natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The right of all Union citizens to move and reside freely within the territory of the Member States should, if it is to be exercised under objective conditions of freedom and dignity, be also granted to their family members, irrespective of nationality …
(5) právo všetkých občanov Únie voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov by sa malo, ak sa má uplatňovať podľa objektívnych podmienok slobody a dôstojnosti, udeliť tiež ich rodinným príslušníkom bez ohľadu na ich štátnu príslušnosť. …
The fundamental and personal right of residence in another Member State is conferred directly on Union citizens by the Treaty and is not dependent upon their having fulfilled administrative procedures.
(11) základné a osobné právo na pobyt v inom členskom štáte udeľuje zmluva občanom Únie priamo a nezávisí od ich splnenia administratívnych postupov;
The supporting documents required by the competent authorities for the issuing of a registration certificate or of a residence card should be comprehensively specified in order to avoid divergent administrative practices or interpretations constituting an undue obstacle to the exercise of the right of residence by Union citizens and their family members.
(14) podklady požadované príslušnými úradmi na vydanie osvedčenia o registrácii alebo pobytového preukazu by sa mali dôkladne špecifikovať, aby sa predišlo rozdielnym administratívnym postupom alebo výkladom, ktoré by predstavovali neprimeranú prekážku na uplatňovanie práva na pobyt občanmi Únie a ich rodinných príslušníkov;
This Directive respects the fundamental rights and freedoms and observes the principles recognised in particular by the Charter of Fundamental Rights of the European Union.
(31) táto smernica rešpektuje základne práva a slobody a dodržiava princípy uznané najmä Chartou základných práv Európskej únie.
In accordance with the prohibition of discrimination contained in the Charter, Member States should implement this Dir -ective without discrimination between the beneficiaries of this Directive on grounds such as sex, race, colour, ethnic or social origin, genetic characteristics, language, religion or beliefs, political or other opinion, membership of an ethnic minority, property, birth, disability, age or sexual orientation’.
V súlade so zákazom diskriminácie obsiahnutom v tejto charte by členské štáty mali vykonať túto smernicu bez rozlišovania medzi užívateľmi tejto smernice na takom základe, ako je pohlavie, rasa, farba, etnický alebo sociálny pôvod, genetické vlastnosti, jazyk, náboženstvo alebo viera, politické alebo iné názory, členstvo v národnostnej menšine, majetok, narodenie, invalidita, vek alebo sexuálna orientácia.“
According to Article 1(a) of Directive 2004/38, the directive concerns inter alia ‘the conditions governing the exercise of the right of free movement and residence within the territory of the Member States by Union citizens and their family members’.
Smernica 2004/38 sa podľa svojho článku 1 písm. a) týka najmä „podmienok, ktoré upravujú uplatňovanie práva voľného pohybu a pobytu v rámci územia členských štátov občanmi Únie a ich rodinných príslušníkov“.
According to Article 2(2)(a) of Directive 2004/38, for the purposes of the directive, ‘family member’ means inter alia the spouse.
Podľa článku 2 bodu 2 písm. a) smernice 2004/38 znamená pojem „rodinný príslušník“ najmä manželského partnera.
Article 3 of Directive 2004/38, ‘Beneficiaries’, provides in paragraph 1:
Článok 3 smernice 2004/38 nazvaný „Oprávnené osoby“ vo svojom odseku 1 stanovuje:
‘This Directive shall apply to all Union citizens who move to or reside in a Member State other than that of which they are a national, and to their family members as defined in point 2 of Article 2 who accompany or join them.’
„Táto smernica sa uplatňuje na všetkých občanov Únie, ktorí sa pohybujú alebo zdržiavajú v členskom štáte inom, ako je členský štát, ktorého štátnymi príslušníkmi sú, a na ich rodinných príslušníkov, ako sú definovaní v bode 2 článku 2, ktorí ich sprevádzajú, alebo sa k nim pripájajú.“
Article 5 of Directive 2004/38, ‘Right of entry’, states:
Článok 5 smernice 2004/38 nazvaný „Právo vstupu“ spresňuje:
Without prejudice to the provisions on travel documents applicable to national border controls, Member States shall grant Union citizens leave to enter their territory with a valid identity card or passport and shall grant family members who are not nationals of a Member State leave to enter their territory with a valid passport.
Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia o cestovných dokladoch použiteľné na vnútroštátne pohraničné kontroly, členské štáty udelia občanom Únie povolenie vstúpiť na ich územie s platným preukazom totožnosti alebo pasom a udelia rodinným príslušníkom, ktorí nie sú štátnymi príslušníkmi členského štátu, povolenie na vstup na ich územie s platným pasom.
Family members who are not nationals of a Member State shall only be required to have an entry visa in accordance with Regulation (EC) No 539/2001 or, where appropriate, with national law.
Rodinní príslušníci, ktorí nie sú štátni príslušníci členského štátu, musia mať iba vstupné vízum v súlade s nariadením (ES) č. 539/2001, alebo prípadne v súlade s vnútroštátnou legislatívou.
For the purposes of this Directive, possession of the valid residence card referred to in Article 10 shall exempt such family members from the visa requirement.
Na účely tejto smernice vlastnenie platného pobytového preukazu uvedeného v článku 10 oslobodzuje takýchto rodinných príslušníkov od vízovej požiadavky.
The Member State may require the person concerned to report his/her presence within its territory within a reasonable and non-discriminatory period of time.
Členský štát môže požadovať, aby daná osoba ohlásila svoju prítomnosť v rámci jeho územia do primeraného a nediskriminačného časového obdobia.
Failure to comply with this requirement may make the person concerned liable to proportionate and non-discriminatory sanctions.’
Nesplnenie tejto požiadavky môže viesť k tomu, že daná osoba bude podliehať primeraným a nediskriminačným sankciám.“
Article 7 of Directive 2004/38, ‘Right of residence for more than three months’, states:
Článok 7 smernice 2004/38 nazvaný „Právo pobytu na viac ako tri mesiace“ spresňuje:
All Union citizens shall have the right of residence on the territory of another Member State for a period of longer than three months if they:
Všetci občania Únie majú právo pobytu na území iného členského štátu počas obdobia dlhšieho ako tri mesiace, ak:
(b) have sufficient resources for themselves and their family members not to become a burden on the social assistance system of the host Member State during their period of residence and have comprehensive sickness insurance cover in the host Member State; or
2008 — VEC C-127/08 a) sú pracovníci alebo samostatne zárobkovo činné osoby v hostiteľskom členskom štáte; alebo b) majú dostatočné zdroje pre seba a svojich rodinných príslušníkov, aby sa nestali záťažou pre systém sociálnej pomoci hostiteľského členského štátu počas obdobia ich pobytu, a ak majú komplexné krytie nemocenského poistenia v hostiteľskom členskom štáte; alebo c) — sú zapísaní na súkromnej alebo verejnej inštitúcii, akreditovanej alebo financovanej hostiteľským členským štátom na základe jeho legislatívy alebo administratívneho postupu, s hlavným cieľom absolvovať študijný kurz, vrátane odborného vzdelávania, a
— have comprehensive sickness insurance cover in the host Member State and assure the relevant national authority, by means of a declaration or by such equivalent means as they may choose, that they have sufficient resources for themselves and their family members not to become a burden on the social assistance system of the host Member State during their period of residence; …
— majú komplexné krytie nemocenského poistenia v hostiteľskom členskom štáte a predložili príslušnému vnútroštátnemu úradu dôkaz prostredníctvom vyhlásenia alebo iným rovnocenným prostriedkom, podľa ich rozhodnutia, že majú dostatočné zdroje pre seba a svojich rodinných príslušníkov, aby sa nestali záťažou pre systém sociálnej pomoci hostiteľského členského štátu počas obdobia ich pobytu; …
The right of residence provided for in paragraph 1 shall extend to family members who are not nationals of a Member State, accompanying or joining the Union citizen in the host Member State, provided that such Union citizen satisfies the conditions referred to in paragraph 1(a), (b) or (c).
Právo pobytu stanovené v odseku 1 sa rozširuje na rodinných príslušníkov, ktorí nie sú štátnymi príslušníkmi členského štátu, sprevádzajú alebo sa pripájajú k občanovi Únie v hostiteľskom členskom štáte, ak takýto občan Únie spĺňa podmienky uvedené v odseku 1a), b) alebo c).
Article 9 of Directive 2004/38, ‘Administrative formalities for family members who are not nationals of a Member State’, provides:
Článok 9 smernice 2004/38 nazvaný „Administratívne formality pre rodinných príslušníkov, ktorí nie sú štátnymi príslušníkmi členského štátu“ stanovuje:
Member States shall issue a residence card to family members of a Union citizen who are not nationals of a Member State, where the planned period of residence is for more than three months.
Členské štáty vydajú pobytový preukaz rodinným príslušníkom občana Únie, ktorí nie sú štátnymi príslušníkmi členského štátu, ak plánované obdobie pobytu je dlhšie ako tri mesiace.
The deadline for submitting the residence card application may not be less than three months from the date of arrival.
Termín podania žiadosti o pobytový preukaz nesmie byť kratší ako tri mesiace od dátumu príchodu.
Failure to comply with the requirement to apply for a residence card may make the person concerned liable to proportionate and non-discriminatory sanctions.’
Nesplnenie tejto požiadavky žiadať o pobytový preukaz môže viesť k tomu, že daná osoba bude podliehať primeraným a nediskriminačným sankciám.“
Article 10 of Directive 2004/38, ‘Issue of residence cards’, provides:
Článok 10 smernice 2004/38 nazvaný „Vydanie pobytových preukazov“ stanovuje:
The right of residence of family members of a Union citizen who are not nationals of a Member State shall be evidenced by the issuing of a document called “Residence card of a family member of a Union citizen” no later than six months from the date on which they submit the application.
Právo pobytu rodinných príslušníkov občana Únie, ktorí nie sú štátnymi príslušníkmi členského štátu, sa dokazuje vydaním dokladu nazvaného ‚Pobytový preukaz rodinného príslušníka občana Únie‘ nie neskôr ako šesť mesiacov od dátumu predloženia žiadosti.
A certificate of application for the residence card shall be issued immediately.
Potvrdenie o požiadaní o pobytový preukaz sa vydáva okamžite.
For the residence card to be issued, Member States shall require presentation of the following documents:
Na účely vydania pobytového preukazu môžu členské štáty požadovať nasledujúce doklady: a) platný pas;
(c) the registration certificate or, in the absence of a registration system, any other proof of residence in the host Member State of the Union citizen whom they are accompanying or joining;
2008 — VEC C-127/08 b) doklad osvedčujúci existenciu rodinného vzťahu alebo registrovaného partnerstva; c) registračné potvrdenie alebo, v prípade neexistencie registračného systému, akýkoľvek dôkaz pobytu v hostiteľskom členskom štáte občana Únie, ktorého sprevádzajú, alebo ku ktorému sa pripájajú; d) v prípadoch spadajúcich pod body c) a d) článku 2 ods. 2 dokumentačné dôkazy, že uvedené podmienky sú splnené;
Article 27 of Directive 2004/38, which appears in Chapter VI of the directive, ‘Restrictions on the right of entry and the right of residence on grounds of public policy, public security or public health’, provides in paragraphs 1 and 2:
Článok 27 smernice 2004/38, ktorý sa nachádza v kapitole VI tejto smernice nazvanej „Obmedzenia práva vstupu a práva pobytu z dôvodov verejnej politiky [verejného poriadku — neoficiálny preklad], verejnej bezpečnosti alebo verejného zdravia“ vo svojich odsekoch 1 a 2 stanovuje:
Measures taken on grounds of public policy or public security shall comply with the principle of proportionality and shall be based exclusively on the personal conduct of the individual concerned.
Opatrenia prijaté z dôvodov verejnej politiky [verejného poriadku — neoficiálny preklad] alebo verejnej bezpečnosti musia byť v súlade so zásadou úmernosti a musia vychádzať výlučne z osobného správania daného jednotlivca.
Previous criminal convictions shall not in themselves constitute grounds for taking such measures.
Trestné činy, ku ktorým došlo v minulosti, sa samé osebe nepovažujú za dôvody na prijatie takýchto opatrení.
Article 35 of Directive 2004/38, ‘Abuse of rights’, provides:
Článok 35 smernice 2004/38 nazvaný „Zneužívanie práv“ spresňuje:
‘Member States may adopt the necessary measures to refuse, terminate or withdraw any right conferred by this Directive in the case of abuse of rights or fraud, such as marriages of convenience.
„Členské štáty môžu prijať potrebné opatrenia na odmietnutie, ukončenie alebo zrušenie akéhokoľvek práva priznaného podľa tejto smernice v prípade zneužívania práv alebo podvodu, ako napríklad manželstvá z rozumu [účelové manželstvá — neoficiálny preklad].
Any such measure shall be proportionate and subject to the procedural safeguards provided for in Articles 30 and 31.’
Všetky takéto opatrenia musia byť primerané a podliehať procedurálnym ochranám stanoveným v článkoch 30 a 31.“
1) (‘Regulation No 1612/68’).
69, ďalej len „nariadenie č. 1612/68“).
At the material time, Directive 2004/38 was transposed into Irish law by the European Communities (Free Movement of Persons) (No 2) Regulations 2006, which were made on 18 December 2006 and entered into force on 1 January 2007 (‘the 2006 Regulations’).
V čase skutkových okolností vo veci samej bolo prebratie smernice 2004/38 do írskeho práva zabezpečené vyhláškou z roku 2006 o voľnom pohybe osôb v Európskych spoločenstvách [European Communities (Free Movement of Persons) (no 2) Regulations 2006], ktorá bola prijatá 18. decembra 2006 a nadobudla účinnosť 1. januára 2007 (ďalej len „vyhláška z roku 2006“).
Regulation 3(1) and (2) of the 2006 Regulations provides:
Článok 3 ods. 1 a 2 vyhlášky z roku 2006 stanovuje:
(b) subject to paragraph (2), qualifying family members of Union citizens who are not themselves Union citizens, and
Táto vyhláška sa uplatní na: a) občanov Únie; b) bez toho, aby tým bol dotknutý odsek 2, na uznaných rodinných príslušníkov občanov Únie, ktorí sami nie sú občanmi Únie, a c) bez toho, aby tým bol dotknutý odsek 2, na povolených rodinných príslušníkov občanov Únie.
(b) seeking to join a Union citizen, in respect of whom he or she is a family member, who is lawfully present in the State.’
Táto vyhláška sa vzťahuje na rodinného príslušníka iba vtedy, ak má rodinný príslušník legálny pobyt v inom členskom štáte a a) zamýšľa vstúpiť na územie štátu v spoločnosti občana Únie, ktorého je rodinným príslušníkom, alebo b) zamýšľa pripojiť sa k občanovi Únie, ktorého je rodinným príslušníkom a ktorý sa legálne zdržiava v štáte.“
‘Qualifying family members of Union citizens’ within the meaning of Regulation 3 of the 2006 Regulations include spouses of Union citizens.
„Povolení rodinní príslušníci občanov Únie“ v zmysle článku 3 vyhlášky z roku 2006 zahŕňajú manželských partnerov občanov Únie.
The main proceedings
Spor vo veci samej
The Metock case
Vec Metock
Mr Metock, a national of Cameroon, arrived in Ireland on 23 June 2006 and applied for asylum.
Pán Metock, ktorý je štátnym príslušníkom Kamerunu, prišiel do Írska 23. júna 2006 a požiadal o politický azyl.
His application was definitively refused on 28 February 2007.
Uvedená žiadosť bola s konečnou platnosťou zamietnutá 28. februára 2007.
Ms Ngo Ikeng, born a national of Cameroon, has acquired United Kingdom nationality.
Pani Ngo Ikeng, bývalá štátna príslušníčka Kamerunu, získala britskú štátnu príslušnosť. Od konca roka 2006 sa zdržiava a pracuje v Írsku.
Mr Metock and Ms Ngo Ikeng met in Cameroon in 1994 and have been in a relationship since then.
Pán Metock a pani Ngo Ikeng sa zoznámili v Kamerune v roku 1994 a odvtedy trvá ich vzťah.
They have two children, one born in 1998 and the other in 2006.
Majú dve deti, jedno narodené v roku 1998 a druhé v roku 2006.
They were married in Ireland on 12 October 2006.
Manželstvo uzatvorili 12. októbra 2006 v Írsku.
On 6 November 2006 Mr Metock applied for a residence card as the spouse of a Union citizen working and residing in Ireland.
Dňa 6. novembra 2006 požiadal pán Metock o pobyt v Írsku ako manželský partner občana Únie pracujúceho a zdržiavajúceho sa v Írsku.
The application was refused by decision of the Minister for Justice of 28 June 2007, on the ground that Mr Metock did not satisfy the condition of prior lawful residence in another Member State required by Regulation 3(2) of the 2006 Regulations.
Rozhodnutím Minister for Justice z 28. júna 2007 bola jeho žiadosť zamietnutá, pretože pán Metock nespĺňal podmienku legálneho pobytu v inom členskom štáte, ako to vyžaduje článok 3 ods. 2 vyhlášky z roku 2006.
Mr Metock, Ms Ngo Ikeng and their children brought proceedings against that decision.
Pán Metock a pani Ngo Ikeng a ich deti podali proti tomuto rozhodnutiu žalobu.
The Ikogho case
Vec Ikogho
Mr Ikogho, a national of a nonmember country, arrived in Ireland in November 2004 and applied for asylum.
Pán Ikogho, štátny príslušník tretej krajiny, prišiel do Írska v novembri 2004 a požiadal o politický azyl.
His application was definitively refused and the Minister for Justice made a deportation order against him on 15 September 2005.
Jeho žiadosť bola s konečnou platnosťou zamietnutá a Minister for Justice vydal 15. septembra 2005 príkaz na vyhostenie pána Ikogho.
A challenge to the deportation order was dismissed by order of the High Court of 19 June 2007.
Žaloba proti tomuto príkazu bola uznesením High Court z 19. júna 2007 zamietnutá.
Mrs Ikogho, who is a United Kingdom national and a Union citizen, has resided and worked in Ireland since 1996.
Pani Ikogho, ktorá je štátnou príslušníčkou Spojeného kráľovstva a občiankou Únie, sa v Írsku zdržiavala a pracovala od roku 1996.
Mr and Mrs Ikogho met in Ireland in December 2004 and were married there on 7 June 2006.
Pán a pani Ikogho sa zoznámili v Írsku v decembri 2004 a 7. júna 2006 tu uzatvorili manželstvo.
On 6 July 2006 Mr Ikogho applied for a residence card as the spouse of a Union citizen residing and working in Ireland.
Dňa 6. júla 2006 požiadal pán Ikogho o pobyt ako manželský partner občana Únie zdržiavajúceho sa a pracujúceho v Írsku.
His application was refused by decision of the Minister for Justice of 12 January 2007, on the ground that, by reason of the deportation order of 15 September 2005, Mr Ikogho was staying in Ireland illegally at the time of his marriage.
Táto žiadosť bola zamietnutá rozhodnutím Minister for Justice z 12. januára 2007 z dôvodu, že vzhľadom na príkaz na vyhostenie vydaný 15. septembra 2005 sa pán Ikogho v Írsku v čase uzatvorenia svojho manželstva zdržiaval nelegálne.
The Chinedu case
Vec Chinedu
Mr Chinedu, a Nigerian national, arrived in Ireland in December 2005 and applied for asylum.
Pán Chinedu, ktorý je štátnym príslušníkom Nigérie, prišiel do Írska v decembri 2005 a požiadal v Írsku o politický azyl.
His application was definitively refused on 8 August 2006.
Táto žiadosť bola s konečnou platnosťou zamietnutá 8. augusta 2006.
Ms Babucke, of German nationality, is lawfully resident in Ireland.
Pani Babucke, ktorá má nemeckú štátnu príslušnosť, sa zdržiava v Írsku.
Mr Chinedu and Ms Babucke were married in Ireland on 3 July 2006.
Pán Chinedu a pani Babucke uzatvorili manželstvo 3. júla 2006 v Írsku.
By application received by the Minister for Justice on 1 August 2006, Mr Chinedu applied for a residence card as the spouse of a Union citizen.
Žiadosťou, ktorú Minister for Justice prijal 1. augusta 2006, požiadal pán Chinedu o povolenie na pobyt v Írsku ako manželský partner občana Únie.
The application was refused by decision of the Minister for Justice of 17 April 2007, on the ground that Mr Chinedu did not satisfy the condition of prior lawful residence in another Member State required by Regulation 3(2) of the 2006 Regulations.
Táto žiadosť bola zamietnutá Minister for Justice 17. apríla 2007, pretože pán Chinedu nespĺňal podmienku legálneho pobytu v inom členskom štáte, ako to vyžaduje článok 3 ods. 2 vyhlášky z roku 2006.
The Igboanusi case
Vec Igboanusi
Mr Igboanusi, a Nigerian national, arrived in Ireland on 2 April 2004 and applied for asylum.
Pán Igboanusi, ktorý je štátnym príslušníkom Nigérie, prišiel do Írska 2. apríla 2004 a požiadal o politický azyl.
His application was refused on 31 May 2005 and the Minister for Justice made a deportation order against him on 15 September 2005.
Jeho žiadosť bola zamietnutá 31. mája 2005 a Minister for Justice vydal 15. septembra 2005 príkaz na jeho vyhostenie.
Ms Batkowska, a Polish national, has resided and worked in Ireland since April 2006.
Pani Batkowska, ktorá je poľskou štátnou príslušníčkou, sa zdržiava a pracuje v Írsku od apríla 2006.
Mr Igboanusi and Ms Batkowska met in Ireland and were married there on 24 November 2006.
Pán Igboanusi a pani Batkowska sa zoznámili v Írsku a uzatvorili tu 24. novembra 2006 manželstvo.
On 27 February 2007 Mr Igboanusi applied for a residence card as the spouse of a Union citizen.
Pán Igboanusi podal 27. februára 2007 žiadosť o povolenie na pobyt ako manželský partner občana Únie.
His application was refused by decision of the Minister for Justice of 27 August 2007, on the ground that Mr Igboanusi did not satisfy the condition of
Uvedená žiadosť bola zamietnutá rozhodnutím Minister for Justice z 27. augusta 2007 z toho dôvodu, že pán Igboanusi nespĺňal podmienku
2008 — CASE C-127/08 prior lawful residence in another Member State required by Regulation 3(2) of the 2006 Regulations.
2008 — VEC C-127/08 legálneho pobytu v inom členskom štáte, ako to vyžaduje článok 3 ods. 2 vyhlášky z roku 2006.
On 16 November 2007 Mr Igboanusi was arrested and detained pursuant to the deportation order against him.
Dňa 16. novembra 2007 bol pán Igboanusi zatknutý a v súlade s príkazom na vyhostenie vzatý do väzby.
He was deported to Nigeria in December 2007.
Pán Igboanusi bol vyhostený do Nigérie v decembri 2007.
The main proceedings and the order for reference
Konanie vo veci samej a prejudiciálne otázky
The four cases were heard together before the national court.
V konaní vo veci samej boli tieto štyri veci spojené.
All the applicants in the main proceedings submitted essentially that Regulation 3(2) of the 2006 Regulations is not compatible with Directive 2004/38.
Všetci žalobcovia vo veci samej v podstate tvrdili, že článok 3 ods. 2 vyhlášky z roku 2006 nie je v súlade so smernicou 2004/38.
They argued that nationals of nonmember countries who are spouses of Union citizens have a right, consequential to and dependent on that of the Union citizen, to move and reside in a Member State other than that of which the Union citizen is a national, a right which derives from the family relationship alone.
Uplatňovali, že štátni príslušníci tretích krajín, ktorí sú manželskými partnermi občanov Únie, majú právo, ktoré je odvodené a závislé od práva občana Únie, pohybovať sa a zdržiavať sa v inom členskom štáte ako v štáte, ktorého štátnym príslušníkom je tento občan Únie, a ktoré vyplýva zo samotného rodinného vzťahu.
They submitted that Directive 2004/38 governs exhaustively the conditions of entry into and residence in a Member State for a Union citizen who is a national of another Member State and his family members, so that the Member States are not entitled to impose additional conditions.
Smernica 2004/38 taxatívne upravuje podmienky vstupu a pobytu občana Únie, ktorý je štátnym príslušníkom iného členského štátu, ako aj jeho rodinných príslušníkov v členskom štáte, a preto členské štáty nie sú oprávnené uložiť dodatočné podmienky.
Since the directive makes no provision for a condition
Keďže táto smernica vôbec nestanovuje podmienku predchádzajúceho