natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(iv) The insufficiency of the evidence to establish the particularly distinctive character of the ARBRE MAGIQUE mark
iv) Nedostatok dôkazov na preukázanie mimoriadnej rozlišovacej spôsobilosti ochrannej známky ARBRE MAGIQUE
By its fourth complaint, L & D criticises the Court of First Instance for having accepted that the Board of Appeal was entitled to find that the ARBRE MAGIQUE mark had a particularly distinctive character, as did therefore mark No 91 991, on the basis of the evidence in the contested decision. I - 5778
Vo svojej štvrtej výhrade L & D vytýka Súdu prvého stupňa skutočnosť, že uznal ako dôvodný záver odvolacieho senátu, že ochranná známka ARBRE MAGIQUE má mimoriadnu rozlišovaciu spôsobilosť, a v dôsledku toho aj ochranná známka č. 91 991, na základe dôkazov v spornom rozhodnutí. I - 5778
First, the Court of First Instance did not err in law in holding that the Board of Appeal was able to rely on data concerning a period subsequent to the application for registration of the Aire Limpio mark.
V tomto ohľade treba v prvom rade konštatovať, že Súd prvého stupňa sa nedopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že odvolací senát mohol vychádzať z údajov z obdobia, ktoré nasledovalo po dni podania prihlášky ochrannej známky Aire Limpio.
In fact, as the Court of First Instance correctly recalled in paragraph 81 of the judgment under appeal, the caselaw of the Court of Justice shows that account may be taken of evidence which, although subsequent to the date of filing the application, enables the drawing of conclusions on the situation as it was on that date (see order in Case C-192/03 P Alcon v OHIM [2004] ECR I-8993, paragraph 41).
Ako Súd prvého stupňa správne pripomenul v bode 81 napadnutého rozsudku, z judikatúry Súdneho dvora totiž vyplýva, že údaje pochádzajúce z obdobia po podaní prihlášky možno vziať do úvahy, ak umožňujú vyvodiť závery o situácii existujúcej k tomuto dátumu (pozri uznesenie z 5. októbra 2004, Alcon/ÚHVT, C-192/03 P, Zb. s. I-8993, bod 41).
As a result, the Court of First Instance was fully justified in holding, in paragraphs 82 to 84 of the judgment under appeal, that the fact that the data in question relate to a period subsequent to the date of filing the application for registration of the Aire Limpio mark is not sufficient to deprive those data of their evidential force as regards the finding that mark No 91 991 is well known, since they enable conclusions to be drawn on the situation as it was on the date when that application for registration was filed.
V dôsledku toho Súd prvého stupňa oprávnene rozhodol v bodoch 82 až 84 napadnutého rozsudku, že skutočnosť, že údaje pochádzajú z obdobia po podaní prihlášky ochrannej známky, nestačí nato, aby sa spochybňovala ich dôkazná sila na účely konštatácie všeobecnej známosti ochrannej známky č. 91 991, pokiaľ umožňujú vyvodiť závery o situácii existujúcej k dátumu podania prihlášky.
In that regard, the Court of First Instance specifically explained, in a clear and coherent manner, that, in particular, a market share of 50% in 1997 and 1998 can have been acquired only progressively, which suggests that the situation was not appreciably different in 1996.
V tomto ohľade Súd prvého stupňa jasne a jednoznačne uviedol najmä to, že 50 % podiel na trhu v rokoch 1997 a 1998 mohol byť nadobudnutý len postupne, a to umožňovalo vyvodiť záver, že situácia sa značne nelíšila od situácie v roku 1996.
Secondly, it is necessary to dismiss L & D’s contentions against paragraph 85 of the judgment under appeal, in which the Court rejected the appellant’s argument seeking to show that the Board of Appeal was wrong to find that the earlier mark had a particularly distinctive character in Italy by relying solely on general indications regarding the sales figures and volume of advertising. I - 5779
Po druhé treba odmietnuť výhrady L & D voči bodu 85 napadnutého rozsudku, v ktorom Súd prvého stupňa odmietol tvrdenie žalobkyne, ktorým sa snažila preukázať, že odvolací senát nesprávne konštatoval mimoriadnu rozlišovaciu spôsobilosť skoršej ochrannej známky v Taliansku, vychádzajúc pritom výlučne zo všeobecných informácií týkajúcich sa objemu reklamy a obratu. I - 5779
In fact, as the Court of First Instance correctly found, the Board of Appeal, in order to establish whether the ARBRE MAGIQUE mark was well known, took into account not only indications concerning the sales figures and volume of advertising, but also the prolonged use of that trade mark.
Súd prvého stupňa totiž správne konštatoval, že odvolací senát pri konštatovaní všeobecnej známosti ochrannej známky ARBRE MAGIQUE vychádzal nielen zo všeobecných informácií týkajúcich sa objemu reklamy a obratu, ale aj z dlhodobého používania tejto ochrannej známky.
Since that finding in itself justifies the conclusion reached by the Court of First Instance in paragraph 85 of the judgment under appeal, the Court finds that the second ground given in that paragraph, according to which the caselaw relied on by L & D concerns the acquisition of the distinctive character of a mark which is the subject of an application for registration and not the assessment of whether a registered mark is well known, was included merely for the sake of completeness. 77
Vzhľadom na to, že toto zistenie samo osebe odôvodňuje záver, ktorý Súd prvého stupňa prijal v bode 85 napadnutého rozsudku, treba konštatovať, že druhý dôvod uvedený v uvedenom bode, podľa ktorého judikatúra uvádzaná spoločnosťou L & D sa týka nadobudnutia rozlišovacej spôsobilosti ochrannej známky, ktorá je predmetom prihlášky na zápis a nie posúdenia všeobecnej známosti zapísanej ochrannej známky, je nadbytočný. 77
Accordingly, any defects in that ground are not sufficient to cast doubt on the conclusion of the Court of First Instance, so that L & D’s argument seeking to establish such defects is ineffective. 78
Za týchto okolností prípadné vady tohto dôvodu nestačia nato, aby spochybnili uvedený záver Súdu prvého stupňa, a tvrdenie L & D, ktorým sa snaží tieto vady preukázať, je preto irelevantné. 78
Thirdly, concerning the argument put forward by L & D that the Court of First Instance, in paragraph 86 of the judgment under appeal, wrongly took as a basis the prolonged use of the ARBRE MAGIQUE mark by placing the date of registration of that mark on the same footing as its actual use, that assertion is not correct in fact. Contrary to what the appellant submits, the Court, in order to establish the prolonged use of the ARBRE MAGIQUE mark, referred not to its date of registration, but to the fact that that use is established in Italy and, indeed, not disputed by L & D. In addition, since it was not claimed that those findings of the Court of First Instance distorted the facts in any way, the Court’s assessment of the facts cannot be checked by the Court of Justice on appeal. 79
Po tretie, pokiaľ ide o tvrdenie L & D, podľa ktorého Súd prvého stupňa v bode 86 napadnutého rozsudku nesprávne vychádzal z dlhodobého používania ochrannej známky ARBRE MAGIQUE, pretože dátum zápisu tejto ochrannej známky považoval za dátum jej skutočného používania, treba uviesť, že nemá žiaden skutkový základ. Na rozdiel od toho, čo tvrdí žalobkyňa, Súd prvého stupňa pri preukazovaní dlhodobého používania nevychádzal z dátumu zápisu ochrannej známky ARBRE MAGIQUE, ale zo skutočnosti, že používanie v Taliansku bolo preukázané, čo navyše L & D nespochybňovala. Okrem toho, keďže sa vo vzťahu k týmto zisteniam Súdu prvého stupňa nenamieta žiadne skreslenie, Súdny dvor nemôže v rámci odvolania preskúmať jeho posúdenie skutkového stavu. 79
Finally, in so far as L & D further disputes the evidential value of the data relating to sales and advertising on the grounds that they relate to the ‘ARBRE MAGIQUE’ name and the present case concerns low-cost goods in everyday use, it need only be pointed out that the assessment by the Court of First Instance of the evidence produced before it does not constitute, unless that evidence has been distorted, an I - 5780
Napokon, pokiaľ ide o to, že L & D ďalej spochybňuje dôkaznú hodnotu údajov o predaji a reklame z toho dôvodu, že sa týkajú názvu „ARBRE MAGIQUE“ a z toho dôvodu, že v prejednávanej veci ide o tovary každodennej spotreby s nízkou cenou, stačí pripomenúť, že Súdom prvého stupňa vykonané posúdenie dôkazov, ktoré mu boli predložené, s výnimkou prípadu ich skreslenia, nezakladá právnu otázku, ktorá I - 5780
L & D v OHIM issue of law subject to review by the Court (see judgment of 17 April 2008 in Case C-108/07 P Ferrero Deutschland v OHIM, paragraph 30). 80
L & D/ÚHVT ako taká podlieha kontrole Súdneho dvora (pozri rozsudok zo 17. apríla 2008, Ferrero Deutschland/ÚHVT, C-108/07 P, bod 30). 80
Since the arguments raised by L & D in support of this complaint are ineffective, inadmissible or unfounded, it must be rejected. 81
Vzhľadom na to, že tvrdenia, ktoré predložila spoločnosť L & D na podporu tejto výhrady, sú irelevantné, neprípustné alebo nedôvodné, táto výhrada sa musí zamietnuť. 81
Accordingly, the first branch of the first plea must be rejected.
Za týchto okolností sa prvá časť prvého odvolacieho dôvodu musí zamietnuť.
(b) The second branch of the first plea
b) O druhej časti prvého odvolacieho dôvodu
By this second branch, L & D challenges the analysis made by the Court of First Instance in paragraphs 91 to 96 of the judgment under appeal of the similarities between mark No 91 991 and the Aire Limpio mark. The appellant submits, inter alia, that the Court was wrong in holding that the graphic element of the Aire Limpio mark has a clearly dominant character in the overall impression, which noticeably prevails over the word element. 83
V tejto druhej časti spoločnosť L & D spochybňuje analýzu Súdu prvého stupňa v bodoch 91 až 96 napadnutého rozsudku, ktorej predmetom je podobnosť medzi ochrannou známkou č. 91 991 a ochrannou známkou Aire Limpio. Žalobkyňa predovšetkým tvrdí, že Súd prvého stupňa dospel k nesprávnemu záveru, že grafický prvok ochrannej známky Aire Limpio je zjavne dominantný v celkovom dojme a nápadne prevláda nad slovným prvkom. 83
However, the fact remains that the Court of First Instance made in that context an assessment of the facts which, unless the appellant claims those facts were distorted, cannot be reviewed by the Court of Justice on appeal.
Treba pritom konštatovať, že Súd prvého stupňa v tomto ohľade vykonal posúdenie skutkového stavu, ktoré nemôže byť predmetom kontroly zo strany Súdneho dvora vo fáze odvolania, ak žalobkyňa nenamieta jeho skreslenie.
Furthermore, it must be added that, contrary to what L & D maintains, there is no rule to the effect that the name used in a trade mark must be regarded as distinctive and fanciful where it is devoid of any specific meaning. Moreover, as observed in paragraph 55 above, nor does the Court’s caselaw show that the word element of I - 5781
Okrem toho treba dodať, že na rozdiel od toho, čo tvrdí L & D, neexistuje žiadne pravidlo, podľa ktorého by názov ochrannej známky mal byť považovaný za rozlišovací a fantazijný, pokiaľ nemá osobitný význam. Okrem toho v bode 55 tohto rozsudku sa uvádza, že z judikatúry Súdneho dvora nevyplýva, že v prípade zložených I - 5781
2008 — CASE C-488/06 P a complex mark is systematically dominant in the overall impression given by that mark.
2008 — VEC C-488/06 P ochranných známkok je slovný prvok vždy dominantný v celkovom dojme, ktorý ochranná známka vyvoláva.
It follows from the foregoing that the second branch of the first plea is inadmissible.
Z uvedeného vyplýva, že druhá časť prvého odvolacieho dôvodu je neprípustná.
(c) The third branch of the first plea
c) O tretej časti prvého odvolacieho dôvodu
By this third branch, L & D maintains that the Court of First Instance erred in law in concluding that there was a likelihood of confusion without taking into consideration the weak distinctive character of mark No 91 991 and the differences between the marks in question. 87
V tejto tretej časti L & D tvrdí, že Súd prvého stupňa sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď bez toho, aby zohľadnil slabú rozlišovaciu spôsobilosť ochrannej známky č. 91 991 a rozdiely medzi spornými ochrannými známkami, dospel k záveru, že existuje pravdepodobnosť zámeny. 87
However, as has already been held, the Court of First Instance did not err in law in finding that mark No 91 991 possesses a particularly distinctive character and that that mark and the Aire Limpio mark have visual and conceptual similarities.
Ako však už bolo uvedené, Súd prvého stupňa sa nedopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď konštatoval, že ochranná známka č. 91 991 má mimoriadnu rozlišovaciu spôsobilosť a je vizuálne a koncepčne podobná ochrannej známke Aire Limpio.
Accordingly, the third branch of the first plea must be rejected.
Za týchto okolností sa musí tretia časť prvého odvolacieho dôvodu zamietnuť.
Since none of the three branches of the first plea, alleging infringement of Article 8(1)(b) of Regulation No 40/94, has been accepted, that plea must be rejected.
Vzhľadom na to, že nebola prijatá ani jedna časť uvádzaná na podporu prvého odvolacieho dôvodu založeného na porušení článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94, tento odvolací dôvod sa musí zamietnuť.
The second plea, alleging infringement of Article 73 of Regulation No 40/94
O druhom odvolacom dôvode založenom na porušení článku 73 nariadenia č. 40/94
By its second plea, L & D submits that the Court of First Instance infringed Article 73 of Regulation No 40/94 by taking as its basis evidence which concerned not mark No 91 991 but the ARBRE MAGIQUE mark. The appellant claims that it was not able sufficiently to defend itself against that evidence since the Opposition Division and the Board of Appeal discounted the ARBRE MAGIQUE mark from the comparative examination to determine whether there was a likelihood of confusion. 91
Vo svojom druhom odvolacom dôvode L & D uvádza, že Súd prvého stupňa porušil článok 73 nariadenia č. 40/94, keď vychádzal z dôkazov, ktoré sa netýkali ochrannej známky č. 91 991, ale ochrannej známky ARBRE MAGIQUE. Odvolateľka tvrdí, že sa nemohla účinne brániť voči týmto dôkazom, keďže námietkové oddelenie a odvolací senát vylúčili ochrannú známku ARBRE MAGIQUE z porovnávacej analýzy na určenie existencie pravdepodobnosti zámeny. 91
It should first of all be recalled that Article 73 provides that decisions of OHIM are to state the reasons on which they are based and are to be based only on reasons or evidence on which the parties concerned have had on opportunity to present their comments.
V tomto ohľade treba v prvom rade uviesť, že podľa uvedeného ustanovenia ÚHVT svoje rozhodnutia odôvodňuje a vychádza pritom len z dôvodov, ku ktorým mali príslušné strany možnosť predložiť svoje pripomienky.
In the present case, it is common ground that the Court of First Instance referred to the same evidence as that already relied on by the Board of Appeal to establish that mark No 91 991 is well known.
V prejednávanej veci je nesporné, že Súd prvého stupňa pri preukazovaní všeobecnej známosti ochrannej známky č. 91 991 vychádzal z tých istých dôkazov ako odvolací senát.
Although the contested decision does not specifically mention the mark to which that evidence relates, the fact none the less remains that L & D itself complains in its application before the Court of First Instance that the figures relating to sales and advertising costs used by the Board of Appeal do not concern mark No 91 991, but concern primarily goods bearing the ‘ARBRE MAGIQUE’ name. 94
Sporné rozhodnutie síce konkrétne neuvádza, ktorej ochrannej známky sa uvedené dôkazy týkajú, ale treba konštatovať, že samotná L & D vo svojej žalobe podanej na Súd prvého stupňa namieta, že údaje o predaji a reklame, ktoré prijal odvolací senát, sa netýkajú ochrannej známky č. 91 991, ale v prvom rade výrobkov z názvom „ARBRE MAGIQUE“. 94
In addition, Sämann’s opposition was also based on the ARBRE MAGIQUE mark and that party had already submitted the evidence in question at the stage of the proceedings before the Opposition Division.
Okrem toho treba pripomenúť, že aj námietka spoločnosti Sämann sa zakladala na ochrannej známke ARBRE MAGIQUE a že táto spoločnosť predložila sporné dôkazy ešte vo fáze konania pred námietkovým oddelením.
Accordingly, L & D cannot profitably claim not to have had an opportunity to present its comments on the evidence taken into consideration by the Court of First Instance and the Board of Appeal. 96
Za týchto okolností L & D nemôže účinne tvrdiť, že nemohla zaujať stanovisko k dôkazom, ktoré Súd prvého stupňa aj odvolací senát zohľadnili. 96
Therefore, it is necessary to reject the second plea and, consequently, to dismiss L & D’s appeal. VI — Costs
Druhý odvolací dôvod preto treba odmietnuť a v dôsledku toho treba zamietnuť aj odvolanie L & D. VI — O trovách
According to the first paragraph of Article 122 of the Rules of Procedure, where the appeal is unfounded, the Court is to make a decision as to costs.
Podľa článku 122 prvého odseku Rokovacieho poriadku Súdneho dvora, ak odvolanie nie je dôvodné, Súdny dvor rozhodne aj o trovách konania.
Under Article 69(2) of those Rules, applicable to the procedure on appeal pursuant to Article 118 thereof, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs if they have been applied for in the successful party’s pleadings.
Podľa článku 69 ods. 2 toho istého poriadku, ktorý sa na základe jeho článku 118 uplatňuje na konanie o odvolaní, účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté.
As OHIM has applied for costs against L & D and the latter has been unsuccessful, L & D must be ordered to pay the costs of these proceedings. On those grounds, the Court (Second Chamber) hereby:
Keďže ÚHVT navrhol zaviazať L & D na náhradu trov konania a L & D nemala úspech vo svojich dôvodoch, je opodstatnené zaviazať ju na náhradu trov konania. Z týchto dôvodov Súdny dvor (druhá komora) rozhodol a vyhlásil:
Orders L & D SA to pay the costs. [Signatures]
L & D SA je povinná nahradiť trovy konania. Podpisy
Case C-500/06
Vec C-500/06
(Reference for a preliminary ruling from the Giudice di pace di Genova)
(návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Giudice di pace di Genova)
(Articles 3(1)(g) EC, 4 EC, 10 EC, 43 EC, 49 EC, 81 EC, 86 EC and 98 EC — National legislation prohibiting advertisements for medical or surgical treatments of a cosmetic nature)
„Článok 3 ods. 1 písm. g) ES, články 4 ES, 10 ES, 43 ES, 49 ES, 81 ES, 86 ES a 98 ES — Vnútroštátna právna úprava zakazujúca vysielať reklamu na lekárske a chirurgické zákroky estetickej povahy“
Preliminary rulings — Admissibility — Limits — Clearly irrelevant questions and hypothetical questions put in a context not permitting a useful answer
Prejudiciálne otázky — Prípustnosť — Hranice — Zjavne nerelevantné otázky a hypotetické otázky položené v kontexte vylučujúcom užitočnú odpoveď
Freedom of movement for persons — Freedom of establishment — Freedom to provide services
Voľný pohyb osôb — Sloboda usadiť sa — Slobodné poskytovanie služieb (Články 43 ES, 48 ES, 49 ES a 55 ES; smernica Rady 89/552, článok 3 ods. 1 a článok 14 ods. 1)
EC, must be interpreted as precluding national legislation which prohibits advertising on national television networks for medical and surgical treatments of a cosmetic nature carried out in private health care establishments while at the same time permitting such advertising, subject to certain conditions, on local television networks.
v tom zmysle, že bránia takej vnútroštátnej právnej úprave, ktorá zakazuje vysielať reklamu na lekárske a chirurgické zákroky estetickej povahy vykonávané v súkromných zdravotníckych zariadeniach na televíznych staniciach s celoplošnou pôsobnosťou, hoci tú istú reklamu môžu za určitých okolností vysielať lokálne televízne stanice.
It is not for the Court of Justice to rule on the applicability of provisions of national law which are relevant to the outcome of proceedings, but the Court must take account, under the division of jurisdiction between the Community Courts and the national courts, of the legislative context, as described in the order for reference, in which the question put to it is set.
Súdnemu dvoru neprináleží vyslovovať sa o uplatniteľnosti vnútroštátnych ustanovení, ktoré sú relevantné pre vyriešenie sporu, ale v rámci rozdelenia právomocí medzi súdmi Spoločenstva a vnútroštátnymi súdmi mu prislúcha brať do úvahy právny rámec, do ktorého prejudiciálna otázka patrí, tak ako je vymedzený v návrhu na začatie prejudiciálneho konania.
Such rules on advertising entail a prohibition which goes beyond that laid down in Article 14(1) of Directive 89/552 on the coordination of certain provisions laid down by law, regulation or administrative action in Member States concerning the pursuit of television broadcasting activities.
Takáto právna úprava reklamy totiž obsahuje zákaz, ktorý je širší ako zákaz upravený právnou úpravou podľa článku 14 ods. 1 smernice 89/552 o koordinácii určitých ustanovení zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení v členských štátoch týkajúcich sa vykonávania činností televízneho vysielania.
Although, pursuant to Article 3(1) of that directive, the Member States remain free to lay down more detailed or stricter rules in the areas covered by the directive, when exercising that right, they must respect the basic freedoms guaranteed by the EC Treaty.
Hoci členské štáty môžu podľa článku 3 ods. 1 tejto smernice upraviť podrobnejšie a prísnejšie pravidlá v oblastiach, ktoré spadajú do pôsobnosti tejto smernice, sú pri výkone tejto právomoci povinné dodržiavať základné slobody zaručené Zmluvou ES.
Moreover, a presumption of relevance attaches to questions referred by the national courts for a preliminary ruling, which can be rebutted only in exceptional cases, in particular where it is quite obvious that the interpretation sought of the provisions of Community law referred to in those questions bears no relation to the actual facts of the main action or to its purpose.
Okrem toho predpoklad relevantnosti prejudiciálnych otázok položených vnútroštátnymi súdmi môže byť vyvrátený len vo výnimočných prípadoch, predovšetkým keď je zjavné, že požadovaný výklad ustanovení práva Spoločenstva uvedených v týchto otázkach nemá nijaký vzťah k realite ani k predmetu sporu vo veci samej.
That is the case as regards questions in respect of which the referring court fails to state the connection between the aspects of national law and the provisions of Community law which it asks the Court to interpret and fails to explain in what way the Court’s examination of a code of conduct for medical practitioners concerning the practice adopted in interpreting the laws on advertisements for medical and surgical treatments of a cosmetic nature would be of assistance in resolving the dispute in the main proceedings.
To je prípad otázok, pri ktorých vnútroštátny súd neuvádza vzťah medzi prvkami vnútroštátneho práva a ustanoveniami práva Spoločenstva, o výklad ktorých žiada, a nevysvetľuje, v čom preskúmanie lekárskeho etického kódexu vo vzťahu k výkladovej praxi v oblasti reklamy na lekárske a chirurgické zákroky estetickej povahy Súdnym dvorom môže byť užitočné pre rozhodnutie v konaní vo veci samej.
(see paras 20, 23, 26)
(pozri body 20, 23, 26)
Articles 43 EC and 49 EC, read in conjunction with Articles 48 EC and 55
Články 43 ES a 49 ES, v spojení s článkami 48 ES a 55 ES, sa majú vykladať
Such rules on advertising are liable to impede or render less attractive the exercise of the basic freedoms guaranteed by Articles 43 EC and 49 EC.
Takáto právna úprava reklamy však môže prekážať alebo robiť menej príťažlivým výkon základných slobôd zaručených článkami 43 ES a 49 ES.