natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The first paragraph of Article 18(2) of the Sixth VAT Directive states:
Článok 18 ods. 2 prvý pododsek šiestej smernice o DPH uvádza:
‘The taxable person shall effect the deduction by subtracting from the total amount of value added tax due for a given tax period the total amount of the tax in respect of
„Zdaniteľná osoba realizuje odpočet dane tak, že odpočíta z celkovej sumy dane z pridanej hodnoty splatnej v danom [zdaniteľnom — neoficiálny preklad] období
2008 — CASE C-25/07 which, during the same period, the right to deduct has arisen and can be exercised under the provisions of paragraph 1.’
2008 — VEC C-25/07 čiastku dane na ktorú sa v tomto období vzťahuje nárok na odpočet dane a ktoré sa môže uplatniť [a vykonáva sa — neoficiálny preklad] na základe ustanovení odseku 1.
The first paragraph of Article 18(4) of the Sixth VAT Directive provides:
Článok 18 ods. 4 prvý pododsek šiestej smernice o DPH stanovuje:
‘Where for a given tax period the amount of authorised deductions exceeds the amount of tax due, the Member States may either make a refund or carry the excess forward to the following period according to conditions which they shall determine.’
„Kde za dané obdobie oprávnená výška odpočítateľnej sumy prevyšuje sumu zdaniteľného plnenia, členské štáty môžu refundovať alebo prenesenie prebytok do nasledujúceho obdobia podľa podmienok, ktoré si určia.
Under Article 27(1) of the Sixth VAT Directive:
Podľa článku 27 ods. 1 šiestej smernice o DPH:
‘The Council, acting unanimously on a proposal from the Commission, may authorise any Member State to introduce special measures for derogation from the provisions of this Directive, in order to simplify the procedure for charging the tax or to prevent certain types of tax evasion or avoidance.
„Rada konajúca [jednohlasne] na základe návrhu Komisie, môže dať ktorémukoľvek členskému štátu právo zaviesť špeciálne opatrenia na zrušenie platnosti [môže ktorýkoľvek členský štát oprávniť na zavedenie osobitných odchylných opatrení odlišne od — neoficiálny preklad] ustanovení tejto smernice v záujme zjednodušenia postupu pri účtovaní dane alebo zabráneniu daňovým únikom alebo obchádzaniu daňových povinností.
U of 2004, No 54, heading 535, ‘the Law on VAT’) provide:
U z roku 2004, č. 54, čiastka 535, ďalej len „zákon o DPH“) stanovuje:
Where the amount of deductible input VAT … exceeds the output VAT, taxable persons shall enjoy the right to a reduction of the output tax due for the following periods by the said difference or to a refund of such a difference into his bank account.
V prípade, ak DPH zaplatená na vstupe… je vyššia ako daň vybratá na výstupe, má zdaniteľná osoba právo v nasledujúcich obdobiach znížiť dlžnú sumu dane o zodpovedajúci rozdiel alebo právo na vyplatenie rozdielu vkladom na svoj bankový účet.
2. … the tax difference shall be refunded … within 60 days from the day on which the return was submitted by the taxable person.
2. … vrátenie rozdielu na DPH zdaniteľnej osobe sa uskutoční… v lehote 60 dní odo dňa, keď zdaniteľná osoba podala daňové priznanie [k] DPH.
Where further investigation is required into whether or not the refund should be granted, the tax office may extend that period until the necessary investigations have been carried out. …
Pokiaľ sa zdá potrebné podrobnejšie preskúmať zákonnosť vrátenia, riaditeľ daňového úradu môže predĺžiť túto lehotu na účely získania potrebných objasnení….“
Article 97 of the Law on VAT provides:
Článok 97 zákona o DPH uvádza:
Prior to making the first intraCommunity supply or acquisition, the taxable persons referred to in Article 15 who are under a duty to register as active VAT payers shall be obliged to notify the head of a tax authority of their intention to carry out such activities, by filing the application for registration referred to in Article 96.
Zdaniteľné osoby uvedené v článku 15, ktoré sú povinné zaregistrovať sa ako platitelia DPH, musia pred dňom uskutočnenia prvej dodávky alebo prvej kúpy v Spoločenstve oznámiť riaditeľovi daňového úradu v žiadosti o registráciu podľa článku 96 svoj úmysel začať vykonávať takéto činnosti.
In the case of taxable persons who commence the activities referred to in Article 5 and taxable persons who commenced such activities within less than 12 months prior to filing the notification referred to in paragraph (1), and who have been registered as European Union VAT payers [the ‘new taxable persons’], the period for refunding the tax difference referred to in Article 87(2) … shall extend to 180 days. …
V prípade zdaniteľných osôb, ktoré začínajú vykonávať činnosti uvedené v článku 5, a zdaniteľných osôb, ktoré s výkonom týchto činností začali neskôr ako dvanásť mesiacov pred podaním žiadosti podľa odseku 1 a boli zaregistrované ako platitelia DPH — EÚ [ďalej len „noví platitelia DPH“], sa lehota stanovená v článku 87 ods. 2… predĺži na 180 dní….
In the case of taxable persons referred to in paragraph (5), the principles and repayment periods laid down in Article 87(2) to (6) shall apply from the date of the return relating to the period after a period of 12 months or four quarters in respect of which the taxable person has lodged a tax return and has paid in due time the taxes constituting State revenue, including his liabilities for the tax on the income of natural persons.
V prípade zdaniteľných osôb uvedených v odseku 5 sa zásady a lehoty definované v článku 87 ods. 2 až 6 uplatnia odo dňa podania žiadosti týkajúcej sa obdobia nasledujúceho po období 12 mesiacov alebo štyroch štvrťrokov, za ktoré zdaniteľná osoba podala daňové priznanie a včas zaplatila dane tvoriace príjem štátu, vrátane dane, ktorú dlhuje v rámci dane z príjmov fyzických osôb.
The provisions of Paragraph (5) shall not apply if the taxable person lodges with a revenue office a guarantee, by way of (i) a security deposit or (ii) material security or (iii) a bank guarantee, to the value of PLN 250 000, hereinafter referred to as a “security deposit”.’
Ustanovenia odseku 5 sa neuplatnia, ak zdaniteľná osoba poskytne daňovému úradu zábezpeku prostredníctvom i) kaucie, ii) majetkovej zábezpeky alebo iii) bankovej záruky vo výške 250 000 PLN (ďalej len ‚zábezpeka‘).“
In her VAT return for the month of January 2006, the applicant reported payment of excess VAT to the amount of PLN 44 782.
V daňovom priznaní k DPH za január 2006 žalobkyňa uviedla, že jej vznikol nadmerný odpočet DPH vo výške 44 782 PLN.
Relying on Article 18(4) of the Sixth VAT Directive, she then applied to the tax office of Świdnica for repayment of that excess to her within a period of 60 days from the date of submission of her VAT return.
Odvolávajúc sa na článok 18 ods. 4 šiestej smernice o DPH, požadovala od Daňového úradu Świdnica vrátenie uvedeného nadmerného odpočtu v lehote 60 dní odo dňa, keď bolo podané daňové priznanie k DPH.
On the basis of Article 87(1) and (2), and Article 97(5) and (7) of the Law on VAT, the tax office of Świdnica rejected her application.
Daňový úrad Świdnica na základe článku 87 ods. 1 a 2 a článku 97 ods. 5 a 7 zákona o DPH zamietol jej žiadosť.
The opinion of that office was that the applicant could not obtain the repayment of the excess VAT within the period of
Podľa tohto úradu totiž žalobkyňa nemala nárok na
60 days, because, since she had commenced her activities less than 12 months earlier and since she had not supplied to the tax office a special deposit within the meaning of Article 97(7), she did not satisfy the conditions established by the Law on VAT for entitlement to the repayment sought.
SOSNOWSKA vrátenie nadmerného odpočtu DPH v lehote 60 dní, pretože vzhľadom na skutočnosť, že začala svoju činnosť pred menej ako 12 mesiacmi a neposkytla daňovému úradu „zábezpeku“ v zmysle uvedeného článku 97 ods. 7, nesplnila podmienky stanovené týmto zákonom na účely požadovaného vrátenia.
The applicant submitted a complaint against that decision to the Dyrektor, who upheld the decision of refusal.
Žalobkyňa podala voči tomuto rozhodnutiu sťažnosť Dyrektorovi, ktorý potvrdil rozhodnutie o zamietnutí.
The applicant was not satisfied with that decision and brought an action before the Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Regional Administrative Court of Wrocław). That court was uncertain whether the national provisions in question were compatible with Community law and therefore stayed proceedings and referred the following two questions to the Court for a preliminary ruling:
Žalobkyňa, ktorá toto stanovisko nepovažovala za správne, podala odvolanie na Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu, ktorý, keďže mal pochybnosti, pokiaľ ide o zlučiteľnosť sporných vnútroštátnych ustanovení s právom Spoločenstva, rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto dve prejudiciálne otázky:
By its first question, the referring court asks essentially whether Article 18(4) of the Sixth VAT directive must be interpreted as precluding national legislation, such as that at issue in the main proceedings, which, in order to allow inquiries necessary to prevent tax evasion and avoidance, extends from 60 to 180 days, starting from the date of submission of the taxable person’s VAT return, the period available to the national tax office for repayment of excess VAT to a category of taxable persons, unless those persons lodge a security deposit to a value of PLN 250 000.
Svojou prvou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa má článok 18 ods. 4 šiestej smernice o DPH vykladať v tom zmysle, že mu odporuje vnútroštátna právna úprava, akou je tá vo veci samej, ktorá na účely umožnenia kontrol nevyhnutných na zabránenie daňovým únikom a obchádzaniu daňových povinností stanovuje lehotu v rozsahu 60 až 180 dní od podania daňového priznania k DPH zdaniteľnou osobou, ktorú majú vnútroštátne daňové orgány na vrátenie nadmerného odpočtu DPH určitej kategórii zdaniteľných osôb, okrem prípadu, keď tieto osoby poskytnú zábezpeku vo výške 250 000 PLN.
As the Court has consistently held, it is clear that the right to deduct is an integral part of the VAT scheme and as a general rule may not be limited.
Ako Súdny dvor opakovane pripomenul, z vedeného vyplýva, že právo na odpočet je neoddeliteľnou súčasťou mechanizmu DPH a v zásade ho nemožno obmedziť.
It is relevant, moreover, to note that where, for a given tax period, the amount of the deductible tax exceeds the amount of tax due and therefore the taxable person cannot effect the deduction by subtraction in accordance with Article 18(2) of the Sixth VAT directive, Article 18(4) provides that the Member States may either make a refund or carry the excess forward to the following period according to conditions which they are to determine.
Okrem toho je potrebné uviesť, že pokiaľ v zdaňovacom období výška odpočítateľnej dane prekračuje výšku dlžnej dane a zdaniteľná osoba nemôže daň znížiť odpočítaním v súlade s článkom 18 ods. 2 šiestej smernice o DPH, odsek 4 toho istého ustanovenia stanovuje, že členské štáty môžu buď preniesť nadmerný odpočet do nasledujúceho obdobia, alebo túto sumu vrátiť podľa podmienok, ktoré si určia.
As regards the former possibility, which is at issue in the main proceedings, the Court has made it clear that, while the Member States have a certain freedom to manoeuvre in determining the conditions for the refund of excess VAT, those conditions cannot undermine the principle of neutrality of the VAT tax system by making the taxable person bear the burden of the VAT in whole or in part.
Pokiaľ ide o túto poslednú uvedenú možnosť, ktorej sa týka spor vo veci samej, Súdny dvor spresnil, že hoci členské štáty majú určitú slobodu pri stanovovaní podmienok vrátenia nadmerného odpočtu DPH, tieto podmienky nemôžu spochybňovať zásadu neutrality daňového systému DPH tým, že zdaniteľná osoba bude podľa nich povinná v celom rozsahu alebo sčasti znášať DPH.
In particular, such conditions must enable the taxable person, in appropriate circumstances, to recover the entirety of the credit arising from that excess VAT. This implies that the refund is made within a reasonable period of time by a payment in liquid funds or equivalent means, and that, in any event, the method of refund adopted must not entail any financial risk for the taxable person. (see Commission v Italy, paragraphs 32 to 34).
Uvedené podmienky musia najmä umožniť, aby mohla byť zdaniteľnej osobe za primeraných podmienok vrátená celá suma vyplývajúca z nadmerného odpočtu DPH, čo znamená, že vrátenie sa uskutoční v primeranej lehote vyplatením finančnej hotovosti alebo porovnateľným spôsobom a spôsob vrátenia nesmie v nijakom prípade pre zdaniteľnú osobu pred -stavovať žiadne finančné riziko (pozri rozsudok Komisia/Taliansko, už citovaný, body 32 až 34).
Consequently, the question from the referring court must be examined in the light of those fundamental principles, set out in the preceding paragraphs, of the common system of VAT.
Preto otázku, ktorú položil vnútroštátny súd, je opodstatnené skúmať vo svetle základných zásad spoločného systému DPH, ktoré sú uvedené v predchádzajúcich bodoch.
It is apparent from the order for reference that, under the provisions of the Law on VAT determining the conditions for repayment of excess VAT to the taxable person, the tax office has available to it a period of 60 days from the date on which the taxable person submits his VAT return to make such a repayment; that period is extended to 180 days when, as in the case of the applicant in the main proceedings, the taxable persons concerned are new taxable persons who have not lodged a security deposit, within the meaning of Article 97(7) of the Law on VAT.
Z rozhodnutia vnútroštátneho súdu však vyplýva, že ustanovenia zákona o DPH definujúce pravidlá vrátenia nadmerného odpočtu tejto dane stanovujú, že daňové orgány disponujú na účely vrátenia nadmerného odpočtu lehotou 60 dní odo dňa, keď zdaniteľná osoba podala daňové priznanie k DPH, ale táto lehota je predĺžená na 180 dní, pokiaľ, ako je tomu v prípade žalobkyne vo veci samej, noví platitelia DPH neposkytli „zábezpeku“ podľa článku 97 ods. 2 toho istého zákona.
It is therefore clear that new taxable persons are subject to conditions for the refund of excess VAT which are more onerous than those to which other taxable persons
Je teda potrebné konštatovať, že noví platitelia DPH v porovnaní s ostatnými zdaniteľnými osobami podliehajú prísnejším pravidlám vrátenia nadmerného odpočtu
2008 — CASE C-25/07 are subject.
2008 — VEC C-25/07 zaplatenej DPH.
Accordingly they have to bear, at least to the extent of the amount of excess VAT to be repaid, the financial burden of VAT for a particularly long period.
Musia preto znášať, minimálne vo výške nadmerného odpočtu DPH, ktorý im má byť vrátený, daňové zaťaženie DPH počas mimoriadne dlhého obdobia.
The Republic of Poland maintains that lengthening of the period is justified by the fact that the persons concerned are taxable persons newly liable to VAT, who are not known to the tax office and in relation to whom more extensive inquiries must be made in order to prevent any tax evasion and avoidance.
Poľská republika vysvetľuje, že toto predĺženie lehoty je odôvodnené skutočnosťou, že ide o nových platiteľov DPH, ktorých daňové orgány nepoznajú, a treba voči nim vykonať dôslednejšiu kontrolu na účely zabránenia daňovým únikom a obchádzaniu daňových povinností.
It is clear from the caselaw that national legislation determining conditions for repayment of excess VAT which are more onerous for one category of taxable persons because of a presumed risk of evasion, without making any provision for the taxable person to demonstrate the absence of tax evasion or avoidance in order to take advantage of less restrictive conditions, is not a means proportionate to the objective of combating tax evasion and avoidance and has a disproportionate effect on the objectives and principles of the Sixth VAT Directive (see, by analogy, in
V tomto zmysle však z ustálenej judikatúry vyplýva, že vnútroštátna právna úprava stanovujúca pravidlá vrátenia nadmerného odpočtu DPH, ktorá je pre určitú kategóriu osôb prísnejšia z dôvodu predpokladaného nebezpečenstva daňových únikov bez toho, aby mali zdaniteľné osoby možnosť preukázať neexistenciu daňových únikov alebo obchádzania daňových povinností, a tým mali nárok na menej prísne podmienky, nepredstavuje primeraný prostriedok boja proti daňovým únikom a obchádzaniu daňových povinností a nadmerne ovplyvňuje ciele a zásady šiestej
SOSNOWSKA relation to exclusions from the right to deduct, Joined Cases C-177/99 and C-181/99 Ampafrance and Sanofi [2000] ECR I-7013, paragraph 62, and, in relation to preventive attachment, Molenheide and Others, paragraph 51).
SOSNOWSKA smernice o DPH (pozri analogicky v oblasti vylúčenia odpočtu dane rozsudok z 19. septembra 2000, Ampafrance a Sanofi, C-177/99 a C-181/99, Zb. s. I-7013, bod 62, a v oblasti zabezpečenia rozsudok Molenheide a i., už citovaný, bod 51).
That is exactly the case, as determined in paragraph 20 of this judgment, of the national legislation in the main proceedings.
Ako bolo uvedené v bode 20 tohto rozsudku, presne takým je prípad vnútroštátnej právnej úpravy vo veci samej.
It is clear from the order for reference that Article 97(5) and (7) of the Law on VAT apply generally and preventively to new taxable persons, without making any provision for such persons to demonstrate the absence of a risk of tax evasion or avoidance.
Z rozhodnutia vnútroštátneho súdu totiž vyplýva, že článok 97 ods. 5 a 7 zákona o DPH sa vzhľadom na nových platiteľov DPH uplatňuje všeobecným a preventívnym spôsobom bez toho, aby tí mali možnosť preukázať neexistenciu nebezpečenstva daňových únikov alebo obchádzania daňových povinností.
Similarly, the national provisions at issue do not appear to be in conformity with the condition laid down in the caselaw, as stated in paragraph 17 of this judgment, that repayment of the excess VAT must be made within a reasonable time.
Rovnako dotknuté vnútroštátne ustanovenia zjavne nie sú v súlade s podmienkou stanovenou v judikatúre, uvedenou v bode 1 tohto rozsudku, podľa ktorej sa má vrátenie nadmerného odpočtu DPH uskutočniť v primeranej lehote.
As was stated in the order for reference, the period for repayment of 180 days laid down for new taxable persons is, on the one hand, six times longer than the one month applicable accounting period for VAT and, on the other hand, three times longer than the period applied to other taxable persons, while the Polish authorities have offered no argument capable of explaining why it is necessary, in order to prevent tax evasion and avoidance, to establish a difference in treatment of such a scale.
Ako totiž spresňuje vnútroštátny súd vo svojom rozhodnutí, lehota 180 dní na vrátenie dane stanovená pre nových platiteľov DPH je jednak šesťkrát dlhšia než zúčtovacie obdobie pre DPH v trvaní jedného mesiaca a jednak trikrát dlhšia než lehota uplatňovaná na ostatné zdaniteľné osoby, a to bez toho, aby poľské orgány uviedli dôkazy objasňujúce potrebu zaviesť takýto značný rozdiel v zaobchádzaní na účely zabránenia daňovým únikom a obchádzaniu daňových povinností.
Moreover, such a long period appears even less necessary when, in any event, the tax office has the power, under Article 87(2) of the Law on VAT, if it is useful to make wider inquiry into the lawfulness of repayment and to obtain the necessary clarification, to extend the period of 60 days within which repayment must be made.
Napokon takto dlhá lehota sa zdá o to menej nevyhnutná, že v každom prípade daňové orgány môžu na základe článku 87 ods. 2 zákona o DPH predĺžiť 60-dňovú lehotu, v ktorej sa má vrátenie uskutočniť, pokiaľ považujú za potrebné podrobnejšie preskúmať zákonnosť vrátenia a získať potrebné objasnenia.
Lastly, as regards the possibility offered to new taxable persons by Article 97(7) of the Law on VAT to lodge a security deposit in order to take advantage of the normal
Napokon, pokiaľ ide o možnosť poskytnúť zábezpeku na účely priznania obvyklej lehoty 60 dní na vrátenie nadmerného odpočtu DPH, ktorú pre nových platiteľov
2008 — CASE C-25/07 period of 60 days for the obtaining of repayment of excess VAT, that cannot affect the considerations set out in the preceding paragraphs.
2008 — VEC C-25/07 stanovuje článok 97 ods. 7 zákona o DPH, tá nespochybňuje úvahy uvedené v predchádzajúcich bodoch.
As is argued by the Commission, the security deposit is not proportionate either to the amount of the excess VAT to be repaid or to the economic size of the taxable person.
Ako totiž uvádza Komisia, táto zábezpeka nie je primeraná ani výške nadmerného odpočtu DPH, ktorý má byť vrátený, ani hospodárskej veľkosti zdaniteľnej osoby.
In particular, the lodging of such a security deposit is likely, contrary to what is required by the caselaw referred to in paragraph 17 of this judgment, to entail a not inconsiderable financial risk for undertakings which have just commenced their activities and may, consequently, lack significant resources.
Presnejšie, poskytnutie danej zábezpeky môže, v rozpore s požiadavkou, ktorú stanovuje judikatúra uvedená v bode 17 tohto rozsudku, znamenať nezanedbateľné finančné riziko pre podniky, ktoré začali vykonávať svoju činnosť a z tohto dôvodu môžu mať nedostatok finančných prostriedkov.
In reality, the effect of the obligation to put in place such a security deposit, in order to be able to take advantage of the period which ordinarily applies, is only to replace the financial burden associated with the fact that the amount of the excess VAT is tied up for a period of 180 days with the burden consequent on the amount of the security deposit being tied up.
V skutočnosti cieľom požiadavky poskytnúť uvedenú zábezpeku na účely uplatnenia obvyklej lehoty je len nahradiť finančné zaťaženie spojené s viazaním sumy nadmerného odpočtu DPH na obdobie 180 dní zaťažením spojeným s viazaním sumy zábezpeky.
There is even less justification when, first, the latter amount may, as in the case in the main proceedings, be greater than the amount of the excess VAT at issue, and, second, the length of time over which the security deposit is tied up is greater than the period for repayment of the excess VAT laid down for new taxable persons.
Táto skutočnosť je o to menej odôvodnená, že jednak, ako je tomu v spore vo veci samej, posledná uvedená suma môže byť vyššia než dotknutý nadmerný odpočet DPH a jednak obdobie viazania zábezpeky je dlhšie ako lehota na vrátenie nadmerného odpočtu DPH stanovená pre nových platiteľov DPH.
Under Article 97(6) of the Law on VAT, the security deposit can be released only after a period of 12 months, on condition that the taxable person has paid all of the taxes relating to that period for which he is liable to the State.
Na základe článku 97 ods. 6 zákona o DPH totiž zábezpeku možno vrátiť až po uplynutí dvanástich mesiacov za podmienky, že zdaniteľná osoba zaplatila všetky dane, ktoré za toto obdobie dlží štátnemu rozpočtu.
In those circumstances, the reply to be given to the first question is that Article 18(4) of the Sixth VAT Directive and the principle of proportionality preclude national legislation, such as that at issue in the main proceedings, which, in order to allow the investigations required to prevent tax evasion and avoidance, extends from 60 to 180 days, as from the date of submission of the taxable person’s VAT return, the period available to the national tax office for repayment of excess VAT to a category of taxable persons unless those persons lodge a security deposit to a value of PLN 250 000.
Za týchto podmienok je potrebné odpovedať na prvú otázku, že článku 18 ods. 4 šiestej smernice o DPH a zásade proporcionality odporuje vnútroštátna právna úprava, akou je tá v spore vo veci samej, ktorá na účely umožnenia kontrol nevyhnutných na zabránenie daňovým únikom a obchádzaniu daňových povinností stanovuje lehotu v rozsahu 60 až 180 dní od podania daňového priznania k DPH zdaniteľnou osobou, ktorú majú vnútroštátne daňové orgány na vrátenie nadmerného odpočtu DPH určitej kategórii zdaniteľných osôb, okrem prípadu, keď tieto osoby poskytnú zábezpeku vo výške 250 000 PLN.