natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The purpose of the obligation to state reasons is not to explain the way in which the institution’s position has evolved during the administrative procedure and is not therefore intended to justify any differences between the outcome reached in the final act in relation to a provisional position set out in the documents sent to interested parties during that procedure in order to enable them to submit their observations (see, to that effect, Case T-464/04 Impala v Commission [2006] ECR II-2289, paragraph 285).
Účelom povinnosti odôvodnenia nie je vysvetliť vývoj stanoviska inštitúcie v priebehu správneho konania a táto povinnosť teda nie je určená na odôvodnenie odklonov riešenia prijatého v konečnom akte od predbežného stanoviska vyjadreného v dokumentoch doručených zúčastneným subjektom v priebehu tohto konania s cieľom umožniť im oznámiť svoje pripomienky (pozri v tomto zmysle rozsudok Súdu prvého stupňa z 13. júla 2006, Impala/Komisia, T-464/04, Zb. s. II-2289, bod 285).
It should also be pointed out that the final disclosure document does not constitute an act adversely affecting a person concerned or conferring rights.
Okrem toho treba uviesť, že konečná informácia nepredstavuje akt spôsobujúci ujmu alebo priznávajúci práva.
As is clear from Article 20 of the basic regulation, the purpose of that document is disclosure, during the administrative procedure, of the essential facts and considerations on the basis of which the Commission intends to recommend the imposition of definitive measures, in order to inform all interested parties of the proposed guidelines and to obtain observations from them in that regard.
Ako vyplýva z článku 20 základného nariadenia, účelom tohto dokumentu je v priebehu správneho konania vyjadriť podstatné skutočnosti a dôvody, na základe ktorých Komisia plánuje odporučiť zavedenie konečných opatrení, na účely informovania všetkých zúčastnených subjektov o plánovanom smerovaní a zozbierania ich pripomienok v tejto súvislosti.
As it is open to amendment in the light of the
Ako uvádzajú Rada a Komisia, stanovisko Komisie je vzhľadom na to, že môže byť zmenené v závislosti od prijatých
2008 — CASE T-206/07 observations received, the position set out by the Commission is, as the Council and the Commission contend, necessarily provisional, as is clear from the last sentence of Article 20(4) of the basic regulation.
2008 — VEC T-206/07 pripomienok, nutne predbežné, v súlade s tým, čo uvádza posledná veta článku 20 ods. 4 základného nariadenia.
Therefore, the fact that the statement of reasons of the contested regulation does not explain in what way the findings contained in the final general disclosure document of 20 February 2007 are unfounded and the fact, assuming it is established, that the Commission has provided no explanation in that regard, are not in themselves sufficient to render the contested regulation unlawful.
Preto okolnosť, že odôvodnenie napadnutého nariadenia nevysvetľuje, v čom sú závery obsiahnuté v konečnom všeobecnom informačnom dokumente z 20. februára 2007 neopodstatnené, a skutočnosť — za predpokladu, že by sa preukázala —, že Komisia nepodala v tejto súvislosti vysvetlenie, nemôžu samy osebe spôsobiť nezákonnosť napadnutého nariadenia.
In the light of the foregoing, the first plea must be rejected.
Vzhľadom na predchádzajúce je potrebné zamietnuť prvý žalobný dôvod.
Second plea: infringement of the rights of the defence and of Article 20(5) of the basic regulation
O druhom žalobnom dôvode vychádzajúcom z porušenia práva na obranu a člán ­ku 20 ods. 5 základného nariadenia
The applicant states that it is clear from Article 20(4) and (5) of the basic regulation that the Commission must make final disclosure to interested parties of the essential facts and considerations on the basis of which it is intended to recommend the imposition of definitive measures not less than 10 days before submission to the Council of the proposal for definitive measures, in order to enable the parties to submit observations within that minimum period and the Commission to take them into consideration.
Žalobca uvádza, že z článku 20 ods. 4 a 5 základného nariadenia vyplýva, že Komisia musí oznámiť dotknutým subjektom konečnú informáciu o podstatných skutočnostiach a dôvodoch, na základe ktorých plánuje odporučiť zavedenie konečných opatrení, viac ako desať dní pred doručením návrhu konečných opatrení Rade, aby tak umožnila týmto subjektom podať v tejto minimálnej lehote pripomienky a Komisii uvedené pripomienky zohľadniť.
The Commission submitted to the Council the proposal for definitive measures based on the revised final disclosure document barely six days after that document was sent to the applicant, without waiting until the ten-day timelimit laid down in Article 20(5) of the basic regulation had expired, and four days before the date set for the applicant to submit its observations.
Komisia však údajne doručila Rade návrh konečných opatrení založených na zmenenej konečnej informácii len šesť dní po doručení tohto návrhu žalobcovi bez toho, aby počkala na uplynutie lehoty desiatich dní stanovenej článkom 20 ods. 5 základného nariadenia, a štyri dni pred dátumom stanoveným žalobcovi na predloženie jeho pripomienok.
The Council and the parties granted leave to intervene in support of the forms of order sought by it deny that the applicant’s rights of defence have been infringed.
Rada a vedľajší účastníci konania, ktorí vstúpili do konania na podporu jej návrhov, popierajú porušenie práv žalobcu na obranu.
After sending the applicant the revised general disclosure document, the Commission set it a timelimit of six days, subsequently extended to ten days, within which to submit its observations.
Po doručení zmeneného konečného všeobecného informačného dokumentu Komisia totiž udelila žalobcovi na predloženie jeho pripomienok lehotu šiestich dní, ktorá bola následne predĺžená na desať dní.
The timelimit of ten days provided for in Article 20(5) of the basic regulation was therefore met.
Lehota desiatich dní stanovená v článku 20 ods. 5 základného nariadenia bola teda dodržaná.
The Council contends, moreover, that the timetable for submitting the Commission proposal to the Council is a procedural matter which is not covered by the requirements of Article 20(5) of the basic regulation.
Rada ďalej tvrdí, že časový rozvrh, podľa ktorého prebieha doručovanie návrhu Komisie Rade, je procesnou otázkou, na ktorú sa nevzťahujú podmienky stanovené v článku 20 ods. 5 základného nariadenia.
The Commission was not therefore in breach of a procedural requirement.
Komisia teda neporušila procesnú povinnosť.
Furthermore, the applicant did not show that its observations were not considered by the Commission.
Žalobca ďalej nepreukázal, že Komisia neskúmala jeho pripomienky.
The Council states that the applicant was in a position to deal with questions relating to the shortcomings discovered in the accounts during verification visits, and it did so.
Rada uvádza, že žalobca mal možnosť nastoliť otázky týkajúce sa nedostatkov v účtovníctve zistených pri preverovacích návštevách, čo aj urobil.
It adds, with the support of the Italian Republic and the intervening companies, that the fact that the Commission proposal was submitted before the expiry of the timelimit set for receipt of the applicant’s observations does not prove that those observations were not taken into consideration, since the Commission was in a position to alter its proposal before it was adopted by the Council if it considered that was necessary.
Rada tiež s podporou Talianskej republiky a spoločností, ktoré vstúpili do konania ako vedľajší účastníci, dodáva, že skutočnosť, že návrh Komisie bol doručený pred uplynutím lehoty stanovenej na prijatie pripomienok žalobcu, nepreukazuje, že uvedené pripomienky neboli zohľadnené, keďže Komisia mala možnosť zmeniť svoj návrh predtým, než ho Rada prijme, ak by to považovala za potrebné.
Lastly, the Council, supported by the Italian Republic and the intervening companies, considers that the applicant does not specify what arguments it could have put forward that were not considered by the Commission.
Napokon Rada s podporou Talianskej republiky a spoločností, ktoré vstúpili do konania ako vedľajší účastníci, usudzuje, že žalobca nespresňuje tvrdenia, ktoré mohol predložiť a ktoré Komisia neskúmala.
The intervening companies state that, in its letter of 2 April 2007, the applicant merely repeats its earlier
Spoločnosti, ktoré vstúpili do konania ako vedľajší účastníci, spresňujú, že žalobca vo svojom liste z 2. apríla 2007 len
2008 — CASE T-206/07 arguments, to which the Commission had already replied.
2008 — VEC T-206/07 opakuje svoje predchádzajúce tvrdenia, na ktoré už Komisia odpovedala.
They therefore consider that the applicant did not show that sending the proposal to the Council before the timelimit set had expired had any impact on its capacity to defend itself.
Usudzujú preto, že žalobca nepreukázal, že zaslanie návrhu Rade pred uplynutím lehoty, ktorá mu bola stanovená, malo vplyv na jeho možnosť brániť sa.
The Commission adds that in any event the applicant had the opportunity to put its views on the question of the shortcomings in its accounts and to prove that it met the criterion contained in the second indent of the first subparagraph of Article 2(7)(c) of the basic regulation.
Komisia dodáva, že v každom prípade mal žalobca možnosť vyjadriť sa k otázke nedostatkov vo svojom účtovníctve a preukázať, že spĺňa kritériá upravené v článku 2 ods. 7 písm. c) prvom pododseku druhej zarážke základného nariadenia.
Its observations were considered and dismissed in the Commission’s letter of 15 September 2006, and that finding was subsequently confirmed in the provisional regulation and reiterated in the letter of 4 April 2007, and then further confirmed in the contested regulation.
Jeho pripomienky boli skúmané a vylúčené v liste Komisie z 15. septembra 2006, toto posúdenie bolo následne potvrdené predbežným nariadením, potom prebraté v liste zo 4. apríla 2007 a znova potvrdené v napadnutom nariadení.
According to the Commission and the intervening companies, it was not necessary to send the fax of 23 March 2007 informing the applicant that the Commission services intended to submit to the College of Commissioners a proposal different from that envisaged in the letter of 20 February 2007, since Article 20(4) in fine of the basic regulation does not lay down any requirement to inform the parties concerned unless the decision taken is based on different facts and considerations from those contained in the final disclosure document.
Podľa Komisie a spoločností, ktoré vstúpili do konania ako vedľajší účastníci, nebolo zaslanie faxu z 23. marca 2007 informujúceho žalobcu, že oddelenia Komisie majú v úmysle dať kolégiu členov Komisie iný návrh ako ten, ktorý bol plánovaný v liste z 20. februára 2007, potrebné, keďže článok 20 ods. 4 in fine základného nariadenia stanovuje povinnosť informovať dotknuté subjekty len vtedy, ak prijaté rozhodnutie spočíva na iných skutočnostiach a dôvodoch ako tie, ktoré boli uvedené v konečnej informácii.
The revised final general disclosure document and revised specific disclosure document did not contain any new facts or considerations.
Zmenený konečný všeobecný informačný dokument a zmenený osobitný informačný dokument však neobsahovali žiadnu novú skutočnosť či dôvod.
The principle of respect for the rights of the defence is a fundamental principle of Community law, whereby the undertakings affected by an investigation preceding
Zásada dodržiavania práva na obranu je základnou právnou zásadou Spoločenstva, na základe ktorej podniky, ktorých sa týka prešetrovacie konanie pred prijatím
FOSHAN SHUNDE YONGJIAN HOUSEWARES & HARDWARE v COUNCIL the adoption of an antidumping regulation must be placed in such a position during the administrative procedure that they can effectively make known their views on the correctness and relevance of the facts and circumstances alleged (see Case T-35/01 Shanghai Teraoka Electronic v Council [2004] ECR II-3663, paragraphs 288 and 289, and caselaw cited). 64
FOSHAN SHUNDE YONGJIAN HOUSEWARES & HARDWARE/RADA antidumpingového nariadenia, musia mať počas správneho konania možnosť účinne dať na známosť svoje názory o správnosti a relevantnosti udávaných skutočností a okolností (pozri rozsudok Súdu prvého stupňa z 28. októbra 2004, Shanghai Teraoka Electronic/Rada, T-35/01, Zb. s. II-3663, body 288 a 289 a tam citovanú judikatúru). 64
Those requirements are implemented through Article 20(4), which provides that final disclosure must be given in writing.
Tieto požiadavky vykonáva článok 20 základného nariadenia, ktorý vo svojom odseku 4 upravuje písomné poskytnutie konečných informácií.
Under that provision, where the decision finally adopted is based on different facts and considerations from those contained in the final disclosure document ‘these shall be disclosed as soon as possible’.
Z tohto ustanovenia vyplýva, že ak konečné rozhodnutie vychádza z iných skutočností a dôvodov ako tie, ktoré boli oznámené prostredníctvom pôvodných informácií, „tieto budú poskytnuté čo najskôr“.
Article 20(5) of the basic regulation states that ‘[r]epresentations made after final disclosure is given shall be taken into consideration only if received within a period to be set by the Commission in each case, which shall be at least 10 days, due consideration being given to the urgency of the matter’.
Článok 20 ods. 5 základného nariadenia spresňuje, že „námietky vznesené po konečnom poskytnutí informácií sa zohľadnia, len ak sú doručené v lehote stanovenej Komisiou, ktorá nesmie byť kratšia ako 10 dní, a to s prihliadnutím na naliehavosť záležitosti“.
In the present case the Council contends that submission of the proposal of definitive measures to the Council by the Commission before the expiry of the 10-day timelimit provided for in Article 20(5) of the basic regulation does not infringe that provision.
Rada v tejto veci tvrdí, že skutočnosť, že Komisia jej doručila návrh konečných opatrení pred uplynutím lehoty desiatich dní upravenej v článku 20 ods. 5 základného nariadenia neporušuje toto ustanovenie.
In that regard, it should be noted that it is expressly stated in Article 20(4) of the basic regulation that the Commission is required to give final disclosure to interested parties not later than one month prior to the submission to the Council of any proposal for final action.
V tejto súvislosti je vhodné uviesť, že zo znenia článku 20 ods. 4 základného nariadenia výslovne vyplýva, že Komisia je povinná poskytnúť dotknutým subjektom konečné informácie najneskôr jeden mesiac pred doručením návrhu konečného opatrenia Rade.
Although Article 20(5) of the basic regulation does not state whether the Commission must wait for the expiry of the 10-day timelimit before submitting its proposal to the Council, that provision, which comes immediately after paragraph 4, cannot be interpreted in a way that is inconsistent with the latter.
Hoci článok 20 ods. 5 základného nariadenia nespresňuje, či musí Komisia pred doručením svojho návrhu Rade počkať na uplynutie lehoty desiatich dní, toto ustanovenie, umiestnené hneď za odsekom 4, nemôže mať výklad, ktorý by s ním nebol koherentný.
Clearly, therefore, submission by the Commission of its proposal to the Council cannot take place before expiry of the 10-day timelimit provided for in that provision (see, to that effect, Case T-147/97 Champion Stationery and Others v Council [1998] ECR II-4137, paragraphs 81 to 83).
Treba preto usúdiť, že Komisia nemôže doručiť svoj návrh Rade pred uplynutím lehoty desiatich dní upravenej v tomto ustanovení (pozri v tomto zmysle rozsudok Súdu prvého stupňa z 19. novembra 1998, Champion Stationery a i./Rada, T-147/97, Zb. s. II-4137, body 81 až 83).
That is necessary also in order to ensure that any representations made by interested parties are actually taken into account by the Commission before submission of the proposal to the Council.
Toto riešenie je okrem iného potrebné na zabezpečenie toho, aby Komisia pred doručením návrhu Rade skutočne zohľadnila prípadné pripomienky dotknutých subjektov.
In that regard, the Council’s argument that the Commission may take those representations into account by subsequently amending its proposal to the Council cannot be accepted.
V tejto súvislosti nemožno prijať tvrdenie Rady vychádzajúce z toho, že Komisia môže zohľadniť tieto pripomienky tak, že neskôr pred Radou zmení svoj návrh.
It should be pointed out that Article 250(2) EC gives the Commission the power to amend its proposal to the Council in order to facilitate, in a manner consistent with the Community’s interest, which it defines, a convergence of views within the institution or, where appropriate, between the various institutions involved in the decision-making process (see, to that effect, Case C-280/93 Germany v Council [1994] ECR I-4973, paragraph 36).
Treba totiž uviesť, že článok 250 ods. 2 ES udeľuje Komisii právomoc zmeniť svoj návrh pred Radou s cieľom uľahčiť — pri dodržiavaní záujmu Spoločenstva, ktorý definuje — zjednotenie názorov v rámci inštitúcie alebo prípadne medzi rôznymi inštitúciami začlenenými do rozhodovacieho procesu (pozri v tomto zmysle rozsudok Súdneho dvora z 5. októbra 1994, Nemecko/Rada, C-280/93, Zb. s. I-4973, bod 36).
Hence, exercice of that power is inappropriate for taking adequate consideration of representations by the parties.
Preto výkon tejto právomoci nie je vhodný na účely primeraného zohľadnenia pripomienok zúčastnených subjektov.
It should be noted, moreover, that the representations by the interested parties are likely to have significant consequences for the content of the final act.
Treba ďalej zdôrazniť, že pripomienky dotknutých subjektov môžu mať významné dôsledky na obsah konečného aktu.
The very fact that a proposal for definitive measures has already been submitted to the Council is in itself likely to influence the conclusions that may be drawn from those representations.
Samotná okolnosť, že Rade už bol podaný návrh konečných opatrení, pritom sama osebe môže ovplyvniť dôsledky, ktoré by mohli byť vyvodené z týchto pripomienok.
Thus it cannot be ruled out that the fact that the Commission may submit its proposal to the Council even before it has received representations from interested parties may have an adverse effect on whether they can effectively be taken into account.
Nemožno tak vylúčiť, že možnosť Komisie oznámiť Rade svoj návrh pred prijatím pripomienok dotknutých subjektov by mohla mať negatívny vplyv na ich skutočné zohľadnenie.
In the present case, it must be stated first of all that, contrary to what the intervening companies and the Commission contend, the latter was required to inform the parties concerned that it had adopted a new position, as set out in the revised final general disclosure document and the revised specific disclosure document of 23 March 2007, since they contained a new or different consideration within the meaning of Article 20(4) of the basic regulation, namely that the information on the price of steel imports did not alter the inferences to be drawn for MET purposes from the applicant’s failure to comply with the IAS.
V tejto veci treba najprv konštatovať, že na rozdiel od toho, čo tvrdia spoločnosti, ktoré vstúpili do konania ako vedľajší účastníci, a Komisia, bola Komisia povinná informovať dotknuté subjekty o svojom novom stanovisku tak, ako bolo vyjadrené v zmenenom konečnom všeobecnom informačnom dokumente a zmenenom osobitnom informačnom dokumente z 23. marca 2007, keďže tieto dokumenty obsahovali nový alebo iný dôvod v zmysle článku 20 ods. 4 základného nariadenia, podľa ktorého informácie týkajúce sa dovoznej ceny ocele neumožňovali zmeniť dôsledky, ktoré bolo treba v súvislosti s udelením štatútu podniku pôsobiaceho v trhovom hospodárstve vyvodiť z nedodržania noriem IAS žalobcom.
It should be noted in that regard that, since it makes express reference to ‘different facts and considerations’, Article 20(4) of the basic regulation does not support the view put forward by the Commission at the hearing that mere alteration of the assessment of factual information that remains unchanged does not require any communication to the interested parties.
V tejto súvislosti treba uviesť, že článok 20 ods. 4 základného nariadenia vzhľadom na to, že výslovne odkazuje na „in[é] skutočnost[i] a dôvod[y]“, nepodporuje tézu, obhajovanú Komisiou na pojednávaní, že samotná zmena posúdenia skutkových okolností, ktoré ostali nezmenené, si nevyžaduje žiadne oznámenie dotknutým subjektom.
Where an assessment of the relevant factual information is envisaged for the first time, it must be sent to the interested parties so that they can submit their observations in that regard.
Pokiaľ sa po prvýkrát plánuje posúdenie relevantných skutkových okolností, musí byť toto posúdenie oznámené dotknutým subjektom, aby mohli v tejto súvislosti dať na známosť svoje pripomienky.
The Court also observes that it is common ground that the revised final general disclosure document and the revised specific disclosure document were sent to the applicant on 23 March 2007, whilst the proposal for definitive measures was submitted to the Council on 29 March 2007, six days later.
Súd prvého stupňa ďalej poukazuje na to, že je nesporné, že zmenený konečný všeobecný informačný dokument a zmenený osobitný informačný dokument boli doručené žalobcovi 23. marca 2007, zatiaľ čo návrh konečných opatrení bol doručený Rade 29. marca 2007, teda o šesť dní neskôr.
It is clear therefore that the Commission did not comply with the requirements of Article 20(5) of the basic regulation.
Treba teda konštatovať, že Komisia nesplnila požiadavky článku 20 ods. 5 základného nariadenia.
However, failure to comply with the 10-day timelimit provided for in Article 20(5) of the basic regulation can result in annulment of the contested regulation only where there is a possibility that, due to that irregularity, the administrative procedure could have resulted in a different outcome actually affecting the applicant’s rights of defence (see, to that effect, Case 30/78 Distillers Company v Commission [1980] ECR 2229, paragraph 26, and Shanghai Teraoka Electronic v Council, paragraph 331).
Nedodržanie lehoty desiatich dní upravenej v článku 20 ods. 5 základného nariadenia však môže viesť k zrušeniu napadnutého nariadenia len vtedy, ak existuje možnosť, že správne konanie mohlo z dôvodu tejto nesprávnosti viesť k inému výsledku, čo by konkrétne zasiahlo právo žalobcu na obranu (pozri v tomto zmysle rozsudok Súdneho dvora z 10. júla 1980, Distillers Company/Komisia, 30/78, Zb. s. 2229, bod 26, a rozsudok Shanghai Teraoka Electronic/Rada, už citovaný, bod 331).
In that regard, so far as the question of MET determination is concerned, the case file does not show that the revised final general disclosure document and the revised specific disclosure document sent on 23 March 2007 contained new factual information that had not yet been brought to the attention of the applicant.
Pokiaľ ide v tejto súvislosti o otázku určenia štatútu podniku pôsobiaceho v trhovom hospodárstve, zo spisu nevyplýva, že zmenený konečný všeobecný informačný dokument a zmenený osobitný informačný dokument, doručené žalobcovi 23. marca 2007, predložili nové skutočnosti, ktoré ešte žalobcovi neboli oznámené.
In those documents, the Commission merely informed the applicant of its intention to reverse its earlier position and thus maintain the decision initially adopted on 15 September 2006 and implemented in the provisional regulation.
V týchto dokumentoch Komisia len informovala žalobcu o svojom úmysle prehodnotiť svoje predchádzajúce stanovisko a zachovať tak rozhodnutie pôvodne prijaté 15. septembra 2006 a vykonané v predbežnom nariadení.
As the Commission contends, the applicant was placed in a position to submit its observations on the initial MET determination (see paragraphs 9 to 12 above).
Ako zdôrazňuje Komisia, žalobca mal možnosť oznámiť svoje pripomienky k pôvodnému určeniu štatútu podniku pôsobiaceho v trhovom hospodárstve (pozri body 9 až 12 vyššie).