natgillin/translations-raw huggingface dataset:
21 — The cumulative nature of those conditions is emphasised in the 11th recital in the preamble to Directive 97/55 (‘the conditions of comparative advertising should be cumulative and respected in their entirety’) and mentioned by the Court in Pippig Augenoptik, paragraph 54.
21 — Kumulatívny charakter týchto podmienok je zdôraznený v odôvodnení č. 11 smernice 97/55 („podmienky porovnávacej reklamy by mali byť kumulatívne a rešpektované v plnom svojom rozsahu“) a pripomenutý Súdnym dvorom v rozsudku Pippig Augenoptik, už citovaný, bod 54.
See also Advocate General Tizzano’s Opinion delivered on 12 September 2002 in Pippig Augenoptik, point 27.
Pozri tiež návrhy, ktoré predniesol generálny advokát Tizzano 12. septembra 2002 vo veci, ktorá viedla k vydaniu rozsudku Pippig Augenoptik, už citovaný, bod 27.
22 — Ibid., paragraph 47.
22 — Rozsudok Pippig Augenoptik, už citovaný, bod 47.
O2 HOLDINGS AND O2 (UK) tially proposed, 26the subject of the dispute pending before the referring court is now the use by an advertiser (H3G) not of another’s trade marks (O2 or the bubbles trade marks) but of signs (pictures of bubbles) which are closely similar to another’s trade marks (the bubbles trade marks).
Nie je rozhodujúce, či by sa dospelo k rovnakému záveru aj v prípade neexistencie smernice 97/55 — pretože, ako uvádza H3G a Komisia, uvedené použitie v každom prípade nepatrí do pôsobnosti článku 5 ods. 1 písm. a) a b) smernice 89/104 24 — alebo či ten vyplýva zo zavedenia, člán -kom 3a vloženým do smernice 84/450 smernicou 97/55, režimu, ktorý je ako lex specialis pre prípady použitia ochrannej známky inou osobou v porovnávacej reklame odchýlkou od režimu upraveného v článku 5 ods. 1 písm. a) a b) smernice 89/104.
I consider however that this does not substantially alter the terms of the problem examined above.
Domnievam sa však, že toto spresnenie v podstate nemení problém skúmaný vyššie.
That question is purely hypothetical for the purposes of the dispute assigned to the referring court and so there is no need to resolve it in the present preliminary ruling proceedings.
Táto otázka má na účely konania pred vnútroštátnym súdom hypotetickú povahu, a teda nie je potrebné ju rozhodnúť v tomto konaní o návrhu na začatie prejudiciálneho konania.
I also note that, as O2 points out, 25the first question as formulated in the order for reference turns on the use by an advertiser of another’s trade mark (or, to be more precise, a sign identical to another’s trade mark) whereas, following O2’s decision to reduce the scope of its claim of infringement as ini-
Okrem toho uvádzam, že, ako zdôraznila O2 25, prvá prejudiciálna otázka tak, ako je formulovaná v rozhodnutí vnútroštátneho súdu, sa týka použitia inzerentom ochrannej známky inej osoby (alebo, konkrétnejšie, označenia zhodného s ochrannou známkou inej osoby), zatiaľ čo prebiehajúci spor pred vnútroštátnym súdom sa naďalej,
The use in an advertisement of a sign similar to a competitor’s trade mark may be one of the ways of identifying that competitor or that competitor’s goods or services, at least by implication, within the meaning of Article 2(2a) of Directive 84/450.
Použitie v reklamnej správe označenia podobného ochrannej známke súťažiteľa môže byť jedným zo spôsobov prinajmenšom implicitnej identifikácie uvedeného súťažiteľa alebo jeho tovaru alebo služieb v zmysle článku 2 bodu 2a smernice 84/450.
An advertisement which makes such use of a sign and which is intended to establish a comparison between the advertiser and his competitor or between the goods or services concerned will be subject to the system contained in Article 3a of Directive 84/450.
Na reklamnú správu, v ktorej je uvedené takéto použitie a v ktorej dochádza k porovnaniu medzi inzerentom a jeho súťažiteľom alebo medzi ich tovarom a službami, sa uplatní článok 3a smernice 84/450.
As we have seen, that article provides, within a more extensive set of rules establishing an exhaustive list of the conditions on which comparative advertising may be permitted, specific rules intended to protect the trade mark against that type of advertisement.
Ako som uviedol, týmto článkom sú stanovené, v rámci širšieho celku ustanovení upravujúcich vyčerpávajúcim spôsobom podmienky prípustnosti porovnávacej reklamy, osobitné pravidlá zaručujúce ochranu ochrannej známky pred týmto druhom reklamy.
Consequently, where the proprietor of a trade mark seeks to contest the use in comparative advertising of a sign similar to that trade mark, he must base his own claim on the breach of one of the conditions laid down in Article 3a of
V dôsledku toho, pokiaľ sa majiteľ ochrannej známky zamýšľa brániť proti použitiu v porovnávacej reklame označenia podobného uvedenej ochrannej známke, bude musieť založiť svoje tvrdenia na porušení jednej z podmienok stanove-
24 — That is essentially the view expressed by Advocate General Jacobs in his Opinion delivered on 20 September 2001 in Hölterhoff, points 74 to 77.
24 — Generálny advokát Jacobs sa v podstate vyjadril v tomto zmysle vo svojich návrhoch prednesených 20. septembra 2001 vo veci, ktorá viedla k vydaniu rozsudku Hölterhoff, už citovaný, body 74 až 77.
25 — See paragraph 52 of its written observations.
25 — Pozri bod 52 jej písomných pripomienok.
26 — See point 11 above.
26 — Pozri vyššie, bod 11.
Directive 84/450 27 and, conversely, such use does not, like the use of another’s trade mark in the same context, fall within the ambit of Article 5(1) of Directive 89/104.
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — P. MENGOZZI — VEC C-533/06 ných v článku 3a smernice 84/450 27, pričom takéto použitie nepatrí do pôsobnosti člán -ku 5 ods. 1 smernice 89/104, podobne ako použitie ochrannej známky inej osoby v tom istom kontexte.
whether the use of a competitor’s trade mark in a comparative advertisement must be ‘indispensable’ in order to be permitted within the meaning of Article 3a of Directive 84/450.
či na to, aby bolo dovolené v zmysle člán -ku 3a smernice 84/450, musí byť použitie ochrannej známky súťažiteľa v porovnávacej reklame „nevyhnutné“.
If so, the referring court would like to know the criteria by which such indispensability is to be judged and whether that requirement precludes any use of a sign which is not identical to the competitor’s trade mark but is closely similar to it.
V prípade kladnej odpovede sa vnútroštátny súd snaží zistiť, aké sú kritériá, podľa ktorých má byť táto nevyhnutnosť posudzovaná, a či táto podmienka vylučuje akékoľvek použitie označenia, ktoré nie je zhodné s ochrannou známkou súťažiteľa, ale je jej veľmi podobné.
I therefore consider that the first question may be answered as follows:
Z tohto dôvodu sa domnievam, že na prvú prejudiciálnu otázku možno odpovedať takto:
O2 claims, on the basis of recitals 14 and 15 in the preamble to Directive 97/55, the preparatory work for that directive and the caselaw of the Court, in particular Toshiba 28and Siemens, 29that the advertiser’s use of a
Vychádzajúc z odôvodnení č. 14 a 15 smernice 97/55, prípravných prác k nej
‘The use of a sign identical or similar to the registered trade mark of a competitor in an advertisement which compares the characteristics of goods or services marketed by that competitor under that trade mark with the characteristics of goods or services supplied by the advertiser is covered exhaustively by Article 3a of Directive 84/450 and is not subject to the application of Article 5(1) (a) or (b) of Directive 89/104.’ competitor’s trade mark in a comparative advertisement, if it is not indispensable in order to identify the competitor or the goods or services concerned, takes unfair advantage of the reputation of the trade mark in breach of Article 3a(1)(g) of Directive 84/450.
„Použitie označenia zhodného alebo podobného zapísanej ochrannej známke súťažiteľa v rámci reklamy porovnávajúcej vlastnosti tovaru alebo služieb uvádzaných na trh uvedeným súťažiteľom pod dotknutou ochrannou známkou s tovarom alebo službami uvádzanými na trh inzerentom je vyčerpávajúcim spôsobom upravené článkom 3a smernice 84/450 a neuplatní sa naň člá -nok 5 ods. 1 písm. a) alebo písm. b) smer -nice 89/104.“ a z judikatúry Súdneho dvora, najmä rozsudkov Toshiba 28a Siemens 29, O2 tvrdí, že pokiaľ použitie v porovnávacej reklame ochrannej známky konkurenta inzerenta nie je nevyhnutné na identifikáciu uvedeného súťažiteľa alebo jeho tovaru alebo služby, má nečestnú výhodu z dobrého mena dotknutej ochrannej známky v rozpore s člán -kom 3a ods. 1 písm. g) smernice 84/450.
O2 argues that since, for the purposes of the comparative advertisement in question, H3G made use of the O2 trade mark which is perfectly suitable for identifying the advertiser’s competitor, there was no need for it to use the pictures of bubbles, especially as they represented a distorted version of O2’s bubbles trade mark.
O2 uvádza, že vzhľadom na to, že H3G použil na účely dotknutého reklamného porovnania ochrannú známku O2, ktorou možno dokonale rozlíšiť súťažiteľa od inzerenta, posledný uvedený nemal vôbec potrebu použiť obrazy s bublinami, najmä ak tie predstavovali deformovanú verziu ochrannej známky s bublinami O2.
The second and third questions
O druhej a tretej prejudiciálnej otázke
However, I agree with the view taken by H3G and the Commission that Article 3a of Directive 84/450 does not demand that the
Súhlasím však s H3G a Komisiou v tom, že článok 3a smernice 84/450 neukladá povinnosť dodržovania podmienky
By the second and third questions, the referring court seeks to ascertain, first,
Svojou druhou a treťou prejudiciálnou otázkou sa vnútroštátny súd najprv pýta,
27 — With reference, of course, to the national provisions transposing Article 3a into domestic law.
27 — S poukázaním, samozrejme, na vnútroštátne ustanovenia preberajúce tento článok 3a do vnútroštátneho práva.
O2 HOLDINGS AND O2 (UK) use of another’s trade mark for the purpose of identifying the competitor or the products or services concerned should meet a requirement of indispensability.
O2 HOLDINGS & O2 (UK) nevyhnutnosti použitia ochrannej známky inej osoby na účely identifikácie súťažiteľa alebo jeho tovaru alebo služieb v porovnávacej reklame. ustanovení toho istého článku 3a.
However, I shall not omit to mention the ambiguity and vagueness of the Court’s ruling which I quoted in point 44 above, in so far as it appears to make compliance with Article 3a(1)(e) of Directive 84/450 dependent upon compliance with all the other conditions for the lawfulness of comparative advertising laid down by Community law, conditions which are not however concerned with the discrediting or denigrating aspect of such advertising addressed by that provision.
Okrem toho poukazujem na nejasnosť a nepresnú povahu tvrdenia Súdneho dvora, ktoré som uviedol v bode 44 vyššie, v rozsahu, v ktorom zrejme podriaďuje dodržanie článku 3a ods. 1 písm. e) smernice 84/450 splneniu všetkých ostatných podmienok prípustnosti porovnávacej reklamy upravených právom Spoločenstva, ktoré sa však netýkajú aspektu diskreditácie alebo očierňovania takejto reklamy, na ktorú sa vzťahuje toto ustanovenie.
Such a conclusion cannot however be reached simply on the basis of the Court’s ruling, in paragraphs 83 and 84 of the judgment in Pippig Augenoptik cited by H3G, concerning the problem of the reproduction in an advertising message of the competitor’s logo and a picture of its shop front, in addition to the competitor’s name.
K takémuto záveru však nemožno dospieť iba na základe toho, čo Súdny dvor tvrdil v bodoch 83 a 84 rozsudku Pippig Augenoptik, na ktoré odkazuje H3G, týkajúcom sa otázky prebratia v reklamnej správe okrem mena súťažiteľa tiež loga a obrazu fasády jeho obchodu.
The Court concluded in that case, from an examination of recital 15 in the preamble to Directive 97/55, that ‘Article 3a(1)(e) of Directive 84/450 does not prevent comparative advertising, in addition to citing the competitor’s name, from reproducing its logo and a picture of its shop front, if that advertising complies with the conditions for lawfulness laid down by Community law’.
Súdny dvor v tomto prípade na základe preskúmania odôvodnenia č. 15 smernice 97/55 dospel k záveru, že „článok 3a ods. 1 písm. e) smernice 84/450 nebráni tomu, aby porovnávacia reklama okrem mena súťažiteľa obsahovala tiež logo a obraz fasády jeho obchodu, pokiaľ táto reklama spĺňa podmienky prípustnosti stanovené právom Spoločenstva“.
For the purpose of determining whether Article 3a of Directive 84/450 prescribes a requirement of indispensability with respect to the use of another’s trade mark in comparative advertising, I recall first that that article effects an exhaustive harmonisation of the conditions under which such advertising might be lawful (see paragraph 30 above) and I note that none of its provisions expressly lays down a requirement of indispensability with respect to the use of another’s trade mark or other distinguishing marks.
Na účely posúdenia, či článok 3a smernice 84/450 obsahuje podmienku nevyhnutnosti na použitie ochrannej známky inej osoby v porovnávacej reklame, predovšetkým pripomínam, že tento článok predstavuje úplnú harmonizáciu podmienok prípustnosti takéhoto porovnania (pozri bod 30 vyššie) a uvádzam, že žiadne z týchto ustanovení nestanovuje výslovne podmienku nevyhnutnosti na použitie ochrannej známky alebo iného rozlišovacieho označenia inej osoby.
Consequently, since that provision is intended solely to prohibit comparative advertising that ‘discredit[s] or denigrate[s]’ trade marks or other elements connected with a competitor, that conclusion reached by the Court can only mean, objectively, that the reproduction in an advertising message of the competitor’s logo and a picture of its shop front, in addition to the competitor’s name, — i.e. of elements which are probably not indispensable for the purpose of identifying a competitor who has already been mentioned by name — does not in itself discredit or denigrate that competitor.
Keďže vyššie citované ustanovenie zakazuje iba porovnávaciu reklamu, ktorá „… diskredituje alebo očierňuje“ ochranné známky alebo iné označenia týkajúce sa súťažiteľa, môže vyššie uvedený záver, ku ktorému dospel Súdny dvor, iba objektívne znamenať, že reprodukcia v reklamnej správe okrem mena súťažiteľa tiež loga a obrazu fasády jeho obchodu, teda prvkov, ktoré nie sú skutočne nevyhnutné na identifikáciu súťažiteľa už určeného jeho menom, sama osebe pre tohto súťažiteľa neznamená diskreditáciu alebo očierňovanie.
That does not however eliminate the possibility that, as O2 has pointed out, a requirement of indispensability with respect to the
To však nebráni tomu, že, ako uviedla O2, podmienku nevyhnutnosti použitia ochrannej známky alebo iných rozlišovacích označení inej osoby v porovnávacej reklame možno prípadne vyvodiť z iných
He suggested, first, that that is the case where a step is taken by the advertiser only with a view to taking advantage of the reputation of his competitor for the benefit of his own activities, but that there could not truly be considered to be an unfair advantage where the content of the comparative advertising can be justified by reference to certain conditions. 30
V prvom rade uviedol, že táto hranica by bola prekročená konaním, ktoré by bolo vedené samotnou pohnútkou inzerenta mať nečestnú výhodu dobrého mena svojho súťažiteľa na účely zvýhodnenia svojej vlastnej činnosti, ale že sa nemožno domnievať, že existuje zneužitie dobrého mena, pokiaľ obsah porovnávacej reklamy možno odôvodniť určitými požiadavkami. 30
O2’s reference to recital 14 in the preamble to Directive 97/55 does not serve to substantiate its interpretation of that provision.
Odkaz O2 na odôvodnenie č. 14 smernice 97/55 nie je na podporu jej výkladu uvedeného ustanovenia dostatočný.
As the Commission rightly observes, in that recital the Community legislature seems merely to have wished to make it clear that, in general, for comparative advertising to be effective reference will inevitably be made to a competitor’s trade mark or trade name, but has not prescribed a condition subject to which such a reference might be lawful.
Ako Komisia v tomto bode správne uvádza, normotvorca Spoločenstva iba zamýšľal všeobecne zdôrazniť, že na účely účinnej porovnávacej reklamy je nevyhnutné odkázať na ochrannú známku alebo obchodné meno súťažiteľa bez toho, aby bola stanovená podmienka prípustnosti takéhoto odkazu.
Moreover, the conditions on which such a reference might be permitted are mentioned separately in the following recital 15 (‘where it complies with the conditions laid down by this Directive’) which, when it mentions ‘such use of another’s trade mark’, is referring to use of a trade mark to identify the goods or services of a competitor, not to use of a trade mark which is indispensable for that purpose.
Navyše podmienky prípustnosti takéhoto odkazu sú uvedené samostatne v odôvodnení č. 15 („v prípadoch, keď spĺňa podmienky ustanovené touto smernicou“), ktorý tým, že sa v ňom zmieňuje „takéto použitie ochrannej známky“, odkazuje na použitie ochrannej známky na identifikáciu tovaru alebo služieb súťažiteľa a nie na použitie ochrannej známky nevyhnutné na tento účel.
The Court has already had occasion to interpret Article 3a(1)(g) of Directive 84/450.
Súdny dvor už mal príležitosť vyložiť článok 3a ods. 1 písm. g) smernice 84/450.
In Toshiba it was asked by the national court, among other things, to clarify the criteria to be used when assessing whether comparative advertising takes unfair advantage of the reputation of a distinguishing mark of a competitor within the meaning of that provision.
Vo veci Toshiba mal vnútroštátnemu súdu predovšetkým spresniť kritériá, na základe ktorých sa treba domnievať, že porovnávacia reklama má nečestnú výhodu dobrého mena rozlišovacieho označenia súťažiteľa v zmysle uvedeného ustanovenia.
O2 HOLDINGS AND O2 (UK) persons at whom the advertising is directed, an association between the manufacturer whose products are identified and the competing supplier, in that those persons associate the reputation of the manufacturer’s products with the products of the competing supplier’. 32 or the manner in which he is referred to is not necessary in order to inform customers of the respective qualities of the goods compared.
O2 HOLDINGS & O2 (UK) ktorej je reklama určená, vytvorí spojenie medzi výrobcom, ktorého výrobky sú identifikované a dodávateľom súťažiteľa v rozsahu, v akom si verejnosť prevedie dobré meno výrobkov výrobcu na výrobky konkurenčného dodávateľa“ 32. „V dôsledku toho — pokračuje generálny advokát — sa nečestne využíva dobré meno súťažiteľa, ak odkaz na predmetného súťažiteľa alebo spôsob, akým sa naňho odkazuje, nie je nevyhnutný na informovanie klientely o dotknutých vlastnostiach porovnávaného tovaru.
Conversely, this complaint cannot be upheld where the matters to which the comparison relates cannot be described without the advertiser making reference to his competitor, even though the advertiser may at the same time take some advantage of it’. ‘It is therefore this test of necessity that in [his] view forms the basis of an understanding of the lawfulness of comparative advertising under Article 3a(1)(g) of the Directive.’ 31
Naopak, túto výhradu nemožno prijať vtedy, ak veci, ktorých sa porovnanie týka, nemožno opísať bez toho, aby inzerent odkázal na svojho súťažiteľa, aj keď inzerent by z toho mohol do určitej miery mať výhodu.“ „Je to teda kritérium nevyhnutnosti, ktoré podľa [jeho] názoru predstavuje základ pre posúdenie zákonnosti porovnávacej reklamy v zmysle článku 3a ods. 1 písm. g) smernice“. 31
In the light of those statements in Toshiba, Advocate General Tizzano took the view, in his Opinion in Pippig Augenoptik, 33 that ‘indication of the brand name of a competitor’s products is not contrary to Article 3a(1)(g) where such indication is justified by the objective requirement to identify the competitor’s products and highlight the qualities of the products that are being advertised (if necessary by a direct comparison between them) and that its sole aim is not therefore to take advantage of the reputation of the trade mark, trade name or other distinguishing marks of a competitor … unless, in view of the peculiarities of the case at issue, it is clear that such information is given in a manner that is likely to create an association in the public between the advertiser and his competitor, conferring the reputation of the latter’s products on the former’s’.
S odkazom na tieto tvrdenia uvedené v rozsudku Toshiba generálny advokát Tizzano vo svojich návrhoch vo veci Pippig Augenoptik 33uviedol, že „uvedenie ochrannej známky výrobku súťažiteľa nie je v rozpore s článkom 3a ods. 1 písm. g), keďže toto uvedenie je odôvodnené objektívnou požiadavkou identifikovať výrobky súťažiteľa a zdôrazniť vlastnosti výrobkov, ktoré sú predmetom reklamy (prípadne prostredníctvom priameho porovnania medzi týmito výrobkami), a že jej výlučným cieľom nie je využiť dobré meno ochrannej známky, obchodného mena alebo iného rozlišovacieho označenia súťažiteľa“, „ibaže je s ohľadom na osobitosti predmetného prípadu uvedené označenie uskutočnené tak, že v očiach verejnosti spája inzerenta a súťažiteľa tým, že prevádza dobré meno výrobkov druhého na výrobky prvého“.
In my view, however, those last considerations, which support the interpretation advocated by O2, were disregarded by the Court in Toshiba.
Tieto posledné uvedené úvahy, ktoré podporujú výklad podávaný zo strany O2, však boli podľa môjho názoru odmietnuté Súdnym dvorom v rozsudku Toshiba.
Paragraph 54 of that judgment, cited by O2, does not really support that interpretation since, although the Court stated in that paragraph that ‘an advertiser cannot be considered as taking unfair advantage of the reputation attached to distinguishing marks of his competitor if effective competition on the relevant market is conditional upon a reference to those marks’, there is no indication that it also meant to imply that, conversely, where effective competition on that market is not conditional upon a reference to those marks, a reference to them would necessarily imply that the advertiser was taking unfair advantage of their reputation.
Bod 54 tohto rozsudku, na ktorý sa odvoláva O2, v skutočnosti nepodporuje tento výklad, pretože hoci Súdny dvor uviedol, že „na inzerenta nemožno hľadieť tak, že má nečestnú výhodu z dobrého mena rozlišovacích označení súťažiteľa, ak je účinná hospodárska súťaž na dotknutom trhu podmienená odkazom na tieto označenia“, nič nenasvedčuje tomu, že mal v úmysle tiež uviesť, že, naopak, ak odkaz na takéto znaky nebol podmienkou pre účinnú hospodársku súťaž na uvedenom trhu, odkaz na ne by nevyhnutne znamenal, že inzerent mal nečestnú výhodu z ich dobrého mena.
In Toshiba, the Court held on the contrary that use of the distinguishing marks of a competitor enables the advertiser ‘to take unfair advantage of the reputation attached to those marks only if the effect of the reference to them is to create, in the mind of the
V rozsudku Toshiba sa Súdny dvor skôr domnieval, že použitie rozlišovacích označení súťažiteľa umožňuje inzerentovi „mať nečestnú výhodu z jeho dobrého mena iba vtedy, ak sa dôsledkom ich uvedenia na strane verejnosti,
The Court did not take a position on the interpretation of Article 3a(1)(g) in Pippig Augenoptik, but returned to it later in Siemens, from which it is to be deduced that in determining whether an advertiser’s use
V už citovanom rozsudku Pippig Augenoptik sa Súdny dvor nevyjadril k výkladu článku 3a ods. 1 písm. g), ale dospel k nemu neskôr v už citovanom rozsudku Siemens, z ktorého vyplýva, že na účely preskúmania, či použitím ochrannej známky alebo
32 — Toshiba, paragraph 60 (see also paragraph 57).
32 — Rozsudok Toshiba, už citovaný, bod 60 (pozri tiež bod 57).
In point 86 Advocate General Léger also notes, as O2 has done in the present proceedings, that the same philosophy underlies the provisions of Article 6(1)(c) of Directive 89/104.
V bode 86 generálny advokát Léger okrem iného zdôraznil, ako O2 v predmetnom konaní, že kritérium nevyhnutnosti je prípustné tiež v ustanovení článku 6 ods. 1 písm. c) smernice 89/104.