natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The complainant had described how waste was being dumped in the wetland concerned. The Commission explained its decision by stating, in summary, that (i) ensuring compliance with Community environmental law is primarily the responsibility of Member States; (ii) a court case brought by the Commission against Ireland in relation precisely to the Waste Directive had been successful (Case C-494/01); (iii) in the case of general and persistent breaches of Community law, the Commission’s administrative resources are best employed in seeking structural reform; and (iv) one reform achieved in Ireland was the creation in 2003 of an O ce of Environmental Enforcement (OEE), which the complainant could now turn to with her specific grievances.
Komisia vysvetlila svoje rozhodnutie konštatovaním súhrnne, že (i) za zabezpečenie súladu s environmentálnym právom Spoločenstva sú v prvom rade zodpovedné členské štáty, (ii) súdny prípad, v ktorom Komisia podala žalobu proti Írsku práve v súvislosti so smernicou o odpadoch, bol úspešný (Vec C-494/01), (iii) v prípade všeobecných a pretrvávajúcich porušení práva Spoločenstva sa prostriedky Komisie najlepšie využijú pri hľadaní štrukturálnej reformy, a (iv) jedna reforma, ktorá sa dosiahla v Írsku, umožnila v roku 2003 vznik Úradu pre presadzovanie environmentálneho práva (OEE), na ktorý sa sťažovateľka môže teraz obrátiť so svojimi konkrétnymi sťažnosťami.
The Ombudsman accepted the Commission’s explanations in this case as satisfactory and also noted that the Commission had given the complainant relevant useful advice.
Ombudsman uznal, že vysvetlenia Komisie v tomto prípade sú uspokojivé a tiež poznamenal, že Komisia poskytla sťažovateľke relevantnú užitočnú radu.
He thus found no maladministration regarding this part of the case.
Nezistil preto nesprávny úradný postup v súvislosti s touto časťou prípadu.
Lack of legal remedy against disciplinary sanction at a European School
Neexistencia opravného prostriedku proti disciplinárnej sankcii na európskej škole
Summary of decision on complaint 3323/2005/WP against the European Commission
Zhrnutie rozhodnutia o sťažnosti 3323/2005/WP na Európsku komisiu
A pupil at the European School in Munich was suspended for 38 school days because he and two of his classmates were held responsible for having dropped two thumbtacks into a soup bowl in the School’s canteen.
Žiak európskej školy v Mníchove bol vylúčený na 38 vyučovacích dní za to, že jemu a jeho dvom spolužiakom bolo kladené za vinu, že vhodili dva pripináčiky do misy s polievkou v školskej jedálni. Proti tomuto rozhodnutiu protestovala žiakova matka a tvrdila, že jej syn nevedel o tom, že jeho spolužiaci praktizovali to, čo on vyslovil ako nápad.
When the Schools’ Complaints Board declared that it was not competent to hear her case, she brought the ma4 er before a German administrative court.
Potom ako Rada školy pre sťažnosti vyhlásila, že nie je kompetentná na to, aby sa zaoberala jej prípadom, sa obrátila s tou záležitosťou na nemecký správny súd.
However, the court held that the issue did not fall under German jurisdiction.
Podľa stanoviska správneho súdu však záležitosť nepatrí do súdnej právomoci Nemecka. Na základe toho sa žiakova matka obrátila na ombudsmana.
Since the European Schools are not an institution or body of the European Communities, the Ombudsman asked for an opinion from the Commission, given that the la4 er has a certain responsibility for the operation of the European Schools, which derives from the fact that it is represented on their Board of Governors and contributes largely to their financing. financing.
Keďže európske školy nie sú inštitúciou, ani orgánom Európskych spoločenstiev, ombudsman požiadal o stanovisko Komisiu vzhľadom na to, že Komisia má určitú zodpovednosť za činnosť európskych škôl na základe skutočnosti, že má zastúpenie v ich Rade guvernérov a veľkou mierou prispieva k ich financovaniu. financovaniu.
The Commission submi4 ed that, under a new version of the applicable rules, the Complaints Board was competent to hear cases such as the complainant’s.
Komisia uviedla, že podľa novej verzie príslušných pravidiel, Rada pre sťažnosti je kompetentná zaoberať sa takými prípadmi, akým je prípad sťažovateľky.
It added that it saw no objection to the Complaints Board accepting jurisdiction over decisions taken, in such cases, under the previous version of the rules.
Dodala, že nevidí žiadnu prekážku, aby Rada pre sťažnosti nemohla prevziať právomoc v súvislosti s rozhodnutiami v takýchto prípadoch na základe predchádzajúcej verzie pravidiel.
The Commission thus advised the complainant to re-submit her case to the Complaints Board.
Komisia teda poradila sťažovateľke, aby prípad opätovne predložila Rade pre sťažnosti.
However, in the absence of an express provision for retroactivity, the Complaints Board rejected the renewed appeal.
Rada pre sťažnosti však vzhľadom na chýbajúce výslovné ustanovenie o retroaktivite zamietla obnovené odvolanie.
The Ombudsman noted that the case arose from a particularly serious measure taken by a European School and that there was a risk that the complainant would be lewithout adequate legal protection.
Ombudsman poznamenal, že prípad vyvstal z obzvlášť vážneho opatrenia, ktoré prijala európska škola a že hrozí riziko, že sťažovateľka zostane bez príslušnej právnej ochrany.
He considered that the importance of the Commission’s involvement in the European Schools system is such that it must play an active role in order to ensure that the Schools comply with principles of good administration.
Usúdil, že význam zapojenia Komisie do systému európskych škôl spočíva v tom, že musí zohrávať aktívnu úlohu pri zaisťovaní, aby školy dodržiavali zásady správneho úradného postupu.
The Ombudsman therefore suggested that the Commission ensure that a proposal was presented to the Board of Governors for an amendment of the relevant rules.
Ombudsman preto navrhol, aby Komisia zabezpečila predloženie návrhu Rade guvernérov na zmenu príslušných pravidiel.
The Commission recalled that it had already drawn the a4 ention of the Board of Governors to the issue, but that it was the only member in favour of a retroactive extension of the Complaints Board’s competences.
Komisia pripomenula, že Radu guvernérov už upozornila na túto záležitosť, ale bola jediným členom, ktorý hlasoval v prospech retroaktívneho rozšírenia právomocí Rady pre sťažnosti.
However, it added that, since it remained convinced of its position, it had insisted that the Secretary-General of the European Schools put the ma4 er on the agenda again.
Keďže však bola stále presvedčená o svojom stanovisku, dodala, že trvala na tom, aby generálny tajomník európskych škôl opäť zahrnul túto záležitosť do programu.
Eventually, the issue was presented to the Board of Governors through a wri4 en procedure, the outcome of which was still unclear at the time of the Ombudsman’s final assessment of the case.
Napokon bol prípad predložený Rade guvernérov formou písomného konania, ktorého výsledok ešte nebol jasný v čase, keď ombudsman uskutočnil záverečné hodnotenie prípadu.
Council Directive 75/442/EEC of 15 July 1975 on waste, OJ 1975 L 194, p. 39.
Ombudsman ocenil nepretržité úsilie Komisie a uzavrel prípad s tým, že zo strany Komisie nezistil žiadny nesprávny úradný postup.
Anti-dumping provisional measures
Predbežné antidumpingové opatrenia
Summary of decision on complaint 943/2006/MHZ against the European Commission
Zhrnutie rozhodnutia o sťažnosti 943/2006/MHZ na Európsku komisiu
The complainant was an interested party in the Commission’s investigation leading to the adoption of anti-dumping provisional measures on imports of certain footwear with leather uppers originating from China and Vietnam5.
Sťažovateľ bol zainteresovanou stranou vo vyšetrovaní Komisie vedúcom k prijatiu predbežných antidumpingových opatrení na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne pôvodom z Čínskej ľudovej republiky a Vietnamu5.
Before the relevant regulation was adopted, the Commission published on its website information concerning the anti-dumping measures in question, and the complainant thereupon asked the Commission for a disclosure of its findings and for the opportunity to present its views.
Skôr, ako bolo prijaté príslušné nariadenie, uverejnila Komisia na svojej internetovej stránke informácie týkajúce sa predmetných antidumpingových opatrení, načo sťažovateľ vyzval Komisiu, aby uverejnila svoje zistenia a využila možnosť predložiť svoje stanovisko.
Its requests were refused.
Jeho žiadosť bola zamietnutá.
In its complaint to the Ombudsman, the complainant alleged that the Commission (i) failed to ensure the complainant’s rights of defence and breached the principle of sound administration, by failing to disclose its findings prior to the formal adoption of provisional measures and by failing to accept the complainant’s request of 13 March 2006 to present its comments; (ii) infringed the principle of proportionality (the complainant argued that the Commission did not respect the “fair balance” between the interests, on the one hand, of consumers and those companies to which the anti-dumping duties apply, and, on the other, of those companies to which the duties do not apply); (iii) based its decision on erroneous information (the complainant referred to the relevant publication on the Commission website) and wrongly selected Brazil as the reference country; and (iv) acted in a way that was not transparent, by failing to disclose the identity of the complaining EU producers and of the sampled EU producers.
Sťažovateľ vo svojej sťažnosti adresovanej ombudsmanovi tvrdil, že Komisia (i) nezaručila právo na obhajobu a porušila zásadu správneho úradného postupu tým, že neuverejnila svoje zistenia predtým, ako formálne prijala predbežné opatrenia a neprijala žiadosť sťažovateľa z 13. marca 2006 týkajúcu sa predloženia svojich poznámok, (ii) porušila zásadu proporcionality (sťažovateľ tvrdil, že Komisia na jednej strane nerešpektovala tzv. spravodlivú rovnováhu medzi záujmami spotrebiteľov a na strane druhej medzi spoločnosťami, na ktoré uplatňuje antidumpingové clá, (iii) založila svoje rozhodnutie na chybných informáciách (sťažovateľ sa odvolal na príslušnú publikáciu na internetovej stránke Komisie) a nesprávne zvolila Brazíliu ako referenčnú krajinu, a (iv) konala spôsobom, ktorý nebol transparentný tým, že neuverejnila totožnosť výrobcov EÚ, ktorí vzniesli sťažnosť, ani vzorových výrobcov EÚ.
The complainant claimed that the Commission should withdraw its Regulation imposing provisional anti-dumping measures on certain leather footwear from China and Vietnam, and that the provisional anti-dumping duties which had already been collected should be released.
Sťažovateľ žiadal, aby Komisia zrušila svoje nariadenie, ktoré ukladá predbežné antidumpingové opatrenia na určitú obuv z usne pochádzajúcu z Čínskej ľudovej republiky a Vietnamu, a aby boli predbežné antidumpingové clá, ktoré sa medzitým vyzbierali, uvoľnené.
In its observations, the complainant maintained its allegations and claims.
Vo svojich vyjadreniach sťažovateľ trval na svojich obvineniach a požiadavkách.
In its opinion, the Commission pointed out that, in accordance with the basic Regulation on anti-
Komisia vo svojom stanovisku poukázala na to, že v súlade so základným nariadením o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva6, nebola povinná uverejniť svoje zistenia pred prijatím predbežných opatrení.
The Commission denied any infringement of the complainant’s right of defence and any errors or lack of transparency.
Komisia poprela akékoľvek porušenie práva sťažovateľa na obhajobu a akékoľvek chyby alebo nedostatok transparentnosti.
It referred to its statement of reasons in Regulation (EC) 553/2006.
Odvolala sa na uvedenie dôvodov v nariadení (ES) č. 553/2006.
The Ombudsman did not find any instance of maladministration.
Zdôraznil, že sťažnosť sa týkala predbežných opatrení, ktoré majú špecifický charakter a môžu sa pozmeniť neskôr.
He underlined that the complaint concerned the provisional measures which have a specific character and may be changed a erwards.
Ombudsman pri rozhodovaní zohľadnil zelenú knihu Komisie,7 ktorá bola medzitým predložená na verejnú konzultáciu, ako aj problémy, ktoré nastolil sťažovateľ.
He also pointed out the limited character of the Ombudsman’s review in cases concerning complex economic ma4 ers.
Sťažovateľ, nemecký občan, bol odsúdený nemeckým súdom v roku 1997 za nezákonné držanie zbraní.
Commission Regulation (EC) No 553/2006, OJ 2006 L 98, p. 3.
Nariadenie Komisie (ES) č. 553/2006 (Ú. v. EÚ 2006 L 98, s. 3).
Council Regulation (EC) No 384/96, as amended by Council Regulation (EC) No 461/2004.
Nariadenie Rady (ES) č. 384/96, naposledny zmenené a doplnené nariadením Rady (ES) č. 461/2004.
The Commission took interest in the case. However, it explained that it was not competent to review the decisions of prosecution authorities and that there was no possibility of conducting infringement proceedings against a Member State in criminal ma4 ers.
ZHRNUTIA ROZHODNUTÍ činných v trestnom konaní a že neexistuje možnosť viesť konanie proti členskému štátu o porušení práva Spoločenstva v trestných veciach.
The only way in which it could possibly act would be to submit, under Article 35(7) of the EU Treaty, a dispute to the European Court of Justice concerning the interpretation of an agreement, for example the Convention implementing the Schengen Agreement, which laid down the ne bis in idem principle at European level.
Jediný spôsob, akým by mohla prípadne konať, by bolo obrátiť sa na základe článku 35 ods. 7 Zmluvy o EÚ na Európsky súdny dvor ohľadom výkladu dohody, napríklad Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda, ktorý ustanovuje zásadu ne bis in idem (zákaz dvojitého trestu) na európskej úrovni.
However, since certain information was missing, the Commission advised the lawyer that he should pursue the ma4 er further at national level.
Keďže však chýbali určité informácie, Komisia odporučila právnikovi, aby ďalej pokračoval vo veci na národnej úrovni.
In 2005, and a er a negative decision of an Italian appeals court, the Commission finally concluded that there were not su cient reasons for it to act.
V roku 2005 a po zamietnutí talianskym odvolacím súdom Komisia dospela k záveru, že neexistujú dostatočné dôvody na to, aby konala.
In his complaint to the Ombudsman, the complainant argued that the Commission should have taken action.
Vo svojej sťažnosti ombudsmanovi sťažovateľ tvrdil, že Komisia by mala konať.
He added that he had followed the Commission’s advice only in order to give it a basis on which to act.
Dodal, že sa riadil radou Komisie iba preto, aby poskytol základ pre konanie.
Since the Commission had then failed to act, it had made him waste money on his legal representation.
Tým, že Komisia nekonala, utratil peniaze na právne zastupovanie.
In its opinion, the Commission explained that it had mentioned Article 35(7) of the EU Treaty because the Italian court had held in 1998 that the ne bis in idem principle was not applicable in Italy.
Vo svojom stanovisku Komisia vysvetlila, že článok 35 ods. 7 Zmluvy o EÚ uviedla preto, že taliansky súd sa konal v roku 1998, keď sa zásada ne bis in idem v Taliansku neuplatňovala.
However, this statement had not been upheld by later decisions of the Italian courts.
Toto vyjadrenie však neskoršie rozhodnutia talianskych súdov nepotvrdili.
Therefore, there was no sign of a general disagreement between the Commission and Italy.
Preto neexistoval žiadna známka všeobecného nesúhlasu medzi Komisiou a Talianskom.
The Commission emphasised that it had not promised to take action against Italy in the case of a negative decision of the Italian appeals court and that such a negative decision did not imply that its advice was not correct and not in the complainant’s interest.
Komisia zdôraznila, že neprisľúbila, že podá žalobu proti Taliansku v prípade záporného rozhodnutia talianskeho odvolacieho súdu a že takéto záporné rozhodnutie neznamená, že jej rozhodnutie nebolo správne a v súlade so záujmami sťažovateľa.
The Ombudsman recalled that the area of EU law concerning judicial cooperation in criminal ma4 ers is still mainly decided through intergovernmental procedures, so that the Commission’s possibilities of taking action are rather limited.
Ombudsman pripomenul, že oblasť práva EÚ týkajúca sa právnej spolupráce v trestných veciach sa prevažne stále ešte rieši na základe medzivládnych postupov, takže možnosti Komisie na podanie žaloby sú pomerne obmedzené.
He noted that the wording of the Commission’s le4 ers was extremely cautious.
Poznamenal, že znenie listov Komisie bolo mimoriadne obozretné.
The Commission did not commit itself to taking action but announced that it would consider further possible steps a er additional information had been obtained.
Komisia sa nezaviazala, že podá žalobu, ale oznámila, že posúdi ďalšie možné kroky po dodatočných informáciách, ktoré získala.
Furthermore, the Commission’s argument for not pursuing the ma4 er further, namely, that the Italian courts now generally accepted the application of the ne bis in idem principle, appeared to be reasonable.
Okrem toho sa zdôvodnenie Komisie pre nepokračovanie ďalej vo veci, t. j. že talianske súdy v súčasnosti všeobecne uznávajú uplatňovanie zásady ne bis in idem, javí ako primerané.
Therefore, the Ombudsman closed the case with a finding of no maladministration.
Ombudsman preto uzavrel prípad s tým, že sa nezistil nesprávny úradný postup.
Alleged failure to reply to an application from a Turkish Cypriot University
Údajné nezaslanie odpovede na žiadosť turecko-cyperskej univerzity
Summary of decision on complaint 2280/2006/MF against the European Commission
Zhrnutie rozhodnutia o sťažnosti 2280/2006/MF na Európsku komisiu
The complainant is the rector of the Eastern Mediterranean University (EMU), a Turkish Cypriot educational institution located in the northern part of Cyprus.
Sťažovateľ je rektorom Univerzity východného Stredozemia (Eastern Mediterranean University), turecko-cyperskej vzdelávacej inštitúcie, ktorá sa nachádza v severnej časti Cypru.
In October 2004, the EMU applied to the Commission for an Erasmus University Charter (EUC).
V októbri 2004 požiadala univerzita Komisiu o udelenie Univerzitnej charty Erasmus.
A precondition for receiving an EUC was that the “national authority for education” should confirm the status of the EMU as an institution of higher education.
Predpokladom získania tejto charty bolo, aby „vnútroštátny orgán pre školstvo“ potvrdil postavenie univerzity ako inštitúcie vyššieho vzdelávania.
According to the complainant, the Cyprus Ministry of Education refused to give the EMU the status of an institution of higher education.
Ombudsman dospel k záveru, že čas, ktorý uplynul medzi podaním žiadosti univerzity a odpoveďou Komisie z 12. mája 2005, nie je dôsledkom prieťahov, ktoré možno pripísať Komisii, ale skôr dôsledkom skutočnosti, že Univerzita východného Stredozemia odmietla požiadať ministerstvo školstva v Nikózii o priznanie postavenia inštitúcie vyššieho vzdelávania. Táto otázka spôsobilosti nastolila
ANNUAL REPORT 2007
VÝROČNÁ SPRÁVA 2007 citlivé otázky vzhľadom na politickú situáciu na Cypre.
The Commission could not be held responsible for delays which resulted directly from that political situation.
Komisia nemôže byť zodpovedná za prieťahy, ktoré sú priamym dôsledkom tejto politickej situácie.
Furthermore, the Commission appeared to have regularly informed the complainant of the relevant steps taken to confirm the eligibility of the EMU’s application.
Komisia navyše sťažovateľa pravidelne informovala o príslušných krokoch prijatých na potvrdenie spôsobilosti žiadosti Univerzity východného Stredozemia.
The Ombudsman further considered that it was not for the Commission to provide any detailed explanation as regards the behaviour of parties other than the Commission.
Ombudsman ďalej dospel k záveru, že nie je úlohou Komisie poskytovať podrobné vysvetlenie, pokiaľ ide o konanie iných strán, a nie o konanie Komisie.
The Ombudsman also applauded the fact that the Commission appeared to have found an alternative practical solution which would help students and teachers in Northern Cyprus, by a � ording them opportunities which were similar to those resulting from the EUC.
Ombudsman tiež vyzdvihol skutočnosť, že Komisia našla alternatívne praktické riešenie, ktoré pomôže študentom a učiteľom v severnom Cypre tak, že im ponúkne možnosti podobné tým, ktoré vyplývajú z Univerzitnej charty Erasmus.
The Ombudsman therefore found no maladministration by the Commission as regards the complainant’s allegation.
Ombudsman preto v súvislosti s obvinením sťažovateľa nezistil žiadny nesprávny úradný postup.
Allegedly inaccurate information on the Commission’s website
Údajne nepresná informácia o internetovej stránke Komisie
Summary of decision on complaint 2403/2006/(WP)BEH (Confidential) against the European Commission
Zhrnutie rozhodnutia o (dôvernej) sťažnosti 2403/2006/(WP)BEH na Európsku komisiu
The complaint related to allegedly wrong information given on the website of the Commission’s Directorate-General for Enterprise and Industry.
Sťažnosť sa týkala údajne nesprávnej informácie uvedenej na internetovej stránke generálneho riaditeľstva Komisie (GR) pre podnikanie a priemysel.
The relevant page was entitled “Protecting your ideas”.
Príslušná stránka mala názov „Ochrana vašich myšlienok“.
In particular, the German version of the page stated that the Commission would take action against “Diebstahl von geistigem Eigentum”, that is, literally, “the of intellectual property”.
Konkrétne v nemeckej verzii stránky sa uvádzalo, že Komisia by mala prijať opatrenia proti „Diebstahl von geistigem Eigentum“, čo je doslovne, „krádež duševného vlastníctva”.
In this regard, the complainant alleged that “ideas” could not be protected by intellectual property rights, since such protection was reserved for inventions and works based on ideas, and that the notion of “the ” could not be applied to intellectual property rights.
V tejto súvislosti sťažovateľ tvrdil, že „myšlienky“ sa nemôžu chrániť právami duševného vlastníctva, pretože takáto ochrana je vyhradená pre vynálezy a diela založené na myšlienkach a že pojem „krádež” sa nemôže použiť na práva duševného vlastníctva.
Since both Commission statements would therefore have to be considered to be wrong, the complainant asked the Commission to remove them, in order to avoid misleading the target audience.
Keďže oba výroky Komisie by sa preto museli posudzovať ako neprávne, sťažovateľ žiadal Komisiu, aby ich odstránila, aby zabránila zavádzaniu cieľovej skupiny.
In its opinion, the Commission pointed out that the relevant information on its website formed part of an information package whose aim was to provide information on complex issues, such as the protection of intellectual property rights, to journalists but also to the general public, in clear and understandable language.
Vo svojom stanovisku Komisia zdôraznila, že príslušné informácie o jej internetovej stránke tvorili súčasť informačného balíka, ktorého cieľom bolo poskytnúť informácie o zložitých otázkach, akými sú ochrana práv duševného vlastníctva, novinárom, ale aj širokej verejnosti jasným a zrozumiteľným jazykom.
It explained that the language it had used was in accordance with the language and concepts used by other international organisations.
Vysvetlila, že použitý jazyk bol v súlade s jazykom a pojmami, ktoré požívajú iné medzinárodné organizácie.
The Commission also stated that it had received very positive feedback from business organisations, which had made the information package available to their members.
Komisia tiež uviedla, že dostala veľmi pozitívnu spätnú väzbu od obchodných organizácií, ktoré svojim členom sprístupnili informačný balík.
It concluded that the information provided on the website fulfilled the objective of providing information to the general public in a clear and understandable format.
Usúdila, že informácie uvedené na internetovej stránke splnili cieľ – jasne a zrozumiteľne poskytnúť informácie širokej verejnosti.