natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Since, by contrast, Paragraph 80(3) of the IRG is not to my mind compatible with the Framework Decision and since that provision concerns only German nationals, it seems to me that, in accordance with the principle of conforming interpretation, the referring court must not take it into account and must apply Paragraph 83b(2)(b) of the IRG.
V rozsahu, v akom naopak článok 80 ods. 3 IRG nie je v súlade podľa môjho názoru s rámcovým rozhodnutím a v akom sa toto ustanovenie týka iba nemeckých občanov, zastávam názor, že podľa zásady konformného výkladu vnútroštátny súd naň nemusí prihliadnuť a musí uplatniť článok 83b ods. 2 písm. b) IRG.
In other words, the principle of nondiscrimination, which ought to lead to the provisions laid down in Paragraph 80(3) of the IRG in favour of German nationals being extended to nationals of other Member States — particularly in view of the fact that Article 4(6) of the Framework Decision treats nationals and residents in exactly the same way — must not be applied, because Paragraph 80(3) runs counter to the Framework Decision, which takes precedence over any conflicting provision of national law.
Inými slovami, zásada zákazu diskriminácie, ktorá by mala viesť k rozšíreniu na občanov iných členských štátov ustanovení upravených v článku 80 ods. 3 IRG v prospech nemeckých občanov, najmä vzhľadom na skutočnosť, že v článku 4 bode 6 rámcového rozhodnutia sa s občanmi a osobami s trvalým pobytom zaobchádza úplne rovnako, sa nemôže uplatniť, pretože tento článok 80 ods. 3 je v rozpore s rámcovým rozhodnutím a toto rozhodnutie má prednosť pred akýmkoľvek stanovením vnútroštátneho práva, ktoré je s ním v rozpore.
I therefore propose that the Court supplement its answer to the second question referred for a preliminary ruling by stating that, in the dispute before it, the referring court must apply to Mr Kozłowski the provisions of its national law applicable to nationals of the other Member States, in accordance with the objective of the Framework Decision.
Navrhujem preto Súdnemu dvoru doplniť odpoveď na druhú prejudiciálnu otázku o zmienku, podľa ktorej v spore vo veci samej vnútroštátny súd musí uplatniť na pána Kozłowského ustanovenia svojho vnútroštátneho práva uplatniteľné na štátnych občanov iných členských štátov v súlade s cieľom rámcového rozhodnutia.
The principle of conforming interpretation precludes the extension to nationals of other Member States, pursuant to the principle of nondiscrimination, of the ground for nonexecution laid down in national law in favour of German nationals who oppose their surrender.
Zásada konformného výkladu bráni tomu, aby dôvod na nevykonanie upravený vo vnútroštátnom práve v prospech nemeckých občanov, ktorí nesúhlasia so svojim odovzdaním, bol rozšírený na občanov iných členských štátov podľa zásady zákazu diskriminácie.
That approach does not breach the limits of the obligation of conforming interpretation, because it does not lead the referring court to interpret its national law contra
Toto riešenie neprekračuje hranice povinnosti konformného výkladu, pretože nevedie vnútroštátny súd k výkladu jeho vnútroštátneho práva contra legem.
B — The concept of ‘a resident’ as referred to in Article 4(6) of the Framework Decision of the Framework Decision, and whether one or more of the circumstances listed in its question is decisive or relevant for recognition of the status of a person who is ‘staying in’ or who is ‘a resident’.
B — Pojmy „má trvalý pobyt“ uvedené v článku 4 bodu 6 rámcového rozhodnutia rozhodnutia a či okolnosti uvedené v jeho otázke alebo jedna z nich predstavujú pre uznanie postavenia osoby, ktorá sa „zdržiava“ alebo „má trvalý pobyt“, určujúci alebo relevantný charakter.
By its first question, the referring court asks the Court whether Article 4(6) of the Framework Decision must be interpreted as meaning that a person can be regarded as staying or residing in the executing Member State where:
Svojou prvou otázkou sa vnútroštátny súd pýta Súdneho dvora, či článok 4 bod 6 rámcového rozhodnutia musí byť vykladaný v tom zmysle, že osoba sa môže považovať za osobu, ktorá sa zdržiava alebo má trvalý pobyt vo vykonávajúcom členskom štáte, aj keď:
The referring court submits those questions to the Court because the two concepts are not defined in the Framework Decision.
Vnútroštátny súd predkladá tieto otázky Súdnemu dvoru z dôvodu, že ani jeden z dotknutých pojmov nie je v rámcovom rozhodnutí definovaný.
Nor does the Framework Decision refer to other Community law measures referring to the concept of domicile or residence, or to the right of the Member States to determine the content of that concept.
Toto rozhodnutie neodkazuje ani na iné akty práva Spoločenstva, ktoré používajú pojem bydliska alebo trvalého pobytu ani na právo členských štátov na určenie ich obsahu.
— his stay there is not in conformity with the national legislation governing the right of foreign nationals to enter and remain in the country;
— sa tam nezdržiava v súlade s vnútroštátnym právom o vstupe a pobyte cudzincov,
The Czech and Netherlands Governments maintain that the definition of those concepts must be left to the assessment of each Member State.
Česká a holandská vláda tvrdia, že definícia týchto pojmov musí byť ponechaná na posúdenie každého členského štátu.
I do not share that view.
Túto analýzu nezdieľam.
— he commits crimes there systematically; and
— opakovane tam pácha trestnú činnosť a
— he is in custody there serving a prison sentence.
— je tam vo výkone trestu odňatia slobody?
By this question, the referring court is asking the Court of Justice, essentially, to define the scope of the concepts of ‘staying in’, or being ‘a resident of’, the executing Member State, as referred to in Article 4(6)
Touto otázkou vnútroštátny súd v podstate žiada Súdny dvor, aby spresnil, čo zahŕňajú pojmy „zdržiava sa“ a „má trvalý pobyt“ vo vykonávajúcom členskom štáte uvedené článku 4 bode 6 rámcového
The purpose of the Framework Decision is to put in place a system of compulsory surrender as between the judicial authorities of the Member States, which can be refused only on the basis of one of the grounds for nonexecution expressly provided for in that Framework Decision.
Rámcové rozhodnutie má totiž za cieľ zaviesť systém povinného odovzdania medzi súdnymi orgánmi členských štátov, ktorému vykonávajúci súdny orgán môže brániť iba podľa jedného z dôvodov na nevykonanie výslovne uvedených v tomto rámcovom rozhodnutí.
The effective application of the Framework Decsion requires, in my opinion, that the ground for nonexecution laid down in Article 4(6) be the subject of a standard definition applied in all the Member States.
Účinné uplatnenie uvedeného rámcového rozhodnutia podľa môjho názoru ukladá, aby dôvod na nevykonanie uvedený v jeho článku 4 bode 6 bol predmetom jednotnej definície vo všetkých členských štátoch.
It follows that the opening of the borders has made Member States collectively responsible for the fight against crime.
Z toho vyplýva, že otvorenie hraníc malo za následok, že členské štáty sú solidárne zodpovedné za boj proti kriminalite.
That is why the creation of the European criminal justice area has emerged as essential in order to ensure that the exercise of freedom of movement does not undermine public safety.
Z tohto dôvodu vytvorenie európskeho trestného priestoru sa zdá byť nevyhnutnosťou na to, aby sa sloboda pohybu nevykonávala na škodu verejnej bezpečnosti.
A number of Member States and the Commission have also maintained that the transposition into national law of the ground for nonexecution provided for in Article 4(6) of the Framework Decision must be left to the discretion of each Member State.
Viaceré členské štáty, ako aj Komisia tiež uviedli, že prebratie do vnútroštátneho práva dôvodu na nevykonanie upraveného v článku 4 bode 6 rámcového rozhodnutia malo byť ponechané diskrečnej právomoci každého členského štátu.
That provision must be understood, according to those parties, as leaving the Member States free to choose whether to provide that their judicial authorities may rely on that ground for nonexecution.
Toto ustanovenie musí byť podľa týchto účastníkov konania chápané ako ustanovenie, ktoré ponecháva členským štátom na výber úpravu možnosti použiť tento dôvod na nevykonanie zo strany ich súdnych orgánov.
In consequence, the transposition of Article 4(6) of the Framework Decision into the national law of each Member State is necessary, in my opinion, in order to ensure that the European arrest warrant does not apply to the detriment of the reintegration of the convicted person — and, therefore, to the detriment of the legitimate interest of all Member States in crime prevention — which that ground for nonexecution aims to protect.
Prebratie do práva každého členského štátu článku 4 bodu 6 rámcového rozhodnutia je preto nevyhnutné na to, aby sa európsky zatykač neuplatňoval na úkor opätovného začlenia odsúdenej osoby do spoločnosti a v dôsledku toho nebol potláčaný legitímny záujem všetkých členských štátov na prevencii kriminality, ktorý tento dôvod na nevykonanie má chrániť.
I do not agree with that interpretation either.
Ani tento výklad nezdieľam.
As we have seen, the purpose of the ground for nonexecution provided for in Article 4(6) of the Framework Decision is to facilitate the reintegration of the convicted person.
Ako bolo možné vidieť, dôvod na nevykonanie upravený v článku 4 bode 6 rámcového rozhodnutia má za cieľ podporiť opätovné začlenenie odsúdenej osoby do spoločnosti.
Since that person, if a citizen of the Union, has the right to move and reside in all Member States, the success of his reintegration concerns not only the executing Member State but also all the other Member States and the persons living there.
Keďže táto osoba, ak ide o občana Únie, má právo pohybovať sa a bývať vo všetkých členských štátoch, úspech jej opätovného začlenenia sa netýka iba vykonávajúceho členského štátu, ale tiež všetkých ostatných členských štátov a osôb, ktoré v nich žijú.
With regard to the issue, in the present case, of the meaning of ‘staying in’ and being ‘a resident of’ the executing Member State, I share the opinion of the Austrian, Polish and Finnish Governments and of the Commission that those expressions must be interpreted as independent concepts, defined in the light of the underlying aim of Article 4(6) of the Framework Decision, and of the scheme and its objectives.
Čo sa teraz týka zmyslu pojmu „zdržiava sa“ alebo „má trvalý pobyt“ vo vykonávajúcom členskom štáte, zastávam názor, ako rakúska, poľská a fínska vláda a Komisia, že musia byť predmetom autonómneho výkladu určeného vzhľadom na účel článku 4 bodu 6 rámcového rozhodnutia, ako aj na jeho systém a účel.
The same can be said of third country nationals.
Rovnakú analýzu možno vykonať, pokiaľ ide o občanov tretích štátov.
As a result of the abolition of border controls in the Schengen area, those nationals may move freely within that area.
Títo občania sa z dôvodu zrušenia kontrol na vnútorných hraniciach v priestore Schengen môžu voľne pohybovať v rámci tohto priestoru.
They may also move and reside throughout the European Union as members of the family of a national of a Member State.
Môžu sa tiež pohybovať a bývať v celej Únii v postavení člena rodiny občana členského štátu.
Article 1(2) of the Framework Decision.
KOZŁOWSKI ods. 2 rámcového rozhodnutia.
It is therefore an exception to a general rule.
Ide preto o výnimku zo zásady.
may, however, be taken into consideration for that purpose, 35as can Resolution (72)1 on the standardisation of the legal concepts of ‘domicile’ and ‘residence’, adopted by the Committee of Ministers of the Council of Europe on 18 January 1972, to which the Oberlandesgericht Stuttgart refers. 36
na ne na tento účel prihliadnuť 35, rovnako ako na rezolúciu (72)1 o zjednotení právnych konceptov „bydliska“ a „trvalého pobytu“ prijatom výborom ministrov Rady Európy 18. januára 1972 a na ktorú odkazuje vnútroštátny súd 36.
That analysis is also confirmed by the tight deadlines by which the executing judicial authority must adopt its decision on execution of the European arrest warrant.
Túto analýzu tiež podporuje krátkosť lehôt, v ktorých musí vykonávajúci súdny orgán prijať svoje rozhodnutie o vykonaní európskeho zatykača.
Consideration of the aims of the Framework Decision leads me to infer that the ground for nonexecution stated in Article 4(6) must be interpreted restrictively.
Skúmajúc účel rámcového rozhodnutia, zastávam názor, že dôvod na nevykonanie uvedený v jeho článku 4 bode 6 musí byť predmetom zužujúcej definície.
That ground permits derogation from the mandatory surrender provided for in
Tento dôvod totiž umožňuje odchýliť sa od záväznej povahy odovzdania upravenej v článku 1
We have also seen that the objective underlying Article 4(6) of the Framework Decision is to facilitate the reintegration of the requested person.
Rovnako bolo možné vidieť, že dôvodom, ktorý je základom článku 4 bodu 6 rámcového rozhodnutia, je podporiť opätovné začlenenie do spoločnosti osoby, ktorá je predmetom európskeho zatykača.
It is in the light of that objective that the concepts of ‘staying in’ and being ‘a resident of’, as referred to in the Framework Decision, should be defined; and the scope of those definitions should be narrow, in keeping with the aims of the Framework Decision.
Práve vzhľadom na tento cieľ a v zužujúcom význame vyplývajúcom z účelu rámcového rozhodnutia treba pojmy „zdržiava sa“ alebo „má trvalý pobyt“ uvedené v tomto ustanovení definovať.
35 — In the field of social security, the place of residence of a worker — which serves to determine the applicable legislation on unemployment benefits — is determined by the place where the habitual centre of interests is situated.
35 — V oblasti sociálneho zabezpečenia je miesto bydliska pracovníka na určenie právnej úpravy uplatniteľnej v oblasti dávok v nezamestnanosti určené miestom, kde sa nachádza zvyčajné centrum jeho záujmov.
In that regard, it is important to consider the family situation of the worker as well as the reasons that have led him to move, and the nature of the work (Case C-372/02 Adanez-Vega [2004] ECR I-10761, paragraph 37).
V tejto súvislosti treba skúmať rodinnú situáciu pracovníka, ako aj dôvody, ktoré ho viedli k premiestneniu a povahu vykonávanej práce [rozsudok z 11. novembra 2004, Adanez Vega (C-372/02, Zb. s. I-10761, bod 37)].
36 — According to that resolution, domicile is a legal concept.
36 — Podľa tejto rezolúcie pojem bydliska pokrýva právny pojem.
It implies a legal relationship between a person and a country, resulting from that person’s intention to establish there the centre of his personal, social and economic interests.
Zahŕňa právny vzťah medzi osobou a krajinou vyplývajúci z vôle tejto osoby určiť tam centrum svojich osobných, sociálnych a hospodárskych záujmov.
The concept of residence, on the other hand, is determined solely by reference to factual criteria.
Pojem trvalého pobytu, čo sa jeho týka, je určený výhradne faktickými kritériami.
It does not depend upon the legal entitlement to reside.
Nezávisí od jeho schválenia.
It results from the fact that a person lives in a country for a certain period of time, which need not necessarily be continuous.
Vyplýva zo skutočnosti, že osoba býva v krajine určitý čas, nie nevyhnutne nepretržitý.
In order to determine whether residence is habitual, account is to be taken of the duration and the continuity of the residence as well as of other facts of a personal or professional nature which point to durable ties between a person and his residence.
Na určenie, či je pobyt zvyčajný, sa musí prihliadnuť na trvanie a kontinuitu pobytu, ako aj na iné skutočnosti osobnej alebo pracovnej povahy, ktoré vytvárajú trvajúce vzťahy medzi osobou a jej miestom pobytu.
The place where a person due to serve a prison sentence, or subject to a detention order, stays or resides is relevant to his reintegration, because that reintegration aims to allow the person to rediscover his place in society, that is to say, the family, social and professional environment in which he lived before serving his sentence and to which it is probable that he will return thereafter.
Miesto, kde sa osoba, ktorá musí vykonať trest odňatia slobody alebo ochranné opatrenie, zdržiava alebo má trvalý pobyt je relevantné pre jeho opätovné začlenenie do spoločnosti, pretože toto začlenenie má umožniť tejto osobe znovu nájsť svoje miesto v spoločnosti, to znamená rodinné, sociálne a pracovné prostredie, v ktorom žila pred odsúdením a do ktorého sa pravdepodobne vráti po vykonaní trestu.
VIEW OF MR BOT — CASE C-66/08 requested person has links with the executing Member State of such a kind as to enable the judicial authority of that State to infer that, in order to fulfil its function of reintegration, the sentence must be served in that State.
STANOVISKO GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — Y. BOT — VEC C-66/08 sa týkajú situácie, v ktorej osoba, ktorá je predmetom európskeho zatykača, predstavuje s vykonávajúcim členským štátom vzťah tak, že súdny orgán tohto štátu z toho môže vyvodiť, že trest na to, aby splnil svoju funkciu opätovného začlenenia do spoločnosti, musí byť vykonaný v tomto štáte.
The concept of ‘resident’ for the purposes of Article 4(6) of the Framework Decision must therefore be understood as the place where the person has his centre of main interests.
Pojem „trvalého pobytu“ v zmysle článku 4 bodu 6 rámcového rozhodnutia musí byť preto chápaný ako miesto, kde má osoba centrum svojich hlavných záujmov.
Thus, in their recommendations on prison rules, the Member States of the Council of Europe expressed their wish that imprisonment should be organised, as far as possible, in conditions enabling the person held in custody to sustain and strengthen links with his family.
Členské štáty Rady Európy vo svojich odporúčaniach o väzenských pravidlách tak vyjadrili svoje želanie, aby trest odňatia slobody bol organizovaný v čo najväčšej možnej miere za podmienok umožňujúcich odsúdenej osobe zachovať a posilniť vzťahy so svojou rodinou.
Imprisonment must also give the person held in custody the impression that he is not excluded from the community at large.
Trest odňatia slobody musí tejto osobe tiež poskytnúť pocit, že nebol vylúčený zo spoločnosti.
Lastly, the conditions of custody must be such as to facilitate the acquisition or resumption of employment on expiry of the sentence, under a pre-release regime organised in the penal institution or by conditional release under supervision. 37
Uväznenie musí nakoniec uľahčiť získanie alebo opätovné nadobudnutie práce po vykonaní trestu vďaka programu prípravy na prepustenie zavedenému v ústave na výkon trestu odňatia slobody alebo podmienečnému prepusteniu pod dohľadom 37.
That concept thus corresponds, in my opinion, to a factual situation which results from the presence of a group of criteria of which the most important — as the Austrian, Polish and Finnish Governments and the Commission propose — are family and social links, use of the language, the availability of a place to live, having a job, and the length of residence in the State, together with the intention of the person concerned to stay there when he is no longer held in custody.
Tento pojem zodpovedá podľa môjho názoru skutkovej situácii vyplývajúcej zo súhrnu kritérií, z ktorých najvýznamnejšie, ako navrhujú rakúska, poľská a fínska vláda, ako aj Komisia, sú rodinné a sociálne vzťahy, jazyková skúsenosť, disponovanie miestom na bývanie, zamestnanie a dĺžka pobytu v štáte, ako aj vôľa dotknutej osoby zostať tam po vykonaní trestu.
The following lessons can be drawn from the above observations for the definition of the concepts of ‘staying in’ or being ‘a resident of’, as referred to in Article 4(6) of the Framework Decision.
Z týchto zistení možno vyvodiť tieto poučenia na definovanie obsahu pojmov „zdržiava sa“ alebo „má trvalý pobyt“ uvedených v článku 4 bode 6 rámcového rozhodnutia.
That list must not be exhaustive, since the ground for nonexecution provided for in Article 4(6) of the Framework Decision must always, in my opinion, be applied by the executing judicial authority on the basis of an assessment of the person’s individual situation.
Tento zoznam nemusí byť vyčerpávajúci, keďže uplatnenie dôvodu na nevykonanie upraveného v článku 4 bode 6 rámcového rozhodnutia vykonávajúcim súdnym orgánom musí podľa môjho názoru vždy vyplývať z posúdenia konkrétnej situácie dotknutej osoby.
First, the content of those two concepts is not, in my view, different, as confirmed by the fact that Article 5(3) of the Framework Decision refers only to a ‘resident’.
Tie dva pojmy na jednej strane nemajú podľa môjho názoru rozdielny obsah, ako to potvrdzuje skutočnosť, že článok 5 bod 3 rámcového rozhodnutia odkazuje výlučne na osobu s trvalým pobytom.
Secondly, they refer to the situation in which the
Na druhej strane
37 — Recommendation No R (87) 3 (rules 65(c), 70.1 and 88) and Recommendation Rec(2006)2 (rules 24, 103 and 107).
37 — Odporúčania č. R (87) 3 [body 65 písm. c), 70.1 a 88], ako aj Rec(2006)2 (body 24, 103 a 107).
The following conclusions can be drawn from this analysis as regards the circumstances listed by the referring court.
Z tejto analýzy možno vyvodiť tieto dôsledky, pokiaľ ide o okolnosti vymenované vnútroštátnym súdom.
KOZŁOWSKI criteria enabling that place to be identified serve to indicate the strength of the connection of that person to life in the executing Member State.
KOZŁOWSKI slúžia na posúdenie významu spojenia tejto osoby so spoločnosťou vykonávajúceho členského štátu.
With regard, first, to the fact that the person concerned has not stayed without interruption in the executing Member State, that cannot call into question the connection of that person to that State.
Po prvé, čo sa týka skutočnosti, že dotknutá osoba nepretržite nebývala vo vykonávajúcom členskom štáte, nemôže spochybniť spojenie tejto osoby s týmto štátom.
A person can go abroad on holidays or to carry out his chosen profession without that changing his centre of main interests.
Osoba totiž môže odísť do cudziny v rámci dovolenky alebo v rámci výkonu pracovnej činnosti bez toho, aby táto situácia zahŕňala premiestnenie centra jej hlavných záujmov.
The concept of ‘resident’ for the purposes of Article 4(6) of the Framework Decision is therefore based on the intention of the person concerned and necessarily describes a place where he enjoys or can enjoy his rights.
Pojem „trvalý pobyt“ v zmysle článku 4 bodu 6 rámcového rozhodnutia preto vyplýva z vôle dotknutej osoby a nevyhnutne označuje miesto, kde požíva alebo môže požívať svoje práva.
Thus, the fact that, in the case before the referring court, Mr Kozłowski left Germany in June 2005, then during the Christmas holidays of that year and in February and March 2006, does not in itself prove that his main interests lie outside that Member State.
Skutočnosť, že v predmetnej veci pán Kozłowski opustil Nemecko v júni 2005, neskôr počas vianočných sviatkov v tom isto roku, ako aj vo februári a marci 2006, samo osebe nepreukazuje, že dotknutá osoba mala svoje hlavné záujmy v inom ako tomto členskom štáte.
The place where a requested person serves a prison sentence is therefore of no relevance in that regard, since that place is not chosen by him but by the judicial authorities and he is deprived there of the exercise of a significant number of his rights.
Miesto, kde osoba, na ktorú bol vydaný európsky zatykač, vykonáva trest odňatia slobody, je preto v tomto ohľade úplne irelevantný, pretože toto miesto nevyplýva z jeho voľby, ale z voľby súdnych orgánov a je v ňom zbavená výkonu významnej časti svojich práv.
With regard, secondly, to the fact that the requested person is being held in custody in the executing Member State following a criminal conviction, this cannot constitute a relevant criterion either, whether for proving the status of resident or for ruling it out.
Po druhé, pokiaľ ide o okolnosť, že osoba, na ktorú bol vydaný európsky zatykač, je vo výkone trestu odňatia slobody vo vykonávajúcom členskom štáte na základe odsudzujúceho rozhodnutia, táto tiež nepredstavuje relevantné kritérium ani na preukázanie trvalého pobytu ani na jeho vylúčenie.