natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Furthermore, the risk that doubts might be engendered in the minds of European citizens as regards the lawfulness of an act adopted by the Community legislature because the Council’s legal service had given an unfavourable opinion would more often than not fail to arise if the statement of reasons for that act was reinforced, so as to make it apparent why that unfavourable opinion was not followed.
Navyše k nebezpečenstvu, že sa môžu objaviť pochybnosti u európskych občanov, pokiaľ ide o zákonnosť právneho aktu prijatého zákonodarcom Spoločenstva v súvislosti s tým, že právny servis Rady dal vo vzťahu k tomuto aktu nepriaznivé stanovisko, nedôjde, pokiaľ bude odôvodnenie tohto právneho aktu posilnené zdôraznením dôvodov, prečo sa tomuto nepriaznivému stanovisku nevyhovelo.
Consequently, to submit, in a general and abstract way, that there is a risk that disclosure of legal advice relating to legislative processes may give rise to doubts regarding the lawfulness of legislative acts does not suffice to establish that the protection of legal advice will be undermined for the purposes of the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001 and cannot, accordingly, provide a basis for a refusal to disclose such advice.
Preto je potrebné konštatovať, že všeobecné a abstraktné odvolávanie sa na nebezpečenstvo, že zverejnenie právnych stanovísk týkajúcich sa zákonodarného procesu môže vyvolať pochybnosti, pokiaľ ide o zákonnosť právnych aktov, nie je dostatočné na to, aby charakterizovalo porušenie ochrany právnych stanovísk v zmysle článku 4 ods. 2 druhej zarážky nariadenia č. 1049/2001, a preto nemôže byť základom pre odmietnutie zverejnenia týchto stanovísk.
As regards, secondly, the Council’s argument that the independence of its legal service would be compromised by possible disclosure of legal opinions issued in the course of legislative procedures, it must be pointed out that that fear lies at the very heart of the interests protected by the exception provided for in the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001.
Pokiaľ ide v druhom rade o tvrdenie Rady, podľa ktorého bude možným zverejnením právnych stanovísk vydaných právnym servisom v rámci zákonodarného procesu spochybnená nezávislosť tohto servisu, treba konštatovať, že táto obava je v centre záujmov chránených výnimkou stanovenou v článku 4 ods. 2 druhej zarážke nariadenia č. 1049/2001.
As is apparent from paragraph 42 of this judgment, that exception seeks specifically to protect an institution’s interest in seeking legal advice and receiving frank, objective and comprehensive advice.
Ako totiž vyplýva z bodu 42 tohto rozsudku, cieľom tejto výnimky je chrániť záujem inštitúcie požiadať o právne stanoviská a dostať stanoviská, ktoré sú úprimné, objektívne a kompletné.
However, in that regard, the Council relied before both the Court of First Instance and the Court on mere assertions, which were in no way substantiated by detailed arguments.
Je však potrebné uviesť, že Rada sa v tejto súvislosti opierala tak pred Súdom prvého stupňa, ako aj pred Súdnym dvorom o jednoduché tvrdenia, ktoré neboli vôbec podoprené detailnou argumentáciou.
In view of the considerations which follow, there would appear to be no real risk that is reasonably foreseeable and not purely hypothetical of that interest being undermined.
Z hľadiska nasledujúcich úvah sa teda nezdá, že by existovalo skutočné rozumne predvídateľné a nie čisto hypotetické nebezpečenstvo porušenia tohto záujmu.
As regards the possibility of pressure being applied for the purpose of influencing the content of opinions issued by the Council’s legal service, it need merely be pointed out that even if the members of that legal service were subjected to improper pressure to that end, it would be that pressure, and not the possibility of the disclosure of legal opinions, which would compromise that institution’s interest in receiving frank, objective and comprehensive advice and it would clearly be incumbent on the Council to take the necessary measures to put a stop to it.
Pokiaľ ide o možný nátlak smerujúci k ovplyvneniu znenia stanovísk vydaných právnym servisom Rady, stačí zdôrazniť, že za predpokladu, že by na tieto účely členovia tohto servisu podliehali nezákonnému nátlaku, bol by to tento nátlak a nie možnosť zverejnenia právnych stanovísk, čo by spochybnilo záujem tejto inštitúcie dostať úprimné, objektívne a kompletné stanovisko, a bolo by jednoznačne úlohou Rady, aby prijala potrebné opatrenia, ktoré tento nátlak ukončia.
As regards the Commission’s argument that it could be difficult for an institution’s legal service which had initially expressed a negative opinion regarding a legislative act in the process of being adopted subsequently to defend the lawfulness of that act if its opinion had been published, it must be stated that such a general argument cannot justify an exception to the openness provided for by Regulation No 1049/2001.
Pokiaľ ide o tvrdenie Komisie, že pre právny servis inštitúcie, ktorý najprv vyjadril negatívne stanovisko v súvislosti s právnym aktom v priebehu jeho prijímania, by mohlo byť neskôr náročné obhajovať zákonnosť tohto aktu, pokiaľ by toto stanovisko bolo uverejnené, treba konštatovať, že takéto všeobecné tvrdenie nemôže odôvodniť výnimku z transparentnosti stanovenú nariadením č. 1049/2001.
In view of those considerations, there appears to be no real risk that is reasonably foreseeable and not purely hypothetical that disclosure of opinions of the Council’s legal service issued in the course of legislative procedures might undermine the protection of legal advice within the meaning of the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001.
S ohľadom na tieto úvahy sa teda nezdá, že by existovalo nejaké skutočné rozumne predvídateľné a nie čisto hypotetické nebezpečenstvo, že zverejnenie stanovísk právneho servisu Rady vydaných v rámci zákonodarného procesu môže porušiť ochranu právnych stanovísk v zmysle článku 4 ods. 2 druhej zarážky nariadenia č. 1049/2001.
In any event, in so far as the interest in protecting the independence of the Council’s legal service could be undermined by that disclosure, that risk would have to be weighed up against the overriding public interests which underlie Regulation No 1049/2001.
V každom prípade, keďže toto zverejnenie je spôsobilé narušiť záujem na ochrane nezávislosti právneho servisu Rady, toto nebezpečenstvo musí byť vyvážené prevažujúcimi verejnými záujmami, na ktorých spočíva nariadenie č. 1049/2001.
As was pointed out in paragraphs 45 to 47 of this judgment, such an overriding public interest is constituted by the fact that disclosure of documents containing the advice of an institution’s legal service on legal questions arising when legislative initiatives are being debated increases the transparency and openness of the legislative process and strengthens the democratic right of European citizens to scrutinize the information which has formed the basis of a legislative act, as referred to, in particular, in recitals 2 and 6 of the preamble to Regulation No 1049/2001.
Takýmto prevažujúcim verejným záujmom, ako bolo pripomenuté v bodoch 45 až 47 tohto rozsudku, je skutočnosť, že zverejnenie dokumentov obsahujúcich stanovisko právneho servisu inštitúcie k právnym otázkam, ktoré sa objavili v priebehu rozpráv o návrhoch právnych aktov, môže zvýšiť transparentnosť a otvorenosť zákonodarného procesu a posilniť demokratické právo európskych občanov kontrolovať informácie, ktoré slúžili ako podklad pre právny akt, ako je osobitne uvedené v odôvodneniach č. 2 a 6 tohto nariadenia.
It follows from the above considerations that Regulation No 1049/2001 imposes, in principle, an obligation to disclose the opinions of the Council’s legal service relating to a legislative process.
Z uvedených úvah vyplýva, že nariadenie č. 1049/2001 v zásade ukladá povinnosť zverejniť stanoviská právneho servisu Rady týkajúce sa zákonodarného procesu.
That finding does not preclude a refusal, on account of the protection of legal advice, to disclose a specific legal opinion, given in the context of a legislative process, but being of a particularly sensitive nature or having a particularly wide scope that goes beyond the context of the legislative process in question.
Toto zistenie však nebráni tomu, aby bolo zverejnenie určitého právneho stanoviska vydaného v rámci zákonodarného procesu, ktoré je však osobitne citlivé alebo jeho rozsah je taký široký, že prekračuje rámec daného zákonodarného procesu, zamietnuté z dôvodu ochrany právnych stanovísk.
In that context, it must also be borne in mind that, under Article 4(7) of Regulation No 1049/2001, an exception can only apply for the period during which protection is justified on the basis of the content of the document.
V tomto kontexte treba tiež pripomenúť, že podľa článku 4 ods. 7 nariadenia č. 1049/2001 sa môže výnimka uplatňovať len na obdobie, v priebehu ktorého je ochrana odôvodnená na základe obsahu daného dokumentu.
Having regard to all those considerations, it is apparent that the Court of First Instance erred in holding, in paragraphs 77 to 80 of the judgment under appeal, that the contested decision could comply with the obligation to give reasons and be justified by reference to a general need for confidentiality which applies to legal advice relating to legislative questions.
Vzhľadom na všetky tieto úvahy sa zdá, že sa Súd prvého stupňa v bodoch 77 až 80 napadnutého rozsudku nesprávne domnieval, že sporné rozhodnutie môže byť zákonne odôvodnené a opodstatnené všeobecnou potrebou dôverného zaobchádzania s právnymi stanoviskami týkajúcimi sa legislatívnych otázok.
It follows that the second and third parts of this plea are well founded.
Z toho vyplýva, že druhá a tretia časť tohto dôvodu sú dôvodné.
In those circumstances, the judgment under appeal must be set aside in so far as it relates to the refusal of access to the legal opinion in question and orders Mr Turco and the Council each to pay half of the costs.
Za týchto podmienok treba napadnutý rozsudok v rozsahu, v akom sa týka odmietnutia prístupu k spornému právnemu stanovisku a v akom zaväzuje pána Turca a Radu na náhradu polovice trov konania, zrušiť.
The third plea
O treťom dôvode
It is apparent from the considerations relating to the second plea that the third plea is also well founded. This also justifies the setting aside of the judgment under appeal in so far as it relates to the refusal of access to the legal opinion in question and orders Mr Turco and the Council each to pay half of the costs.
Z úvah týkajúcich sa druhého dôvodu vyplýva, že tretí dôvod je tiež dôvodný, čo tiež odôvodňuje zrušenie napadnutého rozsudku v rozsahu, v akom sa týka odmietnutia prístupu k uvedenému stanovisku a v akom zaväzuje pána Turca a Radu na náhradu polovice trov konania.
As has been held in paragraphs 44 to 47 and paragraph 67 of this judgment, the Court of First Instance misinterpreted Article 4(2) of Regulation No 1049/2001 in deciding that the overriding public interest capable of justifying the disclosure of a document, must, as a rule, be distinct from the principles which underlie that regulation.
Ako je uvedené v bodoch 44 až 47, ako aj v bode 67 tohto rozsudku, Súd prvého stupňa tým, že rozhodol, že prevažujúci verejný záujem odôvodňujúci zverejnenie dokumentu sa má vo všeobecnosti líšiť od zásad, na ktorých spočíva nariadenie č. 1049/2001, nesprávne vyložil článok 4 ods. 2 nariadenia č. 1049/2001.
It is clear that the provisions of a legislative act must be applied in the light of the principles underlying it.
Zásady, na ktorých spočíva právny akt, sú samozrejme tie, s ohľadom na ktoré je potrebné jeho ustanovenia uplatňovať.
The first, fourth and fifth pleas
O prvom, štvrtom a piatom dôvode
As the second and third parts of the second plea and the third plea have been upheld and justify the judgment under appeal being set aside in so far as it relates to the refusal of access to the legal opinion in question and to the costs incurred by Mr Turco and the Council in relation to that action, there is no need to examine the first, fourth and fifth pleas submitted by Mr Turco in support of his appeal, since those pleas cannot result in that judgment being set aside to any greater extent.
Vzhľadom na to, že druhá a tretia časť druhého dôvodu, ako aj tretí dôvod boli prijaté a odôvodnili zrušenie napadnutého rozsudku v rozsahu, v akom sa týka odmietnutia prístupu k predmetnému právnemu stanovisku a trov konania pána Turca a Rady súvisiacich so žalobou, netreba preskúmať prvý, štvrtý a piaty dôvod, ktorý pán Turco uvádza na podporu svojho odvolania, pretože tieto dôvody nemôžu viesť k zrušeniu napadnutého rozsudku vo väčšom rozsahu.
The consequences of the partial setting aside of the judgment under appeal
O dôsledkoch čiastočného zrušenia napadnutého rozsudku
In accordance with the first paragraph of Article 61 of the Statute of the Court of Justice, if the Court quashes the decision of the Court of First Instance, it may itself give final judgment in the matter, where the state of the proceedings so permits.
Podľa článku 61 prvého odseku Štatútu Súdneho dvora môže Súdny dvor v prípade zrušenia rozhodnutia Súdu prvého stupňa sám právoplatne rozhodnúť o veci samej, ak to stav konania dovoľuje.
That is the case here.
V prejednávanej veci ide o tento prípad.
The contested decision was adopted on the basis of a twofold error as regards, first, the existence of a general need for confidentiality as regards legal advice relating to legislative processes that is protected by the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001, and, secondly, the view that the principles underlying that regulation cannot be regarded as an ‘overriding public interest’ within the meaning of Article 4(2) of that regulation.
Sporné rozhodnutie bolo prijaté na základe dvojitého nesprávneho posúdenia, jednak pokiaľ ide o všeobecnú potrebu dôverného zaobchádzania s právnymi stanoviskami týkajúcimi sa zákonodarného procesu, ktorá je chránená článkom 4 ods. 2 druhou zarážkou nariadenia č. 1049/2001, a jednak pokiaľ ide o názor, že zásady, na ktorých spočíva uvedené nariadenie, nemožno považovať za „prevažujúci verejný záujem“ v zmysle článku 4 ods. 2 tohto nariadenia.
It follows from paragraphs 40 to 47, 56 to 68, 74 and 75 of this judgment that the pleas relied on by Mr Turco at first instance, claiming, first, that the Council erred in taking the view that there was a general need for confidentiality with regard to the opinions of its legal service relating to legislative procedures, that general need being protected by the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001, and, second, that the Council did not properly ascertain whether, in the present case, there was an overriding public interest, are well founded.
Z bodov 40 až 47, 56 až 68, ako aj 74 a 75 tohto rozsudku vyplýva, že dôvody, na ktoré sa pán Turco odvolával v prvom stupni, podľa ktorých sa Rada nesprávne domnievala, že existovala všeobecná potreba dôverného zaobchádzania vzťahujúca sa na stanoviská jej právneho servisu týkajúce sa zákonodarných konaní, chránená článkom 4 ods. 2 druhou zarážkou nariadenia č. 1049/2001, a že v prejednávanej veci Rada neoverila existenciu prevažujúceho verejného záujmu, sú dôvodné.
Under the first paragraph of Article 122 of the Rules of Procedure, where the appeal is well founded and the Court of Justice itself gives final judgment in the case, the
Podľa článku 122 prvého odseku rokovacieho poriadku, ak je odvolanie dôvodné a Súdny dvor sám rozhodne s konečnou platnosťou vo veci samej, potom rozhodne
SWEDEN AND TURCO v COUNCIL
ŠVÉDSKO A TURCO/RADA aj o trovách konania.
Court is to make a decision as to costs. Article 69 of the Rules of Procedure, which applies to appeal proceedings by virtue of Article 118 of those Rules, provides in its second paragraph that the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs, if they have been applied for in the successful party’s pleadings.
Článok 69 tohto poriadku uplatniteľného na konanie o odvolaní na základe jeho článku 118 stanovuje v odseku 2, že účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté.
The first subparagraph of Article 69(4) provides that the Member States and the institutions which intervene in the proceedings are to bear their own costs.
Odsek 4 prvý pododsek uvedeného článku 69 stanovuje, že členské štáty, ktoré vstúpili do konania ako vedľajší účastníci, znášajú svoje vlastné trovy konania.
Since the appeals have been successful, the Council must be ordered to pay the costs relating to the appeal incurred by the Kingdom of Sweden and by Mr Turco, as applied for in their pleadings.
Súdny dvor vyhovel odvolaniam, a preto je potrebné zaviazať Radu na náhradu trov konania týkajúcich sa uvedených odvolaní vynaložených Švédskym kráľovstvom a pánom Turcom v súlade s ich návrhmi podanými v tomto zmysle.
The Council and the other parties to the appeal are to bear their own costs relating to the proceedings on appeal.
Rada a ostatní účastníci odvolacieho konania znášajú svoje vlastné s ním súvisiace trovy konania.
Since the Court has, moreover, upheld the action brought by Mr Turco before the Court of First Instance, the Council must also be ordered to pay the costs incurred by Mr Turco in the proceedings at first instance, as applied for in Mr Turco’s pleadings at first instance.
Keďže Súdny dvor vyhovel žalobe, ktorú pán Turco podal na Súd prvého stupňa, je potrebné zaviazať Radu na náhradu trov konania vynaložených pánom Turcom v rámci konania v prvom stupni v súlade s návrhmi uplatnenými v jeho žalobe.
The Council is to bear its own costs relating to the proceedings at first instance.
Rada znáša svoje vlastné trovy konania súvisiace s konaním v prvom stupni.
Sets aside the judgment of the Court of First Instance of the European Communities of 23 November 2004 in Case T-84/03 Turco v Council in so far as it relates to the decision of the Council of the European Union of 19 December 2002 refusing Mr Turco access to opinion No 9077/02 of the Council’s legal service concerning a proposal for a Council directive laying down minimum standards for the reception of applicants for asylum in
Rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev z 23. novembra 2004, Turco/Rada (T-84/03) sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka rozhodnutia Rady Európskej únie z 19. decembra 2002 odmietnuť pánovi Turcovi prístup k stanovisku právneho servisu Rady č. 9077/02 týkajúcemu sa návrhu smernice Rady o stanovení minimálnych pravidiel prijímania žiadateľov
2008 — JOINED CASES C-39/05 P AND C-52/05 P
2008 – SPOJENÉ VECI C-39/05 P A C-52/05 P o azyl v členských štátoch a v akom zaväzuje pána Turca a Radu na náhradu polovice trov konania.
Annuls the decision of the Council of the European Union of 19 December 2002 refusing Mr Turco access to opinion No 9077/02 of the Council’s legal service;
Rozhodnutie Rady Európskej únie z 19. decembra 2002 odmietnuť pánovi Turcovi prístup k stanovisku právneho servisu Rady č. 9077/02 sa zrušuje.
Orders the Council of the European Union to pay the costs incurred by the Kingdom of Sweden in the appeal proceedings and those incurred by Mr Turco in the appeal proceedings and the proceedings at first instance which resulted in that judgment of the Court of First Instance of the European Communities;
Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Švédskym kráľovstvom v rámci konania o odvolaní a pánom Turcom tak v uvedenom konaní, ako aj v konaní v prvom stupni, v ktorom bol vydaný uvedený rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev.
Orders the Kingdom of Denmark, the Kingdom of the Netherlands, the Republic of Finland, the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland, the Council of the European Union and the Commission of the European Communities to bear their own costs relating to the appeal;
Dánske kráľovstvo, Holandské kráľovstvo, Fínska republika, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, Rada Európskej únie a Komisia Európskych spoločenstiev znášajú svoje vlastné trovy konania súvisiace s konaním o odvolaní.
Orders the Council of the European Union to bear its own costs relating to the proceedings at first instance.
Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania súvisiace s konaním v prvom stupni.
Joined Cases C-341/06 P and C-342/06 P
Spojené veci C-341/06 P a C-342/06 P
(Appeal — Proper conduct of the proceedings before the Court of First Instance — Judgment of the Court of First Instance — Quashed — Referral back to the Court of First Instance — Second judgment of the Court of First Instance — Composition of the Chamber hearing the case — State aid — Postal sector — Public undertaking entrusted with a service of general economic interest — Logistical and commercial assistance to a subsidiary — Subsidiary not operating in a reserved sector — Transfer of the express delivery business to that subsidiary — Concept of ‘State aid’ — Commission decision — Assistance and transfer not constituting State aid — Statement of reasons)
„Odvolanie — Dodržanie pravidiel konania pred Súdom prvého stupňa — Rozsudok Súdu prvého stupňa — Zrušenie — Vrátenie veci — Druhý rozsudok Súdu prvého stupňa — Zostavenie rozhodovacieho zloženia — Štátna pomoc — Oblasť pošty — Verejnoprávny podnik poverený službou všeobecného hospodárskeho záujmu — Logistická a obchodná pomoc dcérskej spoločnosti — Dcérska spoločnosť nepodnikajúca vo vyhradenom odvetví — Prevod expresnej doručovacej činnosti na túto dcérsku spoločnosť — Pojem ‚štátna pomoc‘ — Rozhodnutie Komisie — Pomoc a prevod, ktoré nepredstavujú štátnu pomoc — Odôvodnenie“
Community law — Principles — Fundamental rights — Observance ensured by the Court — Account to be taken of the European Convention on Human Rights — Right of every person to fair hearing
Právo Spoločenstva — Zásady — Základné práva — Dodržiavanie zabezpečené Súdnym dvorom — Zohľadnenie Európskeho dohovoru o ľudských právach — Právo každej osoby na spravodlivé súdne konanie
(Art. 6(2) EU)
(Článok 6 ods. 2 EÚ)
SUMMARY — JOINED CASES C-341/06 P AND C-342/06 P
ABSTRAKT — SPOJENÉ VECI C-341/06 P A C-342/06 P
Procedure — Intervention — Plea of inadmissibility not raised by the defendant — Inadmissible
Konanie — Vedľajšie účastníctvo — Námietka neprípustnosti nevznesená žalovaným — Neprípustnosť
(Statute of the Court of Justice, Art. 40, fourth para.)
(Štatút Súdneho dvora, článok 40 štvrtý odsek)
Acts of the institutions — Statement of reasons — Obligation — Scope — Decision on the nature in terms of State aid of the provision by a parent company operating in a reserved market of logistical and commercial assistance to a subsidiary which does not operate in a reserved market
Akty inštitúcií — Odôvodnenie — Povinnosť — Rozsah — Rozhodnutie o charaktere štátnej pomoci materskej spoločnosti podnikajúcej na vymedzenom trhu, ktorá poskytla logistickú a obchodnú pomoc svojej dcérskej spoločnosti nepodnikajúcej na vymedzenom trhu
(EC Treaty, Art. 92 (now, after amendment, Art. 87 EC) and Arts 93 and 190 (now Arts 88 EC and 253 EC))
[Zmluva ES, článok 92 (zmenený, teraz článok 87 ES) a články 93 a 190 (teraz články 88 ES a 253 ES)]
State aid — Meaning — Transfer to a private-law subsidiary not operating in a reserved market of the client base of a service established by its parent company which does operate in a reserved market
Pomoc poskytovaná štátmi — Pojem — Prevod zákazníkov služby vytvorenej materskou spoločnosťou podnikajúcou na vymedzenom trhu na svoju súkromnoprávnu dcérsku spoločnosť nepodnikajúcu na vymedzenom trhu
(EC Treaty, Art. 92(1) (now, after amendment, Art. 87(1) EC))
[Zmluva ES, článok 92 ods. 1 (zmenený, teraz článok 87 ods. 1 ES)]
State aid — Meaning — Logistical and commercial assistance provided by an undertaking entrusted with a service of general economic interest to its subsidiary
Pomoc poskytovaná štátmi — Pojem — Logistická a obchodná pomoc, ktorú poskytol podnik povereným službou všeobecného hospodárskeho záujmu svojej dcérskej spoločnosti