natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In Finland, the performance-based salary system implemented in 2006 is subject to extensive debate.
F í n sk u j e v ý k o n o vo z a l o že n ý m z d o v ý sy s t é m r e a l i z o van ý v r o k u 2
CHAPTER 2: STRUCTURES OF HIGHER EDUCATION GOVERNANCE
KAPITOLA 2: ŠTRUKTÚRA RIADENIA VYSOKOŠKOLSKÉHO VZDELÁVANIA
This chapter focuses on the rules and mechanisms that frame their activities and planning in higher education institutions (HEIs).
Táto kapitola sa zaoberá pravidlami a mechanizmami, ktoré formujú činnosti a plánovanie v inštitúciách vysokoškolského vzdelávania (VŠ).
The governance structure of an institution tells us how stakeholders (including the executive head of the institution, staff, students, parents, governments, laypersons, etc.) communicate with each other: who is accountable to whom, how they are held accountable and for what.
Štruktúra riadenia inštitúcie nám hovorí, ako zainteresovaní (vrátane výkonného vedúceho inštitúcie, pedagogických zamestnancov, študentov, rodičov, vlád, laikov, atď.) komunikujú medzi sebou: kto komu sa zodpovedá, ako si zastávajú svoje povinnosti a za čo.
In the context of the rapid changes in society and its relationship with higher education, countries throughout Europe have responded in a variety of ways to the widespread need to re-think and re-design the governance structures of HEIs.
V kontexte rýchlych zmien v spoločnosti a jej vzťahu k vysokoškolskému vzdelávaniu, štáty v celej Európe reagovali rôznymi formami na zvýšenú potrebu znovu prehodnotiť a navrhnúť riadiace štruktúry VŠ.
As autonomous entities, the institutions are assuming many of the governance responsibilities previously held by the government; however, HEIs are still regulated by the government or governmental bodies.
Ako autonómne právne subjekty, inštitúcie preberajú množstvo povinností a zodpovednosť, ktoré v minulosti mala vo svojich rukách vláda; aj keď sú VŠ stále usmerňované vládou alebo vládnymi orgánmi.
What is more: the institutions are now also held accountable for their behaviour in new ways: they must show that they are responding appropriately to the needs of society; they must demonstrate that the public funds they receive are being used responsibly; and they must maintain standards of excellence in teaching and research, the primary missions of educational organisations.
Okrem toho majú inštitúcie tiež zodpovednosť za svoje fungovanie v novoponímaných oblastiach: musia preukázať, že primeranie odpovedajú na potreby spoločnosti; že verejné financie, ktoré dostali, používajú zodpovedne; a musia udržiavať štandardy vysokej kvality vo výučbe a výskume, ako primárnom poslaní vzdelávacích inštitúcií.
Increased autonomy and the accompanying accountability have brought about many changes which mark a shift away from traditional modes of academic selfgovernment in a closed community of scholars.
Väčšia autonómia a sprevádzajúca zodpovednosť priniesli množstvo zmien, ktoré naznačujú posun smerom od tradičných modelov akademickej samosprávy v uzavretej komunite vzdelancov.
There are new models of governance that redistribute responsibility, accountability, and decision-making power among the respective external and internal stakeholders.
Existujú nové modely riadenia, ktoré redistribuujú povinnosť, zodpovednosť a rozhodovaciu právomoc medzi príslušné externé a interné zainteresované skupiny.
There are several principal mechanisms (1) of coordination or control relevant to these new structures of governance in the higher education sector, including:
Je niekoľko principiálnych mechanizmov (1) koordinácie a kontroly, relevantných týmto novým štruktúram riadenia v sektore vysokoškolského vzdelávania, zahŕňajúc:
External regulation: refers to the authority of the State or region to lay down the rules of operation for HEIs.
Externú reguláciu: týka sa autority štátu alebo regiónu, ktorý určuje pravidlá fungovania pre VŠ.
External guidance: refers to the steering power and coordination by external stakeholders as members of university boards (e.g. boards of governors or trustees), to which the relevant government authorities (e.g. ministry) have delegated certain responsibilities.
Externé smernice: týkajú sa riadiacej právomoci a koordinácie prostredníctvom externých zainteresovaných skupín, ako členov univerzitných rád (napr. dozorná rada alebo správna rada), ktorým relevantné vládne inštitúcie (napr. ministerstvo) priznali určitú zodpovednosť.
Managerial self-governance: refers to senior leadership and management staff (rector/president, deans) who set goals and take decisions on the direction, behaviour, and activities of the institution.
Manžérsku samosprávu: týka sa seniorského vedenia a pracovníkov manažmentu (rektor/prezident, dekan), ktorí stanovujú ciele a rozhodujú o smerovaní, fungovaní a aktivitách inštitúcie.
Academic self-governance: refers to governance through consensus within and among the academic communities of an HEI.
Akademickú samosprávu: týka sa riadenia prostredníctvom konsenzu v rámci a medzi akademickými komunitami VŠ.
This chapter examines the structures and scope of external regulation and guidance, academic and managerial selfgovernance at HEIs in Europe.
Táto kapitola pojednáva o štruktúrach a oblastiach pôsobnosti externých predpisov a smerníc, akademickej a manažérskej samospráve na VŠ v Európe.
The governmental and institutional governance bodies are characterised according to their responsibilities, decision-making powers and lines of accountability.
Vládne a inštitucionálne riadiace orgány sú charakterizované podľa svojich povinností, rozhodovacích právomocí a línií zodpovednosti.
Specifically, this chapter attempts to answer the following questions with regard to the structures of higher education governance in Europe:
Špecificky sa táto kapitola zameriava na odpovede na otázky o štruktúrach riadenia vysokoškolského vzdelávania v Európe:
Who are the main actors / what are the main bodies involved in the governance of higher education at the national/regional level?
Kto sú hlavní činitelia, ktoré sú hlavné orgány zahrnuté v riadení vysokoškolského vzdelávania na národnej/regionálnej úrovni?
What are their main responsibilities?
Aké sú ich hlavné povinnosti?
Who are the actors / what are the bodies involved in governance at the institutional level? What are their main responsibilities?
Aké formy zodpovednosti a výmeny informácií sú realizované medzi VŠ, vládnymi orgánmi, externými a internými zainteresovanými skupinami a verejnosťou?
1) These concepts were formulated by researchers in various different studies on higher education.
1) Tieto koncepty formulovali výskumníci v rôznych štúdiách zameraných na vysokoškolské vzdelávanie.
A summary of the mechanisms is provided in Fried, J. (2006) Higher Education governance in Europe; autonomy, ownership and accountability – A review of the literature.
Zhrnutie mechanizmov poskytuje Fried, J. (2006) Higher Education governance in Europe; autonomy, ownership and accountability (Riadenie vysokoškolského vzdelávania v Európe; autonómia, majetok a zodpovednosť) – prehľad literatúry.
External governance
Externé riadenie
National andinternational bodies
Národné a medzinárodné orgány
In all European countries, the overall responsibility for higher education lies with the relevant ministry, that is, a department of government led by a minister.
Vo všetkých európskych štátoch je celková zodpovednosť za vysokoškolské vzdelávanie na relevantnom ministerstve, čo je sektor vlády vedený ministrom.
In the German-speaking Community of Belgium, Ireland, and the United Kingdom, government departments use the title ‘department’ rather than ‘ministry’.
V Nemeckom spoločenstve Belgicka, v Írsku a v Spojenom kráľovstve používajú vládne sektory názov “rezort” radšej ako “ministerstvo”.
For the purposes of this study, the highest national/central authority responsible for higher education is referred to as ‘the Ministry’ (2
“ministerstvo” (2
Responsibility for different types of HEIs is distributed between three different ministries in Denmark.
Zodpovednosť za rôzne typy VŠ je rozdelená v Dánsku medzi tri rôzne ministerstvá.
In Ireland and the United Kingdom, ‘arm’s length’ bodies responsible for distributing and monitoring public funds have been established between the HEIs and the Government in order to ensure that there is no direct political control of individual institutions.
V Írsku a Spojenom kráľovstve boli založené medzi VŠ a vládou nezávislé orgány tretej strany zodpovedné za distribúciu a monitorovanie verejných fondov, aby zabezpečili, že nebude existovať žiadna priama politická kontrola jednotlivých inštitúcií.
Generally, the Ministry oversees HEIs as regards compliance with the law, ministerial codes and legal statutes.
Všeobecne, ministerstvo dohliada nad VŠ, čo sa týka ich súladu s legislatívou, s ministerskými vyhláškami a právneho štatútu.
The Ministry is responsible for formulating higher education policies that frame national or institutional strategic plans and development.
Ministerstvo je zodpovedné za vypracovanie politík vysokoškolského vzdelávania, ktoré tvoria rámec národných alebo inštitucionálnych strategických plánov a rozvoja.
The Ministry is also responsible for formulating national strategic priorities or a formal strategic or development plan for higher education in several countries (see Chapter 1).
Ministerstvo je taktiež zodpovedné za formulovanie národných strategických priorít alebo formálneho strategického alebo rozvojového plánu pre vysokoškolské vzdelávanie v niekoľkých štátoch (pozri kapitolu 1).
Furthermore, the Ministry appoints external (and sometimes internal) stakeholders as members of institution-level governance bodies in some countries (see section 2.2).
Ďalej ministerstvo stanovuje externé (a niekedy interné) zainteresované osoby, ako členov vedúcich orgánov na inštitucionálnej úrovni v niektorých štátoch (pozri časť 2.2).
National quality assurance bodies are also an important part of the external governance of HEIs.
Národné orgány zabezpečujúce kvalitu sú významnou súčasťou externého vedenia VŠ.
These bodies are often responsible for setting quality standards and conducting evaluations, elaborating and implementing policies and standards for improving the quality of education at the institutions (3
Tieto orgány sú často zodpovedné za nastavenie kvalitatívnych štandardov a riadenie hodnotení, vypracovanie a implementáciu politík a štandardov pre zlepšenie kvality vzdelávania na inštitúciách (3
The Ministry is usually supported by a national-level advisory or consultative body, called the Higher Education Council, Advisory Council, Research Council, or similar.
Ministerstvo zvyčajne podporuje poradným alebo konzultačný orgán na národnej úrovni, nazývaný Higher Education Council (Rada pre vysokoškolské vzdelávanie), Advisory Council (Poradná rada), Research Council (Výskumná rada) alebo podobne.
These bodies usually provide advice to the Ministry on issues related to higher education, science and arts policy.
Tieto orgány obyčajne poskytujú poradenstvo ministerstvu v oblastiach týkajúcich sa vysokoškolského vzdelávania, vedy a spoločenských vied.
In some cases, they may also monitor and analyse European or international trends as a context for their recommendations.
V niektorých prípadoch môžu tiež monitorovať a analyzovať európske a medzinárodné trendy, ako podklad pre ich odporúčania.
Such national-level bodies sometimes include the executive heads of the HEIs as well as representatives of other federal/regional ministries, trade unions, political parties, local/regional governments, HEIs and students.
Súčasťou takýchto orgánov na národnej úrovni niekedy bývajú aj výkonní riaditelia VŠ, rovnako ako reprezentanti ďalších federálnych/regionálnych ministerstiev, odborových organizácií, politických strán, lokálnych/regionálnych vlád, VŠ a študentov.
Each country also has a national-level body that consists of the executive heads of all public or governmentdependent private universities.
Každý štát má orgán na národnej úrovni, ktorý pozostáva z výkonných riaditeľov všetkých verejných a súkromných univerzít dotovaných vládou.
This body is usually called a Rectors’ Conference or Council.
Tento orgán je spravidla nazývaný Rektorská konferencia alebo rada.
In the Netherlands and Norway, it is called the Association of Universities or Higher Education Institutions, respectively.
V Holandsku a Nórsku je nazývaný Asociácia univerzít alebo inštitúcií vysokoškolského vzdelávania, v tomto poradí. V Spojenom kráľovstve sú ekvivalentné orgány Universities UK a Guild HE.
In France, Lithuania, the Netherlands and Austria, there is an equivalent body for the heads of professional/vocational HEIs.
Vo Francúzsku, Litve,
2) For details concerning ministries and other external governance bodies in higher education, see Eurydice (2007) Decision-making, Advisory, Operational and Regulatory Bodies in Higher Education, 2007. European Glossary on
2) Podrobnejšie informácie o ministerstvách a ostatných externých vládnych orgánoch vo vysokoškolskom vzdelávaní pozri Eurydice (2007) Decision-making (Rozhodovanie), Advisory (poradenstvo), Operational and Regulatory Bodies in
Education, volume 5.
European Glossary on Education (Európsky register vzdelávania), Zväzok 5.
3) For information on quality assurance bodies, see Eurydice (2007) Focus on the Structure of Higher Education in Europe – 2006/07.
3) Podrobnejšie informácie o orgánoch zabezpečujúcich kvalitu, pozri Eurydice (2007), Focus on the Structure of Higher Education in Europe – 2006/07. National Trends in the Bologna Process.
Chapter 2: Structures of Higher Education Governance sector and make proposals or give opinions regarding draft laws and other regulatory enactments in the field.
Kapitola 2: Štruktúrariadenia vysokoškolského vzdelávania
The Ministry also calls for advice and expertise from bodies such as student unions and other student organisations; councils of administration, artistic education, and economics; and associations of research workers, doctoral students and trade unions.
Ministerstvo taktiež žiada o rady a expertízy orgány, ako sú študentské únie a iné študentské organizácie; rady pre administráciu, umelecké vzdelávanie a ekonomiku; a asociácie výskumných pracovníkov, doktorantov a odborové organizácie.
In addition to the European-level organisations (e.g. European Commission and the EUA), there are also several international rectors’ conferences that have an impact on governance in higher education within a certain area or region.
Okrem organizácií na európskej úrovni (napr.: Európska komisia a EUA), existuje niekoľko medzinárodných rektorských konferencií, ktoré majú vplyv na riadenie vo vysokoškolskom vzdelávaní v rámci určitej oblasti alebo regiónu.
Such international bodies promote cooperation and collaboration between higher education policy-makers and institutional actors in different countries and sometimes different continents.
Takéto medzinárodné orgány podporujú kooperáciu a spoluprácu medzi tvorcami politiky vysokoškolského vzdelávania a inštitucionálnymi činiteľmi v rôznych štátoch a v niektorých prípadoch na rôznych kontinentoch.
Furthermore, they contribute to the establishment of common governance practices and policies in higher education throughout Europe and beyond.
Ďalej prispievajú k zakladaniu spoločných riadiacich praktík a politík vo vysokoškolskom vzdelávaní v rámci Európy i mimo nej.
Examples of international/regional bodies that influence higher education governance at the institutional level include:
Príklady medzinárodných/reginálnych orgánov, ktoré ovplyvňujú riadenie vysokoškolského vzdelávania na inštitucionálnej úrovni zahŕňajú:
External regulations on the structure ofinstitutional governance
Externé predpisy o štruktúrachinštitucionálneho riadenia
HEIs throughout Europe have become autonomous entities according to national legislation (there is a longer tradition of institutional autonomy in the Netherlands, the United Kingdom and Iceland than in other countries); however, the institutional governance structure of HEIs is organised according to national or regional regulations (in Belgium, Germany, and Spain, higher education legislation has been delegated to the level of the Community or Länder).
V Európe sa VŠ stali podľa národnej legislatívy autonómnymi subjektmi (v Holandsku, Spojenom kráľovstve a na Islande existuje dlhšia tradícia inštitucionálnej autonómie ako v ostatných štátoch); i keď inštitucionálna štruktúra riadenia VŠ je organizovaná v súlade s národnými a regionálnymi predpismi (v Belgicku, Nemecku a Španielsku bola legislatíva vysokoškolského vzdelávania delegovaná na úroveň spoločenstva alebo Länder).
In most countries, the regulations delineate the institutionallevel governance bodies and their respective duties and responsibilities.
Vo väčšine štátov predpisy načrtávajú orgány riadenia na inštitucionálnej úrovni a ich zodpovedajúce povinnosti a zodpovednosti.
Official regulations are usually supplemented by specific rules in the respective institutions’ constitution or statutes, which usually provide for the procedures of election for institutional governance bodies.
Oficiálne nariadenia sú zvyčajne doplnené špecifickými predpismi v zodpovedajúcich ustanoveniach alebo štatútoch inštitúcií, ktoré zvyčajne stanovujú procedúry volieb pre riadiace orgány inštitúcií.
In Portugal, institutional governance bodies are regulated by new legislation as of 2007/08 and are defined first by national law and second by the respective institutional statutes.
V Rakúsku reguluje národná legislatíva o vysokoškolskom vzdelávaní tiež volebné procedúry pre riadiace orgány na inštitucionálnej úrovni.
Higher Education Governancein Europe autonomy for the administrative and financial governance of universities, as well as more specific issues that deal with the overall functions of, for example, the procedures associated with universities’ obligation to maintain a level of transparency and publicity of their activities, the duration of studies, the creation of a new framework of financial support for students, etc.
Riadenie vysokéhoškolstva v Európe od akad. roku 2007/08 a sú definované v prvom rade národnou legislatívou a následne zodpovedajúcimi inštitucionálnymi štatútmi.
The further reform of higher education governance structures is under discussion in several countries.
Ďalšie reformy riadiacich štruktúr vo vysokoškolskom vzdelávaní sú otázkou rokovaní v niekoľkých štátoch.
Implementation of the Plan requires amendments of the Law on Higher Education and the Law on Research and Higher Education that are widely debated on the academic and political levels.
Implementácia plánu vy ža duje doda t ky k z á k o n u o vy so k o š k o l s k o m vzd e l á v a n í a zá k o n u o v ý s ku m e a témou rozsiahlych disku vy s o ko š k o l s k o m v z d e l á va n í
It is closely linked to the national Productivity Programme, which ran from November 2003 to December 2007 and covered the entire public sector.
Š t r u k t u r á l na r e f o r m a j e je dn o u z n aj di s ku t o v a ne j š í c h té m v sy s t é me vy so k o š k ol sk é h o v z de lá v an i a v o
For example, some administrative services were transferred to Service Centres established by collaborating institutions, and alternative production models were debated from the regional perspective.
, n i e k t o r é a d m i n i s t r a t ív n e s l u ž b y b o l i p r e s u n u t é na servisné centrá založené s p o lu p r a cu jú c imi i n š t i t ú ci a m i a al t e r na t í v n e v ý r o bn é mo d ely bo l i d i s ku t o v a né z po h ľa du r eg io ná l nej perspektívy
External regulations oninstitutional strategic planning
Externé predpisy strategickom plánovaníinštitúcií
As autonomous entities, HEIs are primarily responsible for their development, activities and institutional goals.
Ako autonómne subjekty sú vysokoškolské inštitúcie primárne zodpovedné za svoj rozvoj, aktivity a inštitucionálne ciele.
In the increasingly competitive higher education market, the institutions must ensure that they are responding to the demands and needs of society as best they can.
Na čoraz viac konkurenčnom trhu vysokoškolského vzdelávania musia inštitúcie zabezpečiť, aby odpovedaliako najlepšie vedia na dopyt a potreby spoločnosti.
Furthermore, the competition to attract students is also increasing.
Taktiež rastie konkurenčná súťaž v prilákaní študentov.
The strategic plan is a key instrument for developing and directing the activities and priorities of an institution.
Strategický plán je kľúčovým nástrojom na rozvoj a smerovanie aktivít a priorít inštitúcie.
A strategic plan generally states the vision and direction of the institution.
Strategický plán všeobecne vyjadruje víziu a smerovanie inštitúcie.
It presents the cycle of objectives, implementation, and review processes that will occur at specific phases of development.
Prezentuje kolobeh cieľov, implementáciu a prehľad procesov, ktoré sa realizujú v špecifických fázach rozvoja.
A strategic plan is intended to be all-inclusive throughout the institution, and in many cases includes incentive measures to help motivate academic and nonacademic staff to take part.
Strategický plán je tvorený tak, aby v sebe zahŕňal pušálne celú inštitúciu a v mnohých prípadoch obsahuje stimulačné opatrenia, ktoré pomáhajú motivovať akademický a ne-akadameický personál na zapojenie sa.
Many plans include a focus on acquiring additional financial resources (to supplement or supplant funds from the State) and a process for distributing third-party or private funds.
Veľa plánov zahŕňa zameranie na získanie dodatočných finančných zdrojov (doplniť alebo nahradiť financie od štátu) a proces distribúcie súkromných
Chapter 2: Structures of Higher Education Governance
Kapitola 2: Štruktúrariadenia vysokoškolského vzdelávania financií alebo financíí tretích strán.
HEIs in only a few countries are not officially required to develop a strategic plan (see Figure 2.1).
Iba v niekoľkých štátoch VŠ oficiálne nemusia vypracovávať strategické plány (pozri ukazovateľ 2.1).
HEIs in the Flemish Community of Belgium are free to draft longterm strategic or development plans and they are free to take the governmental priorities into account or not, as they decide.
F lá m sk om spolo m a jú VŠ vo ľn o s ť p r i na v r ho v an í d lh od o b ý ch s t r a t e g i c k ý ch a l ebo r o z v o jo v ý c h p lá n o v a m aj ú v o ľn o s ť v rozhodovaní, či v e z mú d o ú v ahy p r io r i ty v lá dy
The Education Code states that performance contracts for HEIs in France are optional; however, in practice all institutions enter into four-year contracts with the State.
V dvoch prípadoch, kde nie je strategický plán povinný, je v skutočnosti požadovaný kvôli distribúcii verejných financií, ktoré sú podmienené existenciou takého plánu.
An institutional strategic plan is obligatory in all other countries and it is used in various ways as an instrument in the relationship between the HEIs and the State.
Inštitucionálny strategický plán je povinný vo všetkých ostatných štátoch, a používa sa rôznymi spôsobmi ako nástroj vo vzťahoch medzi VŠ a štátom.
In Austria and Finland, HEIs enter into performance agreements with the Ministry every three years and must provide strategies that specify the objectives of the university operations.
V Rakúsku a Fínsku VŠ uzatvárajú dohody o činnosti s ministerstvom každé tri roky a musia pripraviť stratégie, ktoré špecifikujú ciele univerzitného pôsobenia.
In Estonia, a comprehensive development plan is one of the mandatory requirements for the establishment of a university.
V Estónsku je kompletný rozvojový plán jednou z povinných požiadaviek na založenie univerzity.
In Latvia and Iceland, a strategic plan is required in order to achieve state accreditation.
V Lotyšsku a na Islande je strategický plán vyžadovaný v súvislosti so získaním štátnej akreditácie.
In Portugal, as of 2007/08 a strategic plan is required in order to establish any new institution and for the normal operation of any existing institution.
V Portugalsku sa od roku 2007/08 strategický plán požaduje v súvislosti so zakladaním akejkoľvek novej inštitúcie a s bežným fungovaním akejkoľvek existujúcej inštitúcie.