natgillin/translations-raw huggingface dataset:
[120] Article 22(8) further provides that, in accordance with Article 21(6), the DSB is to continue to keep the implementation of adopted recommendations or rulings under surveillance.
[120] Toto isté ustanovenie ešte ustanovuje, že v súlade s článkom 21 ods. 6 bude OUS naďalej dohliadať na vykonávanie prijatých odporúčaní alebo rozhodnutí.
[121] In the event of disagreement as to the compatibility with a WTO agreement of measures taken to comply with the DSB’s recommendations and rulings, Article 21(5) of the DSU provides that the dispute is to be decided “through recourse to these dispute settlement procedures”, which include pursuit by the parties of a negotiated solution.
[121] V prípade nezhody v otázke zlučiteľnosti opatrení prijatých na dosiahnutie súladu s odporúčaniami a rozhodnutiami OUS článok 21 ods. 5 DUS ustanovuje, že spor sa bude riadiť ‚podľa týchto pravidiel o urovnávaní sporov‘, čo zahŕňa hľadanie dohodnutého riešenia stranami.
[122] Neither the expiry of the period set by the DSB for the Community to bring its banana import regime into conformity with the DSB’s decision of 25 September 1997 nor the decision of 9 April 1999, by which the DSB arbitrators expressly found that the new mechanism for banana imports established by Regulations No 1637/98 and No 2362/98 was incompatible with WTO rules, resulted in exhaustion of the methods for settling disputes made available by the DSU.
[122] Ani uplynutím lehoty stanovenej OUS pre Spoločenstvo na zosúladenie jeho režimu dovozu banánov s rozhodnutím OUS z 25. septembra 1997, ani rozhodnutím z 9. apríla 1999, ktorým rozhodcovia OUS výslovne konštatovali nezlučiteľnosť novej úpravy dovozu banánov vytvorenej nariadeniami č. 1637/98 a č. 2362/98 sa nevyčerpali spôsoby riešenia sporov ponúkané DUS.
[123] To that extent, review by the Community courts of the legality of the conduct of the defendant institutions by reference to WTO rules could have the effect of weakening the position of the Community negotiators in the search for a mutually acceptable solution to the dispute that is consistent with WTO rules.
[123] V tomto rozsahu by mohlo preskúmanie legálnosti konania žalovaných inštitúcií súdom Spoločenstva s ohľadom na pravidlá WTO oslabiť postavenie vyjednávačov Spoločenstva pri hľadaní vzájomne prijateľného riešenia sporu, ktoré by bolo v súlade s pravidlami WTO.
[124] In those circumstances, to require courts to refrain from applying the rules of internal law which are incompatible with the WTO agreements would have the consequence of depriving the legislative or executive organs of the contracting parties of the possibility afforded in particular by Article 22 of the DSU of entering into a negotiated arrangement even on a temporary basis (Portugal v Council, cited … above, paragraph 40).
[124] Ak by sa za týchto okolností súdnym orgánom uložila povinnosť vylúčiť použitie interných právnych noriem, ktoré boli nezlučiteľné s dohodami WTO, zbavilo by to zákonodarné a výkonné orgány zmluvných strán možnosti ponúknutej predovšetkým článkom 22 DUS dosiahnuť aspoň dočasne dohodnuté riešenie (rozsudok Portugalsko/Rada, [už citovaný], bod 40).
[125] The applicants are therefore wrong in inferring from Articles 21 and 22 of the DSU an obligation on the WTO member to comply, within a specified period, with the recommendations and rulings of the WTO bodies and in contending that DSB rulings are enforceable unless the contracting parties unanimously oppose this.
[125] Je teda nesprávne, ak žalobcovia z článkov 21 a 22 DUS vyvodzujú povinnosť zaťažujúcu člena WTO dosiahnuť v stanovenej lehote súlad s odporúčaniami a rozhodnutiami orgánov WTO a keď tvrdia, že rozhodnutia OUS sú vykonateľné, pokiaľ ich jednohlasne nenapadnú zmluvné strany.
[126] Moreover, in again amending, by Regulation No 216/2001, the banana import regime, the Council sought to reconcile various divergent objectives.
[126] Rada navyše opätovnou zmenou režimu dovozu banánov prostredníctvom svojho nariadenia č. 216/2001 sledovala uskutočnenie dohody o rôznych rozporných otázkach.
The preamble to Regulation No 216/2001 thus states, in the first recital, that there were numerous close contacts in order, in particular, “to take account of the conclusions of the [panel]” and, in the second recital, that the new import system envisaged provides the best guarantees both “of achieving the objectives of the [COM for bananas] as regards Community production and consumer demand” and “of complying with the rules on international trade”.
Preambula nariadenia č. 216/2001 tak vo svojom odôvodnení č. 1 uvádza, že existovali mnohé úzke kontakty predovšetkým s cieľom ‚zobrať do úvahy závery poroty‘, a vo svojom odôvodnení č. 2, že ustanovenie nového dovozného režimu poskytuje najlepšie záruky tak pre ‚dosiahnutie cieľov spoločnej organizácie trhu s banánmi, pokiaľ ide o výrobu v Spoločenstve a dopyt zo strany spotrebiteľov‘, ako aj pre ‚dodržanie pravidiel medzinárodného obchodu‘.
[127] It was, ultimately, in return for the Community’s undertaking to establish a tariff-only regime for imports of bananas before 1 January 2006 that the United States of America agreed, as set out in the memorandum
[127] Spojené štáty americké sa nakoniec v dôsledku záväzku Spoločenstva vytvoriť výlučne tarifný režim pre dovoz banánov pred 1. januárom
2008 — JOINED CASES C-120/06 P AND C-121/06 P of understanding concluded on 11 April 2001, to suspend provisionally the imposition of the increased customs duty.
2008 — SPOJENÉ VECI C-120/06 P A C-121/06 P
[128] Such an outcome could have been jeopardised by intervention of the Community courts in reviewing the legality by reference to WTO rules of the conduct of the defendant institutions in the present case with a view to awarding compensation for the loss sustained by the applicants.
[128] Takýto výsledok však mohol byť ohrozený, ak by súd Spoločenstva na účely náhrady škody spôsobenej žalobcom vykonával preskúmanie legálnosti konania v tomto prípade žalovaných inštitúcií vo vzťahu k pravidlám WTO.
[129] The Court notes in this regard that, as the United States of America has expressly stated, the memorandum of understanding of 11 April 2001 does not in itself constitute a mutually agreed solution for the purposes of Article 3(6) of the DSU and that the question of implementation by the Community of the DSB’s recommendations and rulings was still included on 12 July 2001, that is to say after the present action had been brought, on the agenda of the meeting of the DSB.
[129] V tejto súvislosti je potrebné uviesť, že ako výslovne zdôraznili Spojené štáty americké, memorandum o porozumení z 11. apríla 2001 samo osebe nepredstavuje riešenie dosiahnuté spoločnou dohodou v zmysle článku 3 ods. 6 DUS, a že otázka uskutočnenia odporúčaní a rozhodnutí OUS Spoločenstvom zostala 12. júla 2001, teda po dni podania prejednávanej žaloby, na programe zasadnutia OUS.
[130] It follows that the defendant institutions did not intend, by amending the Community regime at issue governing the import of bananas, to implement specific obligations arising from the WTO rules and in the light of which the DSB had found that regime to be incompatible with those rules.’
[130] Z toho vyplýva, že inštitúcie Spoločenstva nezamýšľali zmenou sporného režimu Spoločenstva pre dovoz banánov vykonať konkrétne záväzky vyplývajúce z pravidiel WTO, s ohľadom na ktoré OUS konštatoval nezlučiteľnosť tohto režimu.“
The Court also ruled out any application of the exception derived from express reference to specific provisions of the WTO agreements, after having in particular found in paragraph 142 of the FIAMM judgment and paragraph 135 of the Fedon judgment that ‘the preambles to the various regulations amending the banana import regime do not show that the Community legislature referred to specific provisions of the WTO agreements when it purported to bring the regime into conformity with those agreements’.
Súd prvého stupňa taktiež úplne vylúčil uplatnenie výnimky založenej na výslovnom odkaze na konkrétne ustanovenia dohôd WTO, po tom, ako predovšetkým konštatoval v bodoch 142 rozsudku FIAMM a 135 rozsudku Fedon, že „z preambuly rôznych nariadení, ktorými sa mení a dopĺňa režim dovozu banánov… nevyplýva, že zákonodarca Spoločenstva odkazoval na konkrétne ustanovenia dohôd WTO, keď zamýšľal zosúladiť tento režim s týmito dohodami“.
The Court thus concluded, in paragraphs 144 and 145 of the FIAMM judgment and paragraphs 137 and 138 of the Fedon judgment, that, ‘notwithstanding a finding of
Súd prvého stupňa teda v bodoch 144 a 145 rozsudku FIAMM, ako aj v bodoch 137 a 138 rozsudku Fedon rozhodol, že „bez ohľadu na zásah v podobe konštatovania
FIAMM AND OTHERS v COUNCIL AND COMMISSION incompatibility made by the DSB, the WTO rules do not in the present case, whether because of particular obligations which the Community intended to implement or because of an express reference to specific provisions, amount to rules of law by reference to which the legality of the institutions’ conduct may be assessed’ and that ‘the applicants are not entitled to argue, for the purposes of their claim for compensation, that the conduct of which the Council and the Commission are accused is contrary to WTO rules’.
FIAMM A I./RADA A KOMISIA nezlučiteľnosti pochádzajúci od OUS nie sú pravidlá WTO v prejednávanej veci normami, s ohľadom na ktoré sa môže preskúmať legálnosť konania inštitúcií, a to ani z dôvodu osobitných záväzkov, ktorých uskutočnenie Spoločenstvo údajne malo v úmysle, ani z dôvodu výslovného odkazu na konkrétne ustanovenia“ a že „žalobcovia nemôžu na účely svojho návrhu na náhradu škody s úspechom tvrdiť, že konanie vytýkané Rade a Komisii je v rozpore s pravidlami WTO“.
After observing in paragraph 146 of the FIAMM judgment and paragraph 139 of the Fedon judgment that ‘the complaints advanced by the applicants based on breach of the principles of the protection of legitimate expectations and of legal certainty, on infringement of the right to property and to pursuit of an economic activity and, finally, on failure to observe the principle of proper administration all rest on the premiss that the conduct of which the defendant institutions are accused is contrary to WTO rules’, the Court deduced, in paragraphs 147 and 140 of those judgments, that, ‘inasmuch as those rules are not among the rules by reference to which the Community courts review the legality of the Community institutions’ conduct, these complaints [would] therefore be rejected’.
Tým, že Súd prvého stupňa v bode 146 rozsudku FIAMM a v bode 139 rozsudku Fedon uviedol, že „výhrady vyvodené žalobcami z porušenia zásad ochrany legitímnej dôvery a právnej istoty, práva vlastniť majetok a práva na slobodný výkon podnikateľskej činnosti, a nakoniec z nedodržania zásady riadnej správy vecí verejných sú založené na predpoklade rozporu konania vytýkaného žalovaným inštitúciám s pravidlami WTO“, pričom z toho v bodoch 147 a 140 uvedených rozsudkov vyvodil, že „keďže tieto normy nepatria medzi tie normy, s ohľadom na ktoré súd Spoločenstva skúma legálnosť konania inštitúcií Spoločenstva, tieto výhrady je v dôsledku toho nutné taktiež odmietnuť“.
In the light of the foregoing, the Court found, in paragraph 149 of the FIAMM judgment and paragraph 142 of the Fedon judgment, that, ‘since it [had] not been proved that the conduct of which the defendant institutions [were] accused was unlawful, one of the three cumulative conditions of noncontractual liability of the Community for unlawful conduct [was] not met’.
Vzhľadom na uvedené Súd prvého stupňa v bode 149 rozsudku FIAMM a v bode 142 rozsudku Fedon konštatoval, že „keďže nie je možné preukázať protiprávnosť konania vytýkaného žalovaným inštitúciám, jedna z troch kumulatívnych podmienok vzniku mimozmluvnej zodpovednosti Spoločenstva z dôvodu protiprávneho konania jeho inštitúcií nie je splnená“.
Consequently, it dismissed the applicants’ first head of claim.
V dôsledku toho zamietol prvý žalobný návrh žalobcov.
As regards the head of claim founded on a regime providing for noncontractual Community liability even in the absence of unlawful conduct of the institutions, the Court first of all affirmed the existence of such a regime in paragraphs 157 to 160 of the FIAMM judgment and paragraphs 150 to 153 of the Fedon judgment, stating as follows:
Čo sa týka žalobného návrhu založeného na režime mimozmluvnej zodpovednosti Spoločenstva, aj v prípade, že nedošlo k protiprávnemu konaniu inštitúcií, Súd prvého stupňa najskôr potvrdil existenciu takého režimu v bodoch 157 až 160 rozsudku FIAMM a v bodoch 150 až 153 rozsudku Fedon. V tejto súvislosti uviedol:
[150] Where, as in the present case, it has not been established that conduct attributed to the Community institutions is unlawful, that does not mean that undertakings which, as a category of economic operators, are required to bear a disproportionate part of the burden resulting from a restriction of access to export markets can in no circumstances obtain compensation by virtue of the Community’s noncontractual liability (see, to this effect, Case 81/86 De Boer Buizen v Council and Commission [1987] ECR 3677, paragraph 17).
[150] Pokiaľ protiprávnosť konania inštitúcie Spoločenstva nie je preukázaná, ako je to aj v prejednávanej veci, nevyplýva z toho, že podniky, ktoré musia ako kategória podnikateľských subjektov znášať neprimeranú časť nákladov vyplývajúcich z obmedzenia prístupu na vývozné trhy, nemôžu v žiadnom prípade získať náhradu škody na základe mimozmluvnej zodpovednosti Spoločenstva (pozri v tomto zmysle rozsudok Súdneho dvora z 29. septembra 1987, De Boer Buizen/Rada a Komisia, 81/86, Zb. s. 3677, bod 17).
[151] The second paragraph of Article 288 EC bases the obligation which it imposes on the Community to make good any damage caused by its institutions on the “general principles common to the laws of the Member States” and therefore does not restrict the ambit of those principles solely to the rules governing noncontractual Community liability for unlawful conduct of those institutions.
[151] Článok 288 druhý odsek ES totiž ustanovuje povinnosť, ktorá ukladá Spoločenstvu nahradiť škody spôsobené jeho inštitúciami v súlade so ‚zásadami spoločnými pre právne poriadky členských štátov‘, bez toho, aby tým obmedzoval dosah týchto zásad len na režim mimozmluvnej zodpovednosti Spoločenstva za protiprávne konanie uvedených inštitúcií.
[152] National laws on noncontractual liability allow individuals, albeit to varying degrees, in specific fields and in accordance with differing rules, to obtain compensation in legal proceedings for certain kinds of damage, even in the absence of unlawful action by the perpetrator of the damage.
[152] Vnútroštátne právne úpravy mimozmluvnej zodpovednosti umožňujú jednotlivcom, aj keď na rôznej úrovni, v špecifických oblastiach a podľa rôznych podmienok, dosiahnuť na súde náhradu určitých škôd aj v prípade, že nedošlo k protiprávnemu konaniu pôvodcu škody.
[153] When damage is caused by conduct of the Community institution not shown to be unlawful, the Community can incur noncontractual liability if the conditions as to sustaining actual damage, to the causal link between that damage and the conduct of the Community institution and to the unusual and special nature of the damage in question are all met (Case C-237/98 P Dorsch Consult v Council and Commission [[2000] ECR I-4549], paragraph 19).’
[153] V prípade, že je škoda spôsobená konaním inštitúcií Spoločenstva, ktorého protiprávnosť sa nepreukázala, mimozmluvná zodpovednosť Spoločenstva môže vzniknúť, pokiaľ sú súčasne splnené podmienky týkajúce sa existencie škody, príčinnej súvislosti medzi škodou a konaním inštitúcií Spoločenstva, ako aj neobvyklej a osobitej povahy predmetnej škody (pozri rozsudok z 15. júna 2000, Dorsch Consult/Rada a Komisia, [C-237/98 P, Zb. s. I-4549], bod 19).“
The Court then concluded that the applicants had sustained actual and certain damage.
Súd prvého stupňa následne rozhodol o existencii skutočnej a určitej škody podľa návrhov žalobcov.
It further held that a direct causal link existed between the conduct of the Community institutions with regard to the importing of bananas into the Community and the damage thereby sustained by the applicants.
Okrem toho rozhodol o existencii priamej príčinnej súvislosti medzi na jednej strane konaním žalovaných inštitúcií v oblasti dovozu banánov do Spoločenstva a na druhej strane škodou, ktorá žalobcom takto vznikla.
Finally, the Court held that the damage incurred by FIAMM and Fedon was not unusual in nature, and therefore rejected their claims in so far as they were founded on the regime providing for liability of the Community in the absence of unlawful conduct of its institutions.
Napokon sa Súd prvého stupňa domnieval, že škoda, ktorú FIAMM a Fedon utrpeli, nebola neobvyklej povahy, v dôsledku čoho zamietol ich žaloby z dôvodu, že sa zakladali na režime zodpovednosti Spoločenstva v prípade neexistencie protiprávneho konania jeho orgánov.
In reaching this conclusion, the Court held in particular, in paragraphs 205 and 207 of the FIAMM judgment and paragraphs 194 and 196 of the Fedon judgment:
K takému záveru Súd prvého stupňa dospel predovšetkým po tom, ako v bodoch 205 a 207 rozsudku FIAMM, ako aj v bodoch 194 a 196 rozsudku Fedon uviedol:
[194] … the possibility, which has come about in the present case, of tariff concessions being suspended as provided for by the WTO agreements is among the vicissitudes inherent in the current system of international trade.
[194] Je… potrebné konštatovať, že možnosť pozastavenia tarifných koncesií, čo je opatrenie upravené dohodami WTO a eventualita, ktorá sa objavuje v prejednávanej veci, je jednou z [neistôt] vlastných súčasnému systému medzinárodného obchodu.
Accordingly, the risk of this vicissitude has to be borne by every operator who decides to sell his products on the market of one of the WTO members.
Túto [neistotu] teda povinne znáša každý podnikateľ, ktorý sa rozhodne uviesť svoje výrobky na trh niektorého z členov WTO.
[196] In addition, it is clear from Article 22(3)(b) and (c) of the DSU, an international instrument which was publicised appropriately so as to ensure that Community operators were aware of it, that the complaining member of the WTO may seek to suspend concessions or other obligations in sectors other than that in which the panel or Appellate Body has found a violation by the member concerned, whether under the same agreement or another WTO agreement.’
[196] Z článku 22 ods. 3 písm. b) a c) DUS, medzinárodného nástroja, ktorý je uverejňovaný spôsobom zaručujúcim, že ho poznajú podnikateľské subjekty Spoločenstva, navyše vyplýva, že sťažujúci sa člen WTO sa môže usilovať o pozastavenie koncesií alebo iných záväzkov v iných sektoroch, než v ktorých porota alebo odvolací orgán konštatoval porušenie dotknutým členom, či už podľa tej istej dohody alebo podľa inej dohody WTO.“
The forms of order sought and the course of the proceedings before the Court of Justice
Návrhy účastníkov konania a konanie pred Súdnym dvorom
FIAMM, in Case C-120/06 P, and Fedon, in Case C-121/06 P, claim respectively that the FIAMM judgment and the Fedon judgment should be set aside.
FIAMM vo veci C-120/06 P a Fedon vo veci C-121/06 P navrhujú zrušenie rozsudku FIAMM, resp. rozsudku Fedon.
They each put forward two pleas in law in support of their appeal.
Jeden aj druhý uvádzajú dva odvolacie dôvody na podporu svojich odvolaní.
By their first plea, they submit that the judgments under appeal lack reasoning and are unfounded so far as concerns one of the main arguments — regarding direct effect of decisions of the DSB — underlying their respective applications for damages by reason of unlawful conduct of the Community.
Prvým odvolacím dôvodom tvrdia, že napadnuté rozsudky nie sú odôvodnené, ani dôvodné vo vzťahu k jednému z hlavných tvrdení uvádzaných v ich žalobách o zodpovednosti z dôvodu protiprávneho konania Spoločenstva, čo je tvrdenie založené na priamom účinku rozhodnutí OUS.
By their second plea, FIAMM and Fedon submit that, in concluding that the damage incurred by them was not unusual in nature and accordingly rejecting their claim for compensation founded on a liability regime applicable in the absence of unlawful conduct of the Community institutions, the Court of First Instance gave reasons that were insufficiently explained, illogical and at variance with the relevant settled case-law.
Svojím druhým odvolacím dôvodom FIAMM a Fedon tvrdia, že rozhodnutím o neexistencii neobvyklej povahy škody, ktorá im vznikla, a z tohto dôvodu zamietnutím ich žaloby o náhradu škody založenej na režime zodpovednosti uplatniteľnej v prípade, že nedošlo k protiprávnemu konaniu orgánov Spoločenstva, Súd prvého stupňa dostatočne neodôvodnil svoje úvahy, ktoré sú nelogické a v rozpore s ustálenou judikatúrou v danej oblasti.
They each further claim that the Court should:
Okrem toho obaja navrhujú, aby Súdny dvor:
— give a substantive ruling confirming their entitlement to compensation arising out of the defendants’ liability for an unlawful act or for a lawful act;
— rozhodol vo veci samej tak, že sa im prizná právo na náhradu škody vyplývajúce zo zodpovednosti žalovaných za protiprávne konanie alebo zákonné konanie,
— in any event, order the defendants to pay the costs both of the appeal proceedings and of the proceedings at first instance.
— v každom prípade zaviazal žalované na náhradu trov odvolacieho konania a trov konania na prvom stupni.
In the alternative, FIAMM and Fedon request the Court to grant them fair compensation on account of the unreasonable duration of the proceedings before the Court of First Instance and to grant such further relief as fairness might require.
Subsidiárne FIAMM a Fedon navrhujú, aby im Súdny dvor priznal spravodlivé odškodnenie z dôvodu neprimeranej dĺžky konania pred Súdom prvého stupňa a prijal ďalšie opatrenia potrebné na zabezpečenie spravodlivosti.
— replace certain of the Court of First Instance’s grounds or partially set aside the judgments under appeal, declaring that noncontractual liability of the Community in the absence of an unlawful act is inapplicable in respect of a failure to take legislative action or, in the alternative, declaring that the factors required for such liability are not present;
— nahradil niektoré body odôvodnenia Súdu prvého stupňa alebo čiastočne zrušil napadnuté rozsudky vyhlásením mimozmluvnej zodpovednosti Spoločenstva za neuplatniteľnú v prípade neexistencie protiprávneho konania z dôvodu nevykonania normotvornej činnosti, alebo subsidiárne rozhodnutím, že základné prvky pre vznik takejto zodpovednosti neexistujú,
— dismiss the appeals as unfounded;
— zamietol odvolania ako nedôvodné,
— dismiss the appeals, altering, in so far as is necessary, the grounds of the judgments under appeal;
— zamietol odvolania a v rozsahu, v akom to považuje za potrebné, zmenil odôvodnenia napadnutých rozsudkov,
— in the alternative, dismiss the claims put forward at first instance seeking compensation for damage;
— subsidiárne zamietol návrhy na náhradu škody, predložené na prvom stupni,
— in the further alternative, refer the cases back to the Court of First Instance in order for the proceedings to be resumed and the damage for which compensation may be awarded to be quantified, in accordance with Article 61 of the Statute of the Court of Justice;
— subsidiárne v druhom rade vrátil vec Súdu prvého stupňa na ďalšie konanie podľa článku 61 Štatútu Súdneho dvora a na vyčíslenie nahraditeľnej ujmy,
Both in Case C-120/06 P, in which it lodged a response in its capacity as a party to the proceedings before the Court of First Instance, and in Case C-121/06 P, in which it has the status of intervener before the Court of Justice, the Kingdom of Spain contends that the Court should:
Španielske kráľovstvo tak vo veci C-120/06 P, v ktorej predložilo svoje vyjadrenie ako účastník konania pred Súdom prvého stupňa, ako aj vo veci C-121/06 P, v ktorej je vedľajším účastníkom konania pred Súdnym dvorom, navrhuje, aby Súdny dvor:
— dismiss the appeal in so far as it relates to liability for an unlawful act of the defendant institutions;
— zamietol odvolanie v rozsahu, v akom sa týka zodpovednosti žalovaných inštitúcií za protiprávne konanie,