natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The aim of the Framework Decision is to abolish, as between the Member States, the formal extradition procedure provided for under the various Conventions to which those States are parties and to replace it with a system of surrender as between judicial authorities.
Predmetom rámcového rozhodnutia je zrušenie formálneho postupu vydávania osôb medzi členskými štátmi upraveného rôznymi dohovormi, ktorých sú členské štáty zmluvnými stranami a jeho nahradenie systémom vydávania osôb medzi súdnymi orgánmi 4.
4The Framework Decision is based on the principle of mutual recognition of judicial decisions in criminal matters, which constitutes the ‘cornerstone’ of judicial cooperation.
Spočíva na zásade vzájomného uznávania súdnych rozhodnutí v trestných veciach, ktoré predstavuje „základný kameň“ justičnej spolupráce 5.
5The European arrest warrant mechanism established by the Framework Decision is based on a ‘high degree of confidence’ between the Member States. 6
Mechanizmus európskeho zatykača zavedený rámcovým rozhodnutím spočíva na „vysokej miere dôvery“ medzi členskými štátmi 6.
5 — Sixth recital in the preamble to the Framework Decision.6 — Tenth recital in the preamble to the Framework Decision.
4 — Odôvodnenie č. 1 a 5 rámcového rozhodnutia.5 — Odôvodnenie č. 6 rámcového rozhodnutia.6 — Odôvodnenie č. 10 rámcového rozhodnutia.
Where a European arrest warrant is issued for the purposes of executing a custodial sentence or detention order, the sentence involved must, under Article 2 of the Framework Decision, be of at least four months’ duration.
Ak je európsky zatykač vydaný na výkon trestu alebo ochranného opatrenia, musí ísť v súlade s článkom 2 rámcového rozhodnutia o tresty s minimálnou dĺžkou štyri mesiace.
Article 2 of the Framework Decision also lists 32 offences, in respect of which, if they are punishable in the issuing Member State by a custodial sentence for a maximum period of at least three years, the European arrest warrant must be executed even if the facts in question are not punishable in the executing Member State.
Ten istý článok 2 upravuje zoznam 32 trestných činov, pre ktoré, ak sú trestané vo vydávajúcom členskom štáte trestom odňatia slobody alebo ochranným opatrením, ktorých horná hranica je najmenej tri roky, európsky zatykač musí byť vykonaný, aj keď dotknuté činy nie sú trestané vo vykonávajúcom členskom štáte.
In the case of other offences, the executing Member State can make the surrender of the person requested conditional upon dual criminality.
Pre ostatné trestné činy môže vykonávajúci členský štát odovzdanie osoby, na ktorú bol vydaný európsky zatykač, podriadiť podmienke ich dvojitej trestnosti.
That ground for optional nonexecution is supplemented by Article 5(3) of the Framework Decision, which applies where the European arrest warrant is issued for the purposes of prosecution.
Tento dôvod na nepovinné nevykonanie je doplnený článkom 5 bodom 3 rámcového rozhodnutia uplatniteľným v prípade, ak je európsky zatykač vydaný na účely trestného stíhania.
Under that provision, surrender of the requested person may be made subject to the condition that, where the person is a national or resident of the executing Member State, he must, after being heard, be returned to that State in order to serve there the custodial sentence or detention order passed against him in the issuing Member State.
Podľa tohto ustanovenia odovzdanie osoby, na ktorú bol vydaný takýto európsky zatykač, môže podliehať podmienke, že táto osoba, ak je občanom alebo osobou s trvalým pobytom vo vykonávajúcom členskom štáte, bude po vypočutí vrátená do tohto štátu s cieľom výkonu trestu alebo ochranného opatrenia, ktorý bol proti nej vydaný vo vydávajúcom členskom štáte.
Articles 3 and 4 of the Framework Decision lay down, respectively, the grounds for mandatory nonexecution of the European arrest warrant and the grounds for optional nonexecution.
Články 3 a 4 rámcového rozhodnutia sa venujú dôvodom na povinné nevykonanie európskeho zatykača a dôvodom na nepovinné nevykonanie európskeho zatykača.
Article 4(6) of the Framework Decision states:
Článok 4 bod 6 tohto rámcového rozhodnutia uvádza:
The Framework Decision also sets out the rights of the requested person.
Rámcové rozhodnutie tiež upravuje práva, ktoré má osoba, na ktorú bol vydaný európsky zatykač.
Under Article 11 of the Framework Decision, that person must be informed by the executing judicial authority, for example, that he has the possibility of consenting to his surrender to the judicial authority of the issuing Member State (‘the issuing judicial authority’).
Podľa článku 11 tohto rámcového rozhodnutia vykonávajúci súdny orgán musí informovať túto osobu najmä o možnosti súhlasiť alebo nesúhlasiť s odovzdaním súdnemu orgánu vydávajúceho členského štátu (ďalej len „vydávajúci súdny orgán“).
That consent must be given before the executing judicial authority, in such a way as to show that it has been given voluntarily, and the person concerned has the right to be assisted by legal counsel and, where appropriate, by an interpreter.
Tento súhlas sa musí udeliť pred vykonávajúcim súdnym orgánom za podmienok, z ktorých je zrejmé, že bol vyjadrený dobrovoľne, pričom dotknutá osoba môže byť zastúpená právnym zástupcom a prípadne môže požiadať o ustanovenie tlmočníka.
Such consent is formally recorded and, in principle, may not be revoked.
Úradne sa zaznamená v zápisnici a je v zásade neodvolateľný 7.
7 if the European arrest warrant has been issued for the purposes of execution of a custodial sentence or detention order, where the requested person is staying in, or is a national or a resident of the executing Member State and that State undertakes to execute the sentence or detention order in accordance with its domestic law.’
ak európsky zatykač bol vydaný pre účely výkonu trestu alebo ochranného opatrenia, ak sa požadovaná osoba zdržiava alebo je štátnym občanom alebo má trvalý pobyt vo vykonávajúcom členskom štáte a tento štát sa zaviaže, že vykoná rozsudok alebo ochranné opatrenie v súlade so svojimi vnútroštátnymi právnymi predpismi.“
7 — Articles 11 and 13 of the Framework Decision.
7 — Články 11 a 13 rámcového rozhodnutia.
The requested person is to be surrendered as soon as possible to the issuing judicial authority and no later than 10 days after the final decision on the execution of the European arrest warrant.
Vyžiadaná osoba sa odovzdá čo najskôr vydávajúcemu súdnemu orgánu a najneskôr do 10 dní po prijatí konečného rozhodnutia o vykonaní európskeho zatykača.
However, if the person concerned has already been sentenced for an act other than that referred to in the European arrest warrant, the executing judicial authority may postpone the surrender so that the person may serve his sentence in the executing Member State. 8
Ak však táto osoba už bola odsúdená za iné činy, než sú činy uvedené v európskom zatykači, vykonávajúci súdny orgán môže odložiť jej odovzdanie, aby jej umožnil výkon trestu vo vykonávajúcom členskom štáte 8.
Under Article 15 of the Framework Decision, the executing judicial authority is to decide, within the timelimits and in accordance with the conditions defined in the Framework Decision, whether the person is to be surrendered.
Podľa článku 15 rámcového rozhodnutia vykonávajúci súdny orgán rozhodne v lehotách a za podmienok definovaných v tomto rámcovom rozhodnutí o tom, či osobu odovzdá.
Under that provision, if the executing judicial authority finds the information communicated by the issuing Member State insufficient, it may ask it to provide supplementary information as a matter of urgency.
Podľa toho istého článku ak vykonávajúci súdny orgán považuje informácie oznámené vydávajúcim členským štátom za nedostatočné na rozhodnutie o vydaní, požiada o urýchlené doplnenie ďalších potrebných informácií.
Article 17 of the Framework Decision lays down the timelimits and procedures for the decision to execute the European arrest warrant.
Článok 17 rámcového rozhodnutia stanovuje lehoty a postupy na rozhodnutie o vykonaní európskeho zatykača.
A European arrest warrant shall be dealt with and executed as a matter of urgency.
Európsky zatykač sa prejednáva a vykonáva ako naliehavá záležitosť.
Article 4(6) of the Framework Decision has been transposed into German law by means of provisions which vary according to whether the person concerned is a German national or a foreign national.
Článok 4 bod 6 rámcového rozhodnutia bol prebratý do nemeckého práva rôznymi ustanoveniami podľa toho, či je dotknutá osoba nemeckým občanom alebo cudzincom.
In cases where the requested person consents to his surrender, the final decision on the execution of the European arrest warrant should be taken within a period of 10 days after consent has been given.
V prípadoch, ak vyžiadaná osoba súhlasí so svojím odovzdaním, konečné rozhodnutie o vykonaní európskeho zatykača sa prijme v lehote 10 dní po prejavení súhlasu.
In other cases, the final decision on the execution of the European arrest warrant should be taken within a period of 60 days after the arrest of the requested person.
V ostatných prípadoch konečné rozhodnutie o vykonaní európskeho zatykača sa prijme v lehote 60 dní po zatknutí vyžiadanej osoby.
9 That provision reads as follows:
Toto ustanovenie znie:
8 — Articles 23 and 24 of the Framework Decision.9 — BGBl. 2006 I, p.
8 — Články 23 a 24 rámcového rozhodnutia.9 — BGBl. 2006 I, s.
1721 (‘the IRG’).
1721, ďalej len „IRG“.
‘The extradition of a German national for the purposes of execution of sentence is permitted only if the requested person consents (such being minuted by the judge) after being informed of his rights …’ regard to foreign nationals between nationals of other Member States and those of third States, were adopted following a judgment of the Bundesverfassungsgericht (Federal Constitutional Court) (Germany) of 18 July 2005, declaring the earlier law to be unconstitutional on the ground that it infringed, in a disproportionate manner, the fundamental right of every German not to be extradited. 10
„Extradícia nemeckého občana na účely výkonu trestu je prípustná iba vtedy, ak s tým stíhaná osoba vysloví súhlas v zápisnici o výsluchu po tom, ako bola riadne poučená…“ cudzincami, ktorí sú občanmi iných členských štátov a tými, ktorí sú občanmi tretích štátov, boli prijaté v nadväznosti na rozhodnutie Bundesverfassungsgericht (Nemecko) vydané 18. júla 2005, v ktorom vyhlásil predchádzajúci zákon za protiústavný z dôvodu, že neprimerane zasahoval do základného práva každého nemeckého občana nebyť vydaný 10.
The situation of foreign nationals, whether nationals of another Member State or of a third State, is governed by Paragraph 83b(2) of the IRG.
Postavenie cudzincov, či už sú občanmi iného členského štátu alebo tretieho štátu, je upravené článkom 83b ods. 2 IRG.
This provides:
Toto stanovuje:
A request for the surrender of Mr Kozłowski was submitted to the German judicial authorities pursuant to a European arrest warrant issued on 18 April 2007 by the
Nemecké súdne orgány majú rozhodnúť o žiadosti o odovzdanie pána Kozłowského na základe európskeho zatykača vydaného 18. apríla 2007 súdom v Bydgoszcz (Poľsko)
10 — Article 16(2) of the Basic Law of the Federal Republic of Germany (Grundgesetz für die Bundesrepublik Deutschland) provides:‘No German may be extradited to a foreign country.
10 — Článok 16 ods. 2 Základného zákona Spolkovej republiky Nemecko (Grundgesetz für die Bundesrepublik Deutsch -land) stanovuje:„Žiadny nemecký občan nemôže byť vydaný [do] cudziny.
The law may provide otherwise for extraditions to a member state of the European Union or to an international court, provided that the rule of law is observed.’
Odchylná právna úprava môže byť prijatá zákonom pre vydanie [do] členského štátu Európskej únie alebo medzinárodnému súdu v rozsahu, v akom sú zaručené zásady právneho štátu.“
Regional Court, Bydgoszcz (Poland), for the purposes of the execution of a five-month prison sentence imposed by a judgment which has become final.
KOZŁOWSKI na účely výkonu trestu odňatia slobody päť mesiacov uloženého právoplatným rozsudkom.
The referring court states that, according to the judgments convicting Mr Kozłowski, he is unmarried and childless.
Vnútroštátny súd uvádza, že podľa odsudzujúcich rozsudkov vydaných proti pánovi Kozłowskému je tento slobodný a bezdetný.
He has little or even no knowledge of German and has been an alcoholic since 2002.
Ovláda len veľmi slabo, resp. vôbec neovláda nemecký jazyk a od roku 2002 je alkoholik. Vyrastal v Poľsku.
Following his schooling, he trained as a chef and worked as such until the end of 2003.
Po ukončení školskej dochádzky absolvoval školenia v oblasti varenia a pracoval ako kuchár do konca roku 2003.
For approximately one year Mr Kozłowski drew unemployment benefit of roughly EUR 100 per month. His last place of residence in Poland was Sosno, in Województwo kujawsko pomorskie (KujawskoPomorskie Province).
Pán Kozłowski poberal približne počas jedného roka mesačné dávky v nezamestnanosti vo výške 100 eur. Jeho posledným trvalým pobytom v Poľsku bolo Sosno (Województwo kujawsko-pomorskie — Kujavsko-pomorské vojvodstvo).
According to the judgment of 27 July 2006, Mr Kozłowski went to Germany in February 2005 in order to take up work.
Vo februári 2005 podľa rozsudku z 27. júla 2006 pán Kozłowski vstúpil na nemecké územie s cieľom získania práce.
He was employed on an occasional basis on building sites and stayed in Germany until his arrest on 10 May 2006, with one interruption over the Christmas holiday period.
Príležitostne pracoval v sektore stavebníctva a býval v Nemecku až do jeho zatknutia 10. mája 2006 s prerušením počas vianočných sviatkov.
Mr Kozłowski did not consent to his surrender.
Pán Kozłowski nesúhlasil s týmto odovzdaním.
The Generalstaatsanwaltschaft Stuttgart, the executing judicial authority, informed him on 18 June 2007 that it did not intend to invoke any ground for nonexecution.
Generalstaatsanwaltschaft Stuttgart, nemecký vykonávajúci súdny orgán, ho 18. júna 2007 informoval, že mal v úmysle nevzniesť žiadny dôvod na nevykonanie.
According to that authority, Mr Kozłowski’s habitual residence was not in Germany and his regular visits to that Member State had the sole purpose of adding the amounts earned from the committing of crimes to the limited unemployment benefits received in Poland and to the material assistance provided by his parents.
Podľa tohto orgánu totiž dotknutá osoba nemala svoj zvyčajný pobyt v Nemecku a jej opakované pobyty v tomto členskom štáte mali za cieľ iba získať peňažné prostriedky páchaním trestnej činnosti popri nízkych dávkach v nezamestnanosti prijímaných v Poľsku a materiálnej podpore jej rodičov.
The Generalstaatsanwaltschaft also considered that it was not for it to engage on its own initiative in the meticulous and time-consuming investigation of where, when, with whom and for what purpose the requested person had stayed.
Generalstaatsanwaltschaft sa tiež domnieva, že nie je potrebné v prípade tejto osoby vykonať podrobné a časovo nákladné zisťovania na zistenie, kde, kedy, u koho a na aké ciele dotknutá osoba bývala.
It had therefore applied to the Oberlandesgericht to allow execution of the European arrest warrant.
Z tohto dôvodu navrhol Oberlandesgericht, aby schválil vykonanie európskeho zatykača.
On the other hand, according to the judgment of 25 January 2007, the defendant had visited Germany on numerous occasions since January 2005 but had otherwise been looked after by his parents’ family.
Naopak podľa rozsudku z 25. januára 2007 pán Kozłowski viackrát prišiel do Nemecka od januára 2005, ale jeho životné potreby zabezpečovala rodina jeho rodičov.
At his hearing, he stated that he had intended to go to Germany to find work there in order to pay the lawyers’ fees for the case in which the European arrest warrant had been issued.
Počas svojho výsluchu vyhlásil, že mal v úmysle prísť do Nemecka a nájsť tam prácu s cieľom vyrovnania odmeny pre advokáta vzťahujúce sa na vec, v ktorej bol vydaný európsky zatykač.
He also stated that he had fallen into bad company and wished to remain in Germany following his release.
Rovnako poukázal na stretávanie sa s nevhodnými osobami a vyjadril vôľu zostať po prepustení v Nemecku.
Mr Kozlowski is currently being held in Stuttgart prison (Germany), serving a sentence of imprisonment of three years and six months, imposed by the Amtsgericht Stuttgart pursuant to two judgments of 27 July 2006 and 25 January 2007 for numerous fraud offences committed in Germany.
Pán Kozłowski sa v súčasnosti nachádza vo výkone trestu odňatia slobody v Ústave na výkon trestu odňatia slobody v Stuttgart (Nemecko), kde vykonáva trest odňatia slobody v dĺžke troch rokov a šesť mesiacov, na ktorý bol odsúdený dvoma rozsudkami Amtsgericht Stuttgart (Nemecko) z 27. júla 2006 a 25. januára 2007 pre mnohé podvody spáchané v Nemecku.
VIEW OF MR BOT — CASE C-66/08 ting crimes, meaning that the lawfulness of his stay in Germany was unclear, and
STANOVISKO GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — Y. BOT — VEC C-66/08 nie je isté, či je jeho pobyt v Nemecku legálny, a
III — The reference for a preliminary ruling
III — Návrh na začatie prejudiciálneho konania
— the fact that Mr Kozłowski is in custody.
— skutočnosť, že pán Kozłowski je vo výkone trestu odňatia slobody.
The Oberlandesgericht points out that it is confronted with the following two questions.
Oberlandesgericht vysvetľuje, že rieši tieto dve otázky.
First, it has to determine whether Mr Kozłowski’s habitual residence was in German territory and whether it is still situated there.
Po prvé musí určiť, či sa zvyčajný pobyt pána Kozłowského nachádzal na nemeckom území alebo či sa tam ešte nachádza.
If that question were to be answered in the negative, it would allow execution of the European arrest warrant, since all the other conditions required under German law in that regard are satisfied.
Ak bude odpoveď na túto otázku záporná, schváli výkon európskeho zatykača, pretože všetky ostatné podmienky stanovené nemeckým právom na tento účel sú splnené.
If, on the other hand, the question were to be answered affirmatively, the Oberlandesgericht would have to set aside the decision of the Generalstaatsanwaltschaft not to invoke the grounds for nonexecution, since it is the lack of habitual residence in Germany which underlies that decision.
Ak naopak bude odpoveď na túto otázku kladná, Oberlandesgericht bude musieť zrušiť rozhodnutie Generalstaatsanwaltschaft nepoužiť dôvody na nevykonanie, keďže neexistencia zvyčajného pobytu na nemeckom území je základom pre toto rozhodnutie.
Secondly, the referring court asks whether the German law transposing Article 4(6) of the Framework Decision is compatible with the principle of nondiscrimination.
Po druhé sa vnútroštátny súd pýta na súlad nemeckého práva zabezpečujúceho prebratie článku 4 bodu 6 rámcového rozhodnutia so zásadou zákazu diskriminácie.
In particular, it would like the Court to rule on the question whether — and, if so, to what extent — it is possible to make a distinction between German nationals and foreign nationals who are citizens of the European Union.
Osobitne navrhuje, aby sa Súdny dvor vyslovil o otázke, či a v akom rozsahu možno rozlišovať medzi štátnymi občanmi a cudzincami, ktorí sú občanmi Únie.
More precisely, the Oberlandesgericht asks what implications are to be inferred for the purposes of that assessment from the following circumstances:
Konkrétnejšie sa pýta na dôsledky na toto posúdenie, ktoré sa majú vyvodiť z týchto okolností:
‘(1) Do the following facts preclude the assumption that a person is a “resident” of, or is “staying” in, an [executing] Member State in the sense of Article 4(6) of the [Framework Decision]:
— prerušenie pobytu pána Kozłowského v Nemecku počas vianočných sviatkov v roku 2005 a tiež v júni 2005, ako aj vo februári a marci 2006,
— the fact that Mr Kozłowski, more than three months after his entry to Germany, did not carry out any paid work there and earned his living essentially by commit- his stay in the Member State [of execution] has not been uninterrupted;
— skutočnosť, že pán Kozłowski viac ako tri mesiace po jeho vstupe do Nemecka tam nevykonával žiadnu činnosť a zabezpečoval podstatnú časť svojich životných potrieb páchaním trestnej činnosti, takže a) sa nepretržite nezdržiava vo [vykonávajúcom] členskom štáte;
(c) he commits crimes there systematically for financial gain; and/or
IV — Analýza b) sa tam nezdržiava v súlade s vnútroštátnym právom o vstupe a pobyte cudzincov; c) opakovane tam pácha trestnú činnosť a/alebo
I propose that the Court consider, first, the second question referred by the national court.
Súdnemu dvoru navrhujem, aby preskúmal v prvom rade druhú otázku položenú vnútroštátnym súdom.
Consideration of the questions referred for a preliminary ruling in this order is justified, in my opinion, by the fact that, were the Court to hold in response to the second question that the principle of nondiscrimination precludes the surrender against his will of a national of a Member State other than the Federal Republic of Germany, given that the lack of consent by a German national rules out such surrender, the first question would not call for a reply.
Preskúmanie prejudiciálnych otázok v tomto poradí je odôvodnené podľa môjho názoru skutočnosťou, že ak by Súdny dvor musel odpovedať na druhú otázku tak, že zásada zákazu diskriminácie bráni odovzdaniu občana členského štátu iného, ako Spolková republika Nemecko, proti jeho vôli, pretože nedostatok súhlasu nemeckého občana vylučuje takéto odovzdanie, prvá otázka by sa stala bezpredmetnou.
(d) he is in detention there serving a custodial sentence?
d) je tam vo výkone trestu odňatia slobody?
A — The second question referred for a preliminary ruling
A — O druhej prejudiciálnej otázke
By its second question, the national court is asking the Court to rule on the conformity with Community law of the difference in treatment provided for by German legislation between German nationals and nationals of other Member States, regarding the effect of the lack of consent of the requested person.
Vnútroštátny súd sa svojou druhou otázkou pýta Súdneho dvora na súlad s právom Spoločenstva rozdielneho zaobchádzania upraveného nemeckou právnou úpravou medzi nemeckými občanmi a občanmi iných členských štátov, pokiaľ ide o účinky nedostatku súhlasu osoby, na ktorú bol vydaný európsky zatykač.
It asks this question because, under Paragraph 80(3) of the IRG, a European arrest warrant concerning a German national may not be executed if that person does not
Pýta sa z dôvodu, že podľa článku 80 ods. 3 IRG je vykonanie európskeho zatykača vydaného na nemeckého občana vylúčené, ak táto osoba nesúhlasí so svojim odovzdaním,
(2) Is transposition of Article 4(6) of the [Framework Decision] in such a way that the extradition of a national of the [executing] Member State against his will for the purpose of execution of sentence is always impermissible, whereas extradition of nationals of other Member States against their will can be authorised at the discretion of the authorities, compatible with Union law, in particular with the principle of nondiscrimination and with Union citizenship under Article 6(1) EU, read in conjunction with Articles 12 EC and 17 EC et seq., and, if so, are those principles at least to be taken into account in the exercise of that discretion?’
Je v súlade s právom Únie, najmä so zásadou zákazu diskriminácie a zavedením občianstva Únie podľa článku 6 ods. 1 EÚ v spojení s článkami 12 ES a 17 a nasl. ES, prebratie článku 4 bodu 6 rámcového rozhodnutia… takým spôsobom, že vydanie vlastných štátnych príslušníkov [vykonávajúceho] členského štátu na účely výkonu trestu proti ich vôli je vždy neprípustné, ale vydanie príslušníkov iných členských štátov sa aj proti ich vôli môže povoliť na základe posúdenia príslušných orgánov štátu? V prípade kladnej odpovede majú sa uvedené zásady zohľadňovať prinajmenšom pri výkone uvedeného posudzovania?“
VIEW OF MR BOT — CASE C-66/08 person concerned is a national or resident of the executing Member State.
STANOVISKO GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — Y. BOT — VEC C-66/08 osoba štátnym občanom alebo má trvalý pobyt vo vykonávajúcom členskom štáte.