natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As a result of the new division of direct actions between the Court of Justice and the Court of First Instance, which came into effect on 1 June 2004, actions for annulment and for failure to act brought by a Member State against an act of, or failure to act by, the Commission 1 fall within the jurisdiction of the Court of First Instance.
V dôsledku nového rozdelenia žalôb medzi Súdny dvor a Súd prvého stupňa s účinnosťou od 1. júna 2004 patria žaloby o neplatnosť a žaloby pre nečinnosť, ktoré podali členské štáty proti aktu alebo proti nečinnosti Komisie1, do príslušnosti Súdu prvého stupňa.
The same is true of actions brought by the Member States against:
To isté platí v prípade žalôb podaných členskými štátmi, ktoré sa týkajú:
– decisions of the Council concerning State aid;
– rozhodnutí Rady v oblasti štátnej pomoci,
– acts of the Council adopted pursuant to a Council regulation concerning measures to protect trade;
– aktov Rady prijatých v zmysle nariadenia tohto orgánu, ktoré sa týka opatrení na ochranu obchodných záujmov,
– acts of the Council by which it exercises implementing powers;– acts of the European Central Bank.
– aktov Rady, ktorými táto vykonáva svoje vykonávacie právomoci,– aktov Európskej centrálnej banky.
On account of this new division of jurisdiction for direct actions, cases initially brought before the Court of Justice but in which the written procedure had not yet been brought to a close were transferred to the Court of First Instance; these cases related mostly to State aid and to the European Agriculture Guidance and Guarantee Fund.
Z dôvodu tohto nového rozdelenia kompetencií v oblasti priamych žalôb boli žaloby, pôvodne podané na Súdnom dvore, pri ktorých ešte nebola uzavretá písomná časť konania, postúpené Súdu prvého stupňa; v zásade išlo o žaloby v oblasti štátnej pomoci a EPUZF.
Second, on 2 November 2004 the Council adopted Decision 2004/752/EC, Euratom establishing the European Union Civil Service Tribunal (OJ 2004 L 333, p. 7).
Po druhé, Rada únie prijala 2. novembra 2004 rozhodnutie 2004/752/ES, Euratom, ktorým sa zriaďuje Súd pre verejnú službu Európskej únie (Ú. v. EÚ L 333, s. 7).
This reform, likewise made possible by the Treaty of Nice (Articles 220 EC and 225a EC; Articles 136 EA and 140b EA; see also Declaration No 16 annexed to the Treaty of Nice), was keenly desired by the Court of First Instance because of the special nature of this field of litigation and the workload which is anticipated as a result of application of the provisions of the new Staff Regulations.
Túto reformu, ktorá bola takisto umožnená Zmluvou z Nice (články 220 ES a 225 A ES; články 136 ESAE a 140 B ESAE; pozri tiež deklaráciu č. 16 pripojenú k Zmluve z Nice), si Súd prvého stupňa úprimne želal z dôvodu špecifickejpovahytejtooblastisporového konania a pracovného vyťaženia, ktoré sa očakáva v dôsledku uplatňovania ustanovení nového služobného poriadku.
This new specialised tribunal, consisting of seven judges, will be called on to hear disputes involving the European Union civil
Z toho dôvodu bolo prijatých 48 dodatočných žalôb, z čoho 21 bolo vecí, ktoré uznesením
With the exception of acts of the Commission that concern enhanced cooperation under the EC Treaty.
S výnimkou aktov Komisie, ktoré sa týkajú posilnenej spolupráce v rámci Zmluvy ES.
On this basis 48 additional cases were received, namely 21 cases whose referral was ordered by the Court of Justice and 27 new cases lodged by Member States.
Činnosť postúpil Súdny dvor a 27 nových vecí, ktoré predložili členské štáty.
Community trademark litigation continues to grow in absolute terms (110 cases were brought, 10 more than in 2003) and accounts in relative terms for 21% of the total number of cases brought.
Sporové konania vo veci ochrannej známky Spoločenstva naďalej rastú v absolútnych číslach (bolo podaných 110 žalôb, čo je o desať viac ako roku 2003) a v relatívnych číslach predstavujú 21 % všetkých podaných vecí.
Staff cases still form the most significant category of cases in terms of numbers, as they have since 2000: 146 new cases were lodged (that is to say 27% of the total number of cases brought).
Sporové konania vo veci verejnej služby sú už od roku 2000 stále najpočetnejšou skupinou: bolo podaných 146 nových vecí (čiže 27 % z celkového počtu podaných vecí).
The number of cases decided, which comes to 361, is close to that of 2003 (339). Of these cases, 76% were decided by Chambers composed of three Judges, 18% by Chambers composed of five Judges and 4% by the Court sitting as a single Judge.
Počet rozhodnutých vecí, ktorý dosiahol výšku 361, sa približuje hodnote z roku 2003 (339), pričom 76 % týchto vecí bolo prejednaných komorami zloženými z troch sudcov, 18 % komorami zloženými z 5 sudcov a 4 % samosudcom.
It can be seen that the increase in the number of Judges has not yet enabled the number of cases decided each year to be increased significantly.
Treba preto konštatovať, že rozšírenie kolégia členov zatiaľ neumožnilo v citeľnej miere zvýšiť počet ročne rozhodnutých vecí.
The number of cases pending crossed the critical threshold of 1 000 cases, there being 1 174 such cases as at 31 December 2004.
Počet nerozhodnutých vecí prekročil kritický prah 1 000 vecí a k 31. decembru 2004 predstavuje1 174 vecí.
This number of cases corresponds, as things stand, to more than three years of the Court’s work.
Tento počet v skutočnosti zodpovedá viac ako trom rokom práce Súdu prvého stupňa.
The average duration of proceedings increased slightly compared with the preceding three years: in 2004 the average duration was 22.6 months for cases other than those falling within the special areas constituted by intellectual property cases and staff cases.
Pokiaľ ide o priemernú dĺžku konania, táto mierne narástla v porovnaní s priemernou dĺžkou konania v posledných troch rokoch: roku 2004 bola priemerná dĺžka konania 22,6 mesiacov, s výnimkou vecí, ktoré sa týkajú špecifických oblastí ako duševné vlastníctvo a verejná služba Spoločenstva.
A very small number of cases have been dealt with under the expedited procedure: 13 such applications were made in the course of the year and two of the cases were accorded expedited treatment.
V skrátenom súdnom konaní bol prejednaný veľmi malý počet vecí, keďže z trinástich žiadostí bolo vyhovené iba dvom.
Developments in the case-law are set out in the following account, covering in turn proceedings concerning the legality of measures (I), actions for damages (II) and applications for interim relief (III).
Smerovanie judikatúry je obsiahnuté v nasledujúcich statiach, ktoré sa postupne zaoberajú sporovými konaniami vo veciach zákonnosti (I), náhrady škody (II) a nariadenia predbežných opatrení (III).
Proceedings concerning the legality of measures
Sporové konania vo veci zákonnosti
Consideration of the substance of an action presupposes that the action is admissible.
Predpokladom preskúmania veci samej je prípustnosť žaloby.
Cases which broached the question of the admissibility of actions for annulment (B) will therefore be covered before the essential aspects of substantive law (C to H). The latter are
Z tohto dôvodu bude časť zaoberajúca sa vecami, ktoré sa týkali otázky prípustnosti žalôb o neplatnosť (B), predchádzať časti o základných aspektoch hmotného práva (C až H).
Court of First Instance grouped according to subject matter.
Tieto základné aspekty budú vyložené v rámci problematiky, do ktorej patria.
Not every field falling within the jurisdiction of the Court of First Instance is included in the following account, which is therefore not exhaustive. 2
Nie všetky oblasti sporového konania, na ktorých prejednanie je príslušný Súd prvého stupňa, sú predmetom nasledujúcich statí, a preto tieto nemajú vyčerpávajúci charakter2.
Some issues of a procedural nature will be set out under a specific heading (A), since the clarification of the law provided by certain decisions is worthy of emphasis.
Niektoré otázky procesného charakteru budú predmetom výkladu osobitnej časti (A), keďže upresnenia, ktoré priniesli niektoré rozhodnutia, si zasluhujú osobitné vysvetlenie.
Procedural aspects
Procesné hľadisko
Default proceedings
Rozsudky pre zmeškanie
The delivery of judgments by default is extremely rare.
Vyhlasovanie rozsudkov pre zmeškanie je mimoriadne zriedkavé.
In order for such a judgment to be delivered, a defendant on whom an application initiating proceedings has been duly served must fail to lodge a defence to the application in the proper form within the time prescribed and the applicant must apply to the Court of First Instance for judgment by default.
V skutočnosti sa predpokladá, že žalovaný, ktorému bola riadne doručená žaloba, sa k nej nevyjadril v požadovanej forme a lehote a že žalobca navrhol rozhodnutie veci rozsudkom pre zmeškanie.
It was in accordance with those provisions that the Court of First Instance, following the Commission’s failure to lodge a defence within the prescribed period, delivered judgments by default in favour of five banks which had been fined for their participation in an agreement relating to commission charged on exchange transactions in respect of euro-zone banknotes.
V súlade s týmito ustanoveniami Súd prvého stupňa vzhľadom na absenciu vyjadrenia Komisie ako odporcu v stanovenej lehote rozhodol rozsudkom pre zmeškanie v prospech piatich bánk, ktorým bola uložená pokuta z dôvodu ich účasti na dohode, ktorá sa týkala poplatkov vyberaných za výmenu bankoviek v eurozóne.
By its judgments of 14 October 2004 in Case T-56/02 Bayerische Hypo- und Vereinsbank v Commission, not yet published in the ECR, Case T-44/02 Dresdner Bank v Commission, not published in the ECR, Case T-54/02 Vereins- und Westbank v Commission, not published in the ECR, Case T-60/02 Deutsche Verkehrsbank v Commission, not published in the ECR, and Case T-61/02 Commerzbank v Commission, not published in the ECR, the Court annulled the Commission decision 3after finding that the applicants’ submissions appeared to be well founded.
Rozsudkami zo 14. októbra 2004, Bayerische Hypo- und Vereinsbank/Komisia (T-56/02, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), Dresdner Bank/Komisia (T-44/02, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), Vereins- und Westbank/Komisia (T-54/02, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), Deutsche Verkehrsbank/Komisia (T-60/02, zatiaľ neuverejnený v Zbierke) a Commerzbank/Komisia (T-61/02, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), Súd prvého stupňa zrušil rozhodnutie Komisie3potom, ako uznal, že návrhy žalobcov sa javia dôvodné.
The Court held that the matters put forward by the applicants in their applications enabled it to conclude that the existence of the agreement was not sufficiently proven, as regards both the fixing of the prices for currency exchange services in the euro-zone currencies and also the ways of charging those prices.
Súd prvého stupňa usúdil, že tvrdenia žalobcov obsiahnuté v ich žalobách mu umožnili dospieť k záveru, že existencia tvrdenej dohody nebola dostatočne preukázaná, tak pokiaľ ide o stanovenie ceny za služby hotovostnej výmeny peňazí v eurozóne, ako aj o spôsoby fakturácie tejto ceny.
In particular, this account does not deal with decisions in customs cases since they very largely involve the application to particular cases of solutions that are already well established (inter alia judgments of 12 February 2004 in Case T-282/01 Aslantrans v Commission, of 21 September 2004 in Case T-104/02 Société française de transports Gondrand Frères v Commission, and of 14 December 2004 in Case T-332/02 Nordspedizionieri di Danielis Livio & C. and Others v Commission, none yet published in the ECR). Nor, for identical reasons, does this account include judgments concerning the annulment of decisions reducing or cancelling Community financial assistance, whether granted under the European Regional Development Fund (ERDF) (judgment of 14 September 2004 in Case T-290/02 Ascontex v Commission, not yet published in the ECR) or under the European Agricultural Guidance and Guarantee Fund (EAGGF), Guidance Section (judgment of 28 January 2004 in Case T-180/01 Euroagri v Commission, not yet published in the ECR; under appeal, Case C-153/04 P). 3
Súd prvého stupňa tak z úradnej moci preskúmal prekážky konania z dôvodu verejného poriadku, medzi ktoré patria: dodržanie lehoty na podanie žaloby (rozsudok z 28. januára 2004, OPTUC/Komisia, T-142/01 a T-283/01, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), napadnuteľnosť sporného aktu (uznesenia z 29. apríla 2004, SGL Carbon/Komisia,
Commission Decision 2003/25/EC of 11 December 2001 relating to a proceeding under Article 81 of the EC Treaty (Case COMP/E – 1/37.919 (ex 37.391) – Bank charges for exchanging euro-zone currencies – Germany) (OJ 2003 L 15, p. 1).
Rozhodnutie Komisie 2003/25/ES z 11. decembra 2001 týkajúce sa konania začatého na základe článku 81 Zmluvy ES – Prípad COMP/E-1/37.919 (ex 37.391) – Bankové poplatky za výmenu peňazí v eurozóne – Nemecko – (Ú. v. ES 2003, L 15, s. 1).
The Court of First Instance has thus considered of its own motion absolute bars to proceedings, which include bars relating to the timelimit for bringing an action (judgment of 28 January 2004 in Joined Cases T-142/01 and T-283/01 OPTUC v Commission, not yet published in the ECR), to whether the contested measure is of a challengeable nature (orders of 29 April 2004 in Case T-308/02 SGL Carbon v Commission and of 13 July 2004 in Case T-29/03 Comunidad Autónoma de Andalucía v Commission, neither yet published in the ECR), to the interest of the applicant in obtaining the annulment of the contested measure (judgment of 28 September 2004 in Case T-310/00 MCI v Commission, not yet published in the ECR) and to standing to bring proceedings (judgments of 7 July 2004 in Joined Cases T-107/01 and T-175/01 Sacilor-Lormines v Commission and of 1 December 2004 in Case T-27/02 Kronofrance v Commission, neither yet published in the ECR).
T-308/02 a z 13. júla 2004, Comunidad Autónoma de Andalucía/Komisia, T-29/03, zatiaľ neuverejnené v Zbierke), záujem žalobcu na zrušení napadnutého aktu (rozsudok z 28. septembra 2004, MCI/Komisia, T-310/00, zatiaľ neuverejnený v Zbierke) alebo procesná spôsobilosť (rozsudky zo 7. júla 2004, Sacilor-Lormines/Komisia, T-107/01 a T-175/01 a z 1. decembra 2004, Kronofrance/Komisia, T-27/02, zatiaľ neuverejnený v Zbierke).
It has also considered, in so far as it constitutes an absolute bar to proceedings, the bar arising from infringement of essential procedural requirements, which encompasses the lack of a statement of reasons for the contested measure or an inadequate statement of reasons (judgment of 8 July 2004 in Case T-44/00 Mannesmannröhren-Werke v Commission, not yet published in the ECR, paragraphs 126 and 210; under appeal, Case C-411/04 P).
Súd prvého stupňa takisto, ako jeden zo žalobných dôvodov týkajúcich sa verejného poriadku, preskúmal dôvod vyplývajúci z porušenia podstatných formálnych náležitostí, medzi ktorými vyniká nedostatočné odôvodnenie napadnutého aktu [rozsudok z 8. júla 2004, Mannesmannröhren-Werke/Komisia, T-44/00, zatiaľ neuverejnený v Zbierke, body 126 a 210; v odvolacom konaní (vec C-411/04 P)].
On the other hand, the Court held that a breach of the rights of the defence, which by its nature is subjective, does not fall within the scope of an infringement of essential procedural requirements and, therefore, is not be raised by the Court of its own motion (judgment of 8 July 2004 in Joined Cases T-67/00, T-68/00, T-71/00 and T-78/00 JFE Engineering and Others v Commission, not yet published in the ECR, paragraph 425; under appeal, Cases C-403/04 P and C-405/04 P).
Naproti tomu Súd prvého stupňa nepovažoval porušenie práva na obhajobu, ktoré je svojou povahou subjektívnym porušením, za porušenie podstatných formálnych náležitostí a nemusí byť preto podľa jeho názoru preskúmané z úradnej moci [rozsudok z 8. júla 2004, JFE Engineering e.a./Komisia, T-67/00, T-68/00, T-71/00 a T-78/00, zatiaľ neuverejnené v Zbierke, bod 425; v odvolacom konaní (veci C-403/04 P a C-407/04 P].
Where a party is unsuccessful before the Court of First Instance, he must in principle bear, in addition to his own costs, those of the opposing party.
Ak niektorý účastník konania nemal vo svojich návrhoch pred Súdom prvého stupňa úspech, musí v zásade znášať okrem vlastných trov aj trovy protistrany.
In accordance with the Rules of Procedure of the Court of First Instance, recoverable costs are limited, first, to those incurred for the purpose of the proceedings before the Court of First Instance and, second, to those necessarily incurred for that purpose.
Podľa Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa sú trovy, ktoré sa nahrádzajú, obmedzené na jednej strane na trovy vynaložené v súvislosti s konaním pred Súdom prvého stupňa a na druhej strane na nevyhnutne vynaložené trovy.
The amount of the costs to be recovered is frequently a ground for dispute.
Výška trov, ktoré sa majú nahradiť, je častým predmetom námietok.
The Commission thus regarded as excessive the amounts claimed by the representatives of the companies Airtours and Schneider Electric after the Court of First Instance had
Napríklad, Komisia považovala za prehnané čiastky, ktoré žiadali zástupcovia spoločností Airtours a Schneider Electric potom, čo Súd prvého stupňa zrušil rozhodnutia, ktorými sa spoločnosti Airtours zakazovalo nadobudnúť spoločnosť First Choice (rozsudok zo 6. júna 2002, Airtours/Komisia, T-342/99, Zb. s.
In an order of 28 June 2004 in Case T-342/99 DEP Airtours v Commission, not yet published in the ECR, the Court observed that the sum which Airtours sought to recover from the Commission amounted to more than GBP 1 700 000.
V uznesení z 28. júna 2004, Airtours/Komisia (T-342/99 DEP, zatiaľ neuverejnené v Zbierke) Súd prvého stupňa poukázal na to, že suma, ktorej náhradu žiadal Airtours od Komisie, dosahovala viac ako 1,7 milióna libier šterlingov (GBP).
The Commission, for its part, had assessed initially at GBP 130 000, and then at GBP 170 000, the costs incurred by Airtours.
Komisia odhadla trovy vynaložené Airtours pôvodne na 130 000 GBP, neskôr na 170 000 GBP.
For the purpose of fixing the amount recoverable, the Court held, in particular, that where a client decides to be represented by both a solicitor and counsel, it is possible for the fees due to each of them to be regarded as costs necessarily incurred for the purpose of the proceedings.
Pokiaľ ide o stanovovanie sumy, ktorá sa nahrádza, Súd prvého stupňa predovšetkým usudzuje, že v prípade, ak sa klient rozhodne, že ho budú súčasne zastupovať solicitor aj barrister, nie je vylúčené, aby sa honorár obidvoch považoval za náklady nevyhnutne vynaložené v súvislosti s konaním.
The Court stated that in those circumstances, however, it must examine the extent to which the services supplied by all the advisers concerned were necessary for the conduct of the legal proceedings and satisfy itself that the fact that both categories of lawyers were instructed did not entail any unnecessary duplication of costs.
Súd prvého stupňa však za takých okloností považuje za svoju povinnosť preskúmať, do akej miery je možné služby poskytnuté oboma právnymi zástupcami považovať za nevyhnutné z hľadiska súdneho konania a ubezpečiť sa, že využitie služieb dvoch kategórií právnych zástupcov nemalo za následok zbytočné zdvojenie výdavkov.
That was partially the case in this instance.
Tak tomu bolo čiastočne v predmetnej veci.
It also held that the essentially economic nature of the findings made by the Commission in the context of merger control may justify the involvement of economic advisers or experts specialising in that field to supplement the legal advisers’ work, thus resulting in costs that are recoverable.
Súd prvého stupňa takisto uznáva, že zásadne ekonomická povaha zhodnotení vykonaných Komisiou v rámci kontroly koncentrácií môže byť dôvodom na využitie ekonomických poradcov alebo expertov špecializovaných v tejto oblasti, ktorí dopĺňajú prácu právnych poradcov, a tak môže vyvolať nahraditeľné náklady.
The costs of that nature were, however, considered excessive by the Court.
Náklady tejto povahy však Súd prvého stupňa považoval za nadbytočné.
Finally, where an applicant is subject to value added tax, as Airtours was, it is entitled to recover from the tax authorities value added tax paid on goods and services purchased by it.
Napokon, ak žalobca podlieha dani z pridanej hodnoty, ako tomu bolo v prípade Aitours, má nárok, aby mu daňové orgány vrátili daň z pridanej hodnoty zaplatenú za ním nadobudnuté tovary a služby.
Since this tax does not represent an expense for it, it cannot claim reimbursement of the tax on costs which are recoverable.
Keďže táto daň preňho nepredstavuje výdavok, nemôže od Komisie žiadať náhradu dane zaplatenej z nahraditeľných trov.
In the light of those considerations, and of the importance of the case from the point of view of Community competition law, the numerous and complex economic and legal questions which were examined by the advisers, the financial interest that Airtours had in the case and the amount of work generated by the court proceedings for the legal and economic advisers, the Court set the total amount of costs that Airtours could recover at slightly less than GBP 490 000.
Vzhľadom na uvedené úvahy, ako aj na význam veci z hľadiska súťažného práva Spoločenstva, množstvo a zložitosť ekonomických a právnych otázok, ktoré preskúmali poradcovia, hospodársky význam sporu pre Airtours a rozsah práce, ktorú právnym a ekonomickým poradcom prinieslo sporové konanie, stanovil Súd prvého stupňa celkovú sumu trov, ktoré sa majú nahradiť Airtours, vo výške o čosi nižšej ako 490 000 GBP.
By order of 29 October 2004 in Case T-310/01 DEP Schneider Electric v Commission, not published in the ECR, the Court set the amount to be recovered by Schneider Electric, the Commission having refused to pay the sum of roughly EUR 830 000. This sum was claimed in respect, essentially, of the fees and disbursements of Schneider Electric’s advisers incurrred for the purpose of the procedure before the Court that resulted in annulment of the decision prohibiting the merger between Schneider Electric and Legrand.
Uznesením z 29. októbra 2004, Schneider Electric/Komisia (T-310/01 DEP, zatiaľ neuverejnené v Zbierke) Súd prvého stupňa určil sumu, ktorú mala Komisia nahradiť Schneider Electric, keďže Komisia odmietla nahradiť približne 830 000 eur, ktoré Schneider Electric žiadal hlavne z titulu honorárov a výdavkov svojich poradcov zaplatených v súvislosti so sporovým konaním, ktoré viedlo k zrušeniu rozhodnutia o zákaze koncentrácie medzi Schneider Electric a Legrand.
While acknowledging the great complexity of the case, its financial importance to the applicant, its interest from the point of view of Community law and the complexity of the economic and legal questions raised by it, the Court held that the number of chargeable
Napriek plnému uznaniu vysokého stupňa náročnosti veci, jej ekonomického významu pre žalobcu, významu pre právo Spoločenstva a náročnosti ekonomických a právnych otázok, ktoré nastolila, Súd prvého stupňa usúdil, že počet odpracovaných hodín predložený advokátmi na podporu ich návrhu bol prehnaný.
In the light of all those factors, the total amount of costs was reduced to almost EUR 420 000.
S ohľadom na všetky okolnosti bola celková výška trov upravená na takmer 420 000 eur.
For reasons of the same nature, the amount of the costs relating to the proceedings for interim relief and to the proceedings that resulted in annulment of the decision ordering Schneider to sell as a whole the assets held in Legrand, which had been assessed at EUR 830 000, was set at almost EUR 427 000 (order of 29 October 2004 in Case T-77/02 DEP Schneider Electric v Commission, not published in the ECR).
Na základe podobných úvah bola výška trov súvisiacich s konaním o nariadení predbežného opatrenia a s konaním vedúcim k zrušeniu rozhodnutia, podľa ktorého mala spoločnosť Schneider previesť en bloc svoje aktíva v Legrand, hodnotená na viac ako 830 000 eur, stanovená na takmer 427 000 eur (uznesenie z 29. októbra 2004, Schneider Electric/Komisia, T-77/02 DEP, zatiaľ neuverejnené v Zbierke).
Admissibility of actions brought under Article 230 EC
Prípustnosť žalôb podaných na základe článku 230 ES