natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the present case, it is a competitor of the beneficiary of an illegal aid which requests the national court to order recovery of the unlawful aid.
V tejto veci žiada konkurent príjemcu nezákonnej pomoci, aby vnútroštátny súd nariadil vymáhanie vrátenia nezákonnej pomoci.
Denmark argued that the present case must be distinguished from the Transalpine Ölleitung case as the latter concerned the enlargement of the circle of beneficiaries of an unlawful aid and is thus not of relevance to the case pending before the referring court.
Dánsko tvrdilo, že túto vec treba odlíšiť od veci Transalpine Ölleitung, keďže táto druhá vec sa týkala rozšírenia okruhu príjemcov nezákonnej pomoci, a teda nie je relevantná pre vec, ktorú prejednáva vnútroštátny súd.
Germany argued that the FNCE, Van Calster and Transalpine Ölleitung cases must be understood as imposing an obligation on the national court to order recovery of unlawful aid even where it has subsequently been found compatible.
Nemecko tvrdilo, že veci FNCE, Van Calster a Transalpine Ölleitung treba chápať tak, že ukladajú vnútroštátnemu súdu povinnosť nariadiť vymáhanie vrátenia nezákonnej pomoci aj v prípade, že bola následne vyhlásená za zlučiteľnú.
However, Germany invited the Court to reconsider this caselaw in the light of the submissions made by France and Denmark.
Nemecko však vyzvalo Súdny dvor na prehodnotenie tejto judikatúry s prihliadnutím na návrhy Francúzska a Dánska.
The Commission argued that an order of recovery of unlawful aid by the national courts would, in the present case, deprive its decision on compatibility of all practical effect.
Komisia v tejto veci tvrdí, že nariadenie vymáhania vrátenia nezákonnej pomoci vnútroštátnymi súdmi by jej rozhodnutie o zlučiteľnosti zbavilo akéhokoľvek praktického účinku.
It submits that in the present case an order of recovery by the national court of
Domnieva sa, že v tejto veci by nariadenie vymáhania vrátenia poskytnutej pomoci vnútroštátnym súdom
CLEF AND MINISTRE DE LA CULTURE ET DE LA COMMUNICATION the aid granted would have the same effect as a Commission decision declaring the aid incompatible and ordering repayment.
CELF A MINISTRE DE LA CULTURE ET DE LA COMMUNICATION malo rovnaký účinok ako rozhodnutie Komisie vyhlasujúce pomoc za nezlučiteľnú a nariaďujúce jej vrátenie.
Article 88(3) EC must constitute more than a mere procedural irregularity which can be remedied ex post facto by a Commission decision declaring the aid compatible with the common market.
procesnú nesprávnosť, ktorú možno napraviť ex post facto rozhodnutím Komisie vyhlasujúcim pomoc za zlučiteľnú so spoločným trhom.
Such an approach would considerably reduce the incentives of Member States to comply with Article 88(3) EC and the scope of the Commission’s obligation to review State aid prior to it being put into effect.
Takýto prístup by značne obmedzil stimuláciu členských štátov podriadiť sa článku 88 ods. 3 ES a rozsah povinnosti Komisie skontrolovať štátnu pomoc predtým, než sa táto pomoc vykoná.
Infringements of Article 88(3) EC must therefore be subject to the imposition of a dissuasive sanction.
Porušenia článku 88 ods. 3 ES musia preto viesť k uloženiu odradzujúcich sankcií.
The notification and the standstill obligations established by Article 88(3) EC constitute, in my view, one of the cornerstones of the State aid rules established by the EC Treaty.
Povinnosti oznámenia a „standstill“ zavedené článkom 88 ods. 3 ES podľa môjho názoru predstavujú jeden zo základných kameňov pravidiel štátnej pomoci upravených Zmluvou ES.
Indeed, in his Opinion in the Boussac case, 21Advocate General Jacobs noted that the obligation to notify proposed aids is of such manifest importance for the functioning of the common market that the obligation must be rigorously observed both as to content and as to form.
Aj generálny advokát Jacobs vo svojich návrhoch vo veci Boussac 21poznamenal, že povinnosť oznámenia navrhovaných pomocí je pre fungovanie spoločného trhu tak zjavne dôležitá, že sa musí dôsledne dodržiavať aj z hľadiska obsahu, aj z hľadiska formy.
22The Court in its Adria-WienPipeline and Wieterdorfer & Peggauer Zementwerke judgment restated that the standstill obligation ‘is the safeguard of the review machinery established by Article 88 EC which, in turn, is essential for protecting the proper functioning of the common market’. 23 31.
22Súdny dvor vo svojom rozsudku Adria-WienPipeline a Wieterdorfer & Peggauer Zementwerke opätovne konštatoval, že povinnosť „standstill“ „je ochrancom mechanizmu kontroly zavedeného článkom 88 ES, ktorý je zas podstatný pre ochranu správneho fungovania spoločného trhu“. 23 31.
In my view, in order to preserve the carefully crafted system of review of State aids, failure to comply with the requirements of
Domnievam sa, že na to, aby sa zachoval starostlivo vypracovaný systém kontroly štátnych pomocí, musí nesplnenie požiadaviek článku 88 ods. 3 ES predstavovať viac ako len
21 — Case C-301/87 France v Commission (‘Boussac’) [1990] ECR I-307.
21 — Rozsudok zo 14. februára 1990, Francúzsko/Komisia, nazývaný „Boussac“, C-301/87, Zb. s. I-307.
22 — See Opinion in ‘Boussac’, cited in footnote 21, point 19.
22 — Pozri návrhy vo veci Boussac, už citovanej v poznámke pod čiarou 21, bod 19.
Advocate General Jacobs stressed the necessity to ensure strict compliance with the procedures laid down in Article 88 EC, in particular, in the absence of a procedural regulation on the matter.
Generálny advokát Jacobs zdôraznil potrebu zabezpečenia prísneho dodržiavania konaní upravených v článku 88 ES, najmä pokiaľ ide o neexistenciu procesných pravidiel v danej oblasti.
Contrary to the arguments of a number of the interveners, I do not consider that an effective sanction for violation of the notification and standstill obligations laid down in Article 88(3) EC would be, inter alia, for the national court to order the recipient of an unlawful aid that was subsequently declared compatible by the Commission with the common market to pay interest on the aid for the period in which it was paid prematurely.
Na rozdiel od tvrdení mnohých zo zúčastnených subjektov si nemyslím, že účinnou sankciou za porušenie povinností oznámenia a „standstill“ upravených v článku 88 ods. 3 ES by okrem iného bolo, aby vnútroštátny súd nariadil príjemcovi nezákonnej pomoci, ktorá bola následne Komisiou vyhlásená za zlučiteľnú so spoločným trhom, zaplatiť úroky z pomoci za obdobie, v ktorom bola pomoc zaplatená predčasne.
Moreover, I do not consider that the possibility for competitors to seek compensation for damages caused by such premature payment would be an effective sanction.
Okrem toho si nemyslím, že by účinnou sankciou bola možnosť súťažiteľov domáhať sa náhrady škody spôsobenej takouto predčasnou platbou.
It is extremely questionable whether in such circumstances private litigants would have any incentive to bring proceedings before national courts if the present sanction of recovery of the unlawful aid were to be replaced, for instance, by a mere obligation
Je extrémne otázne, či by za takýchto okolností boli súkromní účastníci sporu motivovaní obrátiť sa na vnútroštátne súdy, ak by sa súčasná sankcia — vymáhanie vrátenia pomoci — mala nahradiť napríklad len povinnosťou zaplatiť úroky z predčasnej platby pomoci alebo žalobou o náhradu spôsobenej škody. Navyše na pojednávaní zástupca francúzskej vlády uviedol,
23 — Cited in footnote 12, paragraph 25.
23 — Rozsudok už citovaný v poznámke pod čiarou 12, bod 25.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-199/06 aid control laid down by Articles 87 EC and 88 EC and ensures that it is not diminished.
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — J. MAZÁK — VEC C-199/06 upravenom článkami 87 ES a 88 ES a zabezpečuje, aby sa táto úloha nezmenšila.
Indeed, at the oral hearing the representative of the French Government indicated that it was unlikely that a competitor would be able to prove a causal link between the premature payment of aid and any alleged damage suffered.
že je nepravdepodobné, že by bol súťažiteľ schopný preukázať príčinnú súvislosť medzi predčasnou platbou pomoci a akoukoľvek údajnou utrpenou škodou.
Such an approach would not act as a cogent deterrent to infringement of Article 88(3) EC and would considerably undermine the possibility of effective review of aid by the Commission in accordance with Article 88 EC.
Takýto prístup by nebol presvedčivým prostriedkom odradzujúcim od porušenia článku 88 ods. 3 ES a značne by podlomil možnosť účinnej kontroly pomoci Komisiou v súlade s článkom 88 ES.
The national courts should thus, in my view, continue to be required in principle to penalise, by ordering the recovery of unlawful aid in accordance with national procedural rules, irrespective of a subsequent decision by the Commission declaring the aid compatible with the common market.
Preto by sa podľa mňa malo pokračovať v tom, aby sa od vnútroštátnych súdov v zásade vyžadovala penalizácia, a to nariadením vymáhania vrátenia nezákonnej pomoci v súlade s vnútroštátnymi procesnými pravidlami nezávisle od následného rozhodnutia Komisie vyhlasujúceho pomoc za zlučiteľnú so spoločným trhom.
This procedure, far from weakening the role of the Commission, by allegedly rendering its final decision declaring an aid compatible of little or no import in some cases, safeguards the Commission’s role in the system of State parties had sought the extension of an aid in
Takýto postup, ktorý má ďaleko od zoslabenia úlohy Komisie z dôvodu, že by v niektorých prípadoch údajne spôsobil malú či žiadnu dôležitosť jej konečného rozhodnutia vyhlasujúceho pomoc za zlučiteľnú, ochraňuje úlohu Komisie v systéme kontroly štátnej pomoci
the form of a tax rebate to them, the national courts when safeguarding individuals’ rights must take the Community interest fully into consideration and must not adopt a measure which would have the sole effect of extending the circle of recipients of the aid.
Navyše a bez vplyvu na predchádzajúci bod Súdny dvor usúdil, že vzhľadom na veľmi osobitné skutkové okolnosti veci, kde sa niektorí účastníci domáhali rozšírenia pomoci vo forme daňovej úľavy v ich prospech, musia vnútroštátne súdy pri ochrane práv jednotlivcov v plnom rozsahu zohľadniť záujem Spoločenstva a nesmú prijať opatrenie, ktorého jediným účinkom by bolo rozšírenie okruhu príjemcov pomoci.
Thus the Court held at paragraph 50 of its ruling that ‘care must be taken by the national courts to ensure that whatever remedies they grant are such as in fact to negate the effects of the aid granted in breach of Article 88(3) EC and not merely to extend it to a further class of beneficiaries’.
Súdny dvor tak v bode 50 svojho rozsudku rozhodol, že vnútroštátne súdy musia „dbať na zabezpečenie toho, aby opatrenia nápravy, ktoré ukladajú, mohli účinne odstrániť účinky pomoci poskytnutej v rozpore s článkom 88 ods. 3 ES a nesmú jednoducho rozšíriť pomoc na väčšiu skupinu príjemcov“.
In my view, any alleged ambiguity that may have arisen in the intervening period between the Court’s judgment in Ferring and its judgment in Altmark Trans and Regierungspräsidium Magdeburg with regard to payments by Member States as compensation for services provided in discharge of public service obligations does not appear to be of any relevance in the particular circumstances of the case before the referring jurisdiction.
Podľa mňa sa žiadna údajná nejednoznačnosť, ktorá mohla vzniknúť v období medzi rozsudkom Súdneho dvora vo veci Ferring a jeho rozsudkom vo veci Altmark Trans a Regierungspräsidium Magdeburg v súvislosti s platbami členských štátov určenými na poskytnutie náhrad za plnenie úloh verejnej služby, nezdá byť akokoľvek relevantná pre osobitné okolnosti veci prejednávanej vnútroštátnym súdom, ktorý položil prejudiciálne otázky.
Given that the payments to CELF took place on an annual basis between 1980 and 2002, it seems unlikely that those longstanding payments could have been induced in error as a result of the ruling in Ferring which was handed down on 22 November 2001.
Vzhľadom na to, že platby v prospech CELF-u sa uskutočňovali každoročne od roku 1980 do roku 2002, zdá sa byť nepravdepodobné, že by takéto dlhodobé platby mohli vzniknúť omylom ako výsledok rozsudku vo veci Ferring, ktorý bol vyhlásený 22. novembra 2001.
At the oral hearing the representatives of the French, Danish and German Governments indicated that the ruling of the Court in this case could have far-reaching financial implications.
Zástupcovia francúzskej, dánskej a nemeckej vlády na pojednávaní uviedli, že rozsudok Súdneho dvora v tejto veci by mohol mať ďalekosiahle finančné dôsledky.
During the period between the Ferring 24 and Altmark Trans and Regierungspräsidium Magdeburg 25judgments handed down by this Court, payments were made by Member States as compensation for the discharge of public service obligations which might in hindsight fail to satisfy the four criteria laid down in Altmark Trans and Regierungspräsidium Magdeburg and thus be caught by Article 87(1) EC.
V období medzi rozsudkami Súdneho dvora Ferring 24 a Altmark Trans a Regierungspräsidium Magdeburg 25členské štáty uskutočnili platby určené na poskytnutie náhrad za plnenie úloh verejnej služby, ktoré pri spätnom pohľade možno nespĺňajú štyri kritériá upravené v rozsudku Altmark Trans
On the basis of the Ferring case, Member States may not
24 — Rozsudok z 22. novembra 2001, C-53/00, Zb. s.
24 — Case C-53/00 [2001] ECR I-9067.25 — Case C-280/00 [2003] ECR I-7747.
I-9067.25 — Rozsudok z 24. júla 2003, C-280/00, Zb. s. I-7747.
I therefore conclude that in accordance with the terms of Article 88(3) EC a Member State, which has granted unlawful aid in breach of the notification and standstill requirements established by that provision, must recover that aid from the beneficiary,
Preto som dospel k záveru, že v súlade so znením článku 88 ods. 3 ES musí členský štát, ktorý poskytol nezákonnú pomoc, pričom nesplnil požiadavky oznámenia a „standstill“, ktoré upravuje toto ustanovenie, vymáhať od príjemcu tejto pomoci jej vrátenie, a to
As with the first question, the second question also triggered diverging reactions from the interveners.
Druhá otázka podobne ako prvá otázka tiež vyvolala rôzne reakcie zúčastnených subjektov.
even where the procedure under Article 88 EC has resulted in a final decision declaring the aid in question compatible with the common market.
aj v prípade, že výsledkom konania podľa článku 88 ES je konečné rozhodnutie vyhlasujúce predmetnú štátnu pomoc za zlučiteľnú so spoločným trhom.
B — Second question
B — Druhá otázka
It is settled caselaw that acts of the Community institutions are in principle presumed to be lawful and accordingly produce legal effects until such time as they are withdrawn, annulled in an action for annulment or declared invalid following a reference for a preliminary ruling or a plea of illegality.
Podľa ustálenej judikatúry požívajú akty inštitúcií Spoločenstva v zásade prezumpciu zákonnosti, a majú preto právne účinky dovtedy, kým nie sú derogované, zrušené v konaní o žalobe o neplatnosť alebo vyhlásené za neplatné v nadväznosti na návrh na začatie prejudiciálneho konania alebo námietku nezákonnosti.
26However, according to Article 231 EC, if an action for annulment is well founded, the Court of Justice declares the act concerned to be void.
26Podľa článku 231 ES však Súdny dvor v prípade, že žaloba o neplatnosť je opodstatnená, napadnutý akt zruší.
The annulment of an act leads to its retroactive disappearance with regard to all persons. 27
Zrušenie aktu vedie k jeho retroaktívnemu zániku vo vzťahu ku všetkým osobám. 27
The referring court’s second question arises if the first question is answered as I suggest in point 37 above.
Druhá otázka vnútroštátneho súdu ja nastolená pre prípad takej odpovede na prvú otázku, akú navrhujem v bode 37 vyššie.
In that question, the referring court asks whether, for the purpose of calculating the sums to be repaid, unlawful aid paid during the period subsequent to a Commission decision declaring that aid compatible with the common market, but prior to the annulment by the Court of First Instance of the European Communities of that decision, must be taken into account.
Touto otázkou sa vnútroštátny súd pýta, či sa pri výpočte súm, ktoré sa majú vrátiť, musí zohľadniť nezákonná pomoc, ktorá bola zaplatená počas obdobia nasledujúceho po rozhodnutí Komisie vyhlasujúceho túto pomoc za zlučiteľnú so spoločným trhom a predchádzajúceho zrušeniu tohto rozhodnutia Súdom prvého stupňa Európskych spoločenstiev.
In the present case the decisions of the Commission dated 18 May 1993 and 10 June 1998 finding the aid to CELF compatible with the common market were annulled by the Court of First Instance in its judgments of 18 September 1995 and 28 February 2002 respectively.
V tejto veci Súd prvého stupňa svojimi rozsudkami z 18. septembra 1995 a 28. februára 2002 v tomto poradí zrušil rozhodnutia Komisie z 18. mája 1993 a 10. júna 1998 vyhlasujúce pomoc v prospech CELF-u za zlučiteľnú so spoločným trhom.
Those judgments thus led to the retroactive disappearance of the decisions in question.
Uvedené rozsudky preto viedli k retroaktívnemu zániku predmetných rozhodnutí.
Considering the answer indicated to Question one above, the third decision of the Commission of 20 April 2004, declaring the aid to CELF paid between 1980 and 2002 compatible with the common market,
Vzhľadom na odpoveď na prvú otázku uvedenú vyššie nemá tretie rozhodnutie Komisie z 20. apríla 2004, vyhlasujúce pomoc v prospech CELF-u zaplatenú
26 — Case C-475/01 Commission v Greece [2004] ECR I-8923, paragraph 18 and the caselaw referred to therein.
26 — Rozsudok z 5. októbra 2004, Komisia/Grécko, C-475/01, Zb. s. I-8923, bod 18 a tam citovaná judikatúra.
27 — See Joined Cases C-442/03 P and C-471/03 P P & O European Ferries (Vizcaya) and Diputación Foral de Vizcaya v Commission [2006] ECR I-4845, paragraph 43 and the caselaw cited therein. 39.
27 — Pozri rozsudok z 1. júna 2006, P & O European Ferries (Vizcaya) a Diputación Foral de Vizcaya/Komisia, C-442/03 P a C-471/03 P, Zb. s. I-4845, bod 43 a tam citovanú judikatúru.
By its question, the referring court asks in effect whether such a situation might constitute an exceptional circumstance likely to preclude repayment of the unlawful aid for certain periods.
Vnútroštátny súd sa svojou otázkou v podstate pýta, či môže takáto situácia predstavovať osobitnú okolnosť, ktorá by mohla zabrániť vráteniu nezákonnej pomoci za určité obdobia.
CLEF AND MINISTRE DE LA CULTURE ET DE LA COMMUNICATION does not have the effect of regularising those unlawful payments ex post facto and they must, in principle, be recovered by the Member State.
CELF A MINISTRE DE LA CULTURE ET DE LA COMMUNICATION od roku 1980 do roku 2002 za zlučiteľnú so spoločným trhom, účinok legalizácie uvedených nezákonných platieb ex post facto, a preto musí členský štát v zásade vymáhať ich vrátenie.
by the Commission under Article 88 EC, undertakings to which aid has been granted may not, in principle, entertain a legitimate expectation that the aid is lawful unless it has been granted in compliance with the procedure laid down in that article.
pomoc, legitímnu dôveru v to, že pomoc je zákonná, v zásade len vtedy, ak sa táto pomoc poskytla v súlade s postupom stanoveným v uvedenom článku.
A diligent businessman should normally be able to determine whether that procedure has been followed. 28
Subjekt konajúci so starostlivosťou riadneho hospodára je totiž za normálnych okolností schopný určiť, či bol uvedený postup dodržaný. 28
The national court in this case must, however, prior to ordering recovery of the aid to CELF, examine whether CELF may entertain any legitimate expectations or whether there exist any special circumstances which would militate against repayment of the aid.
Vnútroštátny súd však v tejto veci musí pred nariadením vymáhania vrátenia pomoci poskytnutej v prospech CELF-u skúmať, či CELF môže mať nejakú legitímnu dôveru alebo či existujú nejaké osobitné okolnosti, ktoré by svedčili proti vráteniu pomoci.
In this regard, a number of interveners have argued that, given that the Commission adopted, pursuant to its exclusive competence on the matter, a number of decisions declaring the aid to CELF compatible with the common market, the national court when calculating the amount to be recovered should not take into account the amounts paid during the period subsequent to a Commission decision declaring the aid compatible and the annulment of the decision by the Court of First Instance.
V tejto súvislosti viaceré zúčastnené subjekty tvrdili, že vzhľadom na to, že Komisia v rámci svojej výlučnej právomoci v danej oblasti prijala viaceré rozhodnutia vyhlasujúce pomoc v prospech CELF-u za zlučiteľnú so spoločným trhom, by vnútroštátny súd pri výpočte sumy, ktorá sa má vrátiť, nemal zohľadniť sumy zaplatené počas obdobia nasledujúceho po rozhodnutí Komisie vyhlasujúceho pomoc za zlučiteľnú a predchádzajúceho zrušeniu tohto rozhodnutia Súdom prvého stupňa.
29 — ‘… judicial review by the Community Court of decisions concerning State aid cannot be regarded as an exceptional and unforeseeable event, forming as it does an integral and essential part of the system established by the Treaty for that purpose.
29 — „… súdne preskúmavanie rozhodnutí týkajúcich sa štátnej pomoci súdmi Spoločenstva sa nemôže považovať za výnimočnú a nepredvídateľnú udalosť, keďže predstavuje neoddeliteľnú a podstatnú časť systému, ktorý na tento účel zaviedla Zmluva.
A diligent businessman should be well aware of the fact that a Commission decision to the effect that a State measure does not constitute State aid is, within the timelimit of two months referred to in Article 230 EC, liable to be challenged before the Community Court.’ Judgment cited in footnote 27; see point 153 of the Opinion.
Subjekt konajúci so starostlivosťou riadneho hospodára by si mal byť dobre vedomý, že rozhodnutie Komisie o tom, že štátne opatrenie nepredstavuje štátnu pomoc, je v lehote dvoch mesiacov upravenej v článku 230 ES možné napadnúť na súde Spoločenstva.“ Rozsudok už citovaný v poznámke pod čiarou 27; pozri bod 153 návrhov.
I do not share that view.
Nezdieľam tento názor.
As indicated above, in the normal course of events a Member State should, pursuant to Article 88(3) EC, notify any planned State aid and not put it into effect unless the Commission adopts a final decision declaring the aid compatible with the common market.
Ako je uvedené vyššie, v normálnom slede udalostí by členský štát mal podľa článku 88 ods. 3 ES oznámiť akúkoľvek plánovanú štátnu pomoc a nemal by ju vykonať, kým Komisia neprijme konečné rozhodnutie vyhlasujúce pomoc za zlučiteľnú so spoločným trhom.
It is settled caselaw that due to the mandatory nature of the supervision of State aid
Podľa ustálenej judikatúry, že vzhľadom na imperatívnu povahu kontroly štátnej pomoci vykonávanej Komisiou na základe článku 88 ES môžu mať podniky, ktorým bola poskytnutá
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-199/06 proposed aid which alone is capable of giving rise to a legitimate expectation on his part’. 30
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — J. MAZÁK — VEC C-199/06 ktorá jediná môže vyvolať z jeho strany legitímnu dôveru“.
EC must be understood to mean a decision of the Commission declaring aid compatible with the common market which has not been the object of review proceedings pursuant to Article 230 EC within the twomonth period laid down in that provision or, where such proceedings have been brought, has had its validity upheld by the Community Courts.
30 dvora rozumieť rozhodnutie Komisie vyhlasujúce pomoc za zlučiteľnú so spoločným trhom, ktoré nebolo predmetom preskúmania podľa článku 230 ES v lehote dvoch mesiacov upravenej v uvedenom ustanovení, alebo, pokiaľ došlo k takémuto preskúmaniu, ktorého platnosť potvrdili súdy Spoločenstva.
In addition, as the Court of First Instance pointed out, to conclude otherwise would render ineffective the review conducted by the Community judicature of the legality of a Commission decision declaring State aid compatible.
Okrem toho, ako poukázal Súd prvého stupňa, iný záver by spôsobil neúčinnosť preskúmavania zákonnosti rozhodnutia Komisie vyhlasujúceho štátnu pomoc za zlučiteľnú, ktoré vykonáva súdnictvo Spoločenstva.