natgillin/translations-raw huggingface dataset:
According to the contested decision, those two agreements included State aid which was incompatible with the common market.
Podľa napadnutého rozhodnutia tieto dve dohody predstavovali štátnu pomoc nezlučiteľnú so spoločným trhom.
The Commission found inter alia that theWalloon Region had concluded the first agreement with Ryanair as a public authority and that, consequently, its role in that agreement could not be examined pursuant to the principle of the private investor in a market economy.
Komisia najmä konštatovala, že Valónsky región uzavrel prvú dohodu s Ryanairom ako orgán verejnej moci, a preto jeho úlohu v tejto dohode nebolo možné skúmať s uplatnením zásady súkromného investora v trhovom hospodárstve.
The Court noted, first, that since BSCA is an entity economically dependent on theWalloon Region, the Commission ought to have regarded them as one single entity.
Súd prvého stupňa najprv uviedol, že BSCA bol subjektom hospodársky závislým od Valónskeho regiónu, a preto ich Komisia mala považovať za jeden a ten istý subjekt.
It then found that, by concluding its agreement with Ryanair, theWalloon Region carried out an economic activity.
Ďalej konštatoval, že pri uzavretí svojej dohody s Ryanairom Valónsky región vykonával činnosť hospodárskej povahy.
The mere fact that that activity was carried out in the public sector did not mean that it was categorised as the exercise of public authority powers.
Samotná skutočnosť, že táto činnosť sa uskutočňovala vo verejnej oblasti, totiž neznamená, že patrila do výkonu právomocí orgánu verejnej moci.
Furthermore, the mere fact that theWalloon Region has regulatory powers in relation to fixing airport charges does not mean that a scheme reducing those charges ought not to be examined by reference to the private investor principle.
Navyše samotná okolnosť, že Valónsky región disponuje normotvornými právomocami v oblasti stanovovania letiskových poplatkov, nevylučuje, že preskúmanie systému zliav z uvedených poplatkov sa malo uskutočniť v duchu zásady súkromného investora v trhovom hospodárstve.
(d) Application ratione temporis of the derogations to the prohibition of State aid
Uplatnenie výnimiek zo zákazu štátnej pomoci ratione temporis
In Case T-348/04 SIDE v Commission (judgment of 15 April 2008), the Commission had applied the derogation relating to measures to promote culture and heritage conservation, provided for in Article 87(3)(d) EC, a provisionwhich entered into force on 1 November 1993, to aid granted by France before that date.
Vo veci SIDE/Komisia (rozsudok Súduprvéhostupňa z 15. apríla 2008, T-348/04, zatiaľ neuverejnený) Komisia uplatnila výnimku týkajúcu sa opatrení na podporu kultúry a zachovania kultúrneho dedičstva stanovenú v článku 87 ods. 3 písm. d) ES, čo je ustanovenie, ktoré nadobudlo účinnosť 1. novembra 1993, na pomoc poskytnutú Francúzskom pred týmto dátumom.
Having recalled that the substantive rules of Communitylaw do not, in principle, apply to situations existing before their entry into force, and made clear that that conclusion applies irrespective of whether those rules might produce favourable or unfavourable effects for the persons concerned, the Court held, first, that all new State aid is necessarily incompatible with the common market if it was capable of distorting competition during the period in which it was paid and if it was not covered by any derogation and, second, that once it has produced its effect, the aid in question becomes definitively compatible or incompatible with the common market.
Súd prvého stupňa potom, čo pripomenul, že hmotnoprávne pravidlá Spoločenstva sa v zásade nevzťahujú na situácie, ktoré vznikli pred nadobudnutím ich účinnosti, a spresnil, že tento záver je namieste bez ohľadu na priaznivé alebo nepriaznivé účinky, ktoré by tieto pravidlá mohli mať pre dotknuté osoby, rozhodol, že jednak každá nová štátna pomoc je nevyhnutne nezlučiteľná so spoločným trhom, pokiaľmohla narušiťhospodársku súťaž v období, počas ktorého bola poskytovaná, a ak nespadala pod žiadnu výnimku, a jednak len čo dotknutá pomoc spôsobila účinky, definitívne sa stáva zlučiteľnou alebo nezlučiteľnou so spoločným trhom.
Accordingly, since the analysis as to whether aid is compatible with the common market does not only require an assessment of whether, at the time when the relevant decision was adopted, the Community interest demanded that the aid be repaid, the Commission must also ascertain whether the aid in question was likely to distort competition during the period in which it was paid.
Analýza zlučiteľnosti pomoci so spoločným trhom teda nevyžaduje iba posúdenie, či v okamihu prijatia príslušného rozhodnutia vyžadoval záujem Spoločenstva, aby pomoc bola alebo nebola vrátená, a preto Komisia musí tiež overiť, či daná pomoc mohla počas obdobia, v ktorom bola poskytovaná, narušiťhospodársku súťaž.
On the basis of those considerations, the Court concluded that the Commission had erred in law by applying the abovementioned derogation to the period before 1 November 1993.
Na základe týchto úvah dospel Súd prvého stupňa k záveru, že Komisia sa tým, že uplatnila uvedenú výnimku na obdobie pred 1. novembrom 1993, dopustila nesprávneho právneho posúdenia.
Case T-289/03 BUPA andOthers v Commission (judgment of 12 February 2008) afforded the Court the opportunity to develop its case-law relating to the question whether or not the compensation received by an undertaking in return for a service of general economic interest (‘SGEI’) that it carries out constitutes State aid.
Vec BUPA a i./Komisia (rozsudok Súduprvéhostupňa z 12. februára 2008, T-289/03, zatiaľ neuverejnený) umožnila Súduprvéhostupňa rozvinúť jeho judikatúru týkajúcu sa otázky, či kompenzácie, ktoré podnik dostane ako odplatu za službu všeobecného hospodárskeho záujmu (ďalej len „SVHZ“), ktorú zabezpečuje, predstavujú alebo nepredstavujú štátnu pomoc.
The dispute concerned the organisation of the private medical insurance (‘PMI’) system in Ireland, which had undergone a process of liberalisation between 1994 and 1996, in the context of which the Voluntary Health Insurance Board (VHI) had been placed in competition with other operators, including the applicant.
Spor sa týkal organizácie systému súkromného zdravotného poistenia (ďalej len „SZP“) v Írsku, ktorý v rokoch 1994 až 1996 prešiel liberalizáciou, v ktorej rámci bol Voluntary Health Insurance Board (VHI) vystavený hospodárskej súťaži s inými subjektmi vrátane žalobcu.
In the framework of that liberalisation, the establishment of a‘Risk Equalisation Scheme’(‘RES’) managed by the Health Insurance Authority (‘the HIA’) had been provided for .
V rámci tejto liberalizácie bolo upravené zavedenie systému vyrovnávania rizík (ďalej len „RES“), ktorý spravoval Health Insurance Authority (ďalej len „HIA“).
The RES is essentially a mechanism which provides for payment of a charge to the HIA by PMI insurers with a lower risk profile than the average market risk profile and for a corresponding payment by the HIA to PMI insurers whose risk profile is higher than the average profile.
RES v podstate predstavuje mechanizmus, ktorý stanovuje jednak to, že poisťovatelia SZP, ktorí majú menej rizikový profil ako priemerný rizikový profil trhu, platia príspevok v prospech HIA, a jednak to, že HIA vypláca zodpovedajúcu platbu poisťovateľom SZP, ktorí majú rizikovejší profil ako priemerný profil.
The mechanism specifies the various thresholds for triggering RES payments.
Mechanizmus spresňuje rôzne horné hranice aktivácie platieb RES.
The Commission, which received a complaint from BUPA and notification of the RES from Ireland, had decided that the payments under the RES constituted compensation for the SGEI obligations, namely obligations designed to ensure that all persons living in Ireland would receive a minimum level of PMI services at the same price, independently of their health status, age or sex (‘the PMI obligations’) (18).
Komisia, ktorej bola predložená sťažnosť zo strany BUPA, ako aj oznámenie RES zo strany Írska, rozhodla, že platby vyplývajúce z RES predstavujú odškodnenie určené na kompenzáciu povinností SVHZ, konkrétne povinností, ktoré majú každej osobe žijúcej v Írsku zabezpečiťminimálnu úroveň služieb SZP za rovnakú cenu bez ohľadu na jej zdravotný stav, vek alebo pohlavie (ďalej len„povinnosti SZP“)18.
Decision C(2003) 1322 final of 13 May 2003 (State Aid N 46/2003 — Ireland).
Rozhodnutie K(2003) 1322 v konečnom znení z 13. mája 2003 (štátna pomoc N 46/2003-Írsko).
(‘Altmark’) had not yet been delivered, it was in the light of the four conditions set out in that judgment (‘the Altmark conditions’) that it was appropriate to assess the legality of the contested decision.
Súd prvého stupňa rozhodol, že aj keď v čase analýzy Komisie ešte nebol vydaný rozsudok Súdnehodvora z 24. júla 2003, Altmark Trans a Regierungspräsidium Magdeburg19 (ďalej len „rozsudok Altmark“), zákonnosť napadnutého rozhodnutia treba preskúmať práve vo svetle štyroch podmienok, ktoré v ňom Súdny dvor uviedol (ďalej len „podmienky Altmark“).
First, the Court of Justice did not place any temporal limitation on the scope of its findings in Altmark, and, second, the Court of Justice’s interpretation of a provision of Communitylaw is limited to clarifying and defining the meaning and scope of that provision as it ought to have been understood and applied, including by the Community institutions, from the time of its entry into force.
Súdny dvor totiž jednak časovo neobmedzil dosah formulácií, ktoré uviedol v rozsudku Altmark, a jednak výklad ustanovenia práva Spoločenstva Súdnym dvorom sa obmedzuje na objasnenie a spresnenie jeho významu a dosahu, ako ho bolo treba chápať a uplatňovať, a to aj inštitúciami Spoločenstva, od okamihu, keď nadobudlo účinnosť.
The Court stated that, in this instance, the Altmark conditions, which moreover have a scope which to a large extent overlaps with that of the criteria of Article 86(2) EC, must be applied in accordance with the spirit and the purpose which prevailed when they were laid down, but in a manner adapted to the particular facts of this case.
Súd prvého stupňa spresnil, že v danej veci sa podmienky Altmark, ktorých dosah sa navyše do značnej miery prekrýva s dosahom kritérií článku 86 ods. 2 ES, majú uplatňovať v súlade so zmyslom a účelom, ktoré viedli k ich prijatiu, ale spôsobom, ktorý prihliada na osobité okolnosti tejto veci.
In the context of the first Altmark condition, according to which the undertaking receiving the compensation must actually have clearly-defined public service obligations to discharge, the Court observed that Communitylaw offers neither a clear and precise regulatory definition of the concept of an SGEI mission nor an established legal concept definitively fixing the conditions that must be satisfied before a Member State can properly invoke the existence and protection of an SGEI mission.
V rámci prvej podmienky Altmark, podľa ktorej podnik, ktorý dostane kompenzáciu, musí byť skutočne poverený plnením jasne definovaných povinností verejnej služby, Súd prvého stupňa konštatoval, že právo Spoločenstva neponúka ani jasnú a presnú legálnu definíciu pojmu úlohy SVHZ, ani ustálený právny koncept stanovujúci definitívnym spôsobom podmienky, ktorémusia byť splnené nato, aby sa členský štát mohol oprávnene odvolávať na existenciu a ochranu úlohy SVHZ.
Thus, Member States have a wide discretion to define what they regard as SGEIs and that definition can be questioned by the Commission only in the event of manifest error.
Členské štáty tak disponujú širokoumierou voľnej úvahy pri definovaní toho, čo považujú za SVHZ, a túto definíciu môže Komisia spochybniť iba v prípade zjavnej chyby.
That wide discretion does not, however, mean that a Member State is relieved of the obligation to ensure that the SGEI mission which it invokes satisfies certain minimum criteria (notably, the presence of an act of the public authority entrusting the operators in question with the mission and the universal and compulsory nature of that mission) common to any SGEI mission within the meaning of the EC Treaty, and to demonstrate that those criteria are indeed satisfied in the particular case.
Táto široká miera voľnej úvahy však neznamená, že členský štát je zbavený povinnosti dbať nato, aby úloha SVHZ, na ktorú sa odvoláva, spĺňala určité minimálne kritériá (najmä existenciu aktu orgánu verejnej moci, ktorý zveruje dotknutým subjektom úlohu, a jej univerzálnu a záväznú povahu) spoločné pre každú úlohu SVHZ v zmysle Zmluvy o ES, a preukázať, že tieto kritériá sú v danom prípade splnené.
The lack of proof by the Member State that those criteria are satisfied may constitute amanifest error of assessment, in which case the Commission is required to make a finding to that effect.
Ak členský štát nepredloží dôkaz o splnení týchto kritérií, môže to predstavovať zjavne nesprávne posúdenie, ktoré je Komisia povinná sankcionovať.
Furthermore, the Member State must indicate the reasons why it considers that the service in question, because of its specific nature, deserves to be characterised as an SGEI.
Navyše členský štát musí uviesť dôvody, pre ktoré sa domnieva, že dotknutá služba si pre svoju špecifickú povahu zaslúži byť kvalifikovaná ako SVHZ.
In the absence of such reasons, even a marginal review by the Community institutions would not be possible.
Bez takého odôvodnenia totiž nie jemožné ani okrajové preskúmanie zo strany inštitúcií Spoločenstva.
The Court stated, moreover, that the attribution of an SGEI mission does not necessarily presuppose that the operator entrusted with that mission will begiven an exclusive or special right to carry it out, and that that attribution may also consist in an obligation imposed on a large number of, or indeed on all, the operators active on the samemarket.
Súd prvého stupňa okrem toho spresnil, že zadanie úlohy SVHZ nevyhnutne nepredpokladá, aby subjektu, ktorý je ňou poverený, bolo poskytnuté výlučné alebo osobitné právo na jej plnenie, a že toto zadanie môže rovnako spočívať v povinnosti uloženej mnohým, ba dokonca všetkým subjektom, ktoré vykonávajú činnosť na tom istom trhu.
On the other hand, the essential conditions for establishing the existence of an SGEI mission are its universal and compulsory nature: whilst the first implies that the service-provider is obliged to contract, on consistent conditions, without being able to reject the other contracting party, the second does not mean that the service in question must necessarily be supplied to the whole population of a Member State, provided that it is offered at uniform and non-discriminatory rates and on similar quality conditions for all customers.
Naopak nevyhnutnými podmienkami, ktoré charakterizujú existenciu úlohy SVHZ, sú jej záväzná a univerzálna povaha: zatiaľ čo prvá znamená, že poskytovateľ je povinný uzavrieť zmluvu za stálych podmienok bez toho, aby mohol odmietnuť druhú zmluvnú stranu, druhá neznamená, že dotknutá služba musí byť nevyhnutne poskytovaná celému obyvateľstvu členského štátu, pokiaľ je ponúkaná za jednotné a nediskriminačné tarify a za obdobných kvalitatívnych podmienok pre všetkých klientov.
By applying those criteria in this case, the Court held that the RES satisfies the first Altmark condition.
Súd prvého stupňa uplatnil tieto kritériá na daný prípad a rozhodol, že RES spĺňa prvú podmienku Altmark.
Any power that the Irish authorities may have in calculating the RES payments would not in itself be incompatible with the existence of objective and transparent parameters.
Prípadná právomoc írskych orgánov pri výpočte platieb RES totiž nie je sama osebe nezlučiteľná s existenciou objektívnych a transparentných parametrov.
Furthermore, the complexity of the economic and mathematical formulae which govern the calculations to be carried out does not by itself affect the precise and clearly-determined nature of the relevant parameters.
Navyše samotná zložitosť ekonomických a matematických vzorcov, ktorými sa riadi vykonávaný výpočet, neovplyvňuje presnú a jasne určenú povahu relevantných parametrov.
In the context of the examination of the third Altmark condition, according to which the compensation must be necessary and proportionate by reference to the costs incurred in discharging the SGEI mission, the Court observed that the RES payments do not aim to compensate any costs or additional costs associated with a specific supply of certain PMI services, but only to equalise the additional burdens which are supposed to result where a PMI insurer has a negative risk profile differential by comparison with the average market risk profile.
V rámci skúmania tretej podmienky Altmark, podľa ktorej kompenzácia musí byť nevyhnutná a proporcionálna vo vzťahu k nákladom, ktoré spôsobilo vykonávanie úlohy SVHZ, Súd prvého stupňa uviedol, že platby RES nemajú kompenzovať prípadné náklady alebo zvýšené náklady spojené s konkrétnym poskytovaním určitých služieb SZP, ale iba vyrovnávať dodatočné náklady, o ktorých sa predpokladá, že vyplývajú z negatívneho rozdielu medzi rizikovým profilom poisťovateľa SZP a priemerným rizikovým profilom trhu.
That does not, however, entail infringement of the condition at issue.
To však neznamená porušenie predmetnej podmienky.
Since the compensation system referred to in this instance is radically different, in particular, from that examined in Altmark, it cannot strictly fulfil the third Altmark condition, which requires that it be possible to determine the costs occasioned by the performance of an SGEI obligation.
Keďže systém kompenzácie, o aký ide v danej veci, sa radikálne líši okrem iného od systému, ktorý bol skúmaný v rozsudku Altmark, nemožno sa dôsledne riadiť treťou podmienkou Altmark, ktorá vyžaduje, aby bolo možné určiť náklady spôsobené plnením povinnosti SVHZ.
However, the quantification of the additional costs by means of a comparison between the actual risk profile of a PMI insurer and an average market risk profile in light of the amounts paid by all PMI insurers subject to the RES is consistent with the purpose and the spirit of that condition, since the compensation is calculated on the basis of objective elements which are specific, clearly identifiable and capable of being controlled.
Vyčíslenie zvýšených nákladov prostredníctvom porovnania skutočného rizikového profilu poisťovateľa SZP a priemerného rizikového profilu trhu so zreteľomna sumy vyplatené ako náhrada nákladov všetkými poisťovateľmi SZP, na ktorých sa vzťahuje RES, však je v súlade s účelom a zmyslom uvedenej podmienky, keďže výpočet kompenzácie je založený na konkrétnych, jasne identifikovateľných a kontrolovateľných objektívnych skutočnostiach.
As regards the fourth Altmark condition, requiring that the costs borne in respect of the performance of the SGEI mission correspond to those of an efficient undertaking, the Court held that the Commission was entitled in this case to consider that therewas no needto draw a comparison between the potential recipients of the RES payments and an efficient operator.
Čo sa týka štvrtej podmienky Altmark, ktorá vyžaduje, aby náklady, ktoré vznikajú pri výkone úlohy SVHZ, zodpovedali nákladom efektívneho podniku, Súd prvého stupňa rozhodol, že Komisia mohla oprávnene usúdiť, že v danej veci nie je nevyhnutné porovnaniemedzi potenciálnymi príjemcami platieb RES a efektívnym subjektom.
Account must be taken of the fact that that condition is not applicable strictly to the RES system on account of the two following specificities: the neutrality of the compensation system constituted by the RES by reference to the receipts and profits of the PMI insurers, and the particular nature of the additional costs linked with a negative risk profile on the part of those insurers (20).
Treba brať do úvahy skutočnosť, že uvedenú podmienku nemožno dôsledne uplatniť na systém RES vzhľadom na tieto dve špecifiká: neutralitu systému kompenzácie zavedeného RES vo vzťahu k príjmom a zisku poisťovateľov SZP a osobitosť zvýšených nákladov spojených s negatívnym rizikovým profilom uvedených poisťovateľov20.
Other judgments have afforded the Court the opportunity in 2008 to supplement the analysis applicable to the compensation relating to the carrying out of an SGEI mission.
Ďalšie rozsudky umožnili Súduprvéhostupňa doplniť v roku 2008 štruktúru analýzy uplatniteľnej na kompenzácie týkajúce sa plnenia SVHZ.
In Case T-266/02 Deutsche Post v Commission (judgment of 1 July 2008, under appeal), the Court stated, first, that where State resources were granted as compensation for additional costs associated with the provision of an SGEI in compliance with the Altmark conditions, the Commission, if it is not to render Article 86(2) EC entirely ineffective, cannot classify as State aid the public resources granted, as long as their total amount remains below the additional costs generated by carrying out the SGEI mission.
V rozsudku z 1. júla 2008, Deutsche Post/Komisia (T-266/02, zatiaľ neuverejnený, prebieha odvolacie konanie), Súd prvého stupňa najprv zdôraznil, že keď štátne zdroje boli poskytnuté na kompenzáciu nadmerných nákladov súvisiacich splnením SVHZ za dodržania podmienok Altmark, Komisia nemôže bez toho, aby zbavila potrebného účinku článok 86 ods. 2 ES, kvalifikovať poskytnuté verejné zdroje ako štátnu pomoc, pokiaľ ich celková suma zostáva nižšia ako nadmerné náklady spôsobené plnením uvedenej úlohy SVHZ.
Thus, if the Commission fails
Navyše, ak Komisia v tejto súvislosti nevykonala žiadne skúmanie ani posúdenie, nie je
In Hotel Cipriani andOthers vCommission, the Court confirmed that, as regards decisions taken by the Commission prior to Altmark, it is appropriate to determine whether the overall approach followed is compatible with the substance of the Altmark conditions.
V už citovanom rozsudkuHotel Cipriani a i./Komisia Súd prvého stupňa potvrdil, že pokiaľ ide o rozhodnutia, ktoré Komisia vydala pred rozsudkom Altmark, treba preskúmať, či celkový sledovaný prístup je zlučiteľný s podstatou podmienok Altmark.
Moreover, where the Commission carried out no examination or assessment in this respect, it is not for the Community judicature to carry out in the stead of that institution an examination it never carried out, by substituting the conclusions at which it then arrives.
Súd prvého stupňa úlohou súdu Spoločenstva, aby namiesto uvedenej inštitúcie uskutočnil preskúmanie, ktoré o na nikdy nevykonala, a odhadol, aké závery by z neho vyvodila.
In SIC vCommission, the Court declared that the Portuguese Republic was not required to organise competitive tendering prior to the award of the television SGEI to the RTP.
V už citovanom rozsudku SIC/Komisia Súd prvého stupňa rozhodol, že Portugalská republika nebola povinná organizovať výberové konanie, ktoré by predchádzalo zadaniu SVHZ spočívajúcej v televíznom vysielaní RTP.
The specific nature of public service broadcasting, in particular its connection with the democratic, social and cultural needs of each society, explains and justifies the fact that a Member State is not required to have recourse to competitive tendering for the award of broadcasting SGEIs, at least where it decides to ensure that public service itself through a public company, as in this case.
Osobitosť systému verejnoprávneho vysielania, najmä jeho spojitosť s demokratickými, sociálnymi a kultúrnymi potrebami každej spoločnosti, totiž vysvetľuje a odôvodňuje, že členský štát nie je pri zadávaní SVHZ spočívajúcej vo vysielaní povinný použiť výberové konanie prinajmenšom vtedy, ak sa rozhodne zabezpečiť túto službu vo verejnom záujme sámprostredníctvom nímvlastnenej spoločnosti, ako je to v danej veci.
The Court observed that the Member States have the power to define broadcasting SGEIs in such away as to include broadcasting a wide range of programmes, whilst authorising the operator in charge of the SGEI to carry on commercial activities, such as the sale of advertising space.
Súd prvého stupňa uviedol, že členské štáty sú oprávnené definovať SVHZ spočívajúcu vo vysielaní v tom zmysle, že musí obsahovať vysielanie širokej škály programov, pričom sa vysielateľovi poverenému poskytovaním tejto SVHZ umožní vykonávať také obchodné činnosti, akou je predaj reklamného priestoru.