natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By three questions referred for a prelimin- ary ruling by order of 12 January 2007, the Hoge Raad der Nederlanden (Netherlands) essentially wishes to ascertain whether the Dutch legislation relating to the taxation of inheritance is compatible with Articles 56 EC and 58 EC on the free movement of capital.
Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) chce tromi otázkami, ktoré položil v návrhu na začatie prejudiciálneho konania z 12. januára 2007, v podstate zistiť, či holandská právna úprava týkajúca sa zdaňovania dedičstiev je zlučiteľná s článkami 56 ES a 58 ES o voľnom pohybe kapitálu.
Specifically, the referring court wishes to know whether those Treaty provisions preclude national legislation, under which — for the purposes of determining the basis of assessment of the tax due on the inheritance of an immovable property situated in the territory of the Member State concerned — account may be taken of certain debts arising upon inheritance if the deceased was resident, at the time of death, in that Member State, but not if that person was resident in another Member State.
Konkrétne chce vnútroštátny súd vedieť, či tieto ustanovenia Zmluvy bránia vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej — na účely určenia základu dane z nadobudnutia nehnuteľného majetku nachádzajúceho sa na území dotknutého členského štátu dedením — možno zohľadniť určité dlhy, ktoré vznikli pri dedení, ak zosnulý mal v čase smrti bydlisko v tomto členskom štáte, ale nie vtedy, ak táto osoba mala bydlisko v inom členskom štáte.
The issues raised in the present case are very similar to those in Case C-11/07 2 —
Sporné problémy, ktoré prináša táto vec, sú veľmi podobné problémom vo veci C-11/07 2 — v ktorej dnes takisto prednášam
4 on which I am also delivering my Opinion
3 — Rozsudok z 11. decembra 2003, C-364/01, Zb. s.
3 — Case C-364/01 [2003] ECR I-15013.4 — Case C-513/03 [2006] ECR I-1957.
I-15013.4 — Rozsudok z 23. februára 2006, C-513/03, Zb. s. I-1957.
1 — Original language: English.2 — Eckelkamp and Others, pending before the Court.
1 — Jazyk prednesu: angličtina.2 — Eckelkamp a i., vec v konaní pred Súdnym dvorom.
II — The relevant legislation situation with regard to their place of residence or with regard to the place where their capital is invested;
II — Relevantná právna úprava alebo podľa miesta, kde investovali kapitál…
The measures and procedures referred to in [paragraph 1] shall not constitute a means of arbitrary discrimination or a disguised restriction on the free movement of capital and payments as defined in Article 56 [EC].’
Opatrenia a postupy uvedené v [odseku 1] však nesmú byť prostriedkom na svojvoľnú diskrimináciu alebo skryté obmedzovanie voľného pohybu kapitálu a platieb vymedzených v článku 56 [ES].“
‘Within the framework of the provisions set out in this Chapter, all restrictions on the movement of capital between Member States and between Member States and third countries shall be prohibited.’
„V rámci ustanovení tejto kapitoly sú zakázané všetky obmedzenia pohybu kapitálu medzi členskými štátmi a tretími krajinami.“
Annex I to Council Directive 88/361/EEC of 24 June 1988 for the implementation of Article 67 of the Treaty (an article later repealed by the Treaty of Amsterdam), 5 en -titled ‘Nomenclature of the capital movements referred to in Article 1 of the Directive’, refers to 13 different categories of capital movements.
Príloha I smernice Rady 88/361/EHS z 24. júna 1988, ktorou sa vykonáva článok 67 zmluvy (článok neskôr zrušený Amsterdamskou zmluvou) 5, s názvom „Nomenklatúra kapitálových pohybov uvedená v článku 1 tejto smernice“ uvádza 13 rôznych kategórií kapitálových pohybov.
The provisions of Article 56 [EC] shall be without prejudice to the right of Member States:
Ustanovenia článku 56 [ES] majú bez toho, aby boli [článkom 56 ES nie sú — neoficiálny preklad] dotknuté práva členských štátov:
(a) to apply the relevant provisions of their tax law which distinguish between taxpayers who are not in the same
„… a) uplatňovať príslušné ustanovenia ich daňových zákonov, ktoré rozlišujú daňových poplatníkov podľa miesta bydliska
Transfer duty on the value of the assets set out in Article 5(2) obtained as a gift or inheritance following the death of a person who did not reside in the Netherlands at the time of that gift or that death;
Daň z prechodu z hodnoty majetku vymedzeného v článku 5 ods. 2, ktorý bol nadobudnutý ako dar alebo dedičstvo v dôsledku smrti osoby, ktorá nemala bydlisko v Holandsku v čase tohto darovania alebo smrti;
Under Netherlands law, every estate is subject to tax.
Podľa holandského práva podlieha každé dedičstvo dani.
Article 1(1) of the 1956 Law on Succession (Successiewet 1956) of 28 June 1956 (‘the SW 1956’) draws a distinction on the basis of whether the person whose estate is being administered resided in the Netherlands or abroad.
Článok 1 ods. 1 Successiewet 1956 (zákon o dedičstve z roku 1956) z 28. júna 1956 (ďalej len „SW 1956“) rozlišuje na základe toho, či osoba, ktorej majetok je predmetom dedenia, mala bydlisko v Holandsku alebo v zahraničí.
the domestic possessions referred to in Article 13 of the Wet op de vermogensbelasting 1964 […], after deducting any debts referred to in that article;
tuzemského majetku uvedeného v článku 13 Wet op de vermogensbelasting 1964… po odpočítaní dlhov uvedených v tomto článku;
Inheritance duty on the value of all the assets transferred by virtue of the right to inherit following the death of a person who resided in the Netherlands at the time of death…
Dedičská daň z celkovej hodnoty majetku, ktorý bol prevedený na základe dedičského práva v dôsledku smrti osoby, ktorá mala v čase smrti bydlisko v Holandsku…
III — Factual background, procedure and the questions referred for a preliminary ruling
III — Skutkové okolnosti, a prejudiciálne otázky
Article 13(1)(b-i) of the 1964 Law on wealth tax (Wet op de vermogensbelasting 1964) of 16 December 1964 (‘the WV 1964’) defines ‘domestic possessions’ as including ‘immovable property situated in the Netherlands or rights relating thereto’ (in so far as they do not belong to a Netherlands undertaking).
Článok 13 ods. 1 písm. b) až i) zákona o dani z majetku z roku 1964 (Wet op de vermogensbelasting 1964) zo 16. decembra 1964 (ďalej len „WV 1964“) definuje „tuzemský majetok“ tak, že zahŕňa „nehnuteľný majetok nachádzajúci sa v Holandsku alebo práva s ním súvisiace“ (pokiaľ nepatria holandskému podniku).
Mr P.L. Arens, to whom Ms Arens-Sikken, the appellant in the main proceedings, was married, died on 8 November 1998.
Pán P. L. Arens, za ktorého bola vydatá pani Arens-Sikkenová, žalobkyňa vo veci samej, zomrel 8. novembra 1998.
At the time of his death, Mr Arens was residing in Italy and had already been resident outside the Netherlands for more than 10 years.
V čase svojej smrti mal pán Arens bydlisko v Taliansku a už viac ako desať rokov mal bydlisko mimo Holandska.
Under Article 13(2)(b) of the WV 1964, ‘domestic debts’ include debts secured by a mortgage on immovable property situated in the Netherlands to the extent that the interest and charges relating to those debts are taken into account for the purposes of determining gross domestic income under Article 49 of the 1964 Law on income tax (Wet op de Inkomstenbelasting 1964) of 16 December 1964.
Podľa článku 13 ods. 2 písm. b) WV 1964 „tuzemské dlhy“ zahŕňajú dlhy zabezpečené záložným právom k nehnuteľnému majetku, ktorý sa nachádza v Holandsku, v rozsahu, v akom sa úroky a náklady týkajúce sa týchto dlhov zohľadňujú na účely určenia hrubého domáceho príjmu podľa článku 49 zákona o dani z príjmov z roku 1964 (Wet op de Inkomstenbelasting 1964) zo 16. decembra 1964.
Mr Arens had made a will, bequeathing his property in equal parts to Ms Arens-Sikken and each of their four children.
Pán Arens vyhotovil závet, v ktorom odkázal svoj majetok v rovnakých podieloch pani Arens-Sikkenovej a každému z ich štyroch detí.
Pursuant to Article 49 of the 1964 Law on income tax, ‘gross domestic income’ includes the total net income received by a person not residing in the Netherlands from immovable property situated in that Member State.
Podľa článku 49 zákona o dani z príjmov z roku 1964 „hrubý domáci príjem“ zahŕňa celkový čistý príjem, ktorý poberá osoba, ktorá nemá bydlisko v Holandsku, z nehnuteľného majetku nachádzajúceho sa v tomto členskom štáte.
As regards succession duties, there is no agreement between the Netherlands and Italy for the avoidance of double taxation.
V dôsledku závetnej dohody rodičov o rozdelení dedičstva, ako ju upravovalo skoršie znenie článku 1167 Burgerlijke Wetboek (Občiansky zákonník), však dedičstvo po pánovi Arensovi prešlo na pani Arens-Sikkenovú v celom rozsahu — všetky aktíva a všetky pasíva — pod podmienkou, že neskôr zaplatí každému dieťaťu peňažnú protihodnotu jeho podielu na dedičstve (jej
However, as a result of a testamentary parental partition inter vivos, as referred to in the former version of Article 1167 of the Civil Code (Burgerlijke Wetboek), Mr Arens’ estate passed to Ms Arens-Sikken in its entirety — all assets and all liabilities — on condition that she later paid each of the
Pokiaľ ide o dane z dedičstva, medzi Holandskom a Talianskom neexistuje zmluva o zamedzení dvojitého zdanenia.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-43/07 children the cash equivalent of their share of the estate (her ‘overendowment debts’).
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — J. MAZÁK — VEC C-43/07 majetku v hodnote 475 000 HFL alebo v hodnote 95 000 HFL (hodnota 1/5 podielu).
or on an acquisition worth HFL 95 000 (the value of a one-fifth share).
„dlhy z finančného vyrovnania za zvýšenie dedičského podielu“).
The estate included Mr Arens’ share in immovable property situated in the Netherlands, that share being worth HFL 475 000 (for the sake of clarity, I shall henceforth refer to that share simply as ‘the immovable property’).
Dedičstvo zahŕňalo podiel pána Arensa na nehnuteľnom majetku nachádza -júcom sa v Holandsku, ktorý mal hodnotu 475 000 HFL (pre názornosť budem tento podiel ďalej označovať len ako „nehnuteľný majetok“).
The Gerechtshof dismissed the appeal as unfounded on the grounds, inter alia, that the transfer duty attaches to the inheritance of the immovable property under inheritance law.
Gerechtshof zamietol odvolanie ako nedôvodné okrem iného z dôvodu, že daň z prechodu sa viaže na zdedenie nehnuteľného majetku podľa dedičského práva.
It ruled also that the parental partition inter vivos concerned, in respect of Ms Arens-Sikken, the immovable property as a whole.
Tiež rozhodol, že dohoda rodičov o rozdelení dedičstva sa vo vzťahu k pani Arens- -Sikkenovej týkala nehnuteľného majetku ako celku.
The Dutch Tax Inspectorate took the view that Ms Arens-Sikken had acquired, through inheritance from a person resident abroad, property in the Netherlands worth HFL 475 000 and, accordingly, issued her with an assessment to transfer duty based on that amount.
Holandský daňový inšpektorát zastával názor, že pani Arens-Sikkenová nadobudla dedením po osobe, ktorá mala bydlisko v zahraničí, majetok v Holandsku v hodnote 475 000 HFL, a preto jej vymeral daň z prechodu na základe tejto sumy.
Ms Arens-Sikken thereupon brought an appeal in cassation against that decision before the Hoge Raad der Nederlanden.
Pani Arens-Sikkenová preto podala proti tomuto rozhodnutiu dovolanie na Hoge Raad der Nederlanden.
In the order for reference, the Hoge Raad der Nederlanden states that the Gerechtshof was right to rule that, for the purposes of transfer duty, Ms Arens-Sikken had, by virtue of inheritance law, acquired in its entirety the immovable property assigned to her.
V návrhu na začatie prejudiciálneho konania Hoge Raad der Nederlanden uvádza, že Gerechtshof rozhodol správne, že na účely dane z prechodu nadobudla pani Arens-Sikkenová podľa dedičského práva nehnuteľný majetok, ktorý jej pripadol, v celosti.
Accordingly, her principal plea in cassation — to the effect that there had been a joint inheritance, followed by a testamentary parental partition inter vivos — could not be upheld.
Preto jej hlavnému dôvodu dovolania — teda že išlo o spoločné nadobudnutie dedičstva, po ktorom nasledovala závetná dohoda rodičov o rozdelení dedičstva — nemožno vyhovieť.
According to the referring court, the Gerechtshof was also correct in holding that, for the purposes of assessing Ms Arens-Sikken’s liability to transfer duty, no account
Ústredným problémom pred týmto súdom bolo to, či sa vo vzťahu k zdedeniu majetku pani Arens-Sikkenovou má od nej požadovať zaplatenie dane z prechodu z nadobudnutia
Ms Arens-Sikken lodged an objection before the Tax Inspectorate and subsequently appealed to the Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch (the ’s-Hertogenbosch Regional Court of Appeal).
Podľa vnútroštátneho súdu, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania, Gerechtshof takisto správne rozhodol, že na účely určenia daňovej povinnosti pani
ARENS-SIKKEN could be taken of her overendowment debts under the partition inter vivos: those debts cannot be regarded as ‘domestic debts’ within the meaning of Article 13 of the WV 1964 and, in the context of transfer duty, only domestic debts are deductible.
Arens-Sikkenovej pri dani z prechodu nemožno zohľadniť jej dlhy z finančného vyrovnania za zvýšenie dedičského podielu podľa dohody o rozdelení dedičstva: tieto dlhy nemožno považovať za „tuzemské dlhy“ v zmysle článku 13 WV 1964 a v kontexte dane z prechodu sú odpočítateľné iba tuzemské dlhy.
be applied in order to compare the amount that would have been taxable by way of inheritance duty with the amount taxable by way of transfer duty, in order to determine whether any breach of the principle of the free movement of capital 8is entailed; and, second, concerning the relevance, if any, of the fact that, if the overendowment debts are deducted in the Netherlands, the Member State of residence may, by virtue of its legislation on the prevention of double taxation, grant in consequence a smaller concession than would otherwise have been the case when assessing Ms Arens-Sikken’s inheritance to tax.
má uplatniť na porovnanie sumy, ktorá by podliehala dedičskej dani, so sumou, ktorá podlieha dani z prechodu, na účely určenia, či došlo k porušeniu zásady voľného pohybu kapitálu 8; a druhý sa týka toho, či je relevantná skutočnosť, že ak sa dlhy z finančného vyrovnania za zvýšenie dedičského podielu odpočítajú v Holandsku, členský štát bydliska môže v dôsledku toho na základe svojej právnej úpravy o zamedzení dvojitého zdanenia poskytnúť pri zdanení dedičstva pani Arens-Sikkenovej menšiu daňovú úľavu, než by poskytol v opačnom prípade.
Against that background, the Hoge Raad der Nederlanden decided to stay the proceedings and to refer the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Vzhľadom na tieto skutočnosti sa Hoge Raad der Nederlanden rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
However, in so far as the effect of the statutory provisions is ultimately to prevent the deduction of overendowment debts simply because the property was inherited from a person who, at the time of death, was resident outside the Netherlands, the referring court questions whether that consequence is compatible with the free movement of capital as guaranteed by Articles 56 EC and 58 EC.
Keďže však zákonné ustanovenia v konečnom dôsledku vedú k zamedzeniu odpočítania dlhov z finančného vyrovnania za zvýšenie dedičského podielu len preto, lebo majetok bol zdedený po osobe, ktorá mala v čase smrti bydlisko mimo Holandska, vnútroštátny súd kladie otázku, či tento dôsledok je zlučiteľný s voľným pohybom kapitálu, ako ho zaručujú články 56 ES a 58 ES.
In that regard, the Hoge Raad der Nederlanden is asking whether the overendowment debts — bearing in mind that, in its view, they are less closely connected with the immovable property than the obligation to transfer title in Barbier 6 or the acquisition costs in Gerritse 7 — must, as in those cases, be taken into account in the determination of the basis of assessment.
V tejto súvislosti sa Hoge Raad der Nederlanden pýta, či dlhy z finančného vyrovnania za zvýšenie dedičského podielu — majúc na zreteli, že podľa jeho názoru sú menej úzko spojené s nehnuteľným majetkom ako povinnosť previesť vlastníctvo vo veci Barbier 6alebo náklady na nadobudnutie vo veci Gerritse 7 — musia byť rovnako ako v týchto veciach zohľadnené pri určení základu dane.
Must Articles 73b and 73d of the EC Treaty (now Articles 56 EC and 58 EC respectively) be interpreted as precluding a Member State from taxing the inheritance under inheritance law of immovable property situated in that Member State and forming part of the
Majú sa články 73b a 73d Zmluvy ES (teraz články 56 ES a 58 ES) vykladať v tom zmysle, že bránia členskému štátu, aby zdanil nadobudnutie nehnuteľného majetku nachádzajúceho sa v tomto členskom štáte a tvoriaceho súčasť dedičstva po osobe, ktorá mala
In the event that the answer to that question is in the affirmative, two further issues arise: first, concerning the correct method to
V prípade, že odpoveď na túto otázku je kladná, vynárajú sa dva ďalšie sporné problémy: prvý sa týka správnej metódy, aká sa
8 — In that regard, the referring court compares the approaches defined in Barbier, cited in footnote 3, in particular at paragraph 62, and Gerritse, cited in footnote 7, respectively.
8 — V tejto súvislosti vnútroštátny súd porovnáva jednotlivé prístupy vymedzené v rozsudkoch Barbier, už citovanom v poznámke pod čiarou 3, najmä v bode 62, a Gerritse, už citovanom v poznámke pod čiarou 7.
6 — Cited in footnote 3.7 — Case C-234/01 [2003] ECR I-5933.
6 — Už citovaná v poznámke pod čiarou 3.7 — Rozsudok z 12. júna 2003, C-234/01, Zb. s. I-5933.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-43/07 the estate by virtue of the testator’s place of residence?’ estate of a person resident in another Member State at the time of his death on the basis of the value of the immovable property without account being taken of overendowment debts owed by the inheritor by reason of a testamentary parental partition inter vivos?
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — J. MAZÁK — VEC C-43/07 za príslušný na zdanenie dedičstva z dôvodu miesta bydliska poručiteľa?“ v čase svojej smrti bydlisko v inom členskom štáte, dedením na základe hodnoty nehnuteľného majetku bez toho, aby zohľadnil dlhy z finančného vyrovnania za zvýšenie dedičského podielu, ktoré mal dedič z dôvodu závetnej dohody rodičov o rozdelení dedičstva?
If the answer to the previous question is in the affirmative and if it must also be determined by means of a comparison whether and, if so, to what extent overendowment debts must be taken into account, what method of comparison … must be used in a case such as the present to determine whether the inheritance duty which would have been levied if the testator had been resident in the Netherlands at the time of his death would have been less than the transfer duty?
Ak je odpoveď na predchádzajúcu otázku kladná a ak sa navyše musí porovnaním určiť, či a v akom rozsahu musia byť zohľadnené dlhy z finančného vyrovnania za zvýšenie dedičského podielu, ktorá metóda porovnania… sa má v prípade, o aký ide v tejto veci, použiť na určenie, či dedičská daň, ktorá by bola uložená, ak by poručiteľ mal v čase svojej smrti bydlisko v Holandsku, bola nižšia ako daň z prechodu?
In the present proceedings, observations have been submitted by the Governments of the Netherlands and Belgium as well as by the Commission, all of which were also represented at the hearing held on 13 December 2007.
V tomto konaní predložili pripomienky vlády Holandska a Belgicka, ako aj Komisia, pričom všetci boli zastúpení aj na pojednávaní, ktoré sa uskutočnilo 13. decembra 2007.
Does it make any difference to the ana -lysis of the obligation possibly imposed by the EC Treaty on the Member State in which the immovable property is situated to permit the deduction of the overendowment debts in whole or in part whether that deduction leads to a smaller concession to prevent double taxation in the Member State which considers itself to have authority to tax
Je posúdenie povinnosti umožniť odpočítanie všetkých dlhov z finančného vyrovnania za zvýšenie dedičského podielu alebo ich časti, ktorú Zmluva o ES možno ukladá členskému štátu, kde sa nehnuteľný majetok nachádza, rozdielne, ak toto odpočítanie vedie k menšej daňovej úľave na zamedzenie dvojitého zdanenia v členskom štáte, ktorý sa považuje
After setting out the Netherlands legislation concerning the taxation of inheritance and, in particular, after clarifying the difference between inheritance duty and transfer duty, the Netherlands Government contends that Question 1 should be answered in the negative.
Po opísaní holandskej právnej úpravy týkajúcej sa zdaňovania dedičstiev a osobitne po objasnení rozdielu medzi dedičskou daňou a daňou z prechodu holandská vláda tvrdí, že odpoveď na prvú otázku by mala byť záporná.
ARENS-SIKKEN the immovable property within the meaning of Gerritse. 10
ARENS-SIKKEN podielu úzko nesúvisia s nehnuteľným majetkom v zmysle rozsudku Gerritse 10.
In its view, that position entails neither discrimination nor any obstacle to the free movement of capital.
Podľa jej názoru nemá tento postoj za následok ani diskrimináciu, ani prekážku voľnému pohybu kapitálu.
It argues, third, that such debts do not therefore have the effect of reducing the value of the estate, as referred to in Barbier. 11
Po tretie uvádza, že také dlhy preto nemajú za následok zníženie hodnoty dedičstva, ako to bolo vo veci Barbier 11.
A reduction in value is the decisive criterion for identifying a sufficient link between a debt and an immovable property.
Zníženie hodnoty je rozhodujúcim kritériom na zistenie dostatočnej súvislosti medzi dlhom a nehnuteľným majetkom.
Unlike the obligation to transfer title at issue in Barbier, the overendowment debts in the present case are not linked specifically to the immovable property as such, but rather to the inheritance as a whole.
Na rozdiel od povinnosti previesť vlastníctvo, o ktorú išlo vo veci Barbier, dlhy z finančného vyrovnania za zvýšenie dedičského podielu v tejto veci nesúvisia konkrétne s nehnuteľným majetkom ako takým, ale skôr s dedičstvom ako celkom.
In that regard, the Netherlands Government contends, first — relying on van Hilten-van der Heijden 9 — that the fact that the overendowment debts are not deductible (for the purposes of transfer duty) if the deceased was not resident in the Netherlands at the time of death, but deductible (for the purposes of inheritance duty) if he was so resident, is no more than a distinction which flows naturally from the way in which powers of taxation are allocated between the Member States.
V tejto súvislosti holandská vláda po prvé tvrdí — opierajúc sa o rozsudok van Hilten-van der Heijden 9 —, že skutočnosť, že dlhy z finančného vyrovnania za zvýšenie dedičského podielu nie sú odpočítateľné (na účely dane z prechodu), ak zosnulý nemal v čase smrti bydlisko v Holandsku, ale sú odpočítateľné (na účely dedičskej dane), ak tam bydlisko mal, je iba rozdielom, ktorý prirodzene vyplýva zo spôsobu, akým sú právomoci v oblasti zdaňovania rozdelené medzi členské štáty.
The Netherlands are competent only to tax the acquisition of domestic property, in this case the immovable property.
Holandsko je príslušné iba na zdanenie nadobudnutia tuzemského majetku, v tejto veci nehnuteľného majetku.
For the purposes of the tax -ation of acquisition through inheritance, the situation where the deceased was resident in the Netherlands and the situation where he was resident elsewhere are quite distinct and cannot be compared.
Na účely zdanenia nadobudnutia majetku dedením je situácia, keď zosnulý mal bydlisko v Holandsku, úplne odlišná od situácie, keď mal bydlisko niekde inde, a nemožno ich porovnávať.