natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Advocate General: M. Poiares Maduro, Registrar: B. Fülöp, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 13 September 2007,
SÚDNY DVOR (prvá komora), v zložení: predseda prvej komory P. Jann (spravodajca), sudcovia A. Tizzano, A. Borg Barthet, M. Ilešič a E. Levits, generálny advokát: M. Poiares Maduro, tajomník: B. Fülöp, referent, so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní z 13. septembra 2007,
DEUTSCHE POST AND OTHERS after considering the observations submitted on behalf of:
so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
— the German Government, by M. Lumma, acting as Agent, assisted by T. Lübbig, Rechtsanwalt,
— nemecká vláda, v zastúpení: M. Lumma, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci T. Lübbig, Rechtsanwalt,
— the Commission of the European Communities, by G. Braun and K. Simonsson, acting as Agents, having decided, after hearing the Advocate General, to proceed to judgment without an Opinion,
— Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: G. Braun a K. Simonsson, splnomocnení zástupcovia, so zreteľom na rozhodnutie prijaté po vypočutí generálneho advokáta, že vec bude prejednaná bez jeho návrhov,
2008 — JOINED CASES C-287/06 TO C-292/06 gives the following
2008 — VECI C-287/06 AŽ C-292/06 vyhlásil tento
21; ‘Directive 97/67’).
316, ďalej len „smernica 97/67“).
The references were made in the ontext of proceedings between, first, Deutsche Post AG (‘Deutsche Post’), as provider of the universal postal service in Germany, and, second, Magdeburger Dienstleistungs- und Verwaltungs GmbH (MDG), Marketing Service Magdeburg GmbH and Vedat Deniz (‘the intermediaries concerned’), on the one hand, and the Bundesrepublik Deutschland, on the other hand, concerning decisions of the Bundesnetzagentur (Federal Network Agency; ‘BNA’) relating to the grant and conditions of access of those intermediaries to the partial services of the Deutsche Post postal network.
Tieto návrhy boli podané v rámci sporov medzi na jednej strane Deutsche Post AG (ďalej len „Deutsche Post“), ako poskytovateľom univerzálnej poštovej služby v Nemecku a na druhej strane Magdeburger Dienstleistungs- und Verwaltungs GmbH (MDG), Marketing Service Magdeburg GmbH a Vedat Deniz (ďalej len „dotknuté subjekty, ktoré zhromažďujú listové zásielky“), a Bundesrepublik Deutschland (Spolkovou republikou Nemecka), ktorých predmetom sú rozhodnutia Bundesnetzagentur (ďalej len „BNA“) (Federálnej agentúry pre siete) o poskytnutí a podmienkach prístupu uvedených subjektov, ktoré zhromažďujú listové zásielky k čiastkovým službám Deutsche Post v jej poštovej sieti.
Directive 97/67 initiated the process of gradual liberalisation of the market in postal services.
Smernica 97/67/ES odštartovala postupnú liberalizáciu trhu poštových služieb.
According to recital 2 in the preamble to Directive 2002/39, Directive 97/67 ‘established a regulatory framework for the postal sector at Community level, including measures to guarantee a universal service and the setting of maximum limits for the postal services which Member States may reserve to their universal service provider(s) with a view to the maintenance of the universal service, and a timetable for decision-making on the further opening of the market to competition, for the purposes of creating a single market in postal services’.
Podľa znenia odôvodnenia č. 2 smernice 2002/39, smernica 97/67 „vytvorila regulačný rámec pre poštový sektor na úrovni spoločenstva vrátane opatrení zaručujúcich univerzálne služby a stanovujúcich maximálne limity pre poštové služby, ktoré môžu členské štáty vyhradiť pre svojich poskytovateľov univerzálnej služby z hľadiska zachovania univerzálnej služby a časový plán rozhodovania o ďalšom otváraní trhu pre hospodársku súťaž, na účely vytvorenia jednotného trhu poštových služieb“.
Directive 2002/39 continues this liberalisation and, according to recitals 14 and 24 in the preamble thereto, it provides a timetable for a gradual and controlled opening of the letters market to competition, giving 2009 as the probable date for the full accomplishment of the internal market for postal services.
Smernica 2002/39 pokračuje v tejto liberalizácii a podľa jej odôvodnenia č. 14 a č. 24 stanovuje časový plán postupného kontrolovaného otvárania listového trhu hospodárskej súťaži a uvádza pravdepodobný dátum 2009 určený na dokončenie vnútorného trhu poštových služieb.
Article 2 of Directive 97/67 provides:
Článok 2 smernice 97/67 stanovuje:
‘For the purposes of this Directive, the following definitions shall apply:
„Na účely tejto smernice platia nasledovné definície:
(1) postal services: services involving the clearance, sorting, transport and delivery of postal items;
1) poštové služby: zahŕňajú vyberanie, triedenie, prepravu a doručovanie poštových zásielok;
2008 — JOINED CASES C-287/06 TO C-292/06
2008 — VECI C-287/06 AŽ C-292/06
(2) public postal network: the system of organisation and resources of all kinds used by the universal service provider(s) for the purposes in particular of:
2) verejná poštová sieť: systém organizácie a zdrojov všetkých druhov, ktoré používajú poskytovatelia univerzálnych služieb, predovšetkým na účely:
— the clearance of postal items covered by a universal service obligation from access points throughout the territory,
— vyberania poštových zásielok, na ktoré sa vzťahuje povinnosť univerzálnych služieb, z prístupových miest na celom území,
— the routing and handling of those items from the postal network access point to the distribution centre,
— smerovanie a manipulácia so zásielkami z prístupového miesta poštovej siete do distribučného strediska,
— distribution to the addresses shown on items;
— distribúcia na adresy, uvedené na zásielkach;
(3) access points: physical facilities, including letter boxes provided for the public either on the public highway or at the premises of the universal service provider, where postal items may be deposited with the public postal network by customers;
3) prístupové miesta: fyzické zariadenia vrátane poštových schránok určených pre verejnosť buď na verejnej ceste, alebo v priestoroch poskytovateľa univerzálnych služieb, kde môžu zákazníci uložiť poštové zásielky vo verejnej poštovej sieti;
(4) clearance: the operation of collecting postal items deposited at access points;
4) vyberanie: prevádzka vyberania [zbierania — neoficiálny preklad] poštových zásielok, uložených na prístupových miestach;…“
With regard to the services which may be reserved for the provider(s) of the universal postal service, the first, third and fourth subparagraphs of Article 7(1) of Directive 97/67 provide:
Pokiaľ ide o služby, ktoré môžu byť vyhradené poskytovateľovi alebo poskytovateľom univerzálnej poštovej služby, článok 7 ods. 1 prvý, tretí a štvrtý pododsek smernice 97/67 stanovujú:
‘To the extent necessary to ensure the maintenance of universal service, Member States may continue to reserve services to universal service provider(s).
„V rozsahu potrebnom na zabezpečenie poskytovania univerzálnej služby môžu členské štáty naďalej vyhradiť služby poskytovateľovi (poskytovateľom) univerzálnej služby.
Those services shall be limited to the clearance, sorting, transport and delivery of items of domestic correspondence and incoming crossborder correspondence, whether by accelerated delivery or not, within both of the following weight and price limits.
Tieto služby sa obmedzia na zber [vyberanie — neoficiálny preklad], triedenie, prepravu a doručenie vnútroštátnych listových zásielok a prichádzajúcich cezhraničných listových zásielok, či už ide o zrýchlené, alebo normálne doručenie, v rámci oboch nasledovných hmotnostných a cenových limitov.
The weight limit shall be 100 grams from 1 January 2003 and 50 grams from 1 January 2006.
Hmotnostný limit je 100 gramov od 1. januára 2003 a 50 gramov od 1. januára 2006.
These weight limits shall not apply as from 1 January 2003 if the price is equal to, or more than, three times the public tariff for an item of correspondence in the first weight step of the fastest category, and, as from 1 January 2006, if the price is equal to, or more than, two and a half times this tariff.
Tieto hmotnostné limity sa neuplatňujú od 1. januára 2003, ak je cena rovná alebo väčšia než trojnásobok verejnej sadzby pre listovú zásielku prvej hmotnostnej triedy najrýchlejšej kategórie a od 1. januára 2006, ak je cena rovná alebo väčšia než dvaapolnásobok tejto sadzby.
To the extent necessary to ensure the provision of universal service, direct mail may continue to be reserved within the same weight and price limits.
V miere nevyhnutnej na zabezpečenie poskytovania univerzálnej služby môžu byť adresné reklamné zásielky aj naďalej vyhradené v rámci rovnakých hmotnostných a cenových a limitov.
To the extent necessary to ensure the provision of universal service, for example when certain sectors of postal activity have already been liberalised or because of the specific characteristics particular to the postal services in a Member State, outgoing crossborder mail may continue to be reserved within the same weight and price limits.’
V rozsahu potrebnom na zabezpečenie poskytovania univerzálnej služby, napríklad keď boli niektoré sektory poštovej činnosti už liberalizované alebo z dôvodu špecifických charakteristík poštových služieb v členskom štáte, môžu byť naďalej odchádzajúce cezhraničné listové zásielky vyhradené v rámci rovnakých hmotnostných a cenových limitov.“
Articles 9 and 10 of Directive 97/67 lay down the conditions governing the provision of non-reserved services.
Články 9 a 10 smernice 97/67 určujú podmienky, ktoré upravujú poskytovanie nevyhradených služieb.
In that regard, provision is made for general authorisations and individual licences for competitor undertakings.
V tejto súvislosti sa stanovujú všeobecné povolenia a individuálne licencie pre konkurujúce podniky.
Under Article 11 of that directive:
Podľa článku 11 uvedenej smernice:
‘The European Parliament and the Council, acting on a proposal from the Commission and on the basis of Articles 57(2), 66 and 100a of the Treaty, shall adopt such harmonisation measures as are necessary to ensure that users and the universal service provider(s) have access to the public postal network under conditions which are transparent and non-discriminatory.’
„Európsky parlament a Rada, konajúc na návrh Komisie a na základe článku 57 ods. 2, 66 a 100a zmluvy [ES] prijmú také harmonizačné opatrenia, ktoré majú zabezpečiť, aby [spotrebitelia — neoficiálny preklad] a poskytovateľ (poskytovatelia) univerzálnych služieb mal/-i prístup k verejnej poštovej sieti za podmienok, ktoré sú transparentné a nediskriminačné.“
With regard to the tariff principles to be observed by the providers of the universal postal service, the fourth and fifth indents of Article 12 of that directive impose on the Member States the obligation to take steps to ensure that the tariffs for each of the services forming part of the provision of that service comply with the principles of transparency and non-discrimination.
Pokiaľ ide o sadzobné zásady, ktoré sú poskytovatelia univerzálnej poštovej služby povinní dodržiavať, článok 12 štvrtá a piata zarážka tej istej smernice ukladá povinnosť členským štátom podniknúť opatrenia, ktorými zabezpečia, aby sadzby za každú službu, ktorá je súčasťou poskytovania uvedených služieb, boli v súlade s nasledujúcimi zásadami prehľadnosti a nediskriminácie.
Directive 97/67 was transposed into German law by the Law on postal services (Postgesetz) of 22 December 1997 (BGBl. 1997 I, p.
Smernicu 97/67 prebral do nemeckého právneho poriadku poštový zákon (Postgesetz) z 22. decembra 1997 (BGBl. 1997 I, s.
3294), as subsequently amended (‘the Law on postal services’).
3294), neskôr zmenený a doplnený (ďalej len „poštový zákon“).
This law lays down that Deutsche Post is the universal postal service provider for the purposes of Article 7 of that directive.
Na základe tohto zákona Deutsche Post je poskytovateľom univerzálnej poštovej služby v zmysle článku 7 tejto smernice.
The BNA is the German regulatory authority for the purposes of Article 22 of the directive.
BNA je nemeckým riadiacim orgánom v zmysle článku 22 tej istej smernice.
Paragraph 51 of the Law on postal services provides, with regard to the licences to be granted to the universal postal service provider on the one hand and to the competitor undertakings on the other:
§ 51 poštového zákona stanovuje, pokiaľ ide o licencie, ktoré sa majú vydať poskytovateľovi univerzálnej poštovej služby na jednej strane a konkurujúcim podnikom na druhej strane:
The first sentence shall not apply:
Prvá veta sa neuplatní:
5. to anyone who at the request of the sender collects mail at his premises in order to deposit it at the nearest Deutsche Post collection point …or at another Deutsche Post collection point … situated in the same local authority area;
(5) na každého, kto si vyberá listové zásielky u odosielateľa na svoju žiadosť preto, aby ich podal v najbližšom zbernom mieste Deutsche Post… alebo v inom zbernom mieste Deutsche Post…, ktoré sa nachádza v rovnakej obci;
The competitor undertakings may also request the universal postal service provider, subject to certain conditions, to give them access to parts of its handling services.
Konkurujúce podniky môžu tiež požiadať poskytovateľa univerzálnej poštovej služby, za určitých podmienok o to, aby im otvoril časti svojich doručovacích služieb.
In that regard, Paragraph 28(1) of the Law on postal services states:
V tejto súvislosti § 28 ods. 1 zákona stanovuje:
‘If the holder of a licence occupies a dominant position on a market for postal services which are subject to licensing, he must, if requested, offer parts of his handling
„Ak držiteľ licencie má dominantné postavenie na trhu poštových služieb, ktoré sú podriadené licencii, musí, pokiaľ sa o to požiada, ponúknuť oddelene na tomto
2008 — JOINED CASES C-287/06 TO C-292/06 services separately on that market, to the extent that he can afford to do so.
2008 — VECI C-287/06 AŽ C-292/06 trhu časti svojich doručovacích služieb, pokiaľ je to pre neho prijateľné z hospodárskeho hľadiska.
The obligation stated in the first sentence shall apply in respect of another provider of postal services only if the undertaking making the request does not occupy a dominant position and if competition would otherwise be restricted disproportionately on that or another market.
Voči inému poskytovateľovi poštových služieb povinnosť v zmysle prvej vety existuje, len ak podnik, ktorý podal žiadosť, nemá dominantné postavenie a pokiaľ by hospodárska súťaž bola neprimerane narušená na tomto trhu alebo na inom trhu.
The holder of the licence has the right to refuse partial provision of services if that is likely to put at risk the efficient functioning of his facilities or the security of the business, or if as the case may be he no longer has sufficient capacities to carry out the requested service.’
Držiteľ licencie má právo odmietnuť čiastkové plnenie, ak z toho vyplýva hrozba ujmy na riadnej činnosti zariadení alebo bezpečnosti podniku alebo prípadne nemá viac kapacít, ktoré by umožnili poskytovanie požadovanej služby.“
The main proceedings and the question referred for a preliminary ruling
Spory vo veci samej a prejudiciálna otázka
The intermediaries concerned are private undertakings operating in the postal services sector.
Dotknutými subjektmi, ktoré zhromažďujú poštové zásielky, sú súkromné podniky, ktoré podnikajú v odvetví poštových služieb.
They are holders of a licence under the fifth point of the second sentence of Paragraph 51(1) of the Law on postal services which authorises them to handle items of correspondence collected from the sender’s premises, at his request and in his name, in order to deposit them at the nearest Deutsche Post office or at another Deutsche Post office situated in the same local authority area.
Sú držiteľmi licencie v zmysle § 51 ods. 1 druhej vety bodu 5 poštového zákona, ktorý im povoľuje doručovanie listových zásielok zhromaždených u odosielateľa, na jeho žiadosť a v jeho mene preto, aby ich podali na najbližšom zbernom mieste alebo na inom zbernom mieste, ktoré sa nachádza v tej istej obci.
The mail handling system set up by the universal postal service provider in Germany, Deutsche Post, is organised as follows: the mail deposited by senders in letter boxes and at post offices is collected and then transported to the ‘sorting office’ (internal distribution unit which is not usually open to the public) closest to the sender, where the mail is first of all presorted by destination and format.
Systém doručenia zásielky založený poskytovateľom univerzálnej poštovej služby v Nemecku, to znamená Deutsche Post, je organizovaný takto: zásielka, ktorú podali odosielatelia do poštových schránok alebo na pobočkách pošty sa vyberie a prepraví do „poštového strediska“ (vnútorná distribučná jednotka, ktorá nie je zvyčajne otvorená verejnosti), ktoré je najbližšie k odosielateľovi, kde sa listová zásielka najskôr predtriedi podľa regiónu adresáta a podľa formátu.
It is then transported to the sorting office nearest to the addressee, where detailed sorting takes place and, finally, it is delivered to the addressees.
Potom sa prepraví do poštového strediska, ktoré je najbližšie k adresátovi, kde sa vykoná dôkladné roztriedenie, a nakoniec je doručená adresátom.
By decision of the BNA of 15 September 2000, Deutsche Post was ordered to agree to special tariffs for business customers who carry out certain preparatory operations themselves, that is who deliver guaranteed minimum quantities of mail, presorted as to destination and format, directly to the sorting offices of despatch.
BNA svojím rozhodnutím z 15. septembra 2000 zaviazala Deutsche Post, aby poskytla osobitné sadzby tým obchodným zákazníkom, ktorí sami vykonávajú určité prípravné operácie, to znamená, tí, ktorí dodávajú určité minimálne zaručené množstvá listových zásielok predtriedených podľa smerovacích čísiel regiónov a formátov priamo do poštových stredísk.
Those special tariffs were set out in the General Terms and Conditions offered by Deutsche Post.
Tieto osobitné sadzby prebrala Deutsche Post v rámci svojich všeobecných podmienok.
On 27 June 2001, Vedat Deniz asked Deutsche Post to make it an offer for partial services under Paragraph 28 of the Law on postal services.
Dňa 27. júna 2001 Vedat Deniz vyzvala Deutsche Post, aby jej urobila ponuku na čiastkovú službu v súlade s § 28 poštového zákona.
That request related in particular to the possibility of depositing at a sorting office, on a commercial basis, in its own name and at the same special rates applicable to Deutsche Post business customers, bulk quantities of mail collected from various customers, consolidated and pre-sorted.
Obsahom tejto žiadosti bola najmä možnosť podať v poštovom stredisku, z obchodného dôvodu, vo vlastnom mene a na základe tých istých osobitných sadzieb, ako sú sadzby uplatniteľné v prípade obchodných zákazníkov Deutsche Post, veľké množstvá listových zásielok, ktoré sú zozbierané od rôznych klientov, zoskupené a predtriedené.
Since Deutsche Post refused to make Vedat Deniz such an offer, the latter applied to the BNA to fix the conditions of access to partial services.
Keďže Deutsche Post odmietla urobiť takúto ponuku Vedat Deniz, táto spoločnosť sa obrátila na BNA preto, aby stanovil podmienky prístupu k čiastkovým službám.
By decision of 5 September 2001, the BNA rejected Vadat Deniz’s request, finding that the licence granted pursuant to point 5 of the second sentence of Paragraph 51(1) of the Law on postal services does not authorise its holder to provide services forming certain parts of the mail handling chain.
BNA svojím rozhodnutím z 5. septembra 2001 zamietol žiadosť spoločnosti Vedat Deniz, čo odôvodnil tým, že licencia vydaná na základe § 51 ods. 1 druhej vety bodu 5 poštového zákona neoprávňuje jej držiteľa poskytovať službu určitých častí reťazca doručenia listovej zásielky.
On 10 October 2001, Vedat Deniz brought an action before the referring court against the decision rejecting its application.
Dňa 10. októbra 2001 Vedat Deniz napadla žalobou uvedené rozhodnutie na vnútroštátnom súde.
Some years later, by decision of 11 February 2005, the Bundeskartellamt (Federal Cartel Office), prohibited Deutsche Post from refusing intermediaries access to partial services to the extent that it grants such access and discounts to bulk mailers
O niekoľko rokov neskôr Bundeskartellamt (spolkový úrad pre hospodársku súťaž) svojím rozhodnutím z 11. februára 2005 zakázal Deutsche Post, aby bránila subjektom, ktoré zhromažďujú poštové zásielky, v prístupe k čiastkovým službám v tom rozsahu,
2008 — JOINED CASES C-287/06 TO C-292/06 under ‘customer partial service contracts’, irrespective of the weight and price limits under the exclusive licence, and to intermediaries under ‘competitor partial service contracts’ for the delivery of items of correspondence over those weight and price limits.
2008 — VECI C-287/06 AŽ C-292/06 v akom poskytuje takýto prístup a rabaty na jednej strane odosielateľom hromadných zásielok v rámci „zmlúv o čiastkových službách pre zákazníkov“, a to nezávisle na hmotnostných a cenových limitoch stanovených exkluzívnou licenciou a na druhej strane subjektom, ktoré zhromažďujú poštové zásielky, v rámci „zmlúv o čiastkových službách pre konkurentov“ za prepravu zásielok, ktoré prekračujú hmotnostné a cenové limity exkluzívnej licencie.
Following that Bundeskartellamt decision, the intermediaries concerned asked Deutsche Post to make them an offer for partial services for postal items which they handle for their customers at rates in line with those offered by Deutsche Post to its customers.
Po tomto rozhodnutí Bundeskartellamt dotknuté subjekty, ktoré zhromažďujú poštové zásielky, vyzvali Deutsche Post, aby im urobil ponuku na čiastkové služby pre zásielky, ktoré doručujú pre svojich zákazníkov, za ceny, ktoré zodpovedajú cenám, ktoré ponúka Deutsche Post svojim zákazníkom.
A few weeks later, those intermediaries applied to the BNA to fix the conditions for access to those partial services.
O niekoľko týždňov neskôr uvedené subjekty, ktoré zhromažďujú poštové zásielky, vyzvali BNA, aby stanovil podmienky prístupu k uvedeným čiastkovým službám.
Their requests were based on the fact that, according to them, Deutsche Post discriminates against them by not granting them the same tariffs as those enjoyed by its customers.
Tieto žiadosti boli odôvodnené skutočnosťou, že podľa ich názoru Deutsche Post koná diskriminačne, keď im neponúka rovnaké sadzby ako svojim zákazníkom.
By decisions of 24 October 2005, the BNA allowed the applications to the extent that, in particular, it ordered Deutsche Post to grant the intermediaries access to the sorting offices on the General Terms and Conditions applicable to business intermediaries.
Rozhodnutím z 24. októbra 2005 vyhovel čiastočne BNA uvedeným žiadostiam tak, že najmä zaviazal Deutsche Post, aby v poštových strediskách zabezpečil subjektom, ktoré zhromažďujú poštové zásielky, prístup k všeobecným obchodným podmienkam uplatniteľným pre podnikajúce subjekty, ktoré zhromažďujú poštové zásielky.
The decision was revocable in the event that the Bundeskartellamt’s decision were annulled in appeal proceedings or by reason of a decision of the Commission of the European Communities or a judgment of the Court of First Instance of the European Communities or of the Court of Justice.
Rozhodnutie prijal tento úrad s výhradou zrušenia pre ten prípad, že by sa v konaní o opravnom prostriedku zrušilo rozhodnutie Bundeskartellamt alebo na základe rozhodnutia Komisie EÚ alebo Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev alebo Súdneho dvora Európskych spoločenstiev.
The intermediaries concerned, with the exception of Vedat Deniz, and Deutsche Post brought actions for different reasons before the referring court against those decisions of the BNA.
Subjekty, ktoré zhromažďujú poštové zásielky s výnimkou Vedat Deniz, ako aj Deutsche Post z rôznych dôvodov napadli žalobami uvedené rozhodnutia BNA na vnútroštátnom súde.