natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Although public authorities retain a central role in regulating and coordinating higher education across (most of) Europe, there has been a gradual shift in recent years away from detailed state control and toward external guidance by different stakeholders.
Hoci verejné orgány si zachovali centrálnu úlohu v regulácii a koordinácii vysokoškolského vzdelávania v (vo väčšej časti) Európe, v ostatných rokoch dochádza k postupnému prechodu od podrobnej štátnej kontroly k externému riadeniu jednotlivými účastníkmi procesu.
Within the institutions, governance structures have shifted away from the traditional mode of academic selfgovernment and toward new models of managerial self-governance.
V inštitúciách sa riadiace štruktúry odklonili od tradičného spôsobu akademickej samosprávy smerom k novým modelom manažérskeho samoriadenia.
At the European Union level, the Communication of 10 May 2006 urged Member States to press on with the modernisation of Europe’s universities with the aim of increasing universities’ contribution to the Lisbon
Konferencia na úrovni Európskej únie z 10. mája 2006 požadovala od členských štátov, aby podporili modernizáciu európskych univerzít tak, aby sa zvýšil príspevok univerzít do lisabonskej agendy, a tak sa
In support of these goals and the agenda for cooperation in education, the Directorate General for Education and Culture of the European Commission invited the Eurydice Network to collect data for a study on the regulatory frameworks in higher education governance.
Na podporu týchto cieľov a programu spolupráce vo vzdelávaní Generálne riaditeľstvo pre vzdelávanie a kultúru Európskej komisie vyzvalo sieť Eurydice, aby zhromaždila údaje pre štúdiu o právnych rámcoch vysokoškolského riadenia.
This study complements country-specific and comparative publications on higher education published by Eurydice in 2007: Key Data on Higher Education in Europe, which concentrates on the social dimension of higher education (contributions paid by students towards tuition costs, student support, loans, etc.); Focus on the Structure of Higher Education in Europe, which examines national trends and follow-up measures in the Bologna Process; and Volume 5 of the European Glossary on Education, concerned with terms used to denote formal decision-making, advisory, operational and regulatory bodies in higher education.
Táto štúdia dopĺňa pre štáty špecifické a komparatívne publikácie o vysokoškolskom vzdelávaní vydané v sieti Eurydice v roku 2007: Key Data on Higher Education in Europe, ktorá sa zameriava na sociálnu dimenziu vysokoškolského vzdelávania (príspevky platené študentmi na študijné náklady, študentskú podporu, pôžičky atď.); Focus on the Structure of Higher Education in Europe, ktorá skúma národné trendy a ďalšie opatrenia bolonského procesu, a piaty zväzok slovníka European Glossary on Education, ktorý obsahuje pojmy na označenie formálneho rozhodovania, poradných, operatívnych a právnych orgánov vysokoškolského vzdelávania.
The present study focuses in particular on policies, official regulations, rights and responsibilities in the governance of higher education institutions.
Táto štúdia sa zameriava predovšetkým na politiky, oficiálne smernice, práva a povinnosti v riadení vysokých škôl.
In the general Europe-wide trend towards less prescriptive regulatory frameworks, a variety of national models have been developed within the respective contexts of academic selfgovernance and external accountability, the influence of new demands on higher education,
V rámci všeobecného celoeurópskeho trendu menej zameraného na normatívny právny rámec bolo vytvorených niekoľko národných modelov v príslušných kontextoch akademickej samosprávy a externej
3 and the persistence of national traditions (
3 zodpovednosti, vplyv nových požiadaviek na vysokoškolské vzdelávanie a zdôraznenie národných tradícií (
The aim of this study is to provide an in-depth understanding of national normative frameworks and to position national situations vis-à-vis trends across Europe.
Cieľom tejto štúdie je zabezpečiť hlboké pochopenie národných normatívnych rámcov a postaviť národné situácie zoči-voči európskym trendom.
2) European Commission (2006) Communication from the Commission to the Council and the European Parliament.
2) Európska komisia (2006): Oznam Komisie určený Rade a Európskemu parlamentu.
Delivering on the modernization agenda for universities: education, research and innovation.
Správa o programe modernizácie pre univerzity: výchova, výskum a inovácie.
3) For a typology of governance models in higher education see for instance: CHEPS (1994) Comparative Policy Studies in Higher Education and Merrien, Fr-X. (eds) (1999) Towards a New Model of Governance for Universities? A
3) O typológii modelov riadenia vo vysokom školstve pozri napríklad: CHEPS (1994) Porovnávacie štúdie vo vysokom školstve a Merrien, Fr-X. (vyd.) (1999) K novému modelu riadenia pre univerzity?
Comparative View.
Komparatívny pohľad.
Concepts and definitions
Pojmy a definície
In this study, a distinction is drawn between higher education governance and management.
V tejto štúdii rozlišujeme medzi vysokoškolským riadením a manažmentom.
As far as higher education is concerned, governance focuses on the rules and mechanisms by which various stakeholders influence decisions, how they are held accountable, and to whom.
Vo vysokoškolskom vzdelávaní sa riadenie zameriava na pravidlá a mechanizmy, pomocou ktorých rôzni aktéri vplývajú na rozhodnutia o tom, komu sa zodpovedajú a ako.
In the context of higher education, governance refers to ‘the formal and informal exercise of authority under laws, policies and rules
V rámci vysokoškolského vzdelávania sa riadenie týka “formálneho a neformálneho uplatňovania právomocí podľa zákonov, politík a noriem, ktoré vyjadrujú práva a povinnosti
In other words, governance encompasses ‘the framework in which an institution pursues its goals, objectives and policies in a coherent and co-ordinated manner’ to answer the questions: ‘Who is in charge, and what are the sources of legitimacy for executive decision-making by different actors?’
“rámec, v ktorom inštitúcia sleduje svoje úlohy, ciele a politiky koherentným a koordinovaným spôsobom“ pri hľadaní odpovedí na otázky: „Kto zodpovedá a aké sú zdroje legitímnosti pre exekutívne rozhodovanie jednotlivými aktérmi”.
Management, on the other hand, refers to the implementation of a set of objectives pursued by a higher education institution on the basis of established rules.
Na druhej strane manažment sa týka uplatňovania súboru cieľov sledovaných vysokou školou na základe stanovených pravidiel.
It answers the question ‘how are the rules applied’ and is concerned with the
Odpovedá na otázku “ako sa dodržiavajú pravidlá“ a
efficiency, effectiveness and quality of services provided for internal and external stakeholders (
zaoberá sa efektívnosťou, účinnosťou a kvalitou služieb poskytovaných interným a externým účastníkom (
Despite the distinction between governance (with its emphasis on the process of setting policies and longterm goals as well as the strategies for reaching these goals) and management (which is action-oriented), the various links between the two will not be overlooked.
Napriek rozdielu medzi riadením (s dôrazom na proces stanovenia koncepcie a dlhodobých cieľov, ako aj stratégie dosiahnutia týchto cieľov) a manažmentom (ktorý je akčne zameraný), nemožno prehliadnuť rôzne spojenia, ktoré medzi nimi existujú.
Thus, although the study is concerned mainly with regulations issued by public authorities in relation to higher education governance, it also contains and analyses information about mechanisms for policy formulation, decision-making at central and institutional level, incentives and accountability procedures.
Hoci sa štúdia zaoberá predovšetkým opatreniami vydanými verejnými orgánmi vo vzťahu k vysokoškolskému riadeniu, obsahuje a analyzuje informácie o mechanizmoch tvorby koncepcie, rozhodovaní na centrálnej a inštitucionálnej úrovni, stimuloch a postupoch účtovníctva.
Public or private actors or stakeholders may be categorised as external or internal to institutions:
Verejných alebo súkromných aktérov či účastníkov môžeme rozdeliť na externých alebo interných:
Bodies at the institutional level are typically governing boards, academic senates, and councils, etc.
Orgány môžu pracovať na inštitucionálnej, regionálnej alebo národnej úrovni.
These can be composed of internal or external actors (or stakeholders), or include representatives of both groups.
Na inštitucionálnej úrovni sú to zvyčajne riadiace orgány, akademické senáty a rady.
Typical bodies at regional or national levels include ministerial committees or departments, councils for higher education, science and technological councils, and independent umbrella organisations for higher education, etc.
Môžu byť zložené z interných alebo externých orgánov (alebo účastníkov), alebo zahrňujú predstaviteľov oboch skupín.
A glossary of codes, abbreviations, and of frequently used terms can be found at the end of the report.
Slovník kódov, skratiek a často používaných pojmov možno nájsť na konci tejto správy.
General Introduction
Všeobecný úvod
The present comparative study takes the reference year 2006/07 and covers all Eurydice Network countries except Turkey.
Táto komparatívna štúdia zahrňuje referenčný rok 2006/07 a sú v nej zahrnuté všetky štáty siete Eurydice, okrem Turecka.
The study concerns issues relating to higher education governance and reviews the stakeholders and bodies that are involved in devising policies and decision-making, as well as the various ways in which they interact.
Štúdia sa zaoberá vysokoškolským riadením a kontrolou účastníkov a orgánov zapojených do politík a rozhodovania, ako aj rôzne spôsoby spolupráce.
The policies, regulations, incentives, and accountability measures are discussed within the contexts of governance structures, funding, and academic staff.
Politiky, smernice, podnety a opatrenia v účtovníctve sa prejednávajú v rámci riadiacich štruktúr, financovania a akademických pracovníkov.
These issues were selected because they represent crucial elements in higher education reform agendas and are directly linked to the
Tieto otázky boli vybrané, pretože predstavujú základné prvky programov vysokoškolských reforiem a sú priamo
Quality assurance procedures are also an important aspect of the concept of governance; however, they are not analysed in detail here since they have been covered extensively in the Eurydice publication Focus on the
Postupy zabezpečovania kvality sú takisto dôležitým prvkom riadenia; ale v tejto štúdii nie sú analyzované, pretože boli v podrobne skúmané v publikácii Eurydice Focus on the Structure of Higher Education in Europe
This study covers governance issues in officially recognised public and private higher education institutions that offer programmes at ISCED levels 5 and 6 and are provided for under the legislation of the country concerned.
Táto štúdia sa zaoberá otázkami riadenia v oficiálne uznaných verejných a súkromných vysokých školách, ktoré ponúkajú programy na úrovni ISCED 5 a 6, a sú riadia sa legislatívou príslušného štátu.
Foreign universities established in the country are not considered, nor are regulations for taking part in European programmes taken into account.
Zahraničné univerzity zriadené v štáte sa neberú do úvahy, ani smernice na zapojenie sa do európskych programov.
State institutions for national security, military or police training are also not covered.
Štátne inštitúcie pre národnú bezpečnosť, vojenskú alebo policajnú prípravu takisto nie sú zahrnuté.
The study primarily examines public and governmentdependent private higher education.
Štúdia skúma predovšetkým verejné a štátne vysoké školstvo.
Data on independent private higher education institutions is very limited; however, when the information is available, it is included in separate sections at the end of each chapter.
Údaje o nezávislých súkromných vysokých školách sú veľmi obmedzené; ak existujú informácie, tak sú zahrnuté na konci každej kapitoly.
When regulations or practices refer to a specific type of institution (e.g. universities, institutes of technology, universities of applied sciences, institutions for continuing education, etc.), reference is made to the relevant type.
Tam, kde sa nariadenia alebo postupy týkajú konkrétneho typu inštitúcie (napr. univerzít, technických inštitútov, univerzít aplikovaných vied, inštitúcií pre ďalšie vzdelávanie, atď.), uvádza sa k nim odkaz na príslušný typ.
When all institutions are concerned, the study refers to ‘higher education institutions’ or ‘HEIs’.
Keď sa spomínajú všetky inštitúcie, štúdia uvádza odkaz na “vysoké školy“ alebo “VŠ.”
In official documents, top-level education authorities express their requirements in different ways.
V oficiálnych dokumentoch vrcholové vzdelávacie orgány vyjadrujú svoje požiadavky rôzne.
In some countries, their recommendations are so strong that they are in effect prescriptive.
V niektorých štátoch majú ich odporúčania takú váhu, že v konečnom dôsledku sú normatívne.
In others, institutions retain a significant degree of autonomy.
V iných si zase inštitúcie zachovávajú značný rozsah autonómie.
For this reason, the term ‘official regulations’ has to be understood in a broad sense to include recommendations as well as laws, decrees or other guidelines drawn up for advisory purposes.
Z toho dôvodu termín „oficiálne nariadenia“ treba chápať v širokom zmysle, pretože zahrňuje odporúčania, ako aj zákony, vyhlášky alebo iné smernice určené na účely poradenstva.
The governance concept also extends to informal practices having to do with the authority exercised by higher education institutions.
Riadenie sa vzťahuje tiež na neformálne postupy orgánov pôsobiacich v rámci vysokých škôl.
Since it is not possible to address this aspect through a study of the regulations and policy documents available via the ‘normative’ framework of the Eurydice Network data, this study devotes only limited space to current representative institutional practices.
Pretože tento aspekt nie je možné riešiť naštudovaním nariadení a politických dokumentov existujúcich prostredníctvom „normatívneho“ rámca údajov siete Eurydice, štúdia venuje iba obmedzený priestor súčasným reprezentatívnym inštitucionálnym postupom.
6) European Commission (2003) Investing efficiently in education and training: an imperative for Europe.
6) Európska komisia (2003) Investovanie efektívnosti do výchovy a vzdelávania ako imperativ pre Európu. (Investing efficiently in education and training: an imperative for Europe.)
Communication from the Commission.
Komunikácia od Komisie.
Chapter 1 gives an overview of the national strategic policies for higher education and the main priorities in Europe in terms of funding and academic staff.
Kapitola 1 poskytuje prehľad o národných strategických politikách pre vysokoškolské vzdelávanie a hlavné priority v Európe z hľadiska financovania a pedagogických zamestnancov.
The annex to chapter 1 contains a list of national strategic policy documents.
Príloha k tejto kapitole obsahuje zoznam dokumentov o národných strategických politikách.
Chapter 2 examines the structures and scope of external regulation and guidance as well as institutional managerial and academic selfgovernance at HEIs in Europe.
Kapitola 2 skúma štruktúry a rozsah externého riadenia a vedenia ako aj inštitucionálneho manažérskeho a akademického samoriadenia na vysokých školách v Európe.
The external and institutional governance bodies are characterised according to their responsibilities, decision-making powers, and lines of accountability.
Externé a inštitucionálne riadiace orgány sú charakterizované podľa zodpovednosti, rozhodovacích právomocí a spôsobov zúčtovateľnosti.
The annex to chapter 2 provides an explanation of the main responsibilities of the primary internal governance bodies.
Príloha sprehľadňuje hlavné úlohy základných interných riadiacich orgánov.
Chapter 3 focuses on public funding mechanisms used in Europe, analysing the extent to which they are performance-based and how they promote competition between higher education institutions and encourage higher education institutions to develop national priorities.
Kapitola 3 sa zameriava na verejné finančné mechanizmy používané v Európe, analyzuje rozsah ich výkonnosti a ako podporujú súťaženie medzi vysokými školami a podnecujú vysoké školy pre rozvoj národných priorít.
This chapter also outlines accountability procedures linked to public funds and some aspects of higher education institutions’ autonomy in managing public funds.
Táto kapitola sa tiež zaoberá postupmi zúčtovateľnosti súvisiace s verejnými fondmi a určitými aspektmi autonómie vysokých škôl pri riadení verejných fondov.
The annex to chapter 3 includes a list of the criteria used for the most important public grants awarded to HEIs.
Príloha tejto kapitoly obsahuje zoznam kritérií použitých pre najdôležitejšie verejné granty poskytnuté vysokým školám.
Chapter 4 describes possible sources and restrictions regarding private funding, including partnerships with the business world.
Kapitola 4 popisuje možné zdroje a obmedzenia v súkromnom financovaní, vrátane partnerstiev v podnikateľskom svete.
The chapter also explores external incentives to collect private funds and certain aspects of HEIs’ autonomy concerning tuition fees.
Kapitola tiež skúma externé stimuly získavania súkromných financií a určité aspekty autonómie vysokých škôl týkajúce sa študijných poplatkov.
Chapter 5 discusses the actors involved in issues relating to contracts, recruitment, salaries, career progression, work time, and evaluation of academic staff.
Kapitola 5 pojednáva o aktéroch zapojených do kontraktov, náborov, platov, kariérneho postupu, pracovného času a hodnotenia pedagogických zamestnancov.
Information for this study was provided by the respective Eurydice National Units in response to a ‘guide to content’ questionnaire developed by the Eurydice European Unit.
Informácie pre túto štúdiu poskytli príslušné národné kancelárie Eurydice formou odpovedí na otázky dotazníka, ktorý vypracovala európska kancelária Eurydice.
The comparative analysis was drafted by the European Unit and confirmed by the National Units and their respective experts.
Európska kancelária spracovala komparatívnu analýzu, ktorú odsúhlasili národné kancelárie a príslušní experti.
All those who have contributed in any way to this collective undertaking are listed at the end of the report.
Všetci, ktorí nejakým spôsobom prispeli do tejto kolektívnej práce, sú uvedení na konci štúdie.
The report refers to various studies and scientific publications; however, information on particular countries is based on the questionnaires completed by the national units.
Štúdia čerpá z rôznych zdrojov a verejných publikácií; ale informácie o príslušných štátoch vychádzajú z odpovedí dotazníka, ktoré spracovali národné kancelárie.
Specific examples of national information are presented in an altered text style in order to set them apart from the main text.
Špecifické príklady národných informácií sú prezentované zmeneným štýlom textu, aby sa odlišovali od hlavného textu.
These cases provide concrete examples of general statements made in the comparative study.
Poskytujú konkrétne príklady všeobecných konštatovaní uvedených v komparatívnej štúdii.
They may also illustrate exceptions to what is seen as a general trend in a number of countries, or provide specific details supplementing a common development.
Môžu tiež uvádzať výnimky zo všeobecného trendu v mnohých štátoch, alebo poskytujú špecifické podrobnosti doplňujúce všeobecný vývoj.
Detailed national information is also included in the annexes for chapters 1 to 3.
Podrobné národné informácie sú v prílohách ku kapitolám 1 až 3.
CHAPTER 1: NATIONAL STRATEGIC POLICIES FOR HIGHER EDUCATION
KAPITOLA 1: NÁRODNÉ STRATEGICKÉ POLITIKY PRE VYSOKÉ ŠKOLSTVO
The need for longer-term planning and strategy formulation for higher education is widely recognised across Europe.
Potreba dlhodobejšieho plánovania a formovania stratégie pre vysoké školstvo sa v širokom rozsahu akceptuje v celej Európe.
In several countries, governments have an extensive policy document explaining their strategic policy concerning higher education (see Annex 1).
V niektorých štátoch majú vlády vypracovaný politický dokument o strategickej politike vysokoškolského vzdelávania (pozri prílohu 1).
In other countries, the current national strategies for higher education are associated with the broader policy goals of promoting science and technology development, as in the case of the Technological Plan-Portugal Innovates and the French Research Pact, introduced in 2005 and 2006 respectively, and the Science and Technology Policy 2006-2009 in Iceland.
V iných štátoch sú súčasné národné stratégie pre vysoké školstvo spojené so širšími politickými cieľmi podporujúcimi vedecko-technický rozvoj, tak je to v prípade portugalského Technologického plánu a inovácií a francúzskeho Výskumného paktu, ktoré sa implementovali v rokoch 2005 a 2006, a Vedeckotechnickej politiky na rok 2006-2009 na Islande.
Often, reform policies that were originally envisaged in strategic documents are later integrated in legislative acts, as for example in Germany, Greece, France, Portugal, Sweden, and are thus gradually implemented in the higher education sector.
Reformné politiky, ktoré boli pôvodne plánované v strategických dokumentoch, sú častokrát zahrnuté v legislatívnych dokumentoch, napríklad v Nemecku, Grécku, Francúzsku, Portugalsku, Švédsku a postupne sa realizujú vo vysokoškolskom sektore.
Some countries have not yet developed an overarching statement setting out longer-term objectives and measures to implement in the area of higher education.
Niektoré štáty ešte podrobnejšie nevypracovali stanovisko vymedzujúce dlhodobejšie ciele a opatrenia, ktoré sa majú realizovať v oblasti vysokoškolského vzdelávania.
New joint tasks between the Federation and the Länder are still to be defined in detail.
Š p ani el sk u c e n t r á l na v l ád a v s ú ča s no sti vy p r a cú v a vše o be c nú p o li t i k u vy so k o š ko ls k é h o f i na n c ov a n ia
This chapter focuses on the following questions:
Táto kapitola sa zameriava na nasledovné otázky:
What are the major strategic priorities with regard to the funding of higher education?
Aké sú hlavné strategické priority vo financovaní vysokého školstva?
What are the major strategic priorities as regards academic staff?
Aké sú hlavné strategické priority vysokoškolských zamestnancov?
Figure 1.1: National strategic priorities in higher education (funding and staff), 2006/07
Ukazovateľ 1.1.: Národné strategické priority vo vysokom školstve (financovanie a zamestnanci), 2006/07
Increase in public funding null
Nárast vo verejnom financovaní null
Chapter 1: National Strategic Policiesfor Higher Education
Kapitola 1: Národnéstrategické priority pre vysokéškolstvo znížiť vysoký podiel Cyperčanov študujúcich v zahraničí.
Slovenia: Concerning staff, there are also other priorities, such as attracting researchers from research institutions, industry and abroad to participate in universities’ activities, and making employment of staff more flexible, i.e. new regulations will include more restrictive use of permanent employment.
Slovinsko: Pokiaľ ide o zamestnancov, existujú tiež iné priority, napríklad získavanie výskumníkov z výskumných ústavov, priemyslu a zo zahraničia, aby sa zapájali do univerzitných činností a aby zamestnávanie pracovníkov bolo flexibilnejšie, t.j. nové smernice budú zahrnovať obmedzenejšie využívanie permanentného zamestnania.
United Kingdom (ENG): There are four core strategic aims concerned with widening participation and fair access, learning and teaching, research, and the contribution of higher education to the economy and society.
Spojené kráľovstvo (ENG): Existujú štyri základné strategické ciele o rozšírení účasti a optimálneho prístupu, učenia sa a výučby, výskumu a podielu vysokého školstva do ekonomiky a spoločnosti.
Strategic priorities on funding
Strategické priority vo financovaní
Increasein publicfunding
Nárast vo verejnomfinancovaní
In 2003, total public expenditure on higher education represented an estimated 1.14 % of the GDP (
Celkové verejné výdavky v roku 2003 na vysoké školstvo predstavovali cca 1,14 % HDP (