natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Court of Justice that trade mark as a mark registered in respect of toys.
Súdny dvor netvorí „označenie“ v zmysle článku 2 smernice 89/104 a nemôže preto tvoriť ochrannú známku podľa uvedenej smernice.
A decision in the same line of thought was taken in Case C-17/06 Céline (judgment of 11 September 2007), with regard to the use of a company name, trade name or shop name identical to an earlier mark in connection with the marketing of goods which are identical to those in relation to which that mark was registered.
Predmet takejto prihlášky, ktorý v skutočnosti spočíva v jednoduchom vlastníctve dotknutého výrobku, má totiž sklon pokryť množstvo rôznych aspektov, a preto nie je určitý.
The Court went on to hold that, by virtue of Article 6(1)(a) of Directive 89/104, the right conferred by the trade mark does not entitle the proprietor to prevent a third party from using his own name or address in the course of trade, provided always that that third party uses it in accordance with honest practices in industrial or commercial matters.
S ohľadom na výlučnosť práva ochranných známok by pritom majiteľ ochrannej známky tvorenej takýmto neurčitým predmetom získal v rozpore s cieľom stanoveným v článku 2 smernice nenáležitú konkurenčnú výhodu, ktorou by mal právo zabrániť svojim konkurentom ponúkať vysávače, ktoré by mali na svojom vonkajšom povrchu akýkoľvek druh priesvitnej zbernej schránky, bez ohľadu na jej tvar.
In Case C-246/05 Häupl (judgment of 14 June 2007), the Court found it necessary to interpret Articles 10(1) and 12(1) of First Directive 89/104.
Vo veci Adam Opel (rozsudok z 25. januára 2007, C-48/05, Zb. s.
On being asked to ascertain on what date the registration procedure is to be regarded as completed, that date marking the start of the period of use, the Court ruled that that directive does not determine in an unambiguous manner the beginning of the period of protection, the wording therefore making it possible to adapt that period to the specic features of national procedures.
I-1017) Súdny dvor pripomenul, že podľa článku 5 ods. 1 prvej smernice 89/104/EHS zapísaná ochranná známka dáva svojmu majiteľovi výlučné práva zabrániť všetkým tretím osobám, ktoré nemajú jeho súhlas, aby v obchodnom styku používali akékoľvek označenie, ktoré je zhodné s ochrannou známkou pre tovary alebo služby, ktoré sú zhodné s tými, pre ktoré je ochranná známka zapísaná.
As a result, the ‘date of the completion of the registration procedure’ within the meaning of Article 10(1) of the directive must be determined in each Member State in accordance with the procedural rules on registration in force in that State.
To umožňuje majiteľovi chrániť jeho špecické záujmy, teda zabezpečiť, aby táto ochranná známka mohla plniť svoje vlastné funkcie, konkrétne zaručiť spotrebiteľom pôvod tovaru.
Specically, that provision denes the start of the period of ve years during which the mark must begin to be put to genuine use, save where there exist proper reasons.
Umiestnenie označenia zhodného s touto ochrannou známkou na zmenšené modely vozidiel uvedenej ochrannej známky treťou osobou bez súhlasu majiteľa ochrannej známky, v danom prípade išlo o Opel, na účely presnej reprodukcie týchto vozidiel a uvádzanie uvedených zmenšených modelov na trh, môže byť preto zakázané iba vtedy, ak zasahuje alebo je spôsobilé zasahovať do funkcií ochrannej známky ako ochrannej známky zapísanej pre hračky.
In this respect, the Court held that, pursuant to Article 12(1) of the directive, obstacles having a direct relationship with a trade mark which make its use impossible or unreasonable and which are independent of the will of the proprietor of that mark constitute‘proper reasons for non-use’of the mark.
Pokiaľ ide o následky, ktoré vyplývajú zo skutočnosti, že na jednej strane logo Opel je rovnako zapísané aj pre motorové vozidlá a na druhej strane sa zdá, že s ochrannou známkou sa spája v Nemecku dobré meno pre tento typ výrobkov, Súdny dvor tiež uviedol, že majiteľ ochrannej známky môže zabrániť používaniu, ktoré by bez náležitého dôvodu znamenalo, že by nečestne ťažilo z dobrého mena alebo rozlišovacej spôsobilosti tejto ochrannej známky ako ochrannej známky zapísanej pre motorové vozidlá, alebo by to dobrému menu alebo rozlišovacej spôsobilosti tejto ochrannej známky škodilo.
It is for the national court or tribunal to assess the relevant facts in the main proceedings and to determine whether they render the use of that mark unreasonable.
Súdny dvor poukázal na to, že podľa znenia článku 6 ods. 1 písm. a) tejto smernice, právo udelené ochrannou známkou neoprávňuje jej majiteľa zakázať tretím osobám používať v obchodnom styku ich vlastné meno alebo adresu za predpokladu, že ich tretie osoby používajú v súlade s čestným konaním v priemysle alebo obchode.
In Case C-359/05 Estager [2007] ECR I-581, the Court ruled that it is contrary to Regulations No 1103/97 and No 974/98 on the introduction of the euro (36) for national legislation to raise the amount of a tax when eecting its conversion into euro, unless such an increase meets the requirements of legal certainty and transparency, thus enabling protection of the condence of economic agents in the introduction of the euro.
V súvislosti s otázkou určenia dátumu, ku ktorému sa má konanie o zápis ochrannej známky považovať za skončené, keďže tento dátum stanovuje začiatok doby jej používania, Súdny dvor rozhodol, že uvedená smernica jednoznačne nestanovuje začiatok tejto ochrannej doby, preto toto znenie umožňuje prispôsobenie uvedenej lehoty podľa osobitostí vnútroštátnych konaní.
This means that the national legislation at issue must make it possible to distinguish clearly the decision of the authorities of the Member State to increase the amount of the tax from the process of conversion of that amount into euro.
„Deň ukončenia konania o zápise“ v zmysle článku 10 ods. 1 smernice sa teda musí určiť v každom členskom štáte v závislosti od procesných pravidiel v oblasti zápisov platných v tomto štáte. Konkrétne toto ustanovenie denuje začiatok obdobia piatich rokov, počas
Among the Court’s judgments given in the eld of social policy, some cases may be noted that deal with the implementation of the principle of equal treatment and the sphere of workers’ rights and their protection.
Spomedzi rozsudkov Súdneho dvora v oblasti sociálnej politiky treba uviesť tie, ktoré sa týkali vykonávania zásady rovnosti zaobchádzania a oblasti práv zamestnancov a ich ochrany.
In respect of the rules of Community law governing equal treatment for men and women as regards employment and working conditions, the Court first of all dened the legal status of pregnant workers in the context of questions referred for a preliminary ruling on the interpretation of certain provisions of Directives 76/207 (37) and 92/85 (38).
Čo sa týka pravidiel práva Spoločenstva upravujúcich rovnosť zaobchádzania s mužmi a ženami v oblasti zamestnania a pracovných podmienok, Súdny dvor predovšetkým upresnil právne postavenie tehotných pracovníčok v rámci prejudiciálnych konaní týkajúcich sa výkladu ustanovení smerníc 76/207/EHS37 a 92/85/EHS38.
So, in Case C-116/06 Kiiski (judgment of 20 September 2007), the Court stated that national provisions governing childcare leave which, in so far as they fail to take into account changes aecting the worker concerned as a result of pregnancy during the period of at least 14 weeks preceding and after childbirth, do not allow the person concerned to obtain at her request an alteration of the period of her childcare leave at the time when she claims her rights to maternity leave and thus deprive her of the rights attaching to that maternity leave, are contrary to those provisions of Community law.
Svojím rozsudkom Kiiski (rozsudok z 20. septembra 2007, C-116/06) tak Súdny dvor určil, že ustanoveniam Spoločenstva odporuje vnútroštátna právna úprava o dovolenke na výchovu, ktorá tým, že nezohľadňuje zmeny vyplývajúce z tehotenstva pre dotknutú pracovníčku vo vymedzenom období najmenej 14 týždňov pred a po pôrode, jej neumožňuje na jej žiadosť dosiahnuť zmenu obdobia jej dovolenky na výchovu v čase, keď si uplatňuje nárok na materskú dovolenku, a tak ju zbavuje práv spojených s touto dovolenkou.
In Case C-460/06 Paquay (judgment of 11 October 2007) the Court held, moreover, that Directive 92/85 prohibits the notication of a decision to dismiss on the grounds of pregnancy and/or of the birth of a child during the period of protection set down in Article 10(1) of that directive and also the taking of preparatory steps for such a decision before the end of that period.
V rozsudku Paquay (rozsudok z 11. októbra 2007, C-460/06) Súdny dvor okrem toho upresnil, že smernica 92/85/EHS zakazuje doručenie rozhodnutia o prepustení z dôvodu tehotenstva
Council Directive 76/207/EEC of 9 February 1976 on the implementation of the principle of equal treatment for men and women as regards access to employment, vocational training and promotion, and working conditions (OJ 1976 L 39, p. 40).
Smernica Rady 92/85/EHS z 19. októbra 1992 o zavedení opatrení na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci tehotných pracovníčok a pracovníčok krátko po pôrode alebo dojčiacich pracovníčok (Ú. v. ES L 348, s. 1; Mim. vyd. 05/002, s. 110).
Court of Justice the persons originally discriminated against in the period during which the discrimination took place and the higher contributions paid by the other category of persons during the same period, together with interest to compensate for ination, is not contrary to Directive 79/7 (39).
Súdny dvor a/alebo narodenia dieťaťa počas ochrannej doby stanovenej v jej článku 10 ods. 1 a prijatie prípravných opatrení na toto rozhodnutie pred uplynutím takejto doby.
In addition, that payment cannot be required to be made as a single sum, where that condition makes the adjustment concerned impossible or excessively dicult (judgment of 21 June 2007 in Joined Cases C-231/06 to C-233/06 Jonkman).The Court also observed that where a judgment given by the Court on an order for reference makes it apparent that a provision of national law is incompatible with Community law, the national authorities are bound to take the measures necessary to ensure that Community law is observed, by ensuring in particular that national law is changed so as to comply with Community law as soon as possible and that the rights which individuals derive from Community law are given full eect.
Vzhľadom na to, že bolo preukázané, že takéto rozhodnutie je v rozpore tak s článkom 2 ods. 1 a článkom 5 ods. 1 smernice 76/207/EHS, bez ohľadu na to, kedy bolo doručené, a to aj vtedy, keď k tomuto doručeniu došlo po uplynutí stanoveného ochranného obdobia, ako aj s článkom 10 smernice 92/85/EHS, Súdny dvor z toho vyvodil záver, že opatrenie, ktoré si zvolil členský štát na základe článku 6 smernice 76/207/EHS s cieľom uložiť sankciu za porušenie týchto ustanovení Spoločenstva, musí byť prinajmenšom rovnocenné opatreniu, aké stanovil v rámci vykonania článkov 10 a 12 smernice 92/85/EHS.
Where discrimination infringing Community law has been found, for as long as measures reinstating equal treatment have not been adopted, the national court must set aside any discriminatory provision of national law, without having to request or await its prior removal by the legislature, and apply to members of the disadvantaged group the same arrangements as those enjoyed by the persons in the other category.
Čo sa týka starobného dôchodku Spoločenstva, Súdny dvor najmä rozhodol, že uplatňovanie rozdielnych faktorov podľa pohlavia a veku na účely výpočtu započítaných odpracovaných rokov v prípade prevodu do systému Spoločenstva práv na starobný dôchodok získaných na základe svojej činnosti pred nástupom do služby Spoločenstiev, predstavuje diskrimináciu na základe pohlavia, ktorá nie je odôvodnená nevyhnutnosťou zabezpečiť riadnu správu dôchodkového systému (rozsudok z 11. septembra 2007, Lindorfer/Rada, C-227/04 P).
Equal treatment as regards employment and working conditions, from the aspect this time of the prohibition of discrimination on grounds of age, forms the subject matter of Case C-411/05 Palacios de la Villa (judgment of 16 October 2007), in which the central issue was the compatibility with Directive 2000/78 (40) of Spanish legislation accepting the validity of compulsory retirement clauses contained in collective agreements stipulating automatic termination of the employment relationship when the worker has reached retirement age, set at 65 by that national law, and has fullled the other conditions for the grant of a retirement pension under their contribution regime.
Súdny dvor takisto pripomenul, že v prípade nezlučiteľnosti vnútroštátnej právnej úpravy s právom Spoločenstva vyplývajúcej z rozsudku vyhláseného v prejudiciálnom konaní, vnútroštátne orgány sú povinné prijať opatrenia vhodné na zabezpečenie rešpektovania práva Spoločenstva, dbajúc najmä o to, aby sa vnútroštátne právo v čo najkratšej lehote zosúladilo s právom Spoločenstva a aby práva, ktoré odvodzujú osoby podliehajúce súdnej právomoci z právneho poriadku Spoločenstva, boli plne účinné.
The Court considered that such a national measure is not contrary to the prohibition of discrimination on grounds of age, implemented by that directive, provided that that measure is objectively and reasonably justied by a legitimate aim relating to employment policy and the labour
V prípadoch zistenia diskriminácie odporujúcej právu Spoločenstva a kým nie sú prijaté žiadne opatrenia na obnovu rovnosti zaobchádzania, je vnútroštátny súd po túto dobu, pokiaľ ide o neho, povinný neuplatňovať diskriminujúce vnútroštátne ustanovenie bez toho, aby predtým žiadal jeho zrušenie zákonodarcom alebo naň musel čakať, a na členov znevýhodnenej skupiny uplatniť rovnaký režim, aký požívajú osoby inej kategórie.
Council Directive 79/7/EEC of 19 December 1978 on the progressive implementation of the principle of equal treatment for men and women in matters of social security (OJ 1979 L 6, p. 24).
Smernica Rady 79/7/EHS z 19. decembra 1978 o postupnom vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach súvisiacich so sociálnym zabezpečením (Ú. v. ES L 6, s. 24; Mim. vyd. 05/001, s. 215).
Proceedings market, and that the means put in place to achieve that aim of public interest do not appear to be inappropriate and unnecessary for the purpose. After holding that the publicinterest objective of regulating the labour market for the purpose, in particular, of checking unemployment and encouraging employment must, as a rule, be treated as justifying a dierence in treatment on grounds of age, the Court concluded that that measure was appropriate and necessary because it took account of the fact that the persons concerned are entitled to a retirement pension and because management and labour are free to make use, by way of collective agreements, and therefore exibly, of the compulsory retirement mechanism.
Zásada rovnosti zaobchádzania s pracovníkmi mužského a ženského pohlavia bola okrem toho predmetom ďalšieho rozsudku (rozsudok zo 6. decembra 2007, Voß, C-300/06), ktorý vyložil článok 141 ES tak, že mu odporuje vnútroštátna právna úprava, ktorá na jednej strane označuje za nadčasy hodiny, ktoré sú odpracované nad rámec individuálneho pracovného času tak úradníkmi pracujúcimi na kratší pracovný čas, ako aj úradníkmi spracovným časom v rozsahu stanoveného pracovného času, a na druhej strane stanovuje, že odmena za tieto hodiny je nižšia ako odmena za hodiny, ktoré sú odpracované v rámci individuálneho pracovného času, takže úradníci pracujúci na kratší pracovný čas sú, pokiaľ ide o hodiny odpracované nad rámec ich individuálneho pracovného času až do výšky počtu hodín, ktoré majú byť odpracované v rámci stanoveného pracovného času, horšie nančne ohodnotení ako úradníci spracovným časom v rozsahu ustanoveného pracovného času, keďže táto právna úprava sa týka výrazne vyššieho percentuálneho podielu pracovníčok ženského pohlavia ako pracovníkov mužského pohlavia a rozdiel v zaobchádzaní nie je odôvodnený objektívnymi okolnosťami, ktoré nesúvisia s diskrimináciou na základe pohlavia.
Finally, a question referred for a preliminary ruling by a Spanish court concerning the granting of length-of-service allowances allowed the Court to declare that the concept of ‘working conditions’, mentioned in Clause 4(1) of the framework agreement on xed-term work (41), the provisions of which, just as those of Directive 1999/70 (42) to which that framework agreement is annexed, can apply also to xed-term employment contracts and relationships concluded with the public authorities and other publicsector bodies, may be the basis for a claim for the grant to a xed-term worker of a length-of-service allowance reserved under national law solely to permanent sta(judgment of 13 September 2007 in Case C-307/05 Del Cerro Alonso).
Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní a povolaní tentokrát z hľadiska zákazu diskriminácie na základe veku bola predmetom rozsudku Palacios de la Villa (rozsudok zo 16. októbra 2007, C-411/05), v ktorom išlo o zlučiteľnosť španielskej právnej úpravy pripúšťajúcej platnosť ustanovení o povinnom odchode do dôchodku uvedených v kolektívnych zmluvách stanovujúcich automatické skončenie pracovného pomeru, keď zamestnanec dosiahne vekovú hranicu, ktorú táto vnútroštátna právna úprava stanovila na 65 rokov, pre odchod do dôchodku a spĺňa ostatné kritériá pre priznanie starobného dôchodku podľa režimu účasti, so smernicou 2000/78/ES40.
Furthermore, as the Court stated, it is contrary to that same provision to introduce a dierence in treatment between xed-term workers and permanent workers justied solely on the basis that it is provided for by a provision of statute or secondary legislation of a Member State or by a collective agreement concluded between the staff union representatives and the relevant employer.
Súdny dvor stanovil, že zákazu diskriminácie na základe veku, ako ho zaviedla uvedená smernica, neodporuje také vnútroštátne ustanovenie, ktoré je objektívne a primerane odôvodnené oprávneným cieľom týkajúcim sa politiky zamestnanosti a trhu práce, a prostriedky použité na dosiahnutie tohto cieľa sa nezdajú byť neprimerané a nie nevyhnutné.
So, in Case C-458/05 Jouini and Others (judgment of 13 September 2007), the Court explained the notion of transfer of an undertaking as a result of a legal transfer within the meaning of Directive 2001/23 (43), and stated that the latter concerned cases in which some of the administrative personnel and some of the temporary workers are transferred to another temporary employment business in order to carry out the same activities in that business for the same clients and the assets aected by the transfer are sucient in themselves to allow the services characterising the economic activity in question to be provided without recourse to other signicant assets or to other parts of the business, which is a matter for the referring court to establish.
Po tom, čo Súdny dvor dospel k názoru, že cieľ všeobecného záujmu regulácie trhu práce najmä na účely potláčania nezamestnanosti a podpory zamestnanosti musí byť v zásade považovaný, v kontexte vnútroštátnych právnych predpisov, za odôvodňujúci rozdiel v zaobchádzaní z dôvodu veku, vyvodil záver o primeranosti a nevyhnutnosti tohto opatrenia z dôvodu, že toto opatrenie zohľadňuje, že dotknuté osoby poberajú starobný dôchodok a poskytuje možnosť sociálnym partnerom využiť, prostredníctvom kolektívnych zmlúv, a teda s pružnosťou, uplatnenie mechanizmu povinného odchodu do dôchodku.
Case C-278/05 Robins and Others [2007] ECR I-1053 shed light on various problems relating to the protection of employees in the event of the insolvency of their employer, raised by a court of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland in a reference for a preliminary
Prejudiciálna otázka položená španielskym súdom vo veci poskytnutia príplatku za odpracované roky napokon poskytla Súdnemu dvoru príležitosť, aby stanovil, že pojem „pracovné podmienky“ uvedený v doložke 4 bode 1 rámcovej dohody o práci na dobu určitú 41
Framework agreement on xed-term work, concluded on 18 March 1999, which is set out in the Annex to Council Directive 1999/70/EC of 28 June 1999 concerning the framework agreement on xed-term work concluded by ETUC, UNICE and CEEP (OJ 1999 L 175, p. 43).
Smernica Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (Ú. v. ES L 303, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79).
Council Directive 1999/70/EC of 28 June 1999 concerning the framework agreement on xed-term work concluded by ETUC, UNICE and CEEP (OJ 1999 L 175, p. 43).
Rámcová dohoda o práci na dobu určitú, uzavretá 18. marca 1999, ktorá je uvedená v prílohe smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP (Ú. v. ES L 175, s. 43; Mim. vyd. 05/003, s. 368).
Council Directive 2001/23/EC of 12 March 2001 on the approximation of the laws of the Member States relating to the safeguarding of employees’ rights in the event of transfers of undertakings, businesses or parts of undertakings or businesses (OJ 2001 L 82, p. 16).
Smernica Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP (Ú. v. ES L 175, s. 43; Mim. vyd. 05/003, s. 368).
Court of Justice ruling.
Rozsudok Robins a i. (rozsudok z 25. januára 2007, C-278/05, Zb. s.
Having regard to the considerable latitude enjoyed by the Member States in this sphere, it was held, in respect of Article 8 of Directive 80/987 (44), that where the employer is insolvent and the assets of the supplementary company or inter-company pension schemes are insucient, accrued pension rights need not necessarily be funded by the Member States themselves or be funded in full.
Vzhľadom na širokú mieru voľnej úvahy priznanú členským štátom v tejto oblasti bolo v súvislosti s článkom 8 smernice 80/987/EHS44 rozhodnuté, že v prípade, ak sa zamestnávateľ stane platobne neschopným a prostriedky z doplnkových podnikových alebo medzipodnikových dôchodkových systémov nebudú postačovať na pokrytie týchto dávok, uspokojenie nadobudnutých nárokov na vyplácanie dávok v starobe nemusí byť nevyhnutne zabezpečené samotnými členskými štátmi a ani nemusí byť zabezpečené v celom rozsahu.
Nor did the Court fail to remark that, when such a provision of Community law has not been properly transposed into domestic law, the liability of the Member State concerned is contingent on a finding of manifest and grave disregard by that State for the limits set on its discretion.
Súdny dvor rovnako nezabudol poznamenať, že v prípade nesprávneho prebratia takého ustanovenia Spoločenstva do vnútroštátneho právneho poriadku je zodpovednosť dotknutého členského štátu podmienená zistením zjavného a závažného prekročenia stanovených hraníc jeho voľnej úvahy.
In Case C-342/05 Commission v Finland (judgment of 14 June 2007) the Court had to consider whether, as the Commission maintained, by authorising wolf hunting the Republic of Finland had failed to full its obligations under Directive 92/43/ (45).
Vo veci Komisia/Fínsko (rozsudok zo 14. júna 2007, C-342/05) Súdny dvor musel skúmať, či, ako tvrdila Komisia, Fínska republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo
By virtue of Article 12(1) and of Annex IV(a) to that directive, wolves are one of the animal species in need of strict protection.
Smernica Rady 2001/23/ES z 12. marca 2001 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa zachovania práv zamestnancov pri prevodoch podnikov, závodov alebo častí podnikov alebo závodov (Ú. v. ES L 82, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 98).
Council Directive 80/987/EEC of 20 October 1980 on the approximation of the laws of the Member States relating to the protection of employees in the event of the insolvency of their employer (OJ 1980 L 82, p. 16).
Smernica Rady 80/987/EHS z 20. októbra 1980 o aproximácii právnych predpisov členských štátov, vzťahujúcich sa na ochranu zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa (Ú. v. ES L 283, s. 23; Mim. vyd. 05/001, s. 217).