natgillin/translations-raw huggingface dataset:
‘“enforceable title” means any decision, judgment or order for payment issued by a court or other competent authority, whether for immediate payment or payment by instalments, which permits the creditor to have his claim against the debtor collected by means of forced execution; it shall include a decision, judgment or order for payment that is provisionally enforceable and remains so even if the debtor appeals against it.’
„Pojem ‚exekučný titul‘ znamená akékoľvek rozhodnutie, rozsudok, alebo platobný rozkaz vydaný súdom, alebo iným príslušným orgánom či už na jednorazovú platbu alebo na platenie v splátkach, ktoré umožňuje veriteľovi uplatniť svoj nárok voči dlžníkovi prostredníctvom núteného výkonu. Patrí sem rozhodnutie, rozsudok, alebo platobný rozkaz, ktorý je predbežne vykonateľný a zostáva takým, aj keď sa dlžník proti nemu odvolá.“
‘This Directive should regulate all commercial transactions irrespective of whether they are carried out between private or public undertakings or between undertakings and public authorities, having regard to the fact that the latter handle a considerable volume of payments to business.
„Táto smernica by mala upravovať všetky obchodné transakcie bez ohľadu na to, či sa uskutočňujú medzi súkromnými alebo verejnoprávnymi podnikmi, alebo medzi podnikmi a orgánmi verejnej správy s ohľadom na to, že orgány verejnej správy vykonávajú značný objem platieb voči podnikateľskému sektoru.
It should therefore also regulate all commercial transactions between main contractors and their suppliers and subcontractors.’
Z tohto dôvodu by táto smernica mala upravovať aj všetky obchodné transakcie medzi hlavnou zmluvnou stranou a jej dodávateľmi alebo vedľajšími zmluvnými stranami.“
Article 5 of Directive 2000/35, headed ‘Recovery procedures for unchallenged claims’, provides as follows:
V odôvodnení č. 23 smernice 2000/35 je stanovené:
‘Article 5 of this Directive requires that the recovery procedure for unchallenged claims be completed within a short period of time in conformity with national legislation, but does not require Member States to adopt a specific procedure or to amend their existing legal procedures in a specific way.’
„Článok 5 tejto smernice požaduje, aby konanie o nenamietaných nárokoch bolo ukončené v krátkom čase v súlade s vnútroštátnymi predpismi, ale nepožaduje od členských štátov, aby prijali osobitný postup, alebo aby určitým spôsobom zmenili existujúce zákonné postupy.“
Member States shall ensure that an enforceable title can be obtained, irrespective of the amount of the debt, normally within 90 calendar days of the lodging of the creditor’s action or application at the court or other competent authority, provided that the debt or aspects of the procedure are not disputed.
Členské štáty zabezpečia, aby exekučný titul bolo možné získať bez ohľadu na výšku dlhu spravidla do 90 dní od podania žaloby alebo urobenia podania veriteľom na súde alebo na inom príslušnom orgáne za predpokladu, že dlh alebo prvky konania nie sú sporné.
The respective national legislation, regulations and administrative provisions shall
Článok 2 smernice 2000/35, ktorý obsahuje definície v piatom odseku, stanovuje:
Article 2 of Directive 2000/35 sets out definitions; paragraph 5 thereof provides as follows:
Príslušné zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia budú uplatňovať rovnaké
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-265/07
NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKY — V. TRSTENJAK — VEC C-265/07 podmienky na všetkých veriteľov usadených v Európskom spoločenstve.
Article 6(2) of Directive 2000/35 reads as follows: apply the same conditions for all credit- ors who are established in the European Community.
V článku 6 ods. 2 smernice 2000/35 je stanovené:
The 90 calendar day period referred to in paragraph 1 shall not include the following:
Lehota 90 kalendárnych dní uvedená v odseku 1 nezahŕňa:
‘Member States may maintain or bring into force provisions which are more favourable to the creditor than the provisions necessary to comply with this Directive.’
„Členské štáty môžu zachovať alebo uviesť do účinnosti ustanovenia, ktoré sú pre veriteľov výhodnejšie ako ustanovenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou.“ a) lehoty na doručenie písomností;
(b) any delays caused by the creditor, such as periods devoted to correcting applications.
B — Talianske právo b) akékoľvek omeškanie spôsobené veriteľom, ako napr. lehoty na vykonanie opráv v podaní.
Directive 2000/35 was implemented in the Italian legal order by means of Legislative Decree No 231 of 9 October 2002 (‘Legislative Decree No 231/2002’).
Smernica 2000/35 bola do talianskeho práva prebratá legislatívnym dekrétom č. 231 z 9. októbra 2002 (ďalej len „legislatívny dekrét č. 231/2002“).
4 Article 5 of Direct- ive 2000/35 was implemented by means of Article 9 of Legislative Decree No 231/2002, which amended various provisions of the Italian Code of Civil Procedure 5in order to speed up the procedure for obtaining the enforceable title for the recovery of unchallenged claims.
4 Článok 5 smer- nice 2000/35 bol prebratý článkom 9 legislatívneho dekrétu č. 231/2002, ktorý zmenil viacero ustanovení talianskeho občianskeho súdneho poriadku 5 s cieľom urýchliť získanie exekučného titulu na vymáhanie nesporných pohľadávok.
This Article shall be without prejudice to the provisions of the Brussels Convention on Jurisdiction and [the] Enforcement of Judgments in Civil and Commercial Matters.’ 3
Tento článok sa nedotýka ustanovení Bruselského dohovoru o súdnej právomoci a vykonávaní rozsudkov v občianskych a obchodných veciach 3.“
5 — Codice di procedura civile (GURI No 253 of 28 October 1940), as amended.
5 — Codice di procedura civile, GURI č. 253 z 28. októbra 1940 v znení zmien a doplnení.
3 — Consolidated version in OJ 1998 C 27, p. 1.
3 — Konsolidované znenie v Ú. v. ES C 27, 1998, s. 3.
CAFFARO means of Article 147 of Law No 388/2000, provides as follows:
CAFFARO zákonného dekrétu č. 669/1996 v znení článku 147 zákona č. 388/2000 stanovuje:
According to the order for reference, in Italy the procedure for obtaining an enforceable title under Article 641 of the Code of Civil Procedure is as follows.
Z uznesenia vnútroštátneho súdu vyplýva, že konanie o získaní exekučného titulu podľa článku 641 občianskeho súdneho poriadku prebieha v Taliansku takto: po podaní žiadosti prijme súd v lehote tridsiatich dní uznesenie, ktorým uloží dlžníkovi, aby zaplatil dlh.
Within 30 days of the lodging of the application the court delivers the decree ordering the debtor to pay the debt.
Oznámenie tohto uznesenia sa uskutoční v lehote približne desiatich dní.
The decree is served within about 10 days. The decree lays down that the debtor must make the payment within 40 days or challenge the order within the same timelimit.
V uznesení je uvedené, že dlžník musí zaplatiť dlh v lehote štyridsiatich dní alebo v tejto lehote podať námietky.
If within that period the debtor does not challenge the order or pay the debt, upon expiry of the period the creditor obtains the enforceable title for forced execution of the acknowledged claim.
Ak v tejto lehote nepodá dlžník námietky alebo nezaplatí dlh, získa veriteľ po uplynutí tejto lehoty exekučný titul na nútený výkon dlžnej pohľadávky.
A creditor intending to take enforcement action must serve the enforceable title on the debtor.
Veriteľ musí predložiť dlžníkovi exekučný titul, keď žiada nútený výkon na základe tohto titulu.
‘State authorities and non-economic public bodies shall complete the procedures for the execution of court rulings and arbitration awards having executive effect and entailing an obligation to pay sums of money within 120 days of service of the enforceable title.
„Správne orgány štátu a neziskové verejné inštitúcie ukončia konania týkajúce sa výkonu vykonateľných súdnych rozhodnutí a rozhodcovských nálezov, ktoré obsahujú povinnosť zaplatiť peňažnú sumu, v lehote 120 dní od oznámenia exekučného titulu.
Before expiry of that period the creditor shall not be entitled to proceed to forced execution against the said authorities and bodies nor may enforcement orders be put in place.’
Pred uplynutím tejto lehoty nemôže veriteľ pristúpiť k nútenému výkonu ani k oznámeniu platobného rozkazu.“
III — Facts, dispute in the main proceedings and question referred for a preliminary ruling
III — Skutkový stav, konanie vo veci samej a prejudiciálna otázka
Special rules regarding forced execution against public authorities are set out in Decree-Law No 669 of 31 December 1996 6(‘Decree-Law No 669/1996’), rati- fied with amendments by means of Law No 30 of 28 February 1997 7 and Article 147 of Law No 388 of 23 December 2000 8(‘Law No 388/2000’). Article 147 of Law
Zákonný dekrét č. 669 z 31. decembra 1996 6(ďalej len „zákonný dekrét č. 669/1996“), ktorý bol zmenený a doplnený zákonom č. 30 z 28. februára 1997 7 a článkom 147 zákona č. 388 z 23. decembra 2000 8(ďalej len „zákon č. 388/2000“), obsa- huje osobitné ustanovenia o nútenom výkone proti verejnej správe.
No 388/2000 extended the period for the postponement of execution from 60 to 120 days.
Článok 147 zákona č. 388/2000 upravil lehotu na odklad výkonu rozhodnutia zo 60 na 120 dní. Článok 14
The creditor, Caffaro, brought an action in the Tribunale ordinario di Roma (Rome District Court) for forced execution against the debtor USL on the basis of an unchallenged claim relating to a commercial transaction.
Veriteľ, Caffaro, začal pred Tribunale ordinario di Roma konanie o nútenom výkone proti dlžníkovi USL v súvislosti s nespornou pohľadávkou, ktorá vznikla v rámci obchodnej transakcie.
In the proceedings before the national court, the creditor obtained an enforceable title within the meaning of Legislative Decree No 231/2002 which transposed Directive
V konaní pred vnútroštátnym súdom získal veriteľ exekučný titul podľa legislatívneho dekrétu č. 231/2002, ktorým bola prebratá
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-265/07 enforceable title on them, with Direct- ive 2000/35.
NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKY — V. TRSTENJAK — VEC C-265/07 proti verejnej správe, je v súlade so smernicou 2000/35.
In view of the circumstances, the national court decided by an order of 21 May 2007 to stay the proceedings and to refer a question to the Court of Justice for a preliminary ruling.
Za týchto okolností rozhodol vnútroštátny súd uznesením z 21. mája 2007 prerušiť konanie a predložiť Súdnemu dvoru prejudiciálnu otázku.
2000/35 into Italian law.
Otázka vnútroštátneho súdu nie je určite úplne jasne formulovaná, ale s ohľadom na všetky údaje tohto súdu je možné vyjadriť túto otázku takto: smernica 2000/35 do talianskeho práva.
The enforceable title was served on the debtor on 6 December 2004.
Dňa 6. decembra 2004 bol dlžníkovi oznámený exekučný titul.
Forced execution was effected by way of the attachment of sums of money that the debtor held at Banca di Roma, and for that reason the enforceable title was also served on the latter on the same date.
Vzhľadom na to, že výkon rozhodnutia bol uskutočnený prikázaním peňažných prostriedkov dlžníka, ktoré mal v Banca di Roma, exekučný titul bol v tento deň oznámený aj banke.
At the request of the debtor, the attachment was effected on 4 April 2005 and on that date a summons to appear in court was served on the debtor and Banca di Roma.
Zablokovanie bolo uskutočnené na žiadosť dlžníka 4. apríla 2005; dlžníkovi a Banca di Roma bolo v tento deň doručené predvolanie k súdu.
‘Must Directive 2000/35/EC of the European Parliament and of the Council of 29 June 2000 on combating late payment in commercial transactions be interpreted as meaning that it precludes a national provision such as Article 14 of Decree-Law No 669/1996, under which a creditor in possession of an enforceable title relating to an unchallenged payment owed by a public authority as remuneration for a commercial transaction cannot proceed to forced execution against the said authority before a period of 120 days has elapsed since service of the said enforceable title on the authority?’
„Má sa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/35/ES z 29. júna 2000 o boji proti oneskoreným platbám v obchodných transakciách vykladať v tom zmysle, že odporuje vnútroštátnej právnej úprave, akou je právna úprava uvedená v článku 14 zákonného dekrétu č. 669/1996, podľa ktorého veriteľ, ktorý má exekučný titul vzťahujúci sa k nespornej platbe, ktorú mu má zaplatiť verejná správa v súvislosti s obchodnou transakciou, nemôže voči uvedenej verejnej správe žiadať nútený výkon pred uplynutím lehoty 120 dní od oznámenia exekučného titulu tejto verejnej správe?“
The creditor, the debtor and Banca di Roma, with which the debtor held sums of money, were summoned to appear at a hearing on 13 June 2006, which was set in the course of enforcement proceedings.
Pojednávanie v rámci konania o nútenom výkone, na ktoré bol pozvaný veriteľ, dlžník a Banca di Roma, v ktorej mal dlžník svoje peňažné prostriedky, bolo určené na 13. júna 2006.
At the hearing, Banca di Roma confirmed that it held sums of money belonging to the debtor and stated that they had been frozen in accordance with the attachment order.
V priebehu pojednávania Banca di Roma potvrdila, že dlžník má v nej uložené svoje peňažné prostriedky a že bolo uskutočnené zablokovanie.
At the same hearing, the national court noted that the attachment order had been effected before expiry of the period of 120 days from service of the enforceable title, the period laid down for enforcement against public authorities.
V priebehu tohto pojednávania odvolací súd zistil, že zablokovanie bolo uskutočnené pred uplynutím lehoty 120 dní od oznámenia exekučného titulu, ktorá musí uplynúť pred začiatkom núteného výkonu proti verejnej správe.
The court also noted that, in accordance with national law, the attachment order could be declared void.
Konštatoval, že v tomto prípade a v súlade s vnútroštátnou právnou úpravou môže byť zablokovanie vyhlásené za neplatné.
In so finding, the national court cast doubt on the compatibility of the national legislation, under which enforcement against public authorities can be effected only after 120 days have elapsed since service of the
Vnútroštátny súd si preto položil otázku, či vnútroštátne právne predpisy, na základe ktorých môže byť vykonaný nútený výkon proti verejnej správe až po uplynutí lehoty 120 dní od oznámenia exekučného titulu
The order for reference was received by the Court on 4 June 2007.
Uznesenie vnútroštátneho súdu bolo Súdnemu dvoru doručené 4. júna 2007.
In the course of the written procedure, observations were
V rámci písomnej časti konania
CAFFARO submitted by Caffaro, the Italian Government and the Commission.
CAFFARO predložili pripomienky Caffaro, talianska vláda a Komisia.
At the hearing on 13 March 2008, Caffaro, the Italian Government and the Commission presented oral argument and answered questions from the Court.
V priebehu pojednávania, ktoré sa uskutočnilo 13. marca 2008, poskytli Caffaro, talianska vláda a Komisia ústne informácie a odpovedali na otázky Súdneho dvora.
V — Arguments of the parties
V — Tvrdenia účastníkov konania
The Italian Government points out that Directive 2000/35 does not lay down the period within which the claim made by the creditor in the enforceable order must be satisfied, so that a reading of the directive to include the execution stage is contrary to both the literal tenor of the directive and to its objective.
Talianska vláda zdôrazňuje, že smernica 2000/35 nestanovuje lehotu, v ktorej treba vymáhať dlh uvedený v exekučnom titule a že uplatnenie smernice na samotnú exekúciu je v rozpore nielen s jej znením, ale aj s jej duchom.
It is clear from Article 5 of and recital 23 in the preamble to Direct- ive 2000/35 that it relates only to the proced- ure for creating the enforceable title, and not to the subsequent execution stage.
Z článku 5 a odôvodnenia č. 23 smernice 2000/35 vyplýva, že smernica sa týka len získania exekučného titulu, ale netýka sa neskoršej fázy núteného výkonu.
Nor can it be deduced from the definition of enforceable title in Article 2 of the directive that the creditor must be able to obtain immediate satisfaction of his claim.
Z definície exekučného titulu uvedenej v článku 2 nie je ani možné odvodiť, že veriteľ musí mať možnosť vymáhať svoju pohľadávku okamžite po získaní exekučného titulu.
According to the Italian Government, the prohibition on proceeding to execution against a public authority before 120 days have elapsed since service of the enforceable title can be interpreted as the suspension of forced execution within the meaning of recital 15 in the preamble to the directive in question.
Podľa talianskej vlády môže zákaz núteného výkonu proti verejnej správe pred uplynutím lehoty 120 dní od oznámenia exekučného titulu predstavovať odklad núteného výkonu v zmysle odôvodnenia č. 15 smernice.
The Italian Government also observes that if Directive 2000/35 is applied in concreto it does not conflict with the national legislation at issue in the main proceedings.
Talianska vláda tiež tvrdí, že ak sa smernica v tomto konkrétnom prípade uplatňuje, nie je v rozpore s vnútroštátnou právnou úpravou dotknutou v konaní vo veci samej.
According to the Italian Government, that legislation is admissible on grounds of overriding public interest considerations, given that the purpose of deferring execution against public authorities is to give them the necessary time to ensure that funds are available to pay the debt in order to prevent forced execution proceedings from impeding the activities of the public authorities.
Táto úprava je podľa talianskej vlády prípustná z naliehavých dôvodov verejného záujmu, pretože predmetom odkladu núteného výkonu voči verejnej správe je len zaistenie dostatočného času na získanie peňažných prostriedkov na zaplatenie dlhu tak, aby nebola núteným výkonom práca verejnej správy narušená.
Caffaro maintains that the disputed national legislation, under which the forced execution of unchallenged claims can be initiated against public authorities only after 120 days have elapsed since the date of service of the enforceable title on the public authority, is contrary to Directive 2000/35.
Caffaro sa domnieva, že sporná vnútroštátna právna úprava, podľa ktorej môže exekúcia proti verejnej správe začať až po uplynutí lehoty 120 dní od oznámenia exekučného titulu tejto verejnej správe, je v rozpore so smernicou 2000/35.
In its opinion, the period of 90 days for obtaining the enforceable title provided for in Article 5 of Directive 2000/35 thus becomes meaningless.
Caffaro tvrdí, že lehota 90 dní na získanie exekučného titulu, ktorá je stanovená v článku 5 smernice 2000/35, tým stráca svoj zmysel.
It points out that Direct- ive 2000/35 applies, under Article 1 thereof, ‘to all payments made as remuneration for commercial transactions’ and specifically — as is evident from recital 22 in the preamble to the directive — regulates ‘all commercial transactions irrespective of whether they are carried out between private or public undertakings or between undertakings and public authorities, having regard to the fact that the latter handle a considerable volume of payments to business’. Since the disputed national legislation treats private and public persons differently, Caffaro maintains that it is contrary to the wording and objectives of Directive 2000/35.
Zdôrazňuje, že podľa článku 1 sa smernica uplatňuje „na všetky platby uskutočnené ako odplata za obchodné transakcie“, a to — tak ako vyplýva z jej odôvodnenia č. 22 — na „všetky obchodné transakcie bez ohľadu na to, či sa uskutočňujú medzi súkromnými alebo verejnoprávnymi podnikmi, alebo medzi podnikmi a orgánmi verejnej správy s ohľadom na to, že orgány verejnej správy vykonávajú značný objem platieb voči podnikateľskému sektoru.“ Vzhľadom na to, že sporná vnútroštátna právna úprava zaobchádza rozdielne so súkromnými a verejnými subjektmi, je podľa Caffaro v rozpore so znením a duchom smernice 2000/35.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-265/07 days for execution.
NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKY — V. TRSTENJAK — VEC C-265/07 veriteľ čakať na nútený výkon ešte 120 dní po získaní tohto exekučného titulu.
It notes that the purpose of the directive is to ensure that the creditor can proceed immediately with forced execution once the enforceable title has been obtained.
Zdôrazňuje, že cieľom smernice je zabezpečiť, aby mohol veriteľ dosiahnuť nútený výkon okamžite po získaní exekučného titulu.
A — Admissibility preliminary ruling and considers it to be admissible.
A — Prípustnosť otázka je prípustná.
In its opinion, enforcement proceedings may be considered to be one of the types of proceedings in which the court settles a dispute and delivers a ruling of a judicial nature for the purposes of Article 234 EC, even where such proceedings are not intended to ascertain the existence of a particular right but their purpose consists in giving execution to an existing right. In the case of the attachment of sums of money which the debtor holds with third parties, the executing court concludes the enforcement proceedings by issuing an order in which it assigns the sums of money held by the third party to the creditor bringing the action (ordinanza di assegnazione del credito).
Podľa nej možno konanie o nútenom výkone považovať za konanie, v ktorom má súd, ktorému bola vec predložená, rozhodnúť spor a vydať súdne rozhodnutie v zmysle článku 234 ES napriek skutočnosti, že toto konanie nie je v zásade určené na zistenie existencie určitých práv, ale že jeho predmetom je naopak výkon už existujúcich práv. V prípade prikázania peňažných prostriedkov dlžníka, ktoré majú v držbe tretie osoby, ukončí súd rozhodujúci o nútenom výkone konanie o nútenom výkone uznesením, umožňujúcim prevod peňažných prostriedkov, ktoré majú v držbe tretie osoby, na veriteľa, ktorý v rámci núteného výkonu požaduje zaplatenie dlhu (ordinanza di assegnazione del credito).
According to the Commission, such an order constitutes a ruling of a judicial nature.
Toto uznesenie predstavuje podľa Komisie súdne rozhodnutie.
The national court must also in any event ascertain whether all the formal requirements have been met in the execution of the attachment.
Vnútroštátny súd si musí okrem toho vždy overiť, či boli pri výkone opatrenia o prikázaní dodržané všetky formálne požiadavky.
If there are found to have been irregularities, the attachment can be declared void by means of a ruling that is similarly of judicial nature.
V prípade nezákonnosti môže vyhlásiť zablokovanie za neplatné, čo tiež predstavuje súdne rozhodnutie.
According to settled caselaw, in order to determine whether the body making a reference is a court or tribunal for the purposes of Article 234 EC, it is necessary to take account of a number of factors, such as whether the body is established by law, whether it is permanent, whether its jurisdiction is compulsory, whether it applies rules of law 9and whether it is independent and impartial.
Podľa ustálenej judikatúry treba na účely posúdenia toho, či má vnútroštátny orgán povahu súdu v zmysle článku 234 ES, zohľadniť viacero kritérií, akými sú jeho zriadenie zákonom, jeho trvalý charakter, zákonom daná právomoc, uplatňovanie právnych predpisov týmto orgánom 9, ako aj jeho nezávislosť a nestrannosť.
10 Moreover, a national court falls within the definition of Article 234 EC only if there is a case pending before it and if it is
10Okrem toho o súd v zmysle článku 234 ES ide len vtedy, ak konanie pre ním prebieha a ak má vnútroštátny súd rozhodnúť v rámci konania, ktoré
As regards the question referred, the Commission maintains that the Italian legislation at issue does not comply with Dir -ective 2000/35.
Pokiaľ ide o samotnú prejudiciálnu otázku, Komisia sa domnieva, že sporný taliansky právny predpis nie je v súlade so smernicou 2000/35.
That directive applies to all commercial transactions, irrespective of the fact that they are carried out between undertakings and public authorities, and hence public bodies cannot be granted privileged treatment.
Táto smernica sa totiž týka všetkých obchodných transakcií súvisiacich s podnikmi alebo štátnymi orgánmi, a preto nemožno zaobchádzať so štátnymi orgánmi priaznivejšie.