natgillin/translations-raw huggingface dataset:
But this objective is based on a fragile consensus, for the benefits of multilateralism are not always apparent to states that did not play a role in shaping the institutional architecture set up after the Second World War.
Tento cieľ je však založený na krehkej dohode, keďže pre štáty, ktoré sa nezúčastňovali na tvorbe inštitucionálnej architektúry stanovenej po druhej svetovej vojne, prínos multilateralizmu nie je vždy zjavný.
A new grand bargain therefore needs to be struck that takes into account the concerns of emerging and existing powers about the existing rules, while insisting on the importance of multilateralism, inclusiveness, equity, sustainable development, collective security, respect for human rights and the rule of law and fair trade practices.
Preto je potrebné nájsť novú prospešnú dohodu zohľadňujúcu obavy vzmáhajúcich sa mocností, ako aj súčasných mocností, týkajúce sa platných pravidiel, a zároveň je potrebné trvať na tom, že multilateralizmus, inkluzívnosť, rovnosť, udržateľný rozvoj, kolektívna bezpečnosť, dodržiavanie ľudských práv a zásad právneho štátu a spravodlivé postupy v obchode sú dôležité.
Furthermore, as power shifts away from Europe and the United States, the rules of international engagement are themselves being redefined.
S poklesom moci Európy a Spojených štátov amerických získavajú pravidlá medzinárodnej angažovanosti novú podobu.
In this turbulent landscape, the EU can no longer afford to muddle through.
V takomto turbulentnom prostredí si EÚ už nemôže dovoliť nechávať veci na náhodu.
It needs to become a driving force in shaping the new rules of global governance, or risk being left behind.
Musí sa stať hnacím motorom tvorby nových pravidiel globálnej správy, vopačnom prípade by sa totiž vystavila riziku, že bude z kola von.
To advance purposively, it will also need to champion an international environment that will enable the EU to promote its agenda.
Na to tiež bude potrebné, aby sa usilovala o vytvorenie medzinárodného prostredia, ktoré jej bude umožňovať presadzovať jej program.
Finally, Europe will only thrive in a competitive world if it promotes the key elements of a renewed European growth model, based on competitiveness, inclusion, social responsibility and environmental sustainability.
Európe sa môže v konkurenčnom svete dariť len vtedy, ak bude podporovať kľúčové prvky obnoveného európskeho modelu rastu založeného na konkurencieschopnosti, začleňovaní, sociálnej zodpovednosti a environmentálnej udržateľnosti.
Other global players, in particular emerging economies, will follow their own trajectories, making it all the more important for the EU to identify shared interests and common modes of operation through multilateral and bilateral discussions.
Iní globálni aktéri, najmä rozvíjajúce sa ekonomiky, budú sledovať svoju vlastnú cestu, preto je pre EÚ o to dôležitejšie identifikovať prostredníctvom viacstranných a dvojstranných rokovaní spoločné záujmy a spoločné spôsoby fungovania.
Over the last two decades, European countries have made important gains from increasing global interdependence.
Za posledných dvadsať rokov priniesla globálna vzájomná závislosť európskym krajinám značné výhody.
However, the financial crisis and instability affecting food and energy prices have highlighted the dangers of asymmetric dependence, particularly in relation to suppliers of scarce resources.
Finančná kríza a nestabilita však ovplyvnili cenu potravín a energií a zvýraznili nebezpečenstvo nesúmernej závislosti, a to najmä vo vzťahu k dodávateľom ojedinelých zdrojov.
Interdependence is not just a fact, but our chosen way of life in a EU dedicated to facilitate exchanges of all sorts.
Vzájomná závislosť nie je len faktom – je spôsobom života, pre ktorý sme sa rozhodli v EÚ odhodlanej uľahčovať výmeny najrôznejšieho druhu.
In this context, the EU must build a global economic strategy that takes into account the euro as the world’s second reserve currency and deals with the negative impact of global economic imbalances on Europe’s competitiveness.
Vtomto ohľade EÚ musí vytvoriť globálnu hospodársku stratégiu, v ktorej sa zohľadní euro ako druhá rezervná mena sveta a v rámci ktorej sa bude riešiť negatívny vplyv globálnej ekonomickej nerovnováhy na konkurencieschopnosť Európy.
The EU should work with its partners towards more balanced and flexible monetary relations and consider the possibility of a global partnership in which countries wishing to peg their currency would do so against a basket of currencies rather than the dollar alone.
EÚ by mala so svojimi partnermi pracovať na vytvorení vyváženejších a pružnejších menových vzťahov a mala by zvážiť možnosť globálneho partnerstva, v rámci ktorého krajiny, ktoré chcú upevniť svoju menu, môžu tak urobiť na základe menového koša, a nielen na základe samotného dolára.
Yet interdependence cannot be taken for granted.
Vzájomnú závislosť však nemôžeme považovať za samozrejmosť.
As countries respond to the financial and economic crisis by asserting their autonomy on a range of issues, the risk of de-globalisation may become real.
V situácii, keď krajiny na finančnú a hospodársku krízu reagujú potvrdzovaním svojej autonómie v rôznych otázkach, sa riziko deglobalizácie stáva reálnejším.
The EU must forestall this eventuality by proactively defending an ideal of responsible interdependence whereby the various actors uphold their commitment to the sustainability of the system.
EÚ musí tejto možnosti zabrániť proaktívnou obranou ideálu zodpovednej vzájomnej závislosti, v ktorej rôzni aktéri dodržiavajú svoje záväzky voči udržateľnosti systému.
In the short term, the EU agenda should prioritise the promotion of ILO initiatives, such as the Global Social Floor or the Decent Work Agenda, while ensuring that they are in line with the principle of open markets.
Zkrátkodobého hľadiska by prioritou programu EÚ mala byť podpora iniciatív MOP, ako napríklad Globálna sociálna základňa a program pre dôstojnú prácu, a zároveň by sa malo zabezpečiť, aby boli v súlade so zásadou otvoreného trhu.
It should also build on its solid commitment to “Fair
Tiež by mala plniť svoj pevný záväzok voči spravodlivému obchodu a ako dôležitý príspevok voči medzinárodnej solidarite by mala nabádať iné časti sveta, aby tak urobili tiež.
tify its common interests and work out joint policies, after due coordination of the national positions.
Vylepšenie súboru nástrojov EÚ oblasti, kde sa jej pôvodná právomoc rozširuje: v zahraničnej a bezpečnostnej politike.
Trade” to encourage other parts of the world to do the same as an important contribution to international solidarity.
Vojenské a politické nástroje EÚ sú v porovnaní s paletou hospodárskych a právnych nástrojov, ktoré má k dispozícii, podstatne slabšie.
Compared to the panoply of economic and legal instruments at the EU’s disposal, its military and political instruments are much weaker.
EÚ ako jadro kontinentu: maximalizácia atraktívnosti
European citizens have expressed their desire for the EU to take on more responsibility for their interests and values on the global stage.
Európski občania vyjadrili svoje želanie, aby EÚ ich záujmy a hodnoty na svetovej scéne zastupovala vo väčšom meradle.
But what sources of power can the EU lean on in order to carry out this mission?
No o aké zdroje moci sa môže EÚ oprieť, aby mohla toto poslanie vykonávať?
Member States should increasingly understand and rely on the EU as a power multiplier, which helps them achieve goals which they otherwise could not.
Členské štáty by mali Európsku úniu stále viac vnímať ako úniu, ktorá znásobuje moc, úniu, na ktorú sa môžu spoliehať, a úniu, ktorá im pomáha dosahovať ciele, ktoré by inak splniť nedokázali.
For many people around the world, the EU remains a critical reference point, an alternative model for traditional inter-state relations and a transnational community of law which has brought prosperity and cohesion to a region formerly torn apart by hot and cold wars.
Pre mnohých ľudí na svete je EÚ aj naďalej dôležitým referenčným bodom, alternatívnym modelom pre tradičné vzťahy medzi štátmi a nadnárodným spoločenstvom riadiacim sa právom, ktoré regiónu, kedysi rozdelenému skutočnými či studenými vojnami, prinieslo prosperitu a súdržnosť.
This ‘soft power’ is the EU’s greatest asset.
Táto „jemná sila“ je jednou z najväčších devíz EÚ.
The EU must become a continental hub through strategies of inclusiveness and engagement.
EÚ sa musí stať jadrom kontinentu prostredníctvom stratégií inkluzívnosti a angažovanosti.
These strategies were used with great success in the EU’s successive rounds of enlargement.
Tieto stratégie sa s veľkým úspechom použili v niekoľkých kolách jej rozširovania.
Yet a Union of 27 Member States pooling their sovereignty in order to reach common decisions is not an obvious global powerhouse.
Únia 27 členských štátov spájajúca ich zvrchovanosť v záujme plnenia spoločných rozhodnutí však nie je vnímaná ako očividná globálna mocnosť.
The fact that EU decisions on foreign policy are taken by consensus is widely seen as a handicap.
Skutočnosť, že jej rozhodnutia o zahraničnej politike sa prijímajú jednomyseľne, sa vo všeobecnosti považuje za nevýhodu.
The EU’s power to influence depends on our ability to overcome divergent national interests through the shaping of common positions.
Jej sila vplyvu závisí od našej schopnosti prekonať odlišné národné záujmy prostredníctvom vypracovania spoločných pozícií.
The European Union must therefore persist in our efforts to achieve greater coordination in order to speak with one voice, or at least orchestrate our polyphony. In a coherent way.
Európska únia preto musí vo svojej snahe o zlepšenie koordinácie vytrvať, aby sme tak vystupovali jednotne alebo naše rozdielne názory aspoň skoordinovali.
This process will take time, but must start by improving the linkage between national and EU policies and by Member States increasing their participation in collective actions.
Tento proces potrebuje čas, no musí sa začať zlepšením prepojenia medzi vnútroštátnymi politikami a politikami EÚ a tým, že sa členské štáty budú viac zúčastňovať na spoločných činnostiach.
Through the sharing of national perspectives and experiences, these exchanges should make diversity a strength for EU foreign policy, not a weakness.
Výmenou perspektív jednotlivých štátov a skúseností by sa táto mnohorakosť mala stať silnou stránkou zahraničnej politiky EÚ, a teda nebyť jej slabinou.
The EU must stay open to potential new members from Europe, assessing every candidacy on its own merits and compliance with the membership criteria.
EÚ nesmie svoje dvere zavrieť pred potenciálnymi novými členmi z Európy, každú žiadosť o členstvo by mala posudzovať samostatne a podľa toho, ako kandidát spĺňa kritériá pre členstvo.
These are in fact the “true limits of Europe”.
A práve toto sú „skutočné hranice Európy“.
In line with this policy of engagement and inclusiveness, the Union must honour its commitments with regard to the current official candidates, including Turkey, and carry on with the negotiation process.
Únia musí v súlade s politikou angažovanosti a inkluzívnosti dodržiavať svoje vlastné záväzky voči súčasným oficiálnym kandidátom vrátane Turecka a napredovať v procese rokovaní.
At the same time, it should offer far-reaching agreements to potential future candidates as an intermediate stage prior to the launch of accession negociations.
Ak napríklad pri dôležitých otázkach pretrvávajú nezrovnalosti, prostriedkom na ich zmiernenie môže byť postup posilnenej spolupráce, ak sa bude využívať s mierou.
The Lisbon Treaty has helped in a number of ways to strengthen the EU’s foreign policy toolbox.
Prostredníctvom nadviazania na existujúcu európsku susedskú politiku, východné partnerstvo a Úniu pre Stredozemie musí zlepšiť svoju úlohu stabilizačného faktora pre svoje najbližšie okolie.
For instance, the enhanced cooperation procedure, if used in moderation, can work as a palliative where divergences remain on important issues.
Tieto partnerstvá by sa mali využívať na vytvorenie regionálneho priestoru demokracie, ľudských práv a voľného obchodu.
The new European External Action Service (EEAS) should be fully developed and staffed with a view to helping the EU iden-
Mali by tiež v prospech EÚ, ako aj jej partnerov, ponúknuť spravodlivý prístup na jej trh a v konečnom dôsledku priestor pre voľný pohyb ľudí. Okrem toho by EÚ mala s
The EU’s power of attraction must also remain the centre-piece of its evolving neighbourhood policy.
Dôvod problému však naďalej pretrváva: priepasť medzi kapacitami EÚ v oblastiach, kde má právo konať (hospodárstvo, obchod, rozvojová pomoc, politika hospodárskej súťaže), a neexistenciou skutočných spoločných nástrojov v
Photo: European Union, 2010
Návšteva vysokej predstaviteľky Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku a podpredsedníčky Komisie Catherine Ashtonovej (vpravo) v Moskve, kde sa zúčastnila rokovania blízkovýchodného Kvarteta (zľava doprava): vyslanec blízkovýchodného Kvarteta Tony Blair, ministerka zahraničných vecí USA Hillary Rodhamová Clintonová, ruský minister zahraničných vecí Sergej Lavrov a generálny tajomník OSN Ban Ki-Moon Fotografia: Európska únia, 2010
It must develop an enhanced role in stabilising its immediate surroundings by building on the existing ‘European Neighbourhood Policy’, ‘Eastern Partnership’ and ‘Union for the Mediterranean’. These partnerships should be used to create a regional space of democracy, human rights, development and free trade.
V tejto koncepcii by mali byť zapracované politiky EÚ týkajúce sa diplomacie, armády, obchodu a rozvojovej pomoci, ako aj vonkajšie rozmery jej spoločných hospodárskych politík (HMÚ, energetika, doprava atď.).
They should also offer fair access to the EU market and ultimately a space for the free movement of people to the benefit of the EU and its partners.
Únia bude môcť fungovať ako transformačná mocnosť a prispieť k vytváraniu novej podoby pravidiel globálnej správy len vtedy, ak spojí všetky nástroje, ktoré má k dispozícii.
Moreover, the EU should manage a strategic co-existence, modernisation and region-building policy with Russia.
Prostredníctvom pravidelne aktualizovanej bielej knihy by strategická koncepcia pomohla vymedziť dlhodobé priority Únie a stala by sa referenčným rámcom pre jej každodennú vonkajšiu činnosť.
The impact of the EU’s external action will in large measure depend on its ability to adapt to the many challenges it will face in the run up to 2030.
Otvorený a inkluzívny prístup sa tiež musí rozšíriť na cezhraničnú spoluprácu EÚ s inými regiónmi vrátane krajín ASEAN-u, MERCOSUR-u či SADC.
Securing the EU’s economic strength and internal cohesion will therefore be an indispensable condition for the EU to be able to project its power externally.
EÚ a jej členské štáty musia v takýchto i viných vzťahoch zohľadňovať názory, očakávania a obavy zvyšku sveta.
But when devising its external position, the process of policy formulation must not only be driven by events.
Hoci je EÚ všeobecne vnímaná ako atraktívny príklad regionálnej integrácie, často týmto potenciálom mrhá, keď používa povýšenecký tón.
There is an urgent need for a common European strategic concept.
S našou dobrou povesťou musíme nakladať rozumne a musíme posilniť našu hodnovernosť vyjednávajúcej mocnosti.
An open and inclusive approach must also be extended to the EU’s cross-border cooperation with other regions, including ASEAN, MERCOSUR or SADC.
Takáto jednotka by pomohla so zameraním pozornosti na potrebu kontinuálneho prehodnocovania súčasných politík.
In these and other relationships, the EU and its Member States must take into account the perceptions, expectations and concerns of the rest of the world.
K vytvoreniu spoločnej diplomatickej kultúry by okrem toho prispela európska diplomatická akadémia.
While the EU is widely seen as an attractive example of regional integration, it often squanders this potential by adopting a patronising tone.
EÚ svoje rozsiahle finančné úsilie (vo svetovom meradle zďaleka najväčšie) lepšie pretaví na politickú páku len vtedy, ak voči zahraničným veciam zaujme uvedený strategický prístup.
We must use our reputation wisely and bolster our credibility as a negotiating power.
Svoje štrukturálne výhody by mala využiť na
This concept should pull the EU’s diplomatic, military, trade, and development policies together with the external dimensions of its common economic policies (EMU, energy, transport, etc).
Vplyv vonkajšej činnosti EÚ bude do veľkej miery závisieť od jej schopnosti prispôsobiť sa množstvu výziev, ktorým bude musieť v období do roku 2030 čeliť.
Only by merging all its available tools will the Union be able to act as a transformative power and contribute to reshaping the rules of global governance.
Nevyhnutnou podmienkou pre to, aby mohla svoju moc vyvíjať aj navonok, je preto zabezpečenie jej hospodárskej sily a vnútornej súdržnosti.
The EU is the greatest donor of foreign aid.
EÚ je najväčším darcom zahraničnej pomoci
Photo: European Union, 2010
Fotografia: Európska únia, 2010 napredovanie v inteligentnom rozvoji a obchodných politikách.
This could be done by setting up a European forecasting and analytical unit, as part of the European External Action Service and working in close cooperation with national centres under the principle of shared intelligence.
Napríklad by mala pokračovať v poskytovaní podpory na zmiernenie zmeny klímy vnajchudobnejších regiónoch, na ktoré má tento jav najhorší vplyv, hoci tieto krajiny nesú na globálnom otepľovaní najmenšiu vinu.
Such a unit would help focus attention on the need to continuously revisit current policies.
Mala by tiež pokračovať v úsilí o „odstránenie chudoby obchodom“ najmä prostredníctvom poľnohospodárskeho dovozu.
In addition, a European diplomatic academy would contribute to a sense of common diplomatic culture.
Bude si to vyžadovať, aby európski lídri prijali politicky zložité rozhodnutia vrátane zavŕšenia dauhaského kola rokovaní.
democracy, the rule of law and human rights. A policy of conditionality that empowers democratic actors and discourages the abuse of power by authoritarian regimes must be used more wisely.
rané na to, aby sa medzinárodné inštitúcie stali právoplatnejšími a viac napomáhali napĺňať spoločnú zodpovednosť, a zároveň by pritom mala presadzovať vlastné záujmy.
This will require holding discussions with civil society partners, including associations of women and minorities, and not only government interlocutors; bottom-up interventions to bolster the rule of law around the world; and a more consistent approach to election monitoring.
Súčasťou tejto snahy by malo byť zjednodušenie a spojenie jej zastúpenia, a to najmä na medzinárodných hospodárskych fórach.
In the next two decades, this governance agenda must become multilateral to the greatest extent possible.
Členské štáty EÚ zastúpené v medzinárodných organizáciách by mali vopred koordinovať svoje pozície a jednomyseľne si ich hájiť, až kým sa jediné zastúpenie EÚ nezriadi.
Only by developing such a strategic approach to its external affairs will the EU be able to translate its huge financial effort (the world’s largest by far) more effectively into political leverage. It should use its structural advantage to pursue smart development and trade policies.
Strategické využívanie bohatého súboru nástrojov EÚ jej tiež umožní stať sa účinnejšou šíriteľkou demokracie, zásad právneho štátu a ľudských práv. Politika podmienenosti, ktorá demokratickým aktérom poskytuje možnosti konať a autoritatívne režimy odrádza od zneužívania moci, sa musí využívať dômyselnejším spôsobom.
For instance, the EU should pursue climate change mitigation support in the poorest regions, which climate change hits the hardest and which have contributed the least to global warming. It should also continue its effort to “trade away poverty”, especially through agricultural imports.
Na to bude potrebná diskusia s partnermi z občianskej spoločnosti vrátane združení žien a menšín, a teda nielen s predstaviteľmi vlád; kroky zdola nahor na posilnenie dodržiavania zásady právneho štátu na celom svete; a jednotnejší prístup kmoni-torovaniu volieb.
This will require politically difficult decisions by European leaders, including bringing the Doha round to a conclusion.
V najbližších dvadsiatich rokoch sa tento program riadenia musí čo najviac rozšíriť na viaceré strany.
Last but not least, it will be necessary to develop an EU approach to global governance reform.
Nesmieme tiež zabudnúť na potrebu rozvoja prístupu EÚ k reforme globálnej správy.
This should include simplifying and bundling together its representation, especially in international economic fora.
EÚ by mala viesť reformy zame-
THE EU AND ITS CITIZENS
EÚ AJEJ OBČANIA
Throughout the history of European integration, the relationship between the Union and its citizens was mostly characterised by a “passive consensus”.
Počas celého obdobia európskej integrácie vzťah Únie a jej občanov väčšinou charakterizoval „pasívny súhlas“.
However, in recent years this relationship has begun to change.
Avšak v posledných rokoch sa tento vzťah začal meniť.
Europeans have become more demanding of the EU and also more critical of its performance, casting doubts on the legitimacy of the European project.
Európania sa v súvislosti s EÚ stali náročnejšími a tiež kritickejšími, pokiaľ ide o jej činnosť, vyjadrujúc pochybnosti o legitímnosti európskeho projektu.
This was illustrated with a bang in the negative referenda which took place in France and the Netherlands, and subsequently in Ireland.
Prejavilo sa to neúspechom v podobe negatívneho výsledku referenda, ktoré sa konalo vo Francúzsku a Holandsku a následne v Írsku.
Public ownership of the EU will only return when our populations are confident that their values and interests are better served by the Union.
Verejná zodpovednosť vo vzťahu k EÚ sa obnoví, iba ak naši občania budú presvedčení, že Únia ich hodnoty a záujmy zastupuje lepšie.
Strengthening this sense of ownership must become the driving force of all our collective action.
Posilňovanie tohto zmyslu pre zodpovednosť sa musí stať hybnou silou našich spoločných činností.
notion that decisions should be taken at the most effective level and as close as possible to the citizen. The EU endeavours to deliver on these principles through a system of ‘multi-level governance’, where competences are shared – rather than split – between various levels of authority.
EÚ sa usiluje o dodržanie týchto zásad prostredníctvom systému „správy na viacerých úrovniach“, v rámci ktorého sa na právomociach podieľajú orgány na rôznych úrovniach, namiesto toho, aby si ich rozdelili.
In practice, multi-level governance is a system of agreed, binding and crosscutting networks that operate between localities, regions, national authorities and EU institutions, as well as between labour and business associations and other non-governmental organisations.
V praxi je správa na viacerých úrovniach systémom dohodnutých, záväzných a prierezových sietí, ktoré fungujú medzi menšími územnými celkami, regiónmi, vnútroštátnymi orgánmi a inštitúciami EÚ, ako aj medzi odborovými a podnikateľskými združeniami a inými mimovládnymi organizáciami.
By working through these networks, and within their own communities and municipalities, European citizens can have a say in areas of importance for the future of the EU.
Európski občania môžu prostredníctvom práce v rámci týchto sietí a v rámci svojich vlastných spoločenstiev a obcí vyjadriť svoj názor v oblastiach, ktoré sú dôležité, pokiaľ ide o budúcnosť EÚ.
Taking good governance seriously: sharing, explaining and delivering
Dôležitosť správy vecí verejných: vzájomná výmena, vysvetľovanie a dosahovanie úspechov
Delivering “good governance” is by far the EU’s most powerful means of ensuring the continuous commitment and engagement of its citizens.
V systéme správy na viacerých úrovniach sa právomoci na každej úrovni – európskej, vnútroštátnej, regionálnej a miestnej – vykonávajú v súlade s jej príslušnou zákonnou zodpovednosťou.