natgillin/translations-raw huggingface dataset:
171, state that the Court often resorts to a teleological interpretation, primarily to ensure that the objectives of Community law are achieved.
171, zdôrazňuje, že Súdny dvor často používa teleologický výklad hlavne na zaistenie dosiahnutia cieľov práva Spoločenstva. Podobne REINSENHUBER, K.: In: REISENHUBER, K. (ed.): Europäische Methodenlehre. Handbuch für Ausbildung und Praxis. Berlin: De Gruyter Recht, 2006, s.
37 — In the literature, with reference to effectiveness as a criter- ion of interpretation, see Pechstein, M. and Drechsler, C., in Reisenhuber, K. (ed.), op. cit., p.
37 — Pozri v právnej náuke k otázke potrebného účinku ako k zásade výkladu PECHSTEIN, M., DRECHSLER, C.: In: REISENHUBER, K. (ed.): Europäische Methodenlehre. Handbuch für Ausbildung und Praxis. Berlin: De Gruyter Recht, 2006, s. 172; OPPERMANN, T.: Europarecht.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-265/07 rules and practices in the Member States.
NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKY — V. TRSTENJAK — VEC C-265/07 štátoch.
39The means of preventing late payment include the 90-day limit for obtaining an enforceable title for the recovery of uncontested claims provided for in Article 5(1) of Directive 2000/35.
39 Lehota 90 dní na získanie exekučného titulu na vymáhanie nesporných pohľadávok stanovená v článku 5 ods. 1 smernice 2000/35 je jedným z nástrojov, ktoré slúžia na predchádzanie oneskoreným platbám.
The object of Directive 2000/35 is to prevent late payment in commercial transactions, thereby eliminating obstacles to the proper functioning of the internal market that arise precisely because of such late payment.
Cieľom smernice 2000/35 je predchádzať oneskoreným platbám v obchodných transakciách a odstrániť tak prekážky správneho fungovania vnútorného trhu vyplývajúce z týchto oneskorených platieb.
38In this regard, recital 5 in the preamble to Directive 2000/35 states that late payment represents an increasingly serious obstacle for the success of the single market.
38V tomto kontexte odôvodnenie č. 5 smernice 2000/35 stanovuje, že oneskorené platby predstavujú čím ďalej tým vážnejšiu prekážku úspechu jednotného trhu.
Recitals 9 and 10 also point out that commercial transactions are considerably limited because of the differences between payment
V odôvodnení č. 9 a č. 10 je tiež zdôraznené, že obchodné vzťahy medzi členskými štátmi sú podstatne obmedzené v dôsledku rozdielov medzi pravidlami pre platby a skutočnou praxou v členských
Directive 2000/35 is intended to safeguard small and medium-sized undertakings, in particular, from late payment.
Smernica 2000/35 má za cieľ chrániť predovšetkým malé a stredné podniky pred oneskorenými platbami.
To that effect, recital 7 in the preamble to the direct- ive indicates that ‘heavy administrative and financial burdens are placed on businesses, particularly small and medium-sized ones’, as a result of late payment and that this is ‘a major cause of insolvencies’.
V odôvodnení č. 7 smernice 2000/35 je preto uvedené, že „podniky, a to najmä malé a stredné, sú… výrazne správne a finančne zaťažované“ v dôsledku oneskorených platieb a že ide o „hlavn[ú] príčin[u] platobnej neschopnosti, ktorá ohrozuje samotnú existenciu podnikov“.
Such businesses, which have a crucial role in increasing the
Tieto podniky, ktoré majú rozhodujúci význam pre hospodársky rozvoj
39 — In order to achieve that objective, the directive was adopted under Article 95 EC, which can serve as the legal basis of a Community provision only when its purpose is to contribute effectively to creating and improving the conditions necessary for the functioning of the internal market and to eliminating obstacles to the free movement of goods or the freedom to provide services or to removing distortions in competition.
39 — Na účely dosiahnutia tohto cieľa bola smernica prijatá na základe článku 95 ES, ktorý môže byť právnym základom predpisov Spoločenstva len vtedy, ak je ich cieľom účinne prispievať k vytváraniu a zlepšovaniu podmienok fungovania vnútorného trhu a odstraňovaniu prekážok voľného pohybu tovaru alebo služieb, alebo zabráneniu narušenia hospodárskej súťaže.
Measures that only marginally improve the conditions necessary for the functioning of the internal market cannot be adopted on the basis of the article in question.
Na tomto základe nemožno prijať normy, ktoré majú len vedľajší účinok na zlepšenie fungovania vnútorného trhu.
See also my Opinion in Case C-404/06 Quelle [2008] ECR I-2685, point 54.
Pozri tiež moje návrhy z 15. novembra 2007 vo veci Quelle (rozsudok zo 17. apríla 2008, C-404/06, Zb. s. I-2685, bod 54).
2, commentary on Article 95 EC, p.
Baden-Baden: Nomos, 2003, 2. zväzok, komentár k článku 95, s. 1405, bod 7.
Procurement Directives’. 43
CAFFARO v smerniciach o verejnom obstarávaní“ 43.
The Commis- sion’s study of the effectiveness of Community legislation regarding late payment 44 reveals that the worst payers are in fact the governments of several Member States.
Zo štúdie Komisie o účinnosti právnej úpravy Spoločenstva v oblasti oneskorených platieb 44vyplýva, že vlády sú v skutočnosti v mnohých členských štátoch najhoršími platiteľmi. 45 Skorá platba verejných orgánov
45 economic growth of the Community, 40are those most affected by late payment because in situations of this kind they do not have sufficient funds to finance themselves over the long term.
Spoločenstva 40sú najviac dotknuté oneskorenými platbami, pretože nemajú dostatočné peňažné prostriedky, aby sa v takýchto prípadoch dlhodobo financovali.
Small and medium-sized undertakings raise finance mainly in the form of short-term credit, so that in most cases they cannot survive the pressure of late payment and consequently are often forced into bankruptcy. 41
Malé a stredné podniky sa financujú predovšetkým z krátkodobých úverov a tieto podniky často neodolajú tlaku oneskorených platieb, čo je dôvod, prečo musia často vyhlásiť konkurz.
The disputed Italian legislation provides that a creditor in possession of an enforceable title issued against a public authority, duly obtained in accordance with Direct- ive 2000/35 within 90 days, cannot proceed to forced execution before 120 days have elapsed since service of the enforceable title on the public authority.
Sporná talianska právna úprava stanovuje, že exekučný titul proti orgánu verejnej správy, ktorý bol platne získaný v súlade so smernicou 2000/35 v lehote 90 dní, nemožno vykonať ešte 120 dní od oznámenia tohto exekučného titulu orgánu verejnej správy.
Under that provision, the procedures necessary for forced execution can be carried out during that period, but execution itself may not be commenced.
Na základe tohto ustanovenia je možné v priebehu tohto obdobia uskutočňovať kroky nevyhnutné na nútený výkon, ale samotný nútený výkon nemôže začať.
In practice, that provision would have the same effects as if it were laid down that the creditor should obtain an enforceable title within 210 days of lodging his action or
V praxi akoby bolo týmto ustanovením stanovené, že veriteľ získa exekučný titul v lehote 120 dní
The objective of Directive 2000/35 is to prevent late payment in all commercial transactions, including those in which the debtors are public authorities.
Cieľom smernice 2000/35 je predchádzať oneskoreným platbám vo všetkých obchodných transakciách, teda aj v transakciách, kde sú dlžníkom orgány verejnej správy.
This means that its objective is also to prevent late payment in public procurement, as demonstrated by recital 4 in the preamble to the directive.
To znamená, že jej cieľom je zabrániť tiež oneskoreným platbám v rámci verejného obstarávania, o čom svedčí odôvodnenie č. 4 tejto smernice.
42In that context, the directive employs the concept of ‘public authority’, which it defines broadly; Article 2(1) identifies ‘public authority’ as meaning ‘any contracting authority or entity, as defined by the Public
42 V tomto kontexte smernica používa pojem „verejný orgán“, ktorý vykladá extenzívne; v článku 2 ods. 1 kladie „verejný orgán“ na roveň „subjekt[u] podľa definície
40 — This was emphasised, for example, in the conclusions of the European Council of Brussels of 23 and 24 March 2006, 7775/1/06 REV 1, p.
40 — Táto otázka je zdôraznená napríklad v rozhodnutiach Európskej Rady v Bruseli z 23. a 24. marca 2006, 7775/1/06 REV 1, s.
8, point 28, available at http://www. consilium.europa.eu/ueDocs/cms_Data/docs/pressData/ en/ec/89013.pdf.
8, bod 28, ktoré sú k dispozícii na adrese: http:// www.consilium.europa.eu/ueDocs/cms_Data/docs/pressData/en/ec/89013.pdf.
41 — Review of the effectiveness of European Community legislation in combating late payments (see footnote 34), p. 20.
41 — Pozri s. 20 štúdie Review of the effectiveness of European Community legislation in combating late payments, už citovanej v poznámke pod čiarou 34.
45 — Review of the effectiveness of European Community legislation in combating late payments (see footnote 34), p. 208.
92), v ktorom Hospodársky a sociálny výbor uvádza okrem iného problém oneskorených platieb vo verejnom obstarávaní.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-265/07 application at the court or other competent authority.
NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKY — V. TRSTENJAK — VEC C-265/07 od podania žaloby alebo žiadosti na súd alebo iný príslušný orgán.
The short period of 90 days for obtaining an enforceable title, as laid down in Article 5(1) of Directive 2000/35, thus becomes meaningless.
Krátka lehota 90 dní na získanie exekučného titulu stanovená v článku 5 ods. 1 smernice 2000/35 tak stráca svoj zmysel.
Article 5(1) of Directive 2000/35 is one of the provisions of the directive that make reference to the national legal orders.
Článok 5 ods. 1 smernice 2000/35 je súčasťou ustanovení, ktoré odkazujú na uplatnenie vnútroštátnej právnej úpravy.
Viewed from that angle, it can be likened to Article 4(1) of the same directive, which relates to retention of title and which the Court addressed in Commission v Italy.
V tomto ohľade môžem uskutočniť porovnanie s článkom 4 ods. 1 smernice, ktorá sa týka otázky výhrady vlastníctva a ktorou sa Súdny dvor zaoberal vo veci Komisia/Talian-sko.
46In that case, which concerned the question whether the retention of title clause must be confirmed on individual invoices for successive supplies bearing a specific date, the Court held that resolution of the question should be left to national legislation.
46Vo veci Komisia/Taliansko zveril Súdny dvor vnútroštátnemu právu úpravu otázky, či je potrebné potvrdiť doložku o výhrade vlastníctva na každej faktúre, ktorá sa vzťahuje na neskoršie dodávky a má určitý dátum.
In that light, it could perhaps be considered that the solution to the question in the present case could also be left to national legislation.
S ohľadom na uvedené by bolo asi možné argumentovať, že v danom prípade treba zveriť úpravu otázky vnútroštátnemu právu.
However, the questions to be resolved in the two cases differ considerably.
Problematiky týchto dvoch vecí sa však podstatne líšia.
The Italian legislation at issue in Commission v Italy governed only the effectiveness of the retention of title clause; it therefore established one of the characteristics of that clause.
Talianska právna úprava v už citovanej veci Komisia/Taliansko upravovala len účinok doložky výhrady vlastníctva a stanovila teda jednu z charakteristík tejto doložky.
In the present case, by contrast, the Italian legislation does not establish the characteristics necessary for obtaining the enforceable title but nullifies the short period for obtaining it.
Talianska právna úprava v prejednávanej veci nestanovuje charakteristiky získania exekučného titulu, ale zbavuje krátku lehotu na jeho získanie jej zmyslu.
The Italian legislation is contrary to the object of Directive 2000/35, not least because it treats public authorities more favourably than businesses.
Talianska právna úprava je tiež v rozpore s cieľom smernice 2000/35, pretože uprednostňuje orgány verejnej správy pred podnikmi.
In that way, it makes effective protection impossible, especially for small and medium-sized enterprises, and impedes prompt payment under public contracts.
Tým predovšetkým znemožňuje účinnú ochranu malých a stredných podnikov a na druhej strane bráni skorým platbám v rámci verejného obstarávania.
The Italian Government claims that the privileged treatment of public
Talianska vláda potvrdzuje, že zvýhodnené
From that perspective, it is also necessary to interpret recital 15 in the preamble to Directive 2000/35, which provides, inter alia, that the directive does not regulate the conditions under which forced execution can be stopped or suspended.
V tomto smere treba vykladať tiež odôvodnenie č. 15 smernice 2000/35, ktoré okrem iného stanovuje, že táto smernica neupravuje podmienky, za ktorých nútený výkon tohto titulu môže byť zastavený alebo odložený.
The Italian Government maintains that the deferment of execution against the public authorities comes within the scope of the suspension of execution within the meaning of recital 15.
Talianska vláda tvrdí, že odklad núteného výkonu proti verejnej správe predstavuje odklad núteného výkonu v zmysle odôvodnenia č. 15 smernice 2000/35.
That argument cannot be accepted.
S týmto tvrdením nemožno súhlasiť.
As with the interpretation of Article 5(1), it can also be stated with reference to recital 15 in the preamble to Directive 2000/35 that the Member States are free to determine the conditions for the cancellation or suspension of execution, but those conditions cannot be established in a way that negates the effectiveness of the provisions of the directive.
Rovnako ako v prípade výkladu článku 5 ods. 1 môžem tiež, pokiaľ ide o odôvodnenie č. 15 smernice 2000/35, uviesť, že členské štáty môžu určite podľa svojej úvahy stanoviť podmienky, za ktorých môže byť nútený výkon zastavený alebo odložený, ale tieto podmienky nemôžu stanoviť spôsobom, ktorý by znemožnil účinné uplatnenie ustanovení smernice.
That interpretation of Directive 2000/35 does not interfere with the general competence of the Member States to enact national legislation establishing the conditions for the cancellation or suspension of execution.
Tento výklad v žiadnom prípade neohrozuje všeobecnú právomoc členských štátov stanoviť vo vnútroštátnom práve podmienky zastavenia alebo odloženia núteného výkonu.
CAFFARO object of the directive.
CAFFARO ustanovenia, ktoré by odporovali cieľu smernice.
47In that regard, I would like to point out that Italy amended the period for the suspension of execution, increasing it from the original 60 days to the current 120 days on 23 December 2000, that is to say six months after Directive 2000/35 was adopted 48 and during the period for its transposition, set to end on 8 August 2002.
Taliansko predĺžilo pôvodnú lehotu 60 dní na odklad výkonu rozhodnutia na 120 dní, a to 23. decembra 2000, to znamená šesť mesiacov po prijatí smernice 2000/35 48a ešte v priebehu lehoty na prebratie, ktorá uplynula 8. augusta 2002 49.
49Italy’s conduct could thus be defined as circumvention of the objective of the direct- ive, and therefore as conduct in fraudem legis agere.
Je teda možné definovať konanie Talianska ako obchádzanie cieľa smernice, a teda konanie in fraudem legis agere 50.
50Under Article 249(3) EC, the Member States are free to choose the form and methods necessary for the transposition of a directive but are bound as to the result to be achieved.
Pri samotnom prebratí smernice sa členským štátom na základe článku 249 ods. 3 ES ponecháva voľba foriem a metód na prebratie, ale smernica je pre ne aj tak záväzná, pokiaľ ide o výsledok, ktorý sa má dosiahnuť.
In accordance with settled caselaw, the Member States are required to transpose the directive in a manner that does not authorities is justified by overriding public interest considerations, because the postponement of execution ensures proper operation of the public authorities.
Podľa ustálenej judikatúry musia členské štáty prebrať smernicu spôsobom, ktorý zaručí jej potrebný účinok 51a ktorý zaobchádzanie s orgánmi verejnej správy je odôvodnené naliehavými dôvodmi verejného záujmu, pretože odklad núteného výkonu umožňuje riadne fungovanie verejnej správy.
That argument cannot justify the Italian legislation at issue.
Toto tvrdenie nemôže odôvodniť sporný vnútroštátny predpis.
By lengthening payment periods, public authorities in fact retain on loan the money of their creditors, who should receive it when the payment period expires.
Predĺžením platobnej lehoty si orgány určitým spôsobom požičiavajú peniaze, ktoré im dlžia už od uplynutia doby splatnosti dlhu, od svojich veriteľov.
The creditors, in other words businesses, in relation to which public authorities are debtors can equally claim that because of late payment they cannot operate properly and cannot have guarantees as to the liquidity of their operations.
Veritelia, teda podniky, ktorým orgány verejnej správy dlžia peniaze, sa tiež môžu odvolávať na skutočnosť, že z dôvodu oneskorených platieb nemôžu riadne pracovať a nemôžu zaručiť platobnú schopnosť svojej obchodnej činnosti.
Punctual payment is extremely important for such businesses, because in the event of insolvency they face the threat of bankruptcy, which by contrast does not apply to public authorities.
Skoré prijatie platieb má zásadný význam pre tieto podniky, pretože im v prípade nedostatku hotovosti hrozí konkurz, zatiaľ čo orgány verejnej správy takúto hrozbu nepoznajú.
Moreover, it must be borne in mind that the Member States, in accordance with Article 6(2) of Direct- ive 2000/35, may maintain or bring into force provisions which are more favourable to the creditor; conversely, the adoption by a Member State of provisions more favourable to the debtor can be regarded as contrary to the directive.
Okrem toho treba zohľadniť skutočnosť, že podľa článku 6 ods. 2 smernice 2000/35 môžu členské štáty zachovať alebo prijať právne predpisy, ktoré sú pre veriteľa výhodnejšie; z toho môžem a contrario odvodiť, že ak členský štát prijme opatrenia, ktoré sú výhodnejšie pre dlžníka, tento akt je v rozpore so smernicou.
47 — Case C-129/96 Inter-Environnement Wallonie [1997] ECR I-7411, paragraph 45; Case C-14/02 ATRAL [2003] ECR I-4431, paragraph 58; and Case C-316/04 Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie [2005] ECR I-9759, paragraph 42.
47 — Rozsudky z 18. decembra 1997, Inter-Environnement Wallonie, C-129/96, Zb. s. I-7411, bod 45; z 8. mája 2003, ATRAL, C-14/02, Zb. s. I-4431, bod 58, a z 10. novembra 2005, Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie, C-316/04, Zb. s. I-9759, bod 42. Pozri v právnej náuke LENAERTS, K., Van NUFFEL, P.: Constitutional Law of the European Union.
50 — According to Paolo, Digesto 1, 3, 29. Kranjc, J., Latinski pravni reki, Cankarjeva založba, Ljubljana, 1998, p. 116.
50 — Podľa Digestum de Paulus 1, 3, 29. KRANJC, J.: Latinski pravni reki, Cankarjeva založba. Ljubljana: 1998, s.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-265/07 and prejudice its effectiveness (effet utile) 51the objectives it pursues.
NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKY — V. TRSTENJAK — VEC C-265/07 zaistí, že pri jej prebratí budú dodržané jej ciele.
52 the Member States must abstain ‘from any measure which could jeopardise the attainment of the objectives of [the] Treaty’.
52 článku 10 druhého odseku ES „nepri[jať] žiadne opatrenia, ktoré by mohli ohroziť dosiahnutie cieľov… zmluvy“.
Similar obligations, on the basis of which the Member States are required to comply with Community law even in matters within their competence, are to be found, for example, in the fields of direct taxation, 53 social security systems 54 and education. 55
Podobnú požiadavku na dodržiavanie práva Spoločenstva je možné nájsť v oblastiach, ktoré patria do pôsobnosti členských štátov, akými sú napríklad oblasť priamych daní 53, systémov sociálnej ochrany 54 alebo vzdelávania 55.
Although the result of a literal interpretation of Article 5(1) of Directive 2000/35 is that the stage following the obtaining of the enforceable title does not fall within the competence of the Community, the Member States may not exercise their competence in a manner that conflicts with the objects of Community legislation in force.
Hoci je možné dospieť doslovným výkladom článku 5 ods. 1 smernice 2000/35 k záveru, že fáza, ktorá nasleduje po získaní exekučného titulu nepatrí do právomoci Spoločenstva, členské štáty nemôžu vykonávať svoje právomoci spôsobom, ktorý by bol v rozpore s cieľom existujúcej právnej úpravy Spoločenstva.
The division of competence between the Community and the Member States does not mean that the latter, in exercising their competence, may enact measures contrary to the object- ive of the directive.
Rozdelenie právomocí medzi Spoločenstvo a členské štáty totiž neznamená, že členské štáty môžu pri výkone ich právomocí prijať ustanovenia, ktoré budú v rozpore s cieľom smernice.
In accordance with the first paragraph of Article 10 EC, Member States must ‘take all appropriate measures, whether general or particular, to ensure fulfilment of the obligations arising out of [the] Treaty or resulting from action taken by the institutions of the Community’.
Členské štáty musia podľa článku 10 prvého odseku ES prijať „všetky potrebné opatrenia všeobecnej alebo osobitnej povahy, aby zabezpečili plnenie záväzkov vyplývajúcich z… zmluvy alebo z opatrení prijatých orgánmi Spoločenstva“.
Similarly, under the second paragraph of that article,
Členské štáty tiež musia podľa
51 — The caselaw on the effectiveness (effet utile) of directives is extensive.
54 — V rozsudku zo 16. mája 2006 vo veci Watts (C-372/04, Zb. s.
54 — For example, in Case C-372/04 Watts [2006] ECR I-4325, paragraph 92, the Court established that ‘whilst it is not in dispute that Community law does not detract from the power of the Member States to organise their social secur- ity systems, and that, in the absence of harmonisation at Community level, it is for the legislation of each Member State to determine the conditions in which social security benefits are granted, when exercising that power Member States must comply with Community law, in particular the provisions on the freedom to provide services’.
I-4325, bod 92) Súdny dvor napríklad rozhodol: „Hoci je nepochybné, že právo Spoločenstva nezasahuje do právomoci členských štátov organizovať svoje systémy sociálneho zabezpečenia, a že pokiaľ chýba harmonizácia na úrovni Spoločenstva, je na právnej úprave každého členského štátu, aby stanovila podmienky poskytovania dávok sociálneho zabezpečenia, stále však platí, že pri výkone tejto právomoci musia členské štáty dodržiavať právo Spoločenstva, najmä ustanovenia o slobodnom poskytovaní služieb.“ Pozri tiež rozsudky z 12. júla 2001, Smits a Peerbooms, C-157/99, Zb. s.
See also Case C-157/99 Smits and Peerbooms [2001] ECR I-5473, paragraph 46, and Case C-385/99 Müller-Fauré and van Riet [2003] ECR I-4509, paragraph 17.
I-5473, bod 46, a z 13. mája 2003, Müller-Fauré a van Riet, C-385/99, Zb. s. I-4509, bod 17.
55 — In that regard, the Court has stated that although the Member States have power to define the content of education and the organisation of education systems, when exercising that power they must comply with Community law.
55 — V tomto kontexte Súdny dvor potvrdil, že členské štáty sú určite príslušné stanoviť obsah výučby a organizáciu ich vzdelávacích systémov, ale pri vykonávaní týchto právomocí musia dodržiavať právo Spoločenstva. Pozri napríklad rozsudky z 11. septembra 2007, Schwarz a Gootjes-Schwarz, C-76/05, Zb. s. I-6849, bod 70, a z 23. októbra 2007, Morgan, C-11/06 a C-12/06, Zb. s. I-9161, bod 24.
52 — To that effect, with reference to Directive 2000/35, Conti observes that it is necessary effectively to ensure the voluntas legis in its implementation. See Conti, R., ‘La direttiva 2000/35/CE sui ritardati pagamenti e la legge comunitaria 2001 di delega al Governo per la sua attuazione’, Corriere Giuridico, No 6/2002, p. 815.
52 — Conti v tomto zmysle v spojení so smernicou 2000/35 tvrdí, že pri prebratí smernice treba skutočne zaistiť jej voluntas legis. Pozri CONTI, R.: La direttiva 2000/35/CE sui ritardati pagamenti e la legge comunitaria 2001 di delega al Governo per la sua attuazione. In: Corriere giuridico. 2002, č. 6, s. 815.