natgillin/translations-raw huggingface dataset:
15 — The Common Market Law Review, No 1, Vol. 43, 2006, dedicates a perceptive editorial to the Mangold judgment, which is critical in tone and draws attention to the extreme level of complexity the judgment brings to the Community legal framework.
15 — Vydavatelia časopisu Common Market Law Review, č. 1, roč. 43, 2006 venujú rozsudku Mangold správny kritický komentár zdôrazňujúc x-tú úroveň zložitosti, ktorú dodáva právnemu rámcu Spoločenstva (pozri najmä s. 7 — 8).
16 — A different situation arises where a directive requires the Member States to transpose it in the light of the fundamental rights of the European Union.
16 — Prípad, keď smernice požadujú, aby boli prebraté so zreteľom na základné práva Európskej únie, vyvoláva inú otázku.
In the judgment in Joined Cases C-20/00 and C-64/00 Booker Aquaculture and Hydro Seafood [2003] ECR I-7411, the Court, in line with the opinion of Advocate General Mischo, declared that, in so far as they are general principles of Community law, the fundamental rights must be observed by States when transposing directives into their national legal systems.
Súdny dvor nasledujúc generálneho advokáta Mischa vo svojom rozsudku z 10. júla 2003, Booker Aquaculture a Hydro Seafood (C-20/00 a C-64/00, Zb. s. I-7411) uviedol, že členské štáty musia dodržiavať základné práva, ako všeobecné zásady práva Spoločenstva, pri preberaní smernice do ich právnych poriadkov.
Indeed, the fundamental rights of the European Union are useful not only for interpretation but also for reviewing acts of the public authorities.
Je jasné, že základné práva Únie slúžia nie len na výklad, ale aj na kontrolu činnosti verejnej moci.
That function is derived from the essentially constitutional nature of the fundamental rights, in that, as well as conferring areas of freedom on individuals, they also legitimise the acts of the Union.
Táto funkcia je založená na vecne ústavnej povahe základných práv, pretože nad rámec toho, že jednotlivcovi poskytujú priestor slobody, tiež odôvodňujú činnosť Únie.
17However, the Court held that the disputed scheme concerned working conditions, thereby excluding Directive 97/81 and avoiding the need to consider the question which has arisen in the present case. 18
17Súdny dvor sa naopak domnieval, že predmetný systém sa týka pracovných podmienok, vylúčil tak smernicu 97/81 a vyhol sa riešeniu otázky, ktorá je prejednávaná v predmetnej veci. 18
In my opinion, the uncertainties raised by the Italian court are governed by two directives: Directive 97/81, to which that court has expressly referred and which governs parttime work, and Directive 76/207, which concerns the principle of equal treatment for men and women as regards access to employment, vocational training and promotion, and working conditions.
Podľa môjho názoru sa pochybnosti talianskeho súdu týkajú dvoch smerníc: smernice 97/81, na ktorú sa vnútroštátny súd výslovne odvoláva a ktorá upravuje prácu na kratší pracovný čas a smernice 76/207 o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami, pokiaľ ide o prístup k zamestnaniu, odbornej príprave a postupu v zamestnaní a o pracovné podmienky.
Although the referring court cites Article 137 EC, its questions pertain to Directive 76/207.
Hoci vnútroštátny súd uvádza článok 137 ES, jeho otázky sa týkajú už uvedenej smernice 76/207.
One year later, the question of the relationship between the two directives arose again in Wippel, in which the Court finally agreed that they could apply simultaneously in an individual case.
O rok neskôr sa opäť otvorila otázka koexistencie týchto smerníc vo veci Wippel, v ktorej bolo napokon pripustené ich súčasné uplatnenie v konkrétnom prípade.
19 I feel it would be appropriate to recall at this juncture the opinion of Advocate General Kokott in that case.
19Pova-žujem za vhodné pripomenúť návrhy generálnej advokátky Kokott v tejto veci.
20 The advocate general took the view, which I fully support, that the two directives pursue different objectives.
20 Podľa jej názoru — s ktorým úplne súhlasím — sledujú tieto dve smernice rozdielne ciele.
In the absence of any material similarity, it is not possible to assume a relationship of general rule to special rule between the provisions. 21
Keďže nie sú vecne zhodné, nemožno použiť kritérium všeobecného a osobitného predpisu. 21
Accordingly, in the present case it will be appropriate to interpret those directives in accordance with the general principles, while ensuring that those principles are not applied as autonomous rules which would have the effect of widening the scope of the directives by the back door and bypassing democratic decisionmaking processes.
Vzhľadom na to sa v prejednávanej veci javí ako možný výklad smerníc v súlade so všeobecnými zásadami, čo umožňuje vyhnúť sa uplatneniu všeobecných zásad ako samostatných právnych pravidiel, čo by znamenalo rozšírenie sféry vplyvu smerníc, a to zadnými vrátkami a mimo demokratické rozhodovacie procesy.
Now that the nature of the application of the directives has been identified, in terms of their relationship with the principles and
Po spresnení uplatnenia smerníc, pokiaľ ide o ich vzťahy k všeobecným právnym zásadám, ako aj o ich vzájomné vzťahy,
Finally, it will be necessary to examine in detail the relationship between Direct- ive 97/81 and Directive 76/207.
Je však potrebné preskúmať analýzu vzťahu medzi smernicami 97/81 a 76/207.
17 — Opinion of Advocate General Tizzano in Case C-77/02 Steinicke [2003] ECR I-9027.
17 — Návrhy, ktoré predniesol generálny advokát Tizzano (rozsudok z 11. septembra 2003, C-77/02, Zb. s. I-9027).
18 — Judgment in Steinicke, cited in footnote 17, paragraph 52.19 — Judgment in Case C-313/02 Wippel [2004] ECR I-9483
18 — Rozsudok Steinicke, už citovaný v poznámke pod čiarou 17, bod 52.
20 — Opinion of Advocate General Kokott in Wippel, cited in footnote 19, points 64 to 67.
20 — Návrhy, ktoré predniesla generálna advokátka Kokott vo veci Wippel (rozsudok, už citovaný v poznámke pod čiarou 19, body 64 až 67).
21 — As the Advocate General states in point 67 of her Opinion in Wippel, ‘the prohibition on discrimination in Directive 76/207 is also applicable alongside the prohibition on discrimination against parttime workers under the Framework Agreement on parttime work because the two provisions relate to different facts and pursue different objectives.
21 — Ako uvádza generálna advokátka Kokott v bode 67 svojich návrhov vo veci Wippel, „zákaz diskriminácie obsiahnutý v smernici 76/207 sa môže uplatniť aj popri zákaze znevýhodnenia pracovníkov na kratší pracovný čas podľa rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas…, keďže oba predpisy sa vzťahujú na iné právne skutočnosti a sledujú odlišné ciele.
Their particular prohibitions on discrimination are based on different circumstances.
Zákazy diskriminácie v nich obsiahnuté majú odlišné kritériá.
There is no relationship between them of general rule to special rule.’
Neexistuje medzi nimi vzťah všeobecného a osobitného predpisu“.
In Steinicke, Advocate General Tizzano saw no reason not to apply the two directives to a parttime employment scheme with a view to retirement that was open only to employees who had worked fulltime for a total of at least three of the last five
Vo veci Steinicke nevidel generálny advokát Tizzano žiadnu prekážku uplatnenia oboch týchto smerníc na systém práce na kratší pracovný čas z dôvodu veku, ktorý
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — JOINED CASES C-55/07 AND C-56/07 between parttime and fulltime employment contracts.
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — D. RUIZ-JARABO — SPOJENÉ VECI C-55/07 A C-56/07 treba preskúmať podstatu otázky položenej Landesgericht Bozen a preštudovať najskôr súlad sporných talianskych opatrení so smernicou 97/81 a potom ich konfrontovať so smernicou 76/207.
That aim is enshrined in Clause 1(a) of the Framework Agreement annexed to the directive, which states that its purpose is ‘to provide for the removal of discrimination against parttime workers and to improve the quality of parttime work’.
diskrimináciu medzi pracovnými zmluvami na kratší pracovný čas a na plný úväzok.
22 with each other, it is necessary to examine the substance of the question submitted by the Landesgericht Bozen. First, I will analyse whether the disputed Italian measures are compatible with Directive 97/81 and I will then determine whether they conform to Directive 76/207.
Tento účel je vyjadrený v doložke 1 písm. a) rámcovej dohody pripojenej k smernici, kde sa uvádza účel „zabezpečiť odstránenie diskriminácie pracovníkov na kratší pracovný čas a zlepšiť kvalitu práce na kratší pracovný čas“ 22.
B — The administrative obligations imposed by Legislative Decree 61/2000 in the light of Directive 97/81
B — Administratívne povinnosti vyplývajúce z legislatívneho dekrétu č. 61/2000 so zreteľom na smernicu 97/81
The equal treatment required by the directive is aimed principally at the substantive conditions of the employment relationship.
Rovnosť zaobchádzania, ktorú požaduje smernica, sa vzťahuje hlavne na základné podmienky pracovnoprávneho vzťahu.
The directive seeks to abolish all discrimination between the two types of contract which disadvantages parttime workers.
Ide o odstránenie akejkoľvek nerovnováhy medzi týmito druhmi zmluvného pracovného vzťahu na úkor zmlúv na kratší pracovný čas.
The caselaw of the Court in this field confirms that view. 23
Judikatúra Súdneho dvora v tejto oblasti toto hľadisko potvrdzuje. 23
Purpose of the question
Predmet otázky
However, the present case does not concern the subjectmatter of the employment contract; instead, the Italian legislation introduces bureaucratic measures into the administrative obligations of employers.
Prejednávaná vec sa však netýka obsahu pracovnej zmluvy, pretože taliansky právny predpis zavádza byrokratické opatrenia do administratívnych povinností zamestnávateľa.
Accordingly, this case relates to a vertical relationship between the State (the employment authority) and an individual (the employer).
Týka sa teda vertikálneho vzťahu medzi verejnou mocou (pracovným inšpektorátom) a jednotlivcom (zamestnávateľ).
Despite the fact that in the context of these proceedings the complaint does not concern the type of discrimination which
Táto povinnosť je doplnená prísnym režimom správnych pokút, ktorý ukladá peňažnú pokutu vo výške 15 eur za každého dotknutého zamestnanca a každý deň omeškania bez stanovenia maximálnej výšky tejto pokuty.
The Landesgericht Bozen requests an interpretation of Directive 97/81 in order to assess the compatibility with that Community act of two provisions of Legislative Decree 61/2000 (Articles 2 and 8).
Hoci v kontexte prejednávanej veci nie je dotknutá diskriminácia, ktorej sa smer-
23 — Wippel, cited in footnote 19.
23 — Rozsudok Wippel, už citovaný v poznámke pod čiarou 19.
I examined certain aspects of parttime work in my opinion in Case C-300/06 Voß [2007] ECR I-10573, paragraphs 28 to 31.
Niektoré aspekty práce na kratší pracovný čas skúmam vo svojich návrhoch vo veci Voß (rozsudok zo 6. decembra 2007, Voß, C-300/06, Zb. s. I-10573, body 28 až 31).
With a view to promoting employment, Directive 97/81 abolished all discrimination
Smernica 97/81 má na účely podpory zamestnanosti za cieľ odstrániť akúkoľvek
MICHAELER AND OTHERS constitutes an infringement of Community law.
Spoločenstva.
Consequently, it is necessary to identify whether there is an objective, reasonable justification for the different treatment.
Z tohto dôvodu treba určiť, či je rozdielne zaobchádzanie objektívne a primerane odôvodnené.
constitutes the main objective of Direct- ive 97/81, it is still important to examine the measures adopted in Italy.
nica 97/81 najviac dotýka, pretrváva záujem na preskúmaní opatrení prijatých v Taliansku.
Clause 5(1)(a) of the Framework Agreement calls on the Member States to identify obstacles of a legal or administrative nature which may limit the opportunities for parttime work and, where appropriate, eliminate them.
Doložka 5 ods. 1 písm. a) rámcovej dohody ukladá členským štátom povinnosť identifikovať prekážky právnej alebo správnej povahy, ktoré môžu obmedzovať príležitosti na prácu na kratší pracovný čas, a podľa možnosti ich odstraňovať.
It is clear, therefore, that the bureaucratic restrictions imposed on the conclusion of parttime contracts are liable to infringe Directive 97/81.
Je teda zrejmé, že byrokratické obmedzenia týkajúce sa uzatvárania zmlúv na kratší pracovný čas by mohli byť v rozpore so smernicou 97/81.
The principle of proportionality has been accorded a prominent position in the assessment of the Community principle of nondiscrimination by the caselaw of the Court and the judicial practice of a number of Member States.
Judikatúra Súdneho dvora a súdna prax viacerých členských štátov priznali zásade proporcionality osobitné miesto pri hodnotení zásady Spoločenstva spočívajúcej v zákaze diskriminácie.
It has been treated in the same way by academic writers.
To isté pripustila aj právna náuka.
24 The threefold proportionality test provides a useful tool for resolving the problem, requiring that the discrimination must be appropriate, necessary and proportionate in the strict sense.
24 Trojité kritérium proporcionality teda predstavuje relevantný nástroj na vyriešenie dilemy; diskriminácia musí byť vhodná, potrebná a primeraná v presnom zmysle slova.
25Using that threefold evaluation, which is carried out in stages rather than cumulatively, the assessment of equality becomes more transparent and generates greater legal certainty.
25 Týmto trojitým hodnotením, ktoré prebieha po etapách a nie kumulatívne, sa stáva posúdenie rovnosti transparentnejším a vedie k väčšej právnej istote.
Accordingly, my reply will focus on whether Legislative Decree 61/2000 is compatible with Clause (5)(1)(a) of the Framework Agreement annexed to Direct- ive 97/81.
V dôsledku toho sa moja odpoveď sústredí na zlučiteľnosť legislatívneho dekrétu č. 61/2000 s uvedenou doložkou 5 ods. 1 písm. a) smernice 97/81.
It is appropriate to assess the lawfulness of the notification obligation first of all, followed by the lawfulness of the punitive measures.
Najskôr treba preskúmať prípustnosť oznamovacej povinnosti a potom aj oprávnenosť sankčného režimu.
The provisions concerned are both contrary to the principle of nondiscrimination between employment contracts laid down in Directive 97/81.
Oba tieto aspekty porušujú zásadu zákazu diskriminácie medzi pracovnoprávnymi zmluvami uvedenú v smernici 97/81.
For reasons of conceptual and expositional clarity, the failings of the two provisions must be dealt with separately.
Z dôvodu koncepčnej a výkladovej jasnosti treba poukázať na slabé stránky týchto režimov oddelene.
The assessment of the principle of proportionality also confirms the points put
Overenie zásady proporcionality tiež potvrdzuje myšlienky uvedené v bodoch
The administrative notification obligation
Administratívna oznamovacia povinnosť
25 — The Court carries out this threefold evaluation on a regular basis.
25 — Toto trojité hodnotenie vykonáva Súdny dvor celkom pravidelne.
The Landesgericht Bozen asks whether the obligation to notify all parttime employment contracts to the employment authority
Landesgericht Bozen sa pýta, či je povinnosť oznámiť všetky pracovné zmluvy na kratší pracovný čas v rozpore s právom
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — JOINED CASES C-55/07 AND C-56/07 reference for answering the question referred for a preliminary ruling in the present case.
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — D. RUIZ-JARABO — SPOJENÉ VECI C-55/07 A C-56/07 referenčný bod pri riešení tejto prejudiciálnej otázky.
Notwithstanding the obvious differences between the fundamental freedoms and a harmonised sector like employment, the methods of review employed by the Court are useful when it comes to drawing up rules for the interpretation of Directive 97/81.
Napriek zjavným rozdielom medzi úpravou slobôd a harmonizovaným odvetvím, akým je odvetvie pracovnoprávnych vzťahov, sú techniky preskúmania používané Súdnym dvorom užitočné na vytvorenie pravidiel výkladu smernice 97/81.
forward in paragraphs 17 to 22 of this Opinion.
17 až 22 týchto návrhov.
In the case of a directive which harmonises a specific sector, the general principles perform an interpretative function.
Ak existuje smernica, ktorá harmonizuje špecifické odvetvie, plnia všeobecné zásady výkladovú funkciu.
In the present case, the principle of proportionality helps to determine the meaning of Clause 5(1)(a) of the Framework Agreement annexed to Directive 97/81.
V prejednávanej veci pomáha zásada proporcionality definovať zmysel doložky 5 ods. 1 písm. a) rámcovej dohody pripojenej k smernici 97/81.
Caselaw provides many examples of national provisions which impede the attainment of Community objectives.
Judikatúra ponúka mnohé príklady vnútroštátnych právnych úprav, ktoré vytvárajú prekážky v uskutočňovaní cieľov Spoločenstva.
26 The most prolific area is the freedoms of movement.
26 Najplodnejšia je oblasť slobôd pohybu.
In that field, the Court reserves particularly harsh criticism for directly discriminatory measures, because they lead to open inequality which it is for the Member States, to justify.
V tejto oblasti trestá Súdny dvor veľmi prísne priamo diskriminačné opatrenia, pretože vyvolávajú zjavnú nerovnosť, ktorej odôvodnenie prináleží členským štátom.
However, in the case of indirectly discriminatory measures, the standard of review is always more measured and cautious in view of the difficulties which this type of assessment creates for the court performing it. 27
Ak sú však opatrenia nepriamo diskriminačné, spôsob kontroly je vždy miernejší a opatrnejší vzhľadom na ťažkosti, ktoré kladie tento typ posudzovania na sudcu. 27
It is my view that the caselaw on freedom of movement must become the point of
Domnievam sa, že judikatúru v oblasti voľného pohybu je možné použiť ako
The freedom to provide services and the freedom of establishment have provided the Court with the opportunity to rule on the compatibility with Community law of a number of national administrative procedures aimed solely at professionals exercising the right to freedom of movement.
Slobodné poskytovanie služieb a sloboda usadiť sa umožnili Súdnemu dvoru, aby sa vyjadril o zlučiteľnosti práva Spoločenstva s niektorými vnútroštátnymi administratívnymi formalitami, ktoré sa uplatňovali len na osoby využívajúce slobodu pohybu v súvislosti s výkonom povolania.
In Vander Elst, 28the Court held that ‘national legislation which makes the provision of certain services on national territory … subject to the issue of an administrative licence constitutes a restriction on the freedom to provide services’.
V rozsudku Vander Elst 28sa uvádza, že „vnútroštátna právna úprava, ktorá podriaďuje vykonávanie poskytovania určitých služieb… na vnútroštátnom území vydaniu administratívneho povolenia, predstavuje prekážku slobodnému poskytovaniu služieb“ 29.
29 That finding, which has become settled caselaw and been endorsed as a test of proportionality, is founded on the appropriateness and necessity of the administrative measures concerned.
Tento právny názor opakovaný v mnohých rozhodnutiach a vydávaný za test proporcionality je založený na primeranosti a nevyhnutnosti dotknutých správnych opatrení.
First of all, the Court determines whether there is a logical relationship between the national obligation and the aim it pursues.
Súdny dvor po prvé hodnotí, či je daný logický základ medzi vnútroštátnou povinnosťou a cieľom, ktorý sleduje.
30 Second, the Court evaluates whether there are less restrictive alternatives which would enable the State to achieve the same objectives using less
29 — Rozsudok Vander Elst, už citovaný v poznámke pod čiarou 28, bod 15.
27 — The principle of proportionality requires the prior determination of a level of protection, which must be adopted by the court carrying out the assessment on the basis of the factual, institutional and legislative context of each individual case.
27 — Zásada proporcionality vyžaduje predchádzajúce určenie úrovne ochrany a jej štandardu, ktoré musí sudca vykonať podľa skutkového, inštitucionálneho a normatívneho kontextu konkrétneho prípadu.
That occurs in all the legal systems of the Member States which have recognised the principle.
To platí vo všetkých právnych poriadkoch členských štátov, ktoré túto zásadu prevzali.
According to Craig, P., op. cit., p.
Podľa CRAIG, P.: citované dielo, s. 657, „In any system of administrative law the courts will have to decide not only which tests to apply to determine the legality of administrative action, but also the rigour or intensity with which to apply them. In some legal systems this is worked out to a high degree, but the issue is pertinent for all systems. The relative intensity of judicial review is just as much a live question in relation to proportionality in the EU“.
31That second stage of the test frequently culminates in a finding that there has been an infringement of Community law.
31 Táto druhá fáza preskúmania vedie často k odhaleniu porušenia práva Spoločenstva.
Federal Republic of Germany argued that that obligation was necessary to guarantee the quality of skilled work, but the Court held that that justification was not decisive and that it was necessary to take a different approach, linked to the effectiveness of the administrative provisions in issue.
Nemecká spolková republika odôvodňovala túto povinnosť nutnosťou zaručiť kvalitu remeselníckych prác, ale Súdny dvor dospel k záveru, že takáto námietka nie je určujúca a že treba sledovať iný smer založený na účinnosti predmetných správnych predpisov.
The Court went on to state in Schnitzer that ‘the authorisation procedure set up by the host Member State must neither delay nor complicate exercise of the right of persons established in another Member State to provide their ser -vices on the territory of the first State where examination of the conditions governing access to the activities concerned has been carried out and it has been established that those conditions are satisfied’. 35
Súdny dvor doplnil, že „povoľovacie konanie zavedené hostiteľským členským štátom nesmie ani spomaľovať, ani skomplikovať výkon práva osoby usadenej v inom členskom štáte poskytovať služby na území prvého štátu, pokiaľ bolo uskutočnené preskúmanie požiadaviek na výkon príslušných činností a bolo zistené, že tieto požiadavky sú splnené“ 35.
The Vander Elst judgment ruled that an obligation incumbent on undertakings established in another Member State to obtain for their employees work permits issued by a national immigration authority, with the imposition of an administrative fine as the penalty for infringement, is incompatible with the freedom to provide services.
Rozsudok Vander Elst potvrdil nezlučiteľnosť povinnosti, na základe ktorej bolo vyžadované od podnikov so sídlom v inom členskom štáte, aby pre svojich zamestnancov získali pracovné povolenie vydané vnútroštátnym imigračným orgánom, a to pod trestom správnej pokuty, so slobodným poskytovaním služieb.
A few years later, in Commission v Belgium, 32the Court went even further and extended that reasoning to national measures applicable to all individuals without exception, specifically an obligation incumbent on security firms to acquire an administrative authorisation. 33
O niekoľko rokov neskôr rozsudok Komisia/Belgicko 32zašiel ešte ďalej, keď rozšíril toto odôvodnenie na vnútroštátne opatrenia uplatniteľné bez rozdielu, konkrétne na povinnosť podnikov poskytujúcich bezpečnostné služby získať správne povolenie. 33
For the purposes of determining whether an administrative obligation is justified, particularly when carrying out the necessity test, the Court has used consistent reasoning in its case-law.
S cieľom určiť odôvodnenosť byrokratickej záťaže, najmä na účely posúdenia kritéria nevyhnutnosti, používa Súdny dvor vo svojej judikatúre ucelené odôvodnenie.
In Schnitzer, 34which concerned the obligation to register in a trades register undertakings established in other Member States which provided ser -vices in Germany, is most illuminating.
Veľmi ilustratívny je rozsudok Schnitzer 34, ktorý sa týkal povinnosti podnikov so