natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Judgments of 7 June 2006 in Case T-613/97 Ufex and Others v Commission, not yet published in the ECR; of 19 September 2006 in Case T-166/01 Lucchini v Commission, not yet published in the ECR; and of 6 September 2006 in Joined Cases T-304/04 and T-316/04 Italy and Wam v Commission, on appeal, not published in the ECR.
V dvoch rozsudkoch vyhlásených v roku 2006 Súd prvého stupňa nástojil na upresnení toho, čo musí obsahovať rozhodnutie o začatí konania, aby mohli tretie osoby predložiť svoje pripomienky.
Judgment of 13 September 2006 in Case T-210/02 British Aggregates v Commission (on appeal, Case C-487/06 P).
Rozsudok Súdu prvého stupňa z 13. septembra 2006, British Aggregates/Komisia, T-210/02 (preskúmavaný v konaní o odvolaní, C-487/06 P).
Also concerned with the question of the selectivity of aid is the judgment of 26 January 2006 in Case T-92/02 Stadtwerke Schwäbisch Hall and Others v Commission (on appeal, Case C-176/06 P), not published in the ECR.
Výročná správa 2006
Proceedings internalisation of environmental costs of the extraction of the aggregates to which the tax applied, in accordance with the ‘polluter-pays’ principle.
Súd prvého stupňa sa domnieva, že identikácia príjemcu pomoci nevyhnutne predstavuje relevantnú skutkovú a právnu otázku, ktorá musí byť uvedená v rozhodnutí o začatí konania, ak je to možné v tomto štádiu konania, pretože Komisia môže prijať rozhodnutie o vymáhaní práve na základe takejto identikácie.
Faced with such a tax measure, the Court of First Instance found it necessary to determine whether the Commission had been right to consider that the dierentiation introduced by the measure in question had arisen from the nature or the general system of the overall scheme which applied.
Súd prvého stupňa však konštatuje, že v predmetnej veci sa rozhodnutie o začatí konania nezmieňuje o investoroch ako o eventuálnych príjemcoch uvádzanej pomoci, ale naopak vyvolávala dojem, že týmto príjemcom bol správca spoločného vlastníctva, ktorý bol označený za prevádzkovateľa a konečného vlastníka lode.
Where it was apparent that a dierentiation was based on objectives other than those pursued by the overall scheme, the measure in question would, in principle, be regarded as satisfying the condition of selectivity laid down under Article 87(1) EC.
Súd prvého stupňa z toho vyvodil, že neumožnením súkromným investorom účinne predložiť svoje pripomienky, Komisia porušila článok 88 ods. 2 ES, ako aj všeobecnú zásadu práva Spoločenstva, ktorá vyžaduje, aby každá osoba, voči ktorej možno prijať rozhodnutie, ktoré postihuje jeho práva, musí mať možnosť účinne oznámiť svoje stanovisko týkajúce sa skutočností, ktoré použila Komisia v jeho neprospech na odôvodnenie sporného rozhodnutia.
According to the Court of First Instance, an environmental levy is an autonomous fiscal measure which is characterised by its environmental objective and its specic tax base.
Po druhé, v rozsudku Kuwait Petroleum (Nederland)/Komisia36, Súd prvého stupňa upresňuje, že Komisia nemôže mať povinnosť predložiť úplnú analýzu dotknutej pomoci vo svojom oznámení o začatí konania.
It seeks to tax certain goods or services so that the environmental costs may be included in their price and/or so that recycled products are rendered more competitive and producers and consumers are oriented towards activities which better respect the environment.
Naopak musí denovať dostatočným spôsobom rozsah svojho preskúmania, aby tak nezbavila významu právo zainteresovaných strán predložiť svoje pripomienky.
It is open to the Member States, which are competent in matters relating to environmental policy, to introduce sectoral environmental levies in order to attain certain environmental objectives.
V prejednávanom prípade sa v oznámení nachádzal základný koncept umožňujúci identikáciu príjemcov, a preto si Komisia v rámci prostriedkov, ktoré mala k dispozícii, splnila riadne svoju povinnosť umožniť dotknutým osobám účinne predložiť svoje pripomienky počas konania vo veci formálneho zisťovania pomoci.
In particular, the Member States are free, in balancing the various interests involved, to set their priorities as regards the protection of the environment and, as a result, to determine which goods or services they are to decide to subject to an environmental levy.
Uvádzanie v konaní pred Súdom prvého stupňa skutočností neuvedených v správnom konaní pred Komisiou
It follows that, in principle, the mere fact that an environmental levy constitutes a specic measure, which extends to certain designated goods or services, and cannot be seen as part of an overall system of taxation which applies to all similar activities which have a comparable impact on the environment, does not mean that similar activities, which are not subject to the levy, benet from a selective advantage.
V dvoch rozsudkoch vyhlásených tento rok Súd prvého stupňa doplnil svoju judikatúru obmedzujúcu právo žalobcu uviesť v konaní pred ním skutočnosti, ktoré Komisia nemala k dispozícii v správnom konaní37.
In this case, the Commission had not exceeded the limits on its power of assessment in taking the view that scope of the levy in question could be justied by the pursuit of the desired environmental objectives and, accordingly, that the levy did not constitute State aid.
Takto v rozsudku Schmitz-Gotha Fahrzeugwerke/Komisia38, Súd prvého stupňa rozhodol, že žalobca, ktorý sa nezúčastnil správneho konania, sa nemôže dovolávať informácií, o ktorých Komisia počas tohto konania nevedela, pričom žalobca bol výslovne označený za príjemcu predmetnej pomoci a Komisia vyzvala nemecké orgány, ako aj prípadné
Right of interested parties to submit observations
II-127, body 50 a 51, ako aj z 11. mája 2005, Saxonia Edelmetalle a Zemag/Komisia, T-111/01 a T-133/01, body 67 až 70, zatiaľ neuverejnený v Zbierke.
First, in Le Levant 001 and Others v Commission, to which reference has already been made, the Court of First Instance dened the Commission’s obligations under Article 88(2) EC as regards respect for the procedural guarantees of persons concerned by a decision which declares a national measure incompatible with Article 87(1) EC.
Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 6. apríla 2006, Schmitz-Gotha Fahrzeugwerke/Komisia, T-17/03, zatiaľ neuverejnený v Zbierke.
Court of First Instance impression that that beneciary was the manager of the co-ownership, which was referred to as the operator and ultimate owner of the vessel.
Súd prvého stupňa dotknuté osoby predložiť dôkaz o určitých skutočnostiach.
The Court of First Instance concluded that, by not giving the private investors the opportunity to submit comments, the Commission had infringed Article 88(2) EC and also the general principle of Community law which requires that any person against whom an adverse decision may be taken must be given the opportunity to make his views known eectively regarding the facts held against him by the Commission as a basis for the disputed decision.
Akonáhle totiž Komisia umožnila dotknutým osobám účinne predložiť ich pripomienky, nemožno jej vytýkať, že neprihliadla na prípadné skutkové okolnosti, ktoré jej mohli byť, ale neboli predložené počas správneho konania, pričom Komisia nie je povinná preskúmať bez návrhu a odhadom, aké sú okolnosti, ktoré jej mohli byť predložené.
Second, in Kuwait Petroleum (Nederland) v Commission 36, the Court of First Instance stated that the Commission cannot be required to present a complete analysis on the aid in question in its notice of intention to initiate that procedure. It must, however, dene suciently the framework of its investigation so as not to render meaningless the right of interested parties to put forward their comments.
V rovnakom zmysle, Súd prvého stupňa konštatoval v rozsudku Ter Lembeek/Komisia39, že žalobkyňa sa aj napriek tomu, že dokonale vedela o začatí konania vo veci formálneho zisťovania, ako aj o potrebe a dôležitosti toho, aby poskytla určité informácie, rozhodla, že sa nezúčastní na tomto konaní, a to bez toho, aby uviedla, že rozhodnutie o začatí konania je nedostatočne odôvodnené na to, aby mohla účinne vykonávať svoje práva.
In this case, the fundamental concept, namely that the oil companies could be the actual recipients of the aid in the light of the exclusive supply agreements, had been contained in the notice, so that the Commission, with the means it had at its disposal, had correctly performed its task of putting the interested parties on formal notice duly to submit their comments during the formal investigation procedure on the aid.
Za týchto podmienok sa žalobkyňa po prvýkrát pred Súdom prvého stupňa nemohla odvolávať na informácie, o ktorých Komisia nevedela v čase, keď prijala napadnuté rozhodnutie, ani sa nemôže bez toho, že by to viedlo k neprípustnosti, odvolávať na žalobný dôvod podopretý výlučne informáciami, ktoré neboli Komisii známe v čase, keď prijala napadnuté rozhodnutie.
In two judgments delivered in 2006, the Court of First Instance supplemented its caselaw limiting the right for an applicant to rely before the Court on evidence not available to the Commission during the administrative phase 37.
Vo veci, ktorá bola predmetom rozsudku Asociación de Estaciones de Servicio de Madrid a Federación Catalana de Estaciones de Servicio/Komisia40, predbežná fáza preskúmania upravená článkom 88 ods. 3 ES trvala skoro 28 mesiacov.
Thus, in Schmitz-Gotha Fahrzeugwerke v Commission 38, the Court of First Instance held that as the applicant had not participated in the administrative procedure, it could not rely on elements of which the Commission had not been aware during that phase, although the applicant had been mentioned by name as being the beneciary of the aid in question and although the Commission had requested the German authorities and any interested parties to produce evidence of certain elements.
Súd prvého stupňa rozhodol, že primeraný charakter trvania postupu predbežného preskúmania v zmysle článku 88 ods. 3 ES, ktorý je potrebné posúdiť vo vzťahu k okolnostiam vlastným pre každú vec, v prejednávanom prípade objem dokumentov predložených žalobkyňami Komisii, ani iné okolnosti prípadu neodôvodňovali trvanie predbežného preskúmania vedeného Komisiou.
Once the Commission has given the interested parties the opportunity to submit their comments, it cannot be criticised for having failed to take account of any elements of fact which could have been submitted to it during the administrative procedure but which were not, as the Commission is under no obligation to consider, of its own motion and on the basis of prediction, what elements might have been submitted to it.
V každom prípade však pri neexistencii iných okolností, ktorých existencia nebola žalobkyňami preukázaná, samotná skutočnosť, že rozhodnutie bolo prijaté po uplynutí primeranej lehoty, nebola považovaná Súdom prvého stupňa za dostatočnú na konštatovanie nezákonnosti rozhodnutia vydaného Komisiou. Súd prvého stupňa preto žalobu o zrušenie zamietol.
Judgment of 31 May 2006 in Case T-354/99 Kuwait Petroleum (Nederland) v Commission, not yet published in the ECR.
Rozsudok Súdu prvého stupňa z 23. novembra 2006, Ter Lembeek/Komisia, T-217/02, zatiaľ neuverejnený v Zbierke.
Absolute grounds for refusal of registration
Absolútne dôvody zamietnutia
The Court annulled decisions of the Boards of Appeal in two of the total of eight judgments which disposed of substantive issues in cases concerning absolute grounds for refusal of registration 42.
Z ôsmich rozsudkov, ktorými sa rozhodlo vo veci samej o veciach týkajúcich sa absolútnych dôvodov zamietnutia zápisu, Súd prvého stupňa rozhodol o dvoch zrušeniach42.
In 2006 the caselaw dealt essentially with the absolute grounds for refusal
Judikatúra sa v tomto roku hlavne týka absolútnych dôvodov zamietnutia založených na nedostatku rozlišovacej spôsobilosti a na opisnej povahe [článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia č. 40/94].
Judgment of 12 December 2006 in Case T-95/03 Asociación de Estaciones de Servicio de Madrid and Federación Catalana de Estaciones de Servicio v Commission, not yet published in the ECR.
V tejto správe sa však zameriame iba na prínosy týkajúce sa jednak pojmu „príbuzné ochranné známky“ a jednak rozsahu ochrany priznanej na základe riadneho používania ochrannej známky.
Council Regulation (EC) No 40/94 of 20 December 1993 on the Community trade mark.
Podľa nej, táto okolnosť mohla spôsobiť objektívnu pravdepodobnosť zámeny.
Judgments of 4 October 2006 in Case T-188/04 Freixenet v OHIM (Shape of a frosted matt black bottle) and Case T-190/04 Freixenet v OHIM (Shape of a frosted white bottle), neither published in the ECR.
Rozsudky Súdu prvého stupňa zo 4. októbra 2006, Freixenet/ÚHVT (Tvar čiernej matnej vybrúsenej fľaše), T-188/04, a Freixenet/ÚHVT (Tvar bielej vybrúsenej fľaše), T-190/04, zatiaľ neuverejnený v Zbierke.
Court of First Instance based on lack of any distinctive character of the sign and the fact that it is descriptive (Article 7(1)(b) and (c) of Regulation (EC) No 40/94).
Súd prvého stupňa a tieto známky majú vlastnosti, vďaka ktorým je možné ich považovať za súčasť rovnakej „série“ alebo za „príbuzné známky“, predstavuje relevantný faktor na účely posúdenia existencie pravdepodobnosti zámeny.
For example, the following were held to be descriptive or lacking any distinctive character: the shape of a plastic bottle for drinks, condiments and liquid foodstus; theWEISSE SEITEN sign, inter alia for certain data carriers and paper-based goods, and an oblong shape calling to mind a skein or a twist for certain food products 43.
K tomu môže dôjsť, buď ak vyjadrujú integrálne rovnaký rozlišujúci prvok s pridaným obrazovým alebo slovným prvkom, ktorý ich odlišuje, alebo ak sa v nich opakuje rovnaká predpona alebo prípona, ktorá je vyňatá z pôvodnej ochrannej známky.
In Ponte Finanziaria v OHIM — Marine Enterprise Projects (BAINBRIDGE), the Court explained the relevance of the concept of a ‘family of marks’ for the assessment of the likelihood of confusion 45.
Súd prvého stupňa však obmedzil toto riešenie len na prípady, v ktorých sú splnené dve kumulatívne podmienky.
In that case the applicant submitted that the earlier trade marks, all characterised by the presence of the same word component,‘bridge’, constituted a ‘family of marks’ or ‘marks in a series’. In its view, such a circumstance was liable to give rise to an objective likelihood of confusion.
Po prvé, majiteľ série skorších ochranných známok musí predložiť dôkaz o používaní všetkých známok patriacich do série alebo aspoň o počte ochranných známok, ktoré môžu vytvoriť „sériu“.
For the Court, although the concept of ‘marks in a series’ is not referred to by Regulation (EC) No 40/94, the likelihood of confusion must nonetheless be assessed globally, taking into account all factors relevant in the circumstances.
Po druhé, okrem podobnosti so všetkými známkami patriacimi do série, prihlasovaná ochranná známka musí mať aj vlastnosti, ktoré ju zaraďujú do série.
The Court added that the fact that an opposition to a Community trade mark application is based on several earlier marks and that those marks display characteristics which give grounds for regarding them as forming part of a single ‘series’ or ‘family’ constitutes such a relevant factor for the purpose of assessing whether there is a likelihood of confusion.
Súd prvého stupňa spresňuje, že tak by tomu nebolo v prípade, ak by spoločný prvok skorších sériových ochranných známok bol použitý v prihlasovanej ochrannej známke na inom mieste ako na mieste, na akom sa obvykle nachádza v ochranných známkach série, alebo by bol tento spoločný prvok použitý s rozdielnym sémantickým obsahom.
That may be the case, inter alia, either when those marks reproduce in full a single distinctive element with the addition of a figurative or word element dierentiating them from one another, or when they are characterised by the repetition of a single prex or sux taken from an original mark.
V prejednávanom prípade, Súd prvého stupňa konštatoval, že prinajmenšom prvá z týchto dvoch podmienok nebola splnená, pretože žalobkyňa preukázala prítomnosť na trhu len dvoch skorších ochranných známok uvedenej série.
See, respectively, judgments of 12 July 2006 in CaseT-277/04 Vitakraft-Werke Wührmann v OHIM — Johnson’s Veterinary Products (VITACOAT) and of 13 September 2006 in Case T-191/04 MIP Metro v OHIM — Tesco Stores (METRO) (under appeal, Case C-493/06 P), neither yet published in the ECR.
Druhý odsek tohto ustanovenia uvádza, že za riadne používanie sa tiež považuje používanie ochrannej známky Spoločenstva v podobe, ktorá sa líši od podoby, v akej bola zapísaná v prvkoch, ktoré nemenia rozlišovaciu spôsobilosť ochrannej známky.
Judgment of 23 February 2006 in Case T-194/03 Ponte Finanziaria v OHIM — Marine Enterprise Projects (BAINBRIDGE) (under appeal, Case C-234/06 P), not yet published in the ECR.
Podľa rovnakého ustanovenia, ak sa skoršia ochranná známka Spoločenstva používala iba vzhľadom na časť tovarov alebo služieb, pre ktoré bola zapísaná, považuje
Proceedings forming part of the series where the trade mark applied for displays such similarities to those marks as might lead the consumer to believe that it forms part of that same series and therefore that the goods covered by it have the same commercial origin as those covered by the earlier marks, or a related origin.
Činnosť sa na účely preskúmania námietky za zapísanú iba pre túto časť tovarov alebo služieb. Tretí odsek článku 43 nariadenia č.40/94 rozširuje uplatnenie týchto zásad aj pre prípad skorších národných ochranných známok.
The Court however limited that solution to cases in which two conditions are cumulatively satised.
V rozsudku Ponte Finanziaria/ÚHVT, už citovanom, sa Súd prvého stupňa vyjadroval k tvrdeniu žalobkyne, ktoré sa týkalo pojmu„obranná ochranná známka“.
First, the proprietor of a series of earlier registrations must furnish proof of use of all the marks belonging to the series or, at the very least, of a number of marks capable of constituting a ‘series’.
Tento pojem podľa talianskeho práva umožňuje uplatniť výnimku z pravidla výmazu ochrannej známky z dôvodu jej nepoužívania za predpokladu, že„majiteľ nepoužívanej ochrannej známky je zároveň majiteľom inej alebo iných podobných ochranných známok, ktoré sú stále platné, z ktorých aspoň jedna sa používa na označenie rovnakých tovarov alebo služieb“.
Second, in addition to its similarity to the marks belonging to the series, the trade mark applied for must also display characteristics capable of associating it with the series.
Súd prvého stupňa však rozhodol, že koncept „obrannej ochrannej známky“ bol neznámy v režime ochrany ochrannej známky Spoločenstva, ktorý stanovuje ako základnú podmienku pre uznanie práv vyplývajúcich z ochranných známok skutočné používanie označenia dotknutých tovarov a služieb pri podnikaní.
The Court stated that that could not be the case where, for example, the element common to the earlier marks in a series is used in the trade mark applied for either in a dierent position from that in which it usually appears in the marks belonging to the series or with a dierent semantic content.
Súd prvého stupňa v tomto ohľade upresnil, že ochranné nahrávky nepredstavovali „oprávnené dôvody“ nepoužívania, stanovené v článku 43, ods. 2, nariadenia č. 40/94.
In this instance the Court held that, at the very least, the first of those two conditions was not satised since the applicant had proved the presence on the market only of two earlier marks in the series relied on.
Tento pojem totiž odkazuje na dôvody súvisiace s prekážkami používania ochrannej známky alebo na situácie, v ktorých by sa používanie ochrannej známky pri podnikaní ukázalo za všetkých relevantných okolností konkrétneho prípadu ako nadmieru náročné.
Article 15(1) of Regulation (EC) No 40/94 states that if, within a period of five years following registration, the proprietor has not put the Community trade mark to genuine use in the Community in connection with the goods or services in respect of which it is registered, or if such use has been suspended during an uninterrupted period of five years, the Community trade mark is to be subject to the sanctions provided for in that regulation, unless there are proper reasons for non-use.
Takým by mohol byť napríklad prípad, keď vnútroštátna právna úprava vyžaduje obmedzenia uvádzania výrobkov označených ochrannou známkou na trh.
Article 15(2) provides that use of the Community trade mark in a form diering in elements which do not alter the distinctive character of the mark in the form in which it was registered also constitutes genuine use.
Nie je tomu tak ale v prípade, ak vnútroštátne ustanovenie umožňuje prihlásiť ako ochrannú známku označenia, ktoré nie sú určené na používanie pri podnikaní z dôvodu ich čisto obrannej funkcie iného označenia, ktoré je predmetom používania ochranných známok pri podnikaní.
Furthermore, according to Article 43(2) of Regulation (EC) No 40/94, if the applicant so requests, the proprietor of an earlier Community trade mark who has given notice of opposition must furnish proof that, during the period of five years preceding the date of publication of the Community trade mark application, the earlier Community trade mark has been put to genuine use in the Community in connection with the goods or services in respect of which it is registered and which he cites as justication for his opposition, or that there are proper reasons for non-use, provided the earlier Community trade mark has at that date been registered for not less than five years.
Koncept „obrannej ochrannej známky“ už nie je spojený s možnosťou majiteľa ochrannej známky preukázať riadne používanie tým, že predloží dôkaz o používaní pri podnikaní vo forme, ktorá sa mierne líši od formy, v akej bol zápis vykonaný. Podľa Súdu prvého stupňa predmetom článku 15 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 40/94 je totiž umožniť majiteľovi ochrannej známky upraviť označenie, ktoré používa pri podnikaní tak, aby táto úprava bez zmeny rozlišovacej spôsobilosti umožnila lepšie prispôsobenie požiadavkám uvádzania dotknutých tovarov a služieb na trh a ich propagácie.
Article 43(2) also provides that if the earlier Community trade mark has been used in relation to part only of the goods or services for which it is registered it is, for the purposes of the examination of the opposition, to be deemed to be registered in respect only of that part of the goods or services.
Rozsah vecnej pôsobnosti tohto ustanovenia sa obmedzuje na situácie, keď označenie konkrétne používané majiteľom ochrannej známky predstavuje formu, v ktorej sa táto ochranná známka používa pri podnikaní.
Article 43(3) of Regulation (EC) No 40/94 extends the application of those principles to the case of earlier national trade marks.
Naopak, toto ustanovenie neumožňuje majiteľovi zapísanej ochrannej známky vyhnúť sa povinnosti používať túto ochrannú známku tým, že na svoj prospech poukáže na používanie podobnej ochrannej známky, ktorá je predmetom osobitného zápisu.
In Ponte Finanziaria v OHIM, the Court ruled on an argument of the applicant based on the concept of a ‘defensive mark’.
Formálne a procesné otázky
That concept makes it possible, in Italian law, to bring about an exception to the rule that a trade mark must be revoked for non-use where the proprietor of the unused trade mark is, at the same time, the proprietor of another, similar trade mark
Z funkčnej kontinuity medzi inštanciami Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) vyplýva, že odvolací senát je v rozsahu pôsobnosti článku 74 ods. 1 nariadenia č. 40/94 (ktorý v prípade konaní o relatívnych dôvodoch
Court of First Instance or several other, similar trade marks still in force, at least one of which is used to identify the same goods or services.
ÚHVT nemôže zohľadniť skutočnosti alebo dôkazy, ktoré účastníci konania včas nepredložili)46.
The Court stated in this regard that defensive registrations did not fall within the ‘proper reasons’ for non-use referred to in Article 43(2) of Regulation (EC) No 40/94.
Súd prvého stupňa v tomto roku pokračoval v upresňovaní tak zo skutkového, ako aj z právneho hľadiska významu svojej judikatúry objasnením predmetu preskúmania, ktoré vykonáva odvolací senát.