natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By Mr Marc Jaeger, President of the Court of First Instance
A – Vývoj a činnosť Súdu prvého stupňa v roku 2007
For the Court of First Instance of the European Communities, 2007 was a year of change and transition.
Rok 2007 bol pre Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev rokom zmien.
Two new Judges, Mr T. Tchipev and Mr V. Ciucă, entered into oce at the beginning of the year following the accession of the Republic of Bulgaria and Romania to the European Union.
V dôsledku pristúpenia Bulharskej republiky a Rumunska k Európskej únii sa kolégium sudcov začiatkom roku rozšírilo o dvoch nových členov, ktorými sú sudcovia T. Čipev a V. Ciucă.
In September 2007 Mr B. Vesterdorf, a Member of the Court of First Instance since it was created in 1989 and its President for more than 10 years, left oce and was replaced as Judge by Mr S. Frimodt Nielsen.
V septembri 2007 predseda B. Vesterdorf, ktorý bol členom Súdu prvého stupňa od jeho založenia v roku 1989 a predsedal mu skoro desať rokov, odstúpil z funkcie a nahradil ho S. Frimodt Nielsen.
At the same time, Mr R. García-Valdecasas y Fernández — likewise a Member of the Court since it was set up — Mr J. Pirrung and Mr H. Legal, whose terms of oce reached their end, were replaced as Judges by Mr S. Soldevila Fragoso, Mr A. Dittrich and Mr L. Truchot.
V rovnakom období skončili funkčné obdobia sudcom R. García-Valdecasas y Fernández, ktorý bol takisto členom súdu od jeho založenia, J. Pirrung a H. Legal, a nahradili ich sudcovia S. Soldevila Fragoso, A. Dittrich, a L. Truchot.
Finally, the Court in its fresh composition elected Mr M. Jaeger as its new President.
Napokon, Súd prvého stupňa v takomto zmenenom zložení zvolil svojho nového predsedu, ktorým sa stal M. Jaeger.
Also, the Court gave its first decisions in its capacity as the judicial body having jurisdiction in respect of appeals against decisions by judicial panels created pursuant to the first subparagraph of Article 220 EC and Article 225a EC, provisions which were inserted by the Treaty of Nice.
Okrem toho, Súd prvého stupňa vydal svoje prvé rozhodnutia ako súd oprávnený rozhodovať o odvolaniach proti rozhodnutiam vydaným súdnymi komorami vytvorenými podľa článku 220 druhého odseku ES a článku 225 A ES, ktoré boli doplnené Zmluvou z Nice.
Despite its name, the Court of First Instance thus has jurisdiction to hear and determine appeals brought against decisions of the European Union Civil Service Tribunal, in accordance with the rules laid down in Articles 9 to 13 of the Annex to the Statute of the Court of Justice.
Napriek svojmu názvu je Súd prvého stupňa takto oprávnený rozhodovať o odvolaniach podaných proti rozhodnutiam vydaným Súdom pre verejnú službu Európskej únie podľa postupu stanoveného v článkoch 9 až 13 prílohy I Služobného poriadku Súdneho dvora.
This new type of case has, for the time being, been allocated to an ad hoc chamber, the Appeal Chamber, composed of the President of the Court and, under a system of rotation, four Presidents of Chambers.
Toto nové sporové konanie bolo zatiaľ pridelené komore ad hoc, ktorou je odvolacia komora zložená z predsedu Súdu prvého stupňa a striedavo vždy zo štyroch predsedov komôr.
The past year was marked by the delivery of two judgments by the Grand Chamber of the
Predchádzajúci rok bol významný najmä vyhlásením dvoch rozsudkov veľkej komory Súdu
1) and API v Commission (
2 prvého stupňa vo veciach Microsoft/Komisia1 a API/Komisia
Court, in Microsoft v Commission ( former, required the 13 Members of this Chamber to assess complex and dicult economic and legal issues.
Rozhodovanie v týchto veciach, najmä v prvej z nich, vyžadovalo zo strany trinástich členov tohto rozhodovacieho zloženia posúdenie komplexných a citlivých ekonomických a právnych otázok.
With regard to statistics, 522 cases were brought in the course of the year, a signicant increase compared with 2006 (432).
V tomto roku bolo podaných 522 návrhov, čo zo štatistického hľadiska predstavuje významný nárast v porovnaní s rokom 2006 (432).
On the other hand, the number of cases decided went down (397 as against 436 in 2006).
Naopak, znížil sa počet meritórne rozhodnutých vecí (397 v porovnaní s 436 v roku 2006).
It should nevertheless be noted that the number of cases decided by a judgment increased (247 as against 227 in 2006), as did the number of applications for interim measures brought to a conclusion (41 as against 24 in 2006).
Je však potrebné uviesť, že sa zvýšil počet konaní, v ktorých bolo rozhodnuté rozsudkom (247 v porovnaní s 227 v roku 2006), ako aj vybavených návrhov na nariadenia predbežného opatrenia (41 v porovnaní s 24 v roku 2006).
Apart from the substantial resources devoted to dealing with Microsoft v Commission and the absence — in contrast to preceding years — of large groups of identical or connected cases, the reduction in the number of cases decided is due, more generally, to the everincreasing complexity and diversity of actions brought before the Court of First Instance.
Okrem významných zdrojov venovaných rozhodnutiu vo veci Microsoft/Komisia a nedostatku – na rozdiel od predchádzajúcich rokov – veľkých skupín podobných alebo spojených vecí, zníženie počtu meritórne rozhodnutých vecí všeobecne vyplýva z toho, že žaloby podané na Súd prvého stupňa sa vyznačujú stále narastajúcou komplexnosťou a rôznorodosťou.
The fact remains, however, that, because of the imbalance between cases brought and cases decided, the number of cases pending increased, giving rise to the risk that the duration of proceedings will increase.
Pravdou zostáva, že z dôvodu nerovnováhy medzi podanými a meritórne rozhodnutými vecami, stúpol počet prebiehajúcich konaní, s čím je spojené nebezpečenstvo predĺženia trvania konaní.
Judgment of 17 September 2007 in Case T-201/04.
Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 17. septembra 2007, T-201/04.
Conscious of this situation, the Court of First Instance embarked upon detailed consideration of its operation and working methods in order to improve its eciency.
Vedomý si tejto situácie, Súd prvého stupňa sa zamýšľa nad svojim fungovaním a pracovnými postupmi na účely zvýšenia svojej efektívnosti.
In this context, it has already been considered necessary to alter the way in which the Court is organised, in particular so as to derive greater advantage from the increase in the number of its Members.
V rámci toho sa považuje za nevyhnutné zmeniť organizáciu Súdu prvého stupňa, a to najmä na účely lepšieho využitia zvýšenia počtu svojich členov.
Thus, since 25 September 2007 the Court has comprised eight Chambers, of three Judges or, where the importance of the case so justies, ve Judges (extended composition).
Od 25. septembra 2007 preto Súd prvého stupňa pozostáva z ôsmich komôr zasadajúcich v zložení troch sudcov, alebo v zložení piatich sudcov, ak to odôvodňuje zložitosť prejednávanej veci (rozšírené rozhodovacie zloženie).
The following account of the Court’s judicial activity is intended to provide a, necessarily selective, overview of the rich caselaw and of the complex issues which the Court was called upon to resolve.
Vývoj uvedený v nasledujúcom texte, týkajúci sa súdnej činnosti Súdu prvého stupňa, má za cieľ poskytnúť nevyhnutne selektívny prehľad rôznorodosti judikatúry a komplexnosti otázok, o ktorých tento súd rozhodoval.
Proceedings concerning the legality of measures
Spory týkajúce sa zákonnosti
Admissibility of actions brought under Articles 230 EC and 232 EC
Prípustnosť žalôb podaných podľa článkov 230 ES a 232 ES
Measures against which an action may be brought under Article 230 EC are those producing binding legal eects of such a kind as to aect the applicant’s interests by signicantly
Podľa článku 230 ES aktmi, ktoré môžu byť predmetom žaloby o neplatnosť, sú opatrenia s právne záväznými účinkami, ktoré môžu zasiahnuť do záujmov žalobcu tým, že podstatným spôsobom zmenia jeho právne postavenie3.
In Akzo Nobel Chemicals and Akcros Chemicals v Commission (4), the Court held that, where an undertaking relies on legal professional privilege for the purpose of opposing the seizure of a document, the decision whereby the Commission rejects that request produces legal eect for that undertaking and therefore constitutes a measure against which an action may be brought.
V rozsudku Akzo Nobel Chemicals a Akcros Chemicals/Komisia4, Súd prvého stupňa usudzuje, že pokiaľ sa podnik odvoláva na dôvernosť komunikácie medzi advokátmi a klientmi na to, aby namietal proti odobratiu dokumentu, rozhodnutie, ktorým Komisia zamieta túto žiadosť, má právne účinky voči uvedenému podniku a predstavuje preto napadnuteľný akt.
That decision withholds from the undertaking concerned the protection provided by Community law and is denitive in nature and independent of any final decision that might make a finding of infringement of the competition rules.
Týmto rozhodnutím sa totiž dotknutému podniku odmieta nárok na ochranu stanovenú právom Spoločenstva a má povahu rozhodnutia s konečnou platnosťou, nezávislého od konečného rozhodnutia, ktorým možno konštatovať porušenie pravidiel hospodárskej súťaže.
Furthermore, the Court held that where the Commission, without taking a formal decision, seizes a document which the undertaking concerned claims is condential, that physical act necessarily entails a tacit decision that must be open to challenge by an action for annulment.
Okrem toho, Súd prvého stupňa uvádza, že pokiaľ Komisia bez prijatia formálneho rozhodnutia odoberie dokument, ktorý dotknutý podnik považuje za dôverný, tento hmotno-právny akt nevyhnutne zahŕňa tacitné rozhodnutie, proti ktorému musí existovať možnosť podať žalobu o neplatnosť.
On the other hand, in its order in Vodafone España and Vodafone Group v Commission (5
Naopak, v uznesení Vodafone España a Vodafone Group/Komisia5, Súd prvého stupňa zamietol ako neprípustnú žalobu podanú proti písomnému stanovisku, ktoré Komisia na
), the Court dismissed as inadmissible the application lodged against the letter of observations
6 zaslala španielskemu regulačnému orgánu po základe článku 7 ods. 3 smernice 2002/21
Judgment of 17 September 2007 in Joined Cases T-125/03 and T-253/03.
Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 17. septembra 2007, T-125/03 a T-253/03.
Order of 12 December 2007 in Case T-109/06.
Uznesenie Súdu prvého stupňa z 12. decembra 2007, T-109/06.
Directive 2002/21/EC of the European Parliament and of the Council of 7 March 2002 on a common regulatory framework for electronic communications networks and services (Framework Directive) (OJ 2002 L 108, p. 33).
Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (rámcová smernica) (Ú. v. ES L 108, 2002, s. 33; Mim. vyd. 13/029, s. 349).
Court of First Instance rejected any analogy with the procedures applicable in relation to State aid and the control of concentrations.
Súd prvého stupňa odmieta akúkoľvek analógiu s postupmi uplatniteľnými v oblasti štátnej pomoci a kontroly koncentrácií.
It held that the letter formed part of a consultation procedure and not of a system of authorisation, since the Commission’s failure to initiate the stage involving a thorough examination of the measure concerned could not be assimilated to approval of the notied measure.
Domnieva sa totiž, že uvedené písomné stanovisko vyplýva z poradného postupu a nie z povoľovacieho systému, najmä vzhľadom na to, že skutočnosť, že Komisia nezačala podrobnejšie preskúmanie dotknutého opatrenia nemožno považovať za schválenie oznámeného návrhu opatrenia.
In Netherlands v Commission (7), the Netherlands Government had requested the Commission, on the basis of Article 95(4) EC, to adopt a position on the question of the scope of a directive.
Vo veci, ktorá bola predmetom rozsudku Holandsko/Komisia7, holandská vláda na základe článku 95 ods. 4 ES požiadala Komisiu, aby zaujala stanovisko k otázke rozsahu pôsobnosti smernice.
In that regard, the Court considered that a Member State cannot on the basis of Article 95(4) EC request the Commission to take a decision on the extent of harmonisation under a Community directive and/or on the compatibility of national legislation with such a directive.
V tomto ohľade Súd prvého stupňa zastával názor, že článok 95 ods. 4 ES nemôže predstavovať základ žiadosti členského štátu smerujúcej k tomu, aby Komisia prijala stanovisko k rozsahu harmonizácie vykonanej smernicou Spoločenstva a/alebo zlučiteľnosti vnútroštátnej právnej úpravy s takouto smernicou.
Since, according to that same provision, it is solely for the Member State concerned to take the decision to notify in order to obtain an authorisation by way of derogation and since, furthermore, no provision of the directive confers on the Commission the power to decide on its interpretation, a position adopted by the Commission on the scope of the harmonisation measure at issue constitutes a mere opinion, which is not binding upon the competent national authorities and cannot form the subject matter of an action.
Keďže podľa toho istého ustanovenia rozhodnutie vykonať oznámenie s cieľom získať schválenie výnimky prislúcha výlučne predmetnému členskému štátu a keďže okrem toho nijaké ustanovenie smernice neudeľuje Komisii právomoc rozhodovať o jej výklade, zaujatie stanoviska uvedenou inštitúciou, pokiaľ ide o rozsah uplatnenia predmetného harmonizačného opatrenia, predstavuje iba názor, ktorý nezaväzuje príslušné vnútroštátne orgány a nemožno proti nemu podať žalobu.
In its order in Commune de Champagne and Others v Council and Commission (8), the Court declared inadmissible the action whereby a number of natural and legal persons sought annulment of the Council decision approving the international agreement between the European Community and the Swiss Confederation on trade in agricultural products.
V uznesení Commune de Champagne a i./Rada a Komisia8, Súd prvého stupňa vyhlásil za neprípustnú žalobu, ktorou švajčiarske fyzické a právnické osoby žiadali zrušenie rozhodnutia Rady, ktorým bola schválená medzinárodná dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou týkajúca sa obchodu s poľnohospodárskymi výrobkami.
The Court emphasised that a unilateral act of the Community cannot create rights and obligations outside the Community territory dened in Article 299 EC.
Súd prvého stupňa zdôrazňuje, že jednostranný akt Spoločenstva nemôže zakladať práva a povinnosti mimo územia Spoločenstva denovaného v článku 299 ES.
Only the international agreement, which is not amenable to appeal, is capable of producing legal eects on Swiss territory, in accordance with the specic rules of that State and once it has been ratied according to the procedures applicable in that State.
Len medzinárodná dohoda, proti ktorej nemožno podať žalobu, môže vyvolať právne účinky na švajčiarskom území, za podmienok vlastných právnemu poriadku tohto štátu a po tom, ako bola ratikovaná podľa postupov uplatniteľných v danom štáte.
Thus, the contested decision had no legal eect on Swiss territory and was therefore not capable of altering the legal position of the applicants on that territory.
Preto, napadnuté rozhodnutie nemá na švajčiarskom území žiadny právny účinok a teda nie je spôsobilé meniť právne postavenie žalobcov na tomto území.
Last, in Italy v Commission (9) the Italian Republic sought annulment of a letter from the Commission requiring production of certain information as a precondition for entitlement to submit certain requests for payment which Italy had made in the context of Community Structural Funds.
Napokon vo veci, ktorá bola predmetom rozsudku Taliansko/Komisia9, Talianska republika žiadala zrušenie listu Komisie, ktorým bola uložená povinnosť predložiť určité informácie ako podmienka vyhovenia niektorým žiadostiam o platbu, ktoré boli predložené v rámci štrukturálnych fondov Spoločenstva.
The Court held that the Italian Republic’s argument that the letter in issue imposed a penalty on it because the payments requested were not made until the relevant information had been received amounted, in substance, to a complaint of prolonged failure to act on the part of the Commission.
Súd prvého stupňa rozhodol, že tvrdenie Talianskej republiky, podľa ktorého jej bola dotknutým listom uložená sankcia za nezaplatenie požadovaných platieb až do získania uvedených informácií, v podstate odhalilo pretrvávajúcu nečinnosť Komisie.
If that failure to act was unlawful, on the ground that it was contrary to the provisions governing Structural Funds, the Italian Republic ought, in order to challenge it, to have brought an action for failure to act under Article 232 EC and not an action for annulment.
Ak však táto nečinnosť bola nezákonná, z dôvodu rozporu s ustanoveniami upravujúcimi štrukturálne fondy, Talianska republika mala na účely namietania proti tejto nečinnosti podať žalobu na nečinnosť podľa článku 232 ES a nie žalobu o zrušenie.
Judgment of 8 November 2007 in Case T-234/04.
Rozsudok Súdu prvého stupňa z 8. novembra 2007, T-234/04.
Order of 3 July 2007 in Case T-212/02.
Uznesenie Súdu prvého stupňa z 3. júla 2007, T-212/02.
Standing to bring proceedings — Individual concern
Aktívna legitimácia – Osobná dotknutosť
According to settled case-law, natural or legal persons other than those to whom a decision is addressed may claim to be individually concerned only if that decision aects them by reason of certain attributes which are peculiar to them or by reason of circumstances in which they are dierentiated from all other persons and by virtue of those factors
Podľa ustálenej judikatúry fyzické alebo právnické osoby iné ako tie, ktorým je rozhodnutie určené, môžu tvrdiť, že sa ich rozhodnutie osobne týka iba vtedy, keď sa ich dotýka na základe ich určitých osobitných vlastností alebo na základe okolnosti, ktorá ich charakterizuje vo vzťahu k akejkoľvek inej osobe, a tým ich individualizuje obdobným spôsobom ako osobu, ktorej je rozhodnutie určené10.
In its order in Galileo Lebensmittel v Commission (11) the Court held that, for the purpose of recognising standing to bring proceedings, the fact that the applicant belonged to a restricted group must be combined with a specic duty on the part of the Commission to protect that group.
V uznesení Galileo Lebensmittel/Komisia11, Súd prvého stupňa uviedol, že na to, aby bola uznaná existencia aktívnej legitimácie žalobcu, musí byť jeho príslušnosť k obmedzenej skupine doplnená o povinnosť osobitnej ochrany zo strany Komisie voči tejto skupine.
More specically, the decisive factor in identifying the persons individually concerned by a measure of general application consists in the specic protection to which they are entitled under Community law.
Presnejšie, rozhodujúcim prvkom stanovenia, či sú jednotlivci osobne dotknutí všeobecne platným aktom, je osobitná ochrana, na ktorú majú nárok podľa práva Spoločenstva.
), where the applicant sought annulment of a provision of a regulation which limited the right to use the name ‘Tocai friulano’, provided the opportunity for the Court to shed light on the circumstances in which an applicant could base his standing to bring proceedings on the principles laid down by the Court of Justice in its judgment in Codorníu v Council (13).
Vec Regione Autonoma Friuli-Venezia Giulia12, v rámci ktorej žalobkyňa žiadala zrušenie ustanovenia nariadenia obmedzujúceho právo používať označenie „Tocai friulano“, umožnila Súdu prvého stupňa objasniť okolnosti, za akých mohol žalobca založiť svoju aktívnu legitimáciu na zásadách stanovených v rozsudku Súdneho dvora Codorníu/Rada13.
The Court of First Instance held that in this case the applicant, unlike the undertaking Codorníu, was not prevented by a measure of general application from using an intellectual property right which it had registered and used in the traditional matter for a long period before the measure in question was adopted.
Súd prvého stupňa konštatoval, že v prejednávanej veci žalobkyni, na rozdiel od podniku Codorníu, nebolo všeobecne platným aktom zabránené, aby uplatňovala právo duševného vlastníctva, ktoré zapísala a používala obvyklým spôsobom počas dlhého obdobia pred prijatím uvedeného aktu.
The name ‘Tocai friulano’ is not a geographical indication as such forming part of intellectual property rights and enjoying protection on that basis.
Názov „Tocai friulano“ nie je geograckým označením ako takým, ktoré by patrilo k právam duševného vlastníctva a vzťahovala sa naň ochrana tohto druhu.
The Court also stated that the general interest which a region, as the competent entity for economic and social matters on its territory, might have in securing a favourable outcome for the economic prosperity of that territory is not sucient for it to be regarded as being individually concerned.
Súd prvého stupňa takisto spresnil, že všeobecný záujem, aby región, ako subjekt oprávnený rozhodovať o hospodárskych a sociálnych otázkach na svojom území, mal možnosť získať kladné stanovisko a tým jeho hospodárska prosperita nebola dotknutá skutočnosťou, že tento región je považovaný za osobne dotknutý.
Furthermore, the legislative and regulatory prerogatives that may be held by a legal person governed by the public law of a Member State other than the State are not of such a kind as to confer that person an individual interest in seeking annulment of a provision of Community law which has no eect on the extent of its powers, since, in principle, the person holding such prerogatives does not exercise them in his own interest.
Okrem toho, výsady vydávať zákonné a vykonávacie predpisy, ktorými môže disponovať právnická osoba členského štátu iná ako samotný štát, nepriznávajú tejto osobe individuálny záujem na zrušení ustanovenia práva Spoločenstva bez dopadu na rozsah jej právomocí, kým v podstate tieto výsady nie sú vykonávané vo vlastnom záujme osoby, ktorá nimi disponuje.
14) the applicant sought annulment of the decision whereby
Napokon vo veci, ktorá bola predmetom rozsudku Alrosa/Komisia14, žalobkyňa žiadala zrušenie rozhodnutia, ktorým Komisia vyhlásila za záväzné záväzky prijaté zo strany De Beers, podniku s dominantným postavením, obmedziť a neskôr ukončiť nákupy surových diamantov od žalobkyne.
Case 25/62 Plaumann v Commission [1963] ECR 95, at 107.
Rozsudok Súdneho dvora z 15. júla 1963, Plaumann/Komisia, 25/62, Zb. s. 199, s. 223.
Order of 28 August 2007 in Case T-46/06 (on appeal, Case C-483/07 P).
Uznesenie Súdu prvého stupňa z 28. augusta 2007, T-46/06 (proti ktorému bolo podané odvolanie, C-483/07 P).
Case C-309/89 [1994] ECR I-1853.
Rozsudok Súdneho dvora z 18. mája 1994, C-309/89, Zb. s. I-1853.
Judgment of 11 July 2007 in Case T-170/06.
Rozsudok Súdu prvého stupňa z 11. júla 2007, T-170/06.
Court of First Instance applicant. The Court examined of its own motion the admissibility of the action and held that the applicant was individually concerned by that decision, in so far as the decision had been adopted at the conclusion of proceedings in which the applicant had participated to a decisive extent, had been aimed at bringing to an end the long-standing trading relationship between the applicant and De Beers and had been liable to have an appreciable eect on the applicant’s competitive position on the market for the supply and production of rough diamonds.
Súd prvého stupňa rozhodol, že žalobkyňa je týmto rozhodnutím individuálne dotknutá, keďže dané rozhodnutie bolo prijaté pri ukončení postupu, na ktorom sa žalobkyňa zúčastnila rozhodujúcim spôsobom a smeruje k ukončeniu obchodného vzťahu, ktorý už dlhodobo existoval medzi žalobkyňou a De Beers a môže podstatným spôsobom ovplyvniť konkurenčné postavenie žalobkyne na trhu dodávania a ťažby surových diamantov.