natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Finally, the referring court provides no indication as to the circumstances in which the Law of 1958 was adopted, which would support the assumption that the Kingdom of Belgium had delegated to economic operators responsibility for taking a decision on advertising in the dental care sector and that the Law of 1958 simply codified that decision.
Napokon vnútroštátny súd nepredložil žiadne poznatky týkajúce sa okolností, za ktorých bol zákon z roku 1958 prijatý, na základe ktorých by bolo možné sa domnievať, že Belgické kráľovstvo prenieslo zodpovednosť za prijatie rozhodnutí týkajúcich sa reklamy v oblasti zubnej starostlivosti na hospodárske subjekty a zákon z roku 1958 tieto rozhodnutia len kodifikoval.
After establishing that that national measure may affect trade between Member States within the meaning of Article 81 EC, 38it held that the measure in question did not fall within the scope of that provision in conjunction with Article 10 EC.
Potom ako konštatoval, že toto vnútroštátne opatrenie môže ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi v zmysle člán- ku 81 ES 38, rozhodol, že uvedené opatrenie nepatrí do pôsobnosti tohto ustanovenia v spojení s článkom 10 ES.
The Court held that the Member State concerned, on the one hand, could not be said to have delegated to private economic operators responsibility for taking decisions affecting the economic sphere, which would have the effect of depriving the national measure at issue of the character of legislation, or, on the other hand, to have required or encouraged the adoption of agreements, decisions or concerted practices contrary to Article 81 EC or to have reinforced their effects. 39
Súdny dvor sa domnieval, že na jednej strane sa nezdá, že by dotknutý členský štát preniesol zodpovednosť za prijatie rozhodnutí zasahujúcich do oblasti hospodárstva na súkromné subjekty, v dôsledku čoho by bolo jeho vnútroštátne opatrenie zbavené štátneho charakteru alebo na strane druhej, že by nariadil alebo zvýhodnil uzatvorenie dohôd obmedzujúcich súťaž v rozpore s článkom 81 ES alebo že by posilnil účinky takýchto dohôd. 39
Clearly, there is no evidence in this case to show that the Law of 1958 encourages, reinforces or codifies concerted practices or decisions by undertakings.
Treba konštatovať, že v prejednávanej veci neexistuje nijaká okolnosť, ktorá by dokazovala, že zákon z roku 1958 zvýhodňuje, posilňuje alebo kodifikuje kartel alebo dohodu podnikov.
It should be noted, in this regard, that the grounds on which the national court referred the question for a preliminary ruling under consideration to the Court are unrelated to either of the situations for the combined application of Articles 10 EC and 81 EC which have been established by case-law.
V tejto súvislosti treba konštatovať, že dôvody, na základe ktorých položil vnútroštátny súd Súdnemu dvoru prejednávanú prejudiciálnu otázku, sa v žiadnom prípade netýkajú niektorého z prípadov uplatnenia článku 10 ES v spojení s článkom 81 ES stanovených judikatúrou.
It should be recalled that the referring court has questioned whether those articles are applicable in the main proceedings because of the possible effects of the Law of 1958 on competition between the Member States and the fact that Mr Doulamis may be deemed to be an undertaking according to the definition of the term ‘undertaking’ given in case-law.
Pripomínam, že vnútroštátny súd sa v spore vo veci samej zaoberal uplatnením týchto zásad z dôvodu možných účinkov zákona z roku 1958 na hospodársku súťaž medzi členskými štátmi a skutočnosťou, že pána Doulamisa je možné považovať za podnik podľa definície pojmu „podnik“ uvádzanej judikatúrou.
Thus, as the Commission observes, that law, in prohibiting advertising of any kind in the dental care sector, neither requires nor encourages the adoption of agreements, decisions or concerted practices contrary to Article 81 EC.
Tak ako uviedla Komisia, tento zákon tým, že zakazuje akúkoľvek reklamu v oblasti zubnej starostlivosti, neukladá ani nezvýhodňuje uzavretie kartelových dohôd v rozpore s článkom 81 ES.
That is why I am of the opinion that the Law of 1958 does not fall within the scope of Article 81 EC, read in conjunction with Article 10 EC.
Z tohto dôvodu sa domnievam, že zákon z roku 1958 nepatrí do pôsobnosti článku 81 ES v spojení s článkom 10 ES.
I therefore propose that the Court’s answer to the referring court should be that Article 81 EC, Article 3(1)(g) EC and the second paragraph of Article 10 EC, read in conjunction, must be interpreted as
Navrhujem teda Súdnemu dvoru, aby vnútroštátnemu súdu odpovedal, že článok 81 ES v spojení s článkom 3 ods. 1 písm. g) ES a článkom 10 druhým odsekom ES je potrebné vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnemu
DOULAMIS meaning that they do not preclude a national law which prohibits dental care providers, in the context of professional services or a dental surgery, from engaging in advertising of any kind of their services, whether directly or indirectly, to the general public.
DOULAMIS zákonu, ktorý zakazuje poskytovateľom zubnej starostlivosti v rámci slobodného povolania alebo zubnej ordinácie, aby robili priamo alebo nepriamo akúkoľvek reklamu na svoje služby určenú verejnosti.
It is settled caselaw that those provisions cannot be applied to situations which are confined in all respects within a single Member State.
Podľa ustálenej judikatúry sa tieto ustanovenia neuplatňujú na situácie, v ktorých sa všetky prvky nachádzajú na území jedného členského štátu.
42Thus, a national of a Member State cannot rely on Community law if he has not exercised his profession or acquired his training in another State of the European Union. 43
42Štátny príslušník jedného členského štátu sa tak nemôže odvolávať na právo Spoločenstva, pokiaľ nevykonával svoju činnosť alebo nezískal vzdelanie v inom štáte Európskej únie. 43
Whether the Law of 1958 is compatible with the freedom of establishment and the freedom to provide services
O zlučiteľnosti zákona z roku 1958 so slobodou usadiť sa a slobodným poskytovaním služieb
In the light of the information provided by the referring court, there does not appear to be anything to link the dispute in the main proceedings to Community law.
S ohľadom na informácie poskytnuté vnútroštátnym súdom sa nezdá, že by v spore vo veci samej existovala nejaká spojitosť s právom Spoločenstva.
According to that information, Mr Doulamis pursues his activities in Belgium, where he is established, and has been prosecuted in that Member State for having placed advertisements in a national telephone directory.
V podstate podľa týchto informácií pán Doulamis vykonáva svoje činnosti v Belgicku, kde je usadený, a v tomto štáte je stíhaný za to, že vo vnútroštátnom telefónnom zozname uverejnil reklamné oznamy.
Moreover, it is clear from the documents before the Court that he obtained his qualifications as a dental prosthetics technician and in business management in Belgium.
Okrem toho z procesných písomností vyplýva, že svoje diplomy zubného technika a vedúceho podniku získal v Belgicku.
Finally, the referring court does not indicate that Mr Doulamis has moved within the Community in order to exercise his profession.
Konečne vnútroštátny súd neuvádza, či sa pán Doulamis na účely výkonu svojho povolania premiestňoval v rámci Spoločenstva.
Medical and paramedical activities, in particular those which relate to dental care, therefore fall within the scope of the Treaty provisions guaranteeing the freedoms of movement.
Lekárske či zdravotnícke činnosti, najmä také, ktoré sa týkajú zubnej starostlivosti, patria do pôsobnosti ustanovení Zmluvy, ktoré zaručujú slobody voľného pohybu.
That analysis is borne out by the wording of Article 47(3) EC with respect to the freedom of establishment.
Táto analýza sa zdá, pokiaľ ide o slobodu usadiť sa, potvrdená znením článku 47 ods. 3 ES.
It is also consistent with settled caselaw as regards both that fundamental freedom 40and the freedom to provide services. 41
Takisto je v súlade s ustálenou judikatúrou týkajúcou sa tejto základnej slobody 40, ako aj slobodného poskytovania služieb 41.
The only factor which is external to Belgium, on the basis of the information provided to the Court, is Mr Doulamis’s place of birth, in Greece.
Jediná skutková okolnosť, ktorá je podľa údajov poskytnutých Súdnemu dvoru situovaná mimo Belgicko, je miesto narodenia pána Doulamisa, ktoré sa nachádza v Grécku.
However, in the
40 — Pozri najmä rozsudok z 1. februára 2001, Mac Quen a i., C-108/96, Zb. s. I-837, bod 24.
42 — See, in particular, Joined Cases C-29/94 to C-35/94 Aubertin and Others [1995] ECR I-301, paragraph 9; Case C-97/98 Jägerskiöld [1999] ECR I-7319, paragraph 42 and the caselaw cited; and Case C-60/00 Carpenter [2002] ECR I-6279, paragraph 28.
I-7319, bod 42 a citovanú judikatúru, ako aj z 11. júla 2002, Carpenter, C-60/00, Zb. s. I-6279, bod 28.
41 — See, with regard to medical activities, Joined Cases 286/82 and 26/83 Luisi and Carbone [1984] ECR 377, as well as, with regard to dental care and, specifically, orthodontic treatment, Case C-158/96 Kohll [1998] ECR I-1931.
43 — Pozri, pokiaľ ide o terapeuta, rozsudok z 3. októbra 1990, Nino a i., C-54/88, C-91/88 a C-14/89, Zb. s. I-3537, bod 11.
43 — See, with regard to a therapist, Joined Cases C-54/88, C-91/88 and C-14/89 Nino and Others [1990] ECR I-3537, paragraph 11.
41 — Pokiaľ ide o lekárske činnosti, pozri najmä rozsudok z 31. januára 1984, Luisi a Carbone, 286/82 a 26/83, Zb. s.
OPINION OF MR BOT — CASE C-446/05 movement of goods in Guimont, 44 has been applied in the context of the other freedoms of movement.
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — Y. BOT — VEC C-446/05 práva Spoločenstva.
45 absence of information on Mr Doulamis’s nationality, his place of birth alone is not sufficient to establish that he is in the position of a Community national wishing to pursue an activity as a selfemployed person in a Member State other than his State of origin.
Samotné miesto narodenia bez uvedenia štátnej príslušnosti dotknutej osoby však nestačí na preukázanie toho, že sa nachádza v situácii štátneho príslušníka Spoločenstva, ktorý chce vykonávať nezávislú činnosť v inom členskom štáte ako v jeho štáte pôvodu.
It will be for the referring court to verify that point and to examine whether Mr Doulamis is a national of a Member State other than the Kingdom of Belgium.
Vnútroštátnemu súdu prináleží overiť túto skutočnosť a preskúmať, či je pán Doulamis štátnym príslušníkom iného členského štátu ako Belgického kráľovstva.
Moreover, it may be inferred from the grounds of the order for reference that the Tribunal de première instance de Bruxelles is seeking to assess the compatibility of its national legislation not only with Article 81 EC, read in conjunction with Article 3(1)(g) EC and the second paragraph of Article 10 EC, but also with the rules of the common market aimed at establishing a single market, which necessarily includes those relating to the freedoms of movement.
Z dôvodov uvedených v rozhodnutí vnútroštátneho súdu je ďalej možné vyvodiť, že Tribunal de première instance de Bruxelles chce posúdiť súlad vnútroštátnych právnych predpisov nie len s ohľadom na článok 81 ES v spojení s článkom 3 ods. 1 písm. g) ES a článkom 10 druhým odsekom ES, ale tiež s pravidlami spoločného trhu, ktorých cieľom je zavedenie jednotného trhu a ktoré nevyhnutne zahŕňajú aj slobody týkajúce sa voľného pohybu.
If that is not so, the fact that the dispute in the main proceedings may be devoid of any crossborder element should not, however, discharge the Court from its obligation to provide the referring court with the information needed in order to assess the compatibility of the Law of 1958 with Articles 43 EC and 49 EC.
Pokiaľ to neplatí, skutočnosť, že v danom prípade neexistuje v spore vo veci samej cudzí prvok, by však nemala zbaviť Súdny dvor povinnosti poskytnúť vnútroštátnemu súdu skutočnosti potrebné na posúdenie zlučiteľnosti zákona z roku 1958 s článkami 43 ES a 49 ES.
Finally, it should be recalled that, in the procedure laid down by Article 234 EC providing for cooperation between national courts and the Court of Justice, it is for the latter to provide the national court with an answer which will be of use to it and enable it to determine the case before it, 46 and that, in accordance with settled caselaw, the Court
Nakoniec je potrebné pripomenúť, že v rámci konania na základe spolupráce medzi vnútroštátnymi súdmi a Súdnym dvorom zakotveného v článku 234 ES prislúcha Súdnemu dvoru poskytnúť vnútroštátnemu súdu odpoveď potrebnú na rozhodnutie vo veci, ktorá mu bola predložená 46, a že podľa ustálenej judikatúry prináleží Súdnemu dvoru poskytnúť výklad všetkých ustano-
44 — Case C-448/98 [2000] ECR I-10663, paragraph 23.
44 — Rozsudok z 5. decembra 2000, Guimont, C-448/98, Zb. s. I-10663, bod 23.
See, with regard to the freedom of establishment and the freedom to provide services, Case C-451/03 Servizi Ausiliari Dottori Commercialisti [2006] ECR I-2941, paragraph 29, and Cipolla and Others, paragraph 30.
Pozri, pokiaľ ide o slobodu usadiť sa a o slobodné poskytovanie služieb, rozsudky z 30. marca 2006, Servizi Ausiliari Dottori Commercialisti, C-451/03, Zb. s. I-2941, bod 29, a Cipolla a i., už citovaný, bod 30.
46 — See, in particular, Case C-45/06 Campina [2007] ECR I-2089, paragraph 30 and the caselaw cited.
46 — Pozri najmä rozsudok z 8. marca 2007, Campina, C-45/06, Zb. s. I-2089, bod 30 a citovanú judikatúru.
It is clear from the caselaw of the Court that it will interpret the scope of the freedoms of movement guaranteed by the Treaty where the dispute in the main proceedings does not contain any crossborder element, on the ground that that interpretation may be useful to the national court in resolving the dispute which has been brought before it in the main proceedings, in circumstances where the national court is bound by its domestic law to allow a national to enjoy the same rights as those which a national of another Member State would derive from Community law in the same situation. That caselaw, which was established in the context of the free
Z judikatúry Súdneho dvora v podstate vyplýva, že Súdny dvor súhlasí s tým, že poskytne výklad slobôd voľného pohybu zaručených Zmluvou, hoci spor vo veci samej neobsahuje cudzí prvok, keďže tento výklad môže byť pre vnútroštátny súd užitočný na vyriešenie sporu vo veci samej za predpokladu, že mu jeho vnútroštátne právo v takom konaní, akým je konanie vo veci samej, ukladá, aby vnútroštátnemu štátnemu príslušníkovi umožnil požívanie tých istých práv, aké požíva štátny príslušník iného členského štátu v rovnakej situácii na základe
DOULAMIS accordance with the caselaw of the Court, that article not only requires the abolition of discriminatory measures but is also applicable, according to the very broad expression often used by the Court, to ‘all measures which prohibit, impede or render less attractive the exercise of that freedom’.
DOULAMIS diskriminačných opatrení; podľa širokého výkladu často uvádzaného Súdnym dvorom sa uplatňuje na „všetky opatrenia, ktoré zakazujú výkon tejto slobody, bránia mu alebo ho robia menej príťažlivým“ 48.
48 has a duty to provide interpretations of all the provisions of Community law which the national court needs for that purpose, even if those provisions are not expressly indicated in the questions referred to it by that court, provided that the latter has furnished the Court with the factual and legal material necessary to enable such an interpretation to be given. 47
vení práva Spoločenstva, ktoré vnútroštátny súd na tento účel potrebuje, aj keď tieto ustanovenia nie sú výslovne spomenuté v otázkach položených vnútroštátnym súdom, pokiaľ mu tento súd poskytol skutkové a právne okolnosti, ktoré tento výklad umožňujú. 47
The restrictions covered in this way by Article 43 EC include measures which, even though they apply without distinction, affect the conditions for pursuing the activity concerned and have the effect of depriving an economic operator of an effective means of competing with a view to penetrating a market. 49
Medzi obmedzeniami uvedenými v článku 43 ES sú uvedené opatrenia, ktoré, hoci sa uplatňujú bez rozdielu, sa dotýkajú spôsobu výkonu dotknutej činnosti a ktoré zbavujú hospodársky subjekt účinného súťažného prostriedku prístupu na trh. 49
I am therefore of the opinion that the referring court should be given guidance as to the scope of Articles 43 EC and 49 EC which will be of use to it in resolving the dispute in the main proceedings.
Domnievam sa preto, že vnútroštátnemu súdu treba na účely rozhodnutia sporu vo veci samej poskytnúť potrebné informácie týkajúce sa výkladu článkov 43 ES a 49 ES.
Accordingly, I shall set out in turn the reasons why a law of a Member State such as the Law of 1958, in prohibiting dental care providers from engaging in advertising of any kind of their services to the general public, constitutes a restriction within the meaning of those articles.
Postupne teda uvediem, v čom zákon z roku 1958 tým, že poskytovateľom zubnej starostlivosti zakazuje robiť reklamu na svoje činnosti určenú verejnosti predstavuje obmedzenie v zmysle týchto článkov.
I shall then indicate the extent to which such a restriction may be justified.
Potom uvediem, do akej miery môže byť takéto obmedzenie odôvodnené.
That appears to me to be true of the legislation of a Member State which prohibits advertising of any kind in the dental care sector.
Zdá sa mi, že to platí v prípade právnej úpravy členského štátu, ktorá zakazuje akúkoľvek reklamu v oblasti zubnej starostlivosti.
(a) Whether there is a restriction within the meaning of Articles 43 EC and 49 EC
a) Existencia obmedzenia v zmysle článkov 43 ES a 49 ES
The importance of advertising in gaining access to a market has already been highlighted by the Court on a number of occasions in the area of the free movement of goods.
Význam reklamy v súvislosti s prístupom na trh už Súdny dvor v oblasti voľného pohybu tovaru viackrát zdôraznil.
The freedom of establishment provided for in Article 43 EC includes the right to take up an occupation as a selfemployed person in another Member State and to pursue that occupation there on a permanent basis. In
Sloboda usadiť sa zakotvená v článku 43 ES zahŕňa právo prístupu k samostatne zárobkovej činnosti v inom členskom štáte a trvalý výkon tejto činnosti v tomto štáte. Podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora tento článok neukladá len odstránenie
48 — See, in particular, Case C-442/02 CaixaBank France [2004] ECR I-8961, paragraph 11 and the caselaw cited.
48 — Pozri najmä rozsudok z 5. októbra 2004, CaixaBank France, C-442/02, Zb. s. I-8961, bod 11 a citovanú judikatúru.
47 — See, in particular, Case C-152/03 Ritter­Coulais [2006] ECR I-1711, paragraph 29 and the caselaw cited.
47 — Pozri najmä rozsudok z 21. februára 2006, Ritter-Coulais, C-152/03, Zb. s. I-1711, bod 29 a citovanú judikatúru.
49 — See, as regards the French rules prohibiting the remuneration of sight accounts, CaixaBank France, paragraph 12.
49 — Pozri, pokiaľ ide o francúzsku právnu úpravu zakazujúcu úročenie bežných vkladových účtov, rozsudok CaixaBank France, už citovaný, bod 12.
OPINION OF MR BOT — CASE C-446/05 on the public highway is liable to impede access to the market by products from other Member States more than it impedes access by domestic products, with which consumers are instantly more familiar. 53
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — Y. BOT — VEC C-446/05
Thus, in De Agostini and TV­Shop, 50 the Court held that it cannot be excluded that an outright ban, applying in one Member State, of a type of promotion for a product which is lawfully sold there might have a greater impact on products from other Member States.
53 že nemožno vylúčiť, že úplný zákaz určitej formy propagácie výrobku legálne uvádzaného na trh v jednom členskom štáte má väčší dosah na výrobky pochádzajúce z iných členských štátov.
In Gourmet International Products, 51the Court gave a ruling on legislation prohib-
V rozsudku z 8. marca 2001, Gourmet International Products 51, sa Súdny dvor
In Douwe Egberts, 54the Court reached the same conclusion as in Gourmet Interna­tional Products in relation to national legislation prohibiting references in the advertising of foodstuffs to slimming and to medical recommendations, attestations, declarations or statements of approval.
V rozsudku z 15. júla 2004, Douwe Egberts 54, dospel Súdny dvor k rovna- kému záveru ako v už citovanom rozsudku Gourmet International Products týkajúcom sa vnútroštátneho zákona zakazujúceho používať v prípade reklamy na potraviny odkazy na chudnutie, ako aj na lekárske odporúčania, osvedčenia, vyhlásenia, správy alebo tiež súhlasy.
iting, with a few insignificant exceptions, the directing of any advertising messages for alcoholic beverages at consumers.
vyjadril k právnym predpisom, ktoré zakazovali, až na niekoľko zanedbateľných výnimiek, distribuovať spotrebiteľom akúkoľvek reklamu na alkoholické nápoje.
It held that such a prohibition on advertising must be regarded as affecting the marketing of products from other Member States more heavily than the marketing of domestic products and as therefore constituting an obstacle to trade between Member States caught by Article 28 EC. 52
Domnieval sa, že takýto zákaz reklamy treba považovať za zákaz, ktorý sa závažnejšie dotýka obchodovania s výrobkami pochádzajúcimi z iných členských štátov, než obchodovania s domácimi výrobkami a že z tohto dôvodu predstavuje prekážku obchodu medzi členskými štátmi, na ktorú sa vzťahuje článok 28 ES. 52
The Court based that analysis on the fact that, in the case of products such as alcoholic beverages, the consumption of which is linked to traditional social practices and to local habits and customs, a prohibition of all advertising directed at consumers in the form of advertisements in the press, on the radio and on television, the direct mailing of unsolicited material or the placing of posters
Súdny dvor založil túto analýzu na úvahe, že pokiaľ ide o výrobky, akými sú alkoholické nápoje, ktorých spotreba sa viaže na tradície určitej spoločnosti a na miestne obyčaje a zvyklosti, je zákaz akejkoľvek reklamy určenej spotrebiteľom prostredníctvom inzerátov v tlači, rádia alebo televízie, priameho
It appears to me that the grounds on which the Court reached such a conclusion when interpreting Article 28 EC with respect to a ban on the advertising of goods can be applied to the interpretation of Article 43 EC in connection with the legislation of a Member State which prohibits dental care providers from engaging in advertising of any kind of their services.
Dôvody, na základe ktorých dospel Súdny dvor v rámci výkladu článku 28 ES k takémuto záveru v súvislosti so zákazom reklamy na tovary, sa mi zdajú použiteľné pri výklade článku 43 ES, pokiaľ ide o zákon členského štátu, ktorý zakazuje poskytovateľom zubnej starostlivosti robiť akúkoľvek reklamu na ich služby.
50 — Joined Cases C-34/95 to C-36/95 [1997] ECR I-3843, paragraph 42.
50 — Rozsudok z 9. júla 1997, De Agostini a TV Shop, C-34/95 až C-36/95, Zb. s. I-3843, bod 42.
51 — Case C-405/98 [2001] ECR I-1795.52 — Paragraph 25.
51 — Rozsudok z 8. marca 2001, Gourmet International Products, C-405/98, Zb. s. I-1795.
53 — Paragraph 21.54 — Case C-239/02 [2004] ECR I-7007, paragraph 53.
54 — Rozsudok z 15. júla 2004, Douwe Egberts, C-239/02, Zb. s. I-7007, bod 53.
DOULAMIS met with significant obstacles and in which the need for mutual recognition has led to extremely wide-ranging harmonisation by the Community legislature.
DOULAMIS prekážky a kde si vzájomné uznávanie vyžiadalo širokú harmonizáciu zo strany zákonodarcu Spoločenstva.
In my opinion, the relationship between a patient and a treatment provider is stronger than the relationship with a product, which results merely from consumer habits.
V podstate vzťah, ktorý spája pacienta s poskytovateľom starostlivosti, podľa môjho názoru prekračuje, pokiaľ ide o jeho intenzitu, väzbu na výrobok, ktorá jednoducho vyplýva zo spotrebných zvyklostí.