoch, keď neodkázala na žiadne osobitné pravidlo práva Spoločenstva, ale odkázala na Zmluvu ES alebo právo Spoločenstva ako celok. 23
The caselaw provides no shortage of examples in which the Court has broadened the subjectmatter of the question referred to it for a preliminary ruling by deciding on the validity of a provision of Community law when the question had been formulated by the national court in a way that called on the Court to carry out a merely interpretative exercise. 24
Judikatúra tiež zaznamenáva prípady, kedy Súdny dvor rozšíril predmet prejudiciálnej otázky, ktorá mu bola položená, tým, že rozhodol o platnosti textu práva Spoločenstva, keď prejudiciálnu otázku vyjadril vnútroštátny súd tak, že žiadal Súdny dvor o jednoduchý výklad. 24
I recall in this regard that, according to settled case-law, it is for the Court, when faced with questions which are not framed in an appropriate manner or which go beyond its jurisdiction under Article 234 EC, to extract from all the information provided by the national court, in particular from the grounds of the order for reference, the points of Community law which require interpretation, having regard to the subjectmatter of the dispute. 20
V tejto súvislosti pripomínam, že podľa judikatúry je úlohou Súdneho dvora v prípade, že otázky sú vyjadrené nevhodne alebo prekračujú rámec úloh, ktoré Súdnemu dvoru ukladá článok 234 ES, získať zo všetkých prvkov, ktoré poskytol vnútroštátny súd, a najmä z odôvodnenia tohto aktu, ktorého sa týka prejudiciálne konanie, prvky práva Spoločenstva, ktoré si vyžadujú výklad so zreteľom na predmet sporu. 20
The Court therefore appears to allow itself considerable leeway to identify the points of Community law which require interpretation for the purposes of resolving the domestic case, in accordance with the need to provide a ‘satisfactory answer’ to the referring court and in a spirit of full cooperation with that court.
Zdá sa, že Súdny dvor si priznáva široký manévrovací priestor pri hľadaní prvkov práva Spoločenstva, ktoré si vyžadujú výklad na účely rozhodnutia vo veci samej a to v súlade s požiadavkou dať „užitočnú odpoveď“ vnútroštátnemu súdu v duchu úplnej spolupráce s ním.
In judicial cooperation under Article 234 EC — which requires the national court and the Court of
V rámci súdnej spolupráce založenej článkom 234 ES vnútroštátny súd a Súdny dvor — každý v rámci
In order to provide a satisfactory answer to a national court which has referred a question to it, the Court of Justice may deem it necessary to consider provisions of Community law to which the national court has not referred in the text of its question.
Aby poskytol potrebnú odpoveď súdu, ktorý mu položil prejudiciálnu otázku, Súdny dvor môže byť vedený k tomu, aby vzal do úvahy pravidlá práva Spoločenstva, na ktoré vnútroštátny súd neodkázal vo výroku svojej otázky.
21This has occurred both where the question referred to the Court for a preliminary ruling made reference to provisions of Community law that were not relevant to the situation which gave rise to the case before the refer-
21Toto sa stáva skôr v prípadoch, keď prejudiciálna otázka položená Súdnemu dvoru odkazovala na nerelevantné
GYSEN participating in the proceedings for a preliminary ruling, that is to say, in accordance with Article 23 of the Statute of the Court of Justice, the parties to the dispute in the main proceedings, the Member States, the Commission and, where appropriate, the European Parliament, the Council and the European Central Bank, and, where one of the fields of application of the Agreement on the European Economic Area is concerned, the States, other than the Member States, which are parties to that Agreement, and the Surveillance Authority referred to in that Agreement.
GYSEN vnútroštátne súdy, ale pred ním subjekty, ktoré sa zúčastňujú prejudiciálneho konania — to znamená v súlade s článkom 23 Štatútu Súdneho dvora účastníci konania vo veci samej, členské štáty, Komisia a prípadne aj Európsky parlament, Rada a Európska centrálna banka a okrem nich, pokiaľ ide o oblasti uplatňovania Dohody o Európskom hospodárskom priestore, štáty, ktoré sú zmluvnými stranami tejto dohody iné ako členské štáty a Dozorný úrad uvedený v tejto dohode.
Justice, both keeping within their respective jurisdiction, and with the aim of ensuring that Community law is applied in a unified manner, to make direct and complementary contributions to the working out of a decision — purely formal requirements which would only prolong the procedure are to be excluded.
svojej vlastnej právomoci a s cieľom zabezpečiť jednotné uplatňovanie práva Spoločenstva — sú vedení k tomu, aby priamo a vzájomne prispeli k vypracovaniu rozhodnutia, pričom treba vylúčiť prísny formalizmus čisto znemožňujúci rozhodovanie.
25The wide powers which the Court reserves to itself to reformulate the questions referred for a preliminary ruling, and even to broaden their subject-matter, therefore also rest on reasons of economy of procedure, in that they make it possible to avoid the otherwise probable repetition of the request for a preliminary ruling.
25Rozsiahla možnosť opätovného vyjadrenia prejudiciálnych otázok, dokonca aj tým, že sa rozšíri ich predmet, ktorú si vyhradzuje Súdny dvor, keďže umožňuje predchádzať inak možnému opakovaniu návrhu na začatie prejudiciálneho konania, sa teda tiež opiera o dôvody hospodárnosti konania.
Of course, although the reformulation of the question referred by the Tribunal du travail de Bruxelles along the lines suggested by the Commission does not appear to exceed the broad limits of the Court’s jurisdiction to give a preliminary ruling as defined by case-law, that does not mean that the Court is obliged to adopt it.
Ak sa aj nezdá, že opätovné vyjadrenie prejudiciálnej otázky, ktorú položil Tribunal du travail de Bruxelles v pojmoch, ktoré navrhla Komisia, presahuje široké hranice prejudiciálnej právomoci Súdneho dvora, tak ako ich vymedzuje judikatúra, očividne to však neznamená, že Súdny dvor je povinný takto urobiť.
Although the Court is required, under Articles 10 EC and 234 EC, to answer questions relating to the interpretation of Community law referred by national courts which meet the conditions for admissibility laid down in case-law, it cannot be held that it is bound to reply to questions that have been raised not by those courts but, in pleadings before the Court of Justice, by persons
Ak je aj v súlade s článkami 10 ES a 234 ES Súdny dvor povinný dať odpoveď na otázky týkajúce sa výkladu práva Spoločenstva, ktoré položili vnútroštátne súdy, pričom sú splnené podmienky prípustnosti, ktoré upresnila judikatúra, nemožno však zaujať stanovisko, že Súdny dvor je povinný odpovedať na otázky, ktoré nepoložili tieto
In the present case, I observe that the question raised by the Commission goes well beyond the concerns of the referring court.
V prejednávanej veci zisťujem, že otázka Komisie ide nad rámec pochybností vnútroštátneho súdu.
Nowhere in the order for reference is it evident that the Tribunal du travail de Bruxelles entertains doubts as to the compatibility of the first subparagraph of Article 16(1) of the Royal Decree of 8 April 1976 — the interpretation of which it has yet to sketch
Zo žiadnej časti rozhodnutia vnútroštátneho súdu nevyplýva, že Tribunal du travail de Bruxelles mal pochybnosti o zlučiteľnosti článku 16 ods. 1 prvého pododseku kráľovského nariadenia z 8. apríla 1976, teda ustanovenia, ktorého výklad ešte nebol podaný, s ustanoveniami a zásadami práva Spoločenstva.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-449/06 out — with provisions or principles of Community law. We are therefore in a very different situation from that in which a referring court wonders whether a given national rule, which it interprets, is compatible with a given provision of Community law and in which the Court replies, having regard to the substance of the issue raised by the referring court, that it finds that provision inapplicable to the case in point and provides an interpretation of a different provision of Community law applicable to the case in point and to which that rule is contrary.
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — P. MENGOZZI — VEC C-449/06 v situácii nepochybne odlišnej od situácie, keď sa vnútroštátny súd pýta na zlučiteľnosť danej vnútroštátnej právnej úpravy, ktorej výklad podáva, s daným ustanovením práva Spoločenstva a keď Súdny dvor odpovedá so zreteľom na podstatu problematiky, ktorú uvádza uvedený súd, v tom zmysle, že toto ustanovenie sa v prejednávanej veci nemá uplatňovať a podá výklad iného ustanovenia práva Spoločenstva uplatniteľného v prejednávanej veci, pričom sa ukáže, že táto právna úprava je v rozpore s takýmto iným ustanovením práva Spoločenstva.
26 national legislation such as that described in the wording of the question proposed by the Commission.
26 hľadania, na všetky strany v práve Spoločenstva, ustanovenia, s ktorým by prípadne bola v rozpore vnútroštátna právna úprava, ako je tá, ktorá je uvedená vo vyjadrení otázky, ktoré navrhuje Komisia.
The Court should at most examine the scope of the only Community provision actually raised by the Commission in its written observations, namely Article 10 EC.
Súdny dvor by mal navyše skúmať význam jediného ustanovenia práva Spoločenstva, ktoré konkrétne uvádza Komisia vo svojich písomných pripomienkach, to znamená článok 10 ES.
I take that view by analogy with the recent trend in case-law, which, as far as the admissibility of questions referred for a preliminary ruling is concerned, insists particularly on requiring the national court to state the precise reasons which caused it to question itself as to the interpretation of Community law and to consider that it was necessary to refer questions to the Court for a preliminary ruling and to give at least some explanation of the reasons for the choice of the Community provisions which it requires to be interpreted and of the link it establishes between those provisions and the national legislation applicable to the dispute before it. 27
Toto stanovisko zaujímam na základe analógie s nedávnou tendenciou judikatúry, ktorá v oblasti prípustnosti prejudiciálnych otázok obzvlášť nalieha na to, aby vnútroštátny súd uviedol presné dôvody, ktoré ho vedú k tomu, že sa pýta na výklad práva Spoločenstva, a k tomu, že sa domnieva, že je nevyhnutné prejudiciálne rozhodnutie Súdneho dvora, ako aj minimálne vysvetlenia o dôvodoch výberu ustanovení práva Spoločenstva, o ktorých výklad žiada, a súvislosti, ktoré vidí medzi týmito ustanoveniami a vnútroštátnou právnou úpravou uplatniteľnou na spor, o ktorom koná. 27
Moreover, the reformulation of the question suggested by the Commission does not seem necessary to safeguard the usefulness of the reference for a preliminary ruling.
Opätovné vyjadrenie prejudiciálnej otázky, ktoré navrhuje Komisia, sa nejaví vôbec nevyhnutné pre zachovanie potrebného účinku prejudiciálneho konania.
As we have seen, even if the question asked by the referring court is inappropriately formulated, it can be rephrased in the terms I have indicated in paragraph 29 above in order nevertheless to ensure a useful reply from the Court.
Ako sme videli, aj keď otázka, ktorú položil vnútroštátny súd, je zle vyjadrená, je možné ju znova vyjadriť v pojmoch, ktoré som uviedol v bode 29 vyššie preto, aby sa zabezpečila napriek všetkému užitočná odpoveď zo strany Súdneho dvora.
Finally, I would point out that the Court has a duty to ensure that the possibility for the interested parties within the meaning of Article 23 of the Statute of the Court of Justice to submit written observations is safeguarded, bearing in mind that, before those
Konečne pripomínam povinnosť Súdneho dvora dozerať nad zachovaním možnosti oprávnených osôb v zmysle článku 23 Štatútu Súdneho dvora predložiť písomné pripomienky, so zreteľom na skutočnosť, že pred podaním takýchto pripomienok sú im doručené iba rozhodnutia vnútroštátneho