natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Furthermore, I consider it inappropriate for the Court to scour Community law for a provision that may preclude
26 — Pozri napríklad rozsudok z 16. decembra 2004, My, C-293/03, Zb. s. I-12013.
27 — Order in Case C-116/00 Laguillaumie [2000] ECR I-4979, paragraph 16; Order in Case C-425/03 Provvidenza Regio, not published in the ECR, paragraph 9; Order in Case C-116/05 Dhumeaux and Others, not published in the ECR, paragraph 21; and Order in Case C-166/06 Eurodomus, not published in the ECR, paragraphs 7 and 8.
27 — Uznesenia z 28. júna 2000, Laguillaumie, C-116/00, Zb. s.
In the second of these orders on inadmissibility it is stated, in particular, that the referring court had not stated the provisions of Community law of which it was seeking an interpretation (paragraph 12).
I-4979, bod 16; z 19. októbra 2004, Provvidenza Regio, C-425/03, neuverejnené v Zbierke, bod 9; z 1. decembra 2005, Dhumeaux a i., C-116/05, neuverejnené v Zbierke, bod 21, a z 13. júla 2006, Eurodomus, C-166/06, neuverejnené v Zbierke, body 7 a 8.
26 — See, for example, Case C-293/03 My [2004] ECR I-12013.
V druhom z týchto uznesení o neprípustnosti sa obzvlášť zdôrazňuje, že vnútroštátny súd neupresnil ustanovenia práva Spoločenstva, o ktorých výklad žiadal (bod 12).
GYSEN observations are lodged, only the orders for reference are notified to them.
GYSEN súdu — návrhy na začatie prejudiciálnych konaní.
28 proceedings (French).
28 v jazyku konania (francúzština).
Furthermore, it is also the possibility of submitting written observations that must be safeguarded.
Na druhej strane je to tiež možnosť predložiť písomné pripomienky, ktorú treba zachovať.
A broadening of the subjectmatter of the question for a preliminary ruling along the lines suggested by the Commission would therefore appear to require that the Member States and the parties to the main proceedings be given the opportunity to make written submissions on the question raised by the Commission.
Zdá sa, že rozšírenie predmetu prejudiciálnej otázky, tak ako to navrhuje Komisia, vyžaduje, aby sa dala možnosť členským štátom a účastníkom konania vo veci samej písomne sa vyjadriť k otázke položenej Komisiou.
It seems particularly important, in my view, that above all the Belgian Government be invited to submit observations, since that question could indirectly cast doubt on the compatibility of a provision of Belgian legislation with Community law.
Zdá sa mi obzvlášť dôležité najmä to, aby sa vyzvala belgická vláda na predloženie pripomienok, keďže v rámci uvedenej otázky by sa mohla nepriamo prerokovať zlučiteľnosť pravidla belgického práva s právom Spoločenstva.
It is of course still possible to obtain the observations in question, but this would delay the present proceedings.
Zozbierať predmetné pripomienky je prirodzene ešte možné, ale oddiaľuje to lehoty na rozhodnutie o tejto právnej veci.
Precisely for the reasons indicated in paragraph 47 above, the possibility for the interested parties within the meaning of Article 23 of the Statute of the Court of Justice to submit written observations on the possible existence of provisions of Community law precluding a national provision such as the first subparagraph of Article 16(1) of the Royal Decree of 8 April 1976 (interpreted according to the wishes of the Caisse) was, although not entirely excluded, nevertheless very theoretical.
Presne z dôvodov uvedených v bode 47 vyššie bola možnosť oprávnených osôb v zmysle článku 23 Štatútu Súdneho dvora vyjadriť sa písomnými pripomienkami k prípadnej existencii ustanovení práva Spoločenstva, v rozpore s ktorými by bola vnútroštátna právna úprava, ako je uvedená v článku 16 ods. 1 prvom pododseku kráľovského nariadenia z 8. apríla 1976, tak ako ho vykladá Pokladňa, hoci nebola bezpochyby úplne vylúčená, veľmi teoretická.
It is true that such parties — to whom the Commission’s written observations were notified in accordance with Article 104(4) of the Rules of Procedure of the Court — could have stated their views in that regard by applying for a hearing to be held and thus presenting oral observations.
Je pravda, že uvedené subjekty — ktorým na základe článku 104 ods. 4 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora boli doručené písomné pripomienky, ktoré predložila Komisia — mohli v tomto smere zaujať stanovisko tým, že by požiadali o určenie termínu pojednávania, a teda tým, že prednesú pripomienky v ústnej forme.
However, it should not be forgotten that it is only the order for reference that is notified to the parties referred to in Article 23 of the Statute of the Court of Justice (in particular the Member States, accompanied by a translation into the official language of each State 29), whereas the written observations submitted by the Commission in these proceedings for a preliminary ruling were notified to the parties only in their original version in the language of the
Na jednej strane netreba zabúdať, že iba rozhodnutie vnútroštátneho súdu sa doručuje subjektom uvedeným v článku 23 Štatútu Súdneho dvora, najmä členským štátom, pričom je k nemu pripojený preklad do úradného jazyka každého štátu, 29zatiaľ čo písomné pripomienky predložené Komisiou v tomto prejudiciálnom konaní sa doručili týmto subjektom iba v pôvodnom znení
In my opinion, the above considerations make it inadvisable to broaden the scope of the examination to be carried out by the Court in the present proceedings to include the question suggested by the Commission.
Zdá sa mi, že vyjadrené úvahy môžu odradiť od rozšírenia rozsahu skúmania, ktorý má vykonať Súdny dvor v rámci tohto konania a ktorého predmetom je otázka, ktorú položila Komisia.
The subjectmatter of the question for a preliminary ruling should therefore, in my view, remain within the limits I have sketched out in paragraph 29 above.
Predmet prejudiciálnej otázky by teda mal, podľa môjho názoru, zostať v hraniciach, tak ako som ich vytýčil v bode 29 vyššie.
Moreover, I would point out that the Commission can at any time refer to the Court the question of the compatibility of the first subparagraph of Article 16(1) of the Royal
Ďalej pripomínam, že Komisia má vždy možnosť položiť Súdnemu dvoru otázku zlučiteľnosti článku 16 ods. 1 prvého pododseku kráľovského nariadenia
29 — See the Order in Laguillaumie, paragraph 24.
29 — Pozi uznesenie Laguillaumie, už citované, bod 24.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-449/06
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — P. MENGOZZI — VEC C-449/06 z 8. apríla 1976 s právom Spoločenstva tým, že začne konanie o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES.
In My, the Court observed that Article 10 EC requires the Member States to facilitate the achievement of the Community’s tasks and in fact held that that article, read in conjunction with the Staff Regulations, prohibited such national legislation. 31
V tomto rozsudku Súdny dvor tým, že poznamenal, že článok 10 ES ukladá členským štátom povinnosť uľahčiť Spoločenstvu plnenie jeho úlohy, skutočne vyjadril právny názor, že takáto vnútroštátna právna úprava je v rozpore s uvedeným článkom v spojení so služobným poriadkom úradníkov. 31
It is therefore only in the alternative and in cursory terms that I shall now proceed to examine the substance of the question whether Article 10 EC precludes national legislation under which, in the context of the payment by the competent national body of family allowances for the dependent children of a selfemployed worker, the child of that worker who receives family allowances paid under the Staff Regulations or the CEOS is not taken into account for the purposes of determining the ranking of that worker’s other children, which under that legislation influences the amount of the family allowances payable for those children.
Teda len subsidiárne a v hrubých líniách skúmam ďalej do podstaty otázku, či v rozpore s článkom 10 ES je alebo nie je vnútroštátna právna úprava, podľa ktorej v rámci toho, že príslušná vnútroštátna organizácia vypláca rodinné prídavky na nezaopatrené deti samostatne zárobkovo činnej osoby, dieťa tejto osoby — SZČO, na ktoré sa vyplácajú rodinné prídavky na základe služobného poriadku úradníkov alebo PZOZ, nie je vzaté do úvahy na účely určenia poradia iných detí tej istej SZČO, pričom toto poradie podľa tejto právnej úpravy ovplyvňuje výšku rodinných prídavkov, ktoré sa im majú vyplácať.
However, I am bound to note that the Court reached that conclusion after finding that such national legislation ‘is likely to impede and therefore to discourage employment within an institution of the European Union, inasmuch as, by accepting employment with such an institution, a worker who was formerly a member of a national pension scheme risks losing the right to benefit under that scheme from an old-age pension to which he would have been entitled had he not accepted that employment’. 32
Nemôžem však nezdôrazniť, že Súdny dvor dospel k tomuto záveru po tom, čo konštatoval, že takáto vnútroštátna právna úprava „môže zabrániť, a teda odradiť od výkonu povolania v inštitúcii Európskej únie, pokiaľ pracovník, ktorý bol prv poistencom vnútroštátneho dôchodkového režimu tým, že prijme prácu v takejto inštitúcii, sa vystavuje nebezpečenstvu straty možnosti vzniku nároku, z dôvodu tohto režimu, na starobný dôchodok, na ktorý by mal právo, pokiaľ by neprijal túto prácu“. 32
In considering that the national legislation in question was contrary to Article 10 EC, albeit read in conjunction with the Staff Regulations, the Court thus attached importance to the fact that that legislation could make it more difficult for the relating to national legislation under which the competent pension body was not allowed to take into account the years of employment completed in the service of a Community institution for the purposes of recognising entitlement to an early retirement pension under the national scheme.
Súdny dvor teda položil dôraz, v súvislosti s tým, že zaujal stanovisko, že táto vnútroštátna právna úprava, hoci aj v spojení s ustanoveniami služobného poriadku úradníkov, je v rozpore s článkom 10 ES, na skutočnosť, že mohla sťažiť prijímania
Community to recruit national employees with a certain length of service, thereby impeding the functioning of the Community institutions.
GYSEN do zamestnania vnútroštátnych úradníkov Spoločenstvom, ktorí už odpracovali určité roky, čím prekáža vo fungovaní inštitúcií Spoločenstva.
entering the service of the Communities, or to induce them to quit the employment that they carry on there’, that is to say ‘of such a nature as to impede the functioning of the Community institutions’.
finančnej výhody, na ktorú by mali nárok, pokiaľ by nemali takéto postavenie“, nezdá sa, že by išlo o „opatrenie…, ktoré môže odradiť niektoré osoby od vstupu do služobného pomeru v Spoločenstvách alebo ich viesť k opusteniu úloh, ktoré tu vykonávajú“, a teda ani o opatrenie, ktoré „môže brániť činnosti inštitúcií Spoločenstva“.
The Court therefore concluded that Article 5 of the EEC Treaty did not preclude Member States from denying to officials or servants of the Communities a benefit such as that provided under the national scheme that was the subject of the main proceedings.
Súdny dvor teda vyvodil záver, že článok 5 Zmluvy EHS nezakazoval členským štátom odmietnuť priznať úradníkom a zamestnancom Spoločenstiev výhodu, akú stanovuje vnútroštátny režim, o ktorý išlo vo veci samej.
The Court had adopted a similar approach previously in Tither 33, which concerned a national scheme aimed at subsidising the purchase and improvement of dwellings, the benefits of which (subsidies on the interest paid on mortgage loans) were denied to those who performed activities for which they received taxexempt remuneration under a special exemption or immunity, and were thus denied to employees of the Communities.
Podobný prístup už skôr zvolil Súdny dvor v rozsudku Tither 33, pokiaľ ide o vnút- roštátny režim určený na podporu a zlepšenie individuálneho bývania, ktorý vylučoval stanovenú výhodu (podpory na úroky platené z hypotekárnych pôžičiek) osobám zastávajúcim funkcie, pre ktoré sú vyplácané nezdaniteľné pôžitky na základe oslobodenia alebo osobitnej imunity, a v dôsledku toho úradníkom Spoločenstva.
The Court had been asked by the referring court, in particular, whether Article 5 of the EEC Treaty (now Article 10 EC) obliged the Member State involved to grant the benefit also to such persons if they met the other conditions laid down by the scheme in question.
Na Súdny dvor sa obrátil vnútroštátny súd najmä preto, aby rozhodol, či článok 5 Zmluvy EHS (teraz článok 10 ES) ukladal dotknutému členskému štátu povinnosť poskytnúť výhodu tiež uvedeným osobám v prípade, že by splnili ďalšie podmienky stanovené predmetným režimom.
Recalling that the cited provision ‘prohibits Member States, inter alia, from adopting measures which are likely to impede the functioning of the Community institutions’, the Court observed that although legislation such as the scheme in question could ‘have the effect of depriving officials and servants of the Communities of a financial advantage which they would enjoy if they did not have that status’, it did not appear that the scheme was ‘likely to dissuade certain persons from
Pripomínajúc, že už citované ustanovenie „ukladá najmä členským štátom povinnosť zdržať sa prijatia akýchkoľvek opatrení, ktoré by mohli brániť činnosti inštitúcii Spoločenstva“, Súdny dvor poznamenal, že hoci právna úprava ako predmetný režim môže mať „za účinok zbavenie úradníkov a zamestnancov Spoločenstiev
Returning now to the present proceedings for a preliminary ruling, it seems difficult to maintain that a provision such as that set out in the first subparagraph of Article 16(1) of the Royal Decree of 8 April 1976 — if interpreted as meaning that the children of a selfemployed worker receiving family allowances under the Staff Regulations or the CEOS may not be taken into account in the context defined by that provision — is likely to dissuade certain persons from entering the service of the Communities, or to induce them to quit the employment that they carry on there.
Obrátiac pozornosť na prejudiciálne konanie, ktoré je predmetom môjho záujmu, sa mi však zdá ťažké tvrdiť, že právna úprava ako tá, ktorá je uvedená v článku 16 ods. 1 v prvom pododseku kráľovského nariadenia z 8. apríla 1976, pokiaľ by bola vykladaná v tom zmysle, že vylučuje zohľadnenie, v rámci, ktorý vymedzuje deti samostatne zárobkovo činnej osoby, na ktoré sa vyplácajú rodinné prídavky na základe služobného poriadku úradníkov alebo PZOZ, môže odradiť niektoré osoby od vstupu do služobného pomeru v Spoločenstvách alebo ich viesť k opusteniu úloh, ktoré tu vykonávajú.
The Commission itself notes, with reference to the case in point, that the Belgian provision does not cause any loss to the Community servant in question (the first husband of Ms Gysen and father of Adrien), as it simply has the effect of reducing the amount of the family
Je to práve Komisia, ktorá zdôrazňuje, odkazujúc na prejednávanú vec, že belgická právna úprava vôbec nie je na ujmu predmetnému zamestnancovi Spoločenstva (prvý manžel pani Gysen, otec Adriena), pokiaľ
33 — Case C-333/88 Tither [1990] ECR I-1133.
33 — Rozsudok z 22. marca 1990, C-333/88, Zb. s. I-1133.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-449/06 infringement by the Belgian State of the duty of sincere cooperation with the Community institutions enshrined in Article 10 EC.
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — P. MENGOZZI — VEC C-449/06
allowances that the Caisse must pay to his former wife for Augustin and Elise, her children by her second husband, who is not an official or servant of the Community.
jednoducho jej účinkom je zníženie, oproti tomu, ako by to bolo inak, výšky rodinných prídavkov, ktoré Pokladňa musí vyplácať jeho bývalej manželke na deti Augustina a Eliseu, ktoré má so svojím druhým manželom, ktorý nie je úradník alebo zamestnanec Spoločenstiev.
34Moreover, even if one wishes to consider that that reduction has an impact on the resources that Ms Gysen can mobilise to meet the cost of maintaining her first child and that, accordingly, it ultimately affects the extension of the obligations of that child’s father — a servant of the Community — in terms of his contribution to those costs, such an effect would be too indirect and marginal to have the effect of dissuasion or inducement mentioned above.
34Dokonca aj keby sme sa chceli domnievať, že takéto zníženie má vplyv na veľkosť zdrojov, ktoré pani Gysen môže použiť na úhradu výdavkov vynaložených na výživu prvého dieťaťa a v konečnom dôsledku môže ovplyvniť rozsah povinností, ktoré zaväzujú otca tohto dieťaťa, zamestnanca Spoločenstva, vo forme výživného, takýto vplyv je príliš nepriamy a okrajový preto, by mohol mať predmetný odradzujúci alebo podnecujúci účinok.
Admittedly, the Commission rightly points out that application of the Belgian provision — interpreted as indicated in the preceding paragraph — would mean that, solely because Adrien’s father is employed by a Community institution, Ms Gysen and her children Augustin and Elise would be treated less favourably than if Adrien’s father did not hold that position.
Bezpochyby Komisia správne zdôrazňuje, že uplatňovanie belgickej právnej úpravy, vykladanej tak ako je uvedené v predchádzajúcom bode, má za následok, že s pani Gysen a s jej deťmi Augustinom a Eliseou, nakoniec iba v dôsledku tej skutočnosti, že otec Adriena má pracovné miesto v inštitúcii Spoločenstva, sa lepšie zaobchádza, ako keby otec nemal takéto pracovné miesto.
35 In the light of the criterion for interpretation that can be deduced from Tither and My, that disparity of treatment does not, in my opinion, constitute an
35Vzhľadom na výkladové kritérium, ktoré možno vyvodiť z už citovaných rozsudkov Tither a My, táto nerovnosť zaobchádzania však podľa môjho názoru nie je porušením povinnosti lojálnej spolupráce s inštitúciami
It is hardly necessary to add (since it goes beyond the limits of the examination I have proposed in points 29 and 53 above) that such a disparity of treatment cannot be criticised by invoking the principle of equal treatment as a general principle of Community law or the specific expressions thereof, in particular Article 12 EC (prohibition of discrimination on grounds of nationality) or Article 7(2) of Regulation (EEC) No 1612/68 of the Council of 15 October 1968 on freedom of movement for workers within the Community 36(under which a worker who is a national of a Member State employed in the territory of another Member State ‘shall enjoy the same social and tax advantages as national workers’).
Sotva je vhodné dodať — pokiaľ je to mimo hraníc skúmania, ktoré som vytýčil a ktoré som objasnil v bodoch 29 a 53 vyššie — že takáto nerovnosť zaobchádzania sa nezdá, že môže byť podrobená kritike s tým, že sa poukáže na zásadu rovnosti zaobchádzania ako na všeobecnú zásadu práva Spoločenstva, alebo jej osobitné vyjadrenia, ktorými sú obzvlášť článok 12 ES (zákaz diskriminácie z dôvodu štátnej príslušnosti) a článok 7 ods. 2 nariadenia Rady (EHS) č. 1612/68 z 15. októbra 1968 o slobode pohybu pracovníkov v rámci Spoločenstva 36(podľa ktorého pracovník, ktorý je štátnym príslušníkom členského štátu nachádzajúci sa na území iného členského štátu „požíva rovnaké sociálne a daňové výhody ako vlastní pracovníci“).
The casefile does not contain any information on the basis of which it can be held that the situation in the present case falls within the scope of Community law rather than being purely internal to the Belgian State.
Zo spisového materiálu totiž nevyplýva nič, na základe čoho by bolo možné zaujať stanovisko, že v prejednávanej veci ide o situáciu, ktorá patrí do pôsobnosti práva Spoločenstva, a nie o čisto vnútroštátnu situáciu belgického štátu.
34 — Written observations of the Commission, paragraphs 37 and 38.
34 — Písomné pripomienky Komisie, body 37 a 38.35 — Tamže, bod 40.
In the light of the foregoing considerations, I suggest that the Court reply in the following terms to the question referred for a preliminary ruling by the Tribunal du travail de Bruxelles:
Vzhľadom na vyššie uvedené úvahy navrhujem, aby Súdny dvor odpovedal na prejudiciálnu otázku, ktorú položil Tribunal du travail de Bruxelles takto:
‘The Staff Regulations of Officials and the Conditions of Employment of Other Servants of the European Communities, approved by Regulation (EEC, Euratom, ECSC) No 259/68 of the Council of 29 February 1968, have general application and are binding in their entirety and directly applicable in all Member States.
Služobný poriadok úradníkov a Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov Európskych spoločenstiev prijatý nariadením Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 z 29. februára 1968 majú všeobecne záväzný charakter a sú záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné v každom členskom štáte.
It is for the referring court, which has jurisdiction to interpret and apply national law, to determine whether, in the light of the abovementioned characteristics, those acts constitute an ‘international social security convention in force in Belgium’ within the meaning of the national provision at issue in the main proceedings.’
Je úlohou vnútroštátneho súdu, v ktorého právomoci je výklad a uplatňovanie vnútroštátneho práva, určiť, či vzhľadom na vyššie uvedené vlastnosti sú tieto akty sú „medzinárodnou zmluvou o sociálnom zabezpečení, ktorá je v Belgicku platná“ v zmysle vnútroštátnej právnej úpravy predmetnej v konaní vo veci samej.
2008 — CASE C-449/06
2008 — VEC C-449/06
JUDGMENT OF THE COURT (Fourth Chamber)14 February 2008 *
ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (štvrtá komora) zo 14. februára 2008 *
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC, from the Tribunal du travail de Bruxelles (Belgium), made by decision of 17 October 2006, received at the Court on 6 November 2006, in the proceedings
Vo veci C-449/06, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Tribunal du travail de Bruxelles (Belgicko) zo 17. októbra 2006 a doručený Súdnemu dvoru 6. novembra 2006, ktorý súvisí s konaním:
THE COURT (Fourth Chamber), composed of K. Lenaerts, President of the Chamber, G. Arestis, R. Silva de Lapuerta, E. Juhász (Rapporteur) and J. Malenovský, Judges,
SÚDNY DVOR (štvrtá komora), v zložení: predseda štvrtej komory K. Lenaerts, sudcovia G. Arestis, R. Silva de Lapuerta, E. Juhász (spravodajca) a J. Malenovský,
Advocate General: P. Mengozzi, Registrar: R. Grass, having regard to the written procedure, after considering the observations submitted on behalf of:
GYSEN generálny advokát: P. Mengozzi, tajomník: R. Grass, so zreteľom na písomnú časť konania, so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
— Ms Gysen, by N. Sluse, avocate,
— pani Gysen, v zastúpení: N. Sluse, advokátka,
— the Commission of the European Communities, by J. Currall and D. Martin, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 8 November 2007, gives the following
— Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: J. Currall a D. Martin, splnomocnení zástupcovia, po vypočutí návrhov generálneho advokáta na pojednávaní 8. novembra 2007, vyhlásil tento
30), as amended by Council Regulation (EEC, Euratom, ECSC) No 2074/83 of 21 July 1983 (OJ 1983 L 203, p.
Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 2074/83 z 21. júla 1983 (Ú. v. ES L 203, s.
1) (‘the Staff Regulations’), was made in the course of proceedings between Ms Gysen and Groupe S-Caisse d’Assurances sociales pour indépendents (‘the Caisse’) concerning the determination of the ranking of Ms Gysen’s children for the purposes of calculating the amount of Belgian family allowances.
1, ďalej len „služobný poriadok“), bol podaný v rámci sporu medzi pani Gysen a Groupe S-Caisse d’Assurances sociales pour indépendants (Neziskové združenie skupina S — Pokladňa sociálneho poistenia samostatne zárobkovo činných osôb) (ďalej len „Pokladňa“) o určenie poradia detí pani Gysen na účely stanovenia výšky belgických rodinných prídavkov.
Under the second paragraph of Article 11, the Staff Regulations are ‘binding in their entirety and directly applicable in all Member States’.
Podľa článku 11 druhého odseku služobného poriadku služobný poriadok „je záväzný v celom rozsahu a priamo uplatniteľný vo všetkých členských štátoch“ [neoficiálny preklad].