natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In O’Brien, cited in paragraph 42 above, at paragraph 17, the Court of Justice held that Article 3a(3) of Regulation No 857/84, as amended by Regulation No 764/89, was to be interpreted as meaning that, for the purposes of the definitive allocation of a special reference quantity, account could also be taken of sales or deliveries of milk from production units added to the holding in question between the date of expiry of the period of nonmarketing or conversion and the date of the provisional allocation of the special reference quantity, on condition that the producer concerned was still
V rozsudku O’Brien, už citovanom v bode 42 vyššie, Súdny dvor v bode 17 stanovil, že na účely konečného pridelenia špecifického referenčného množstva sa musí článok 3a ods. 3 nariadenia č. 857/84, zmeneného a doplneného nariadením č. 764/89, vykladať v tom zmysle, že takisto môže byť zohľadnený predaj alebo dodávky mlieka pochádzajúce z výrobných jednotiek, ktoré boli do predmetného poľnohospodárskeho podniku začlenené v období medzi uplynutím doby platnosti záväzku neuvádzania na trh alebo záväzku konverzie a momentom pridelenia dočasného referenčného množstva, ak dotknutá osoba ešte v celom rozsahu alebo čiastočne obhospodaruje
ALFERINK AND OTHERS v COMMISSION operating, in whole or in part, the same holding as that which he had been operating at the time of the approval of his premium application.
ALFERINK A I./KOMISIA ten istý poľnohospodársky podnik, aký obhospodarovala v čase schválenia jej žiadosti o pridelenie prémie.
It thus follows from all of the foregoing that Article 3a(1) of Regulation No 1546/88, as amended by Regulation No 1033/89, in conjunction with Article 3a(1) of Regulation No 857/84, as amended by Regulation No 764/89, provides that milk production must be carried out from the initial SLOM holding (Werners v Council and Commission, cited in paragraph 83 above, paragraph 81; see also, to that effect, O’Brien, cited in paragraph 42 above, paragraphs 11 and 12; Herbrink, cited in paragraph 70 above, paragraphs 12 and 13; and van den Berg v Council and Commission, cited in paragraph 83 above, paragraph 71), which may include, in some cases, production units which the producers operated on their own account at the time at which the special reference quantity was allocated and which had to include, in whole or in part, the initial SLOM holding.
Z predchádzajúcich úvah vyplýva, že článok 3a ods. 1 nariadenia č. 1546/88, zmeneného a doplneného nariadením č. 1033/89, vykladaný so zreteľom na článok 3a ods. 1 nariadenia č. 857/84, zmeneného a doplneného nariadením č. 764/89, stanovuje, že výroba mlieka sa musí uskutočňovať v pôvodnom poľnohospodárskom podniku (rozsudok Werners/Rada a Komisia, už citovaný v bode 83 vyššie, bod 81; pozri v tomto zmysle aj rozsudky O’Brien, už citovaný v bode 42 vyššie, body 11 a 12; Herbrink, už citovaný v bode 70 vyššie, body 12 a 13, a van den Berg/Rada a Komisia, už citovaný v bode 83 vyššie, bod 71), pričom tento podnik môže prípadne zahŕňať výrobné jednotky, ktoré výrobcovia obhospodarovali na svoju vlastnú zodpovednosť v čase pridelenia špecifického referenčného množstva, teda jednotky, ktoré mali čiastočne alebo v celom rozsahu zahŕňať pôvodný poľnohospodársky podnik SLOM.
That interpretation is in line with the underlying justification for the system.
Tento výklad je v súlade s dôvodom existencie systému.
First of all, it takes account of the consideration that a special reference quantity should not be allocated to a producer who no longer has the initial SLOM holding, because he has shown his intention to no longer market milk, without which the allocation of a reference quantity would no longer be the consequence of the setting up of the system.
V prvom rade zohľadňuje úvahu, podľa ktorej nemožno špecifické referenčné množstvo prideliť výrobcovi, ktorý už nevlastní pôvodný poľnohospodársky podnik SLOM, pretože tým prejavil svoj zámer ukončiť výrobu mlieka a tak by už pridelenie referenčného množstva nebolo dôsledkom uplatnenia režimu.
Moreover, that interpretation also takes account of the fact that, since the reference quantities are attached to the lands which gave rise to their allocation, the production thereof must take place on those lands.
Ďalej tento výklad zohľadňuje skutočnosť, že tým, že referenčné množstvá sú spojené s pozemkami, ktoré sú základom na ich pridelenie, výroba týchto množstiev sa musí uskutočniť na uvedených pozemkoch.
Finally, it takes account of the points made by Advocate General Jacobs in his Opinion in O’Brien, cited in paragraph 42 above ([1992] ECR at I-6266), to the effect that, during the period in which the producers concerned were excluded from milk production, their holdings would undoubtedly have undergone changes, which the Court of Justice acknowledged by ruling that account was also to be taken of sales or deliveries of milk from production units added to the holding in question between the date of expiry of the period of nonmarketing or conversion and the date of the provisional allocation of the special reference quantity, provided that the producer concerned is still operating, in whole or in part, the same holding as that which he operated at the time of the approval of his premium application.
Nakoniec tento výklad zohľadňuje úvahy generálneho advokáta F. G. Jacobsa uvedené v jeho návrhoch k rozsudku O’Brien, už citovanom v bode 42 vyššie (Zb. s. I-6266), podľa ktorých v období, keď výrobcovia nemohli vyrábať mlieko, prešli ich poľnohospodárske podniky určitými zmenami, čo Súdny dvor potvrdil, keď konštatoval, že predaj alebo dodávky mlieka pochádzajúce z iných výrobných jednotiek, ktoré boli začlenené do predmetného poľnohospodárskeho podniku v čase medzi uplynutím obdobia platnosti záväzku neuvádzania na trh a momentom pridelenia dočasného špecifického referenčného množstva, musia byť zohľadnené, ak dotknutá osoba ešte obhospodarovala v celom rozsahu alebo čiastočne ten istý poľnohospodársky podnik, ktorý obhospodarovala v čase schválenia jej žiadosti o udelenie prémie.
Finally, it must be noted that the applicants’ arguments, as they themselves set them out in their pleadings, do not seem to depart from the meaning given to the provisions at issue in paragraphs 70 to 86 above, and that, in particular, they contest more
Nakoniec je potrebné zdôrazniť, že argumenty žalobcov, ktoré uviedli vo svojich písomných vyjadreniach, sa neodchyľujú od výkladu sporných ustanovení, ktorý je uvedený v bodoch 70 až 86 vyššie, a že to, čo napádajú svojou kritikou uvedených
2008 — CASE T-94/98 specifically the interpretation of the Community rules adopted by the national courts and their application in the present case in the criticisms which they make of those Community rules.
2008 — VEC T-94/98 ustanovení práva Spoločenstva, je vlastne výklad a uplatnenie týchto ustanovení vnútroštátnymi súdmi na konkrétny prípad.
As is clear from paragraphs 44 and 47 above, the applicants claim that it follows from Article 3a(1) of Regulation No 1546/88, as amended by Regulation No 1033/89, that an applicant for a provisional reference quantity was no longer required to be in possession of the whole of the initial SLOM holding.
Ako vyplýva z bodov 44 a 47 vyššie, žalobcovia tvrdia, že z článku 3a ods. 1 nariadenia č. 1546/88, zmeneného a doplneného nariadením č. 1033/89, vyplýva, že žiadateľ dočasného referenčného množstva už nemusí vlastniť celý pôvodný poľnohospodársky podnik SLOM.
In their view, the special reference quantities had to be produced using production facilities which they operated and part of those facilities had to have been operated by them at the time when they entered into the respective nonmarketing undertakings.
Podľa nich musia byť špecifické referenčné množstvá vyrábané prostredníctvom výrobných jednotiek, ktoré obhospodarovali, pričom je potrebné, aby aspoň jedna časť výrobných jednotiek zodpovedala výrobným jednotkám, ktorými disponovali v čase prijatia záväzku neuvádzania na trh.
It follows from all of the foregoing that the Commission did not infringe the principle of legal certainty and that the action must accordingly be dismissed.
Z uvedených úvah vyplýva, že Komisia neporušila zásadu právnej istoty, a preto musí byť táto žaloba zamietnutá.
In the alternative, even if one were to suppose that the Community rules on the matter were to be regarded as containing a degree of ambiguity or lack of precision in regard to the conditions under which the special reference quantities allocated had to be produced in order to make possible a definitive allocation of such quantities, it must be pointed out that, in order to establish liability on the part of the Community, it is necessary to demonstrate that there has been a sufficiently serious breach of a rule of law intended to confer rights on individuals, in accordance with the requirements set out in paragraph 62 above.
Subsidiárne za predpokladu, že právna úprava Spoločenstva v tejto oblasti by bola do určitej miery nejednoznačná alebo do určitej miery nepresná, pokiaľ ide o podmienky, za ktorých musia byť pridelené špecifické referenčné množstvá vyrobené na účely konečného pridelenia týchto množstiev, je vhodné pripomenúť, že na založenie zodpovednosti Spoločenstva treba preukázať dostatočne závažné porušenie právneho pravidla, ktorého cieľom je priznanie práv jednotlivcom v súlade s požiadavkami uvedenými v bode 62 vyššie.
In developing its caselaw on the noncontractual liability of the Community, in particular as regards legislative measures involving choices of economic policy, the Court of Justice has had regard to the wide discretion available to the institutions in implementing Community policies (Joined Cases C-46/93 and C-48/93 Brasserie du Pêcheur and Factortame [1996] ECR I-1029, paragraph 44).
Judikatúra Súdneho dvora v oblasti mimozmluvnej zodpovednosti bola vypracovaná, berúc do úvahy širokú mieru voľnej úvahy, ktorou disponujú inštitúcie pri vykonávaní politík Spoločenstva, najmä pokiaľ ide o normatívne akty zahŕňajúce voľby v oblasti hospodárskej politiky (rozsudok Súdneho dvora z 5. marca 1996, Brasserie du pêcheur a Factortame, C-46/93 a C-48/93, Zb. s. I-1029, bod 44).
The strict approach taken towards the liability of the Community in the exercise of its legislative activities is attributable to two considerations. First, even where the legality of measures is subject to judicial review, exercise of the legislative function must not be hindered by the prospect of actions for damages whenever the general interest of the Community requires legislative measures to be adopted which may adversely affect individual interests.
Reštriktívny výklad zodpovednosti Spoločenstva za výkon jeho normatívnych činností možno vysvetliť úvahou, že jednak výkon legislatívnej funkcie, napriek existencii súdnej kontroly zákonnosti aktov, by nemal byť narušený možnosťou podania žalôb o náhradu škody, keď si všeobecný záujem Spoločenstva vyžaduje prijatie normatívnych opatrení, ktoré sa môžu dotknúť záujmov jednotlivcov, a jednak v normatívnom kontexte, ktorý sa vyznačuje existenciou širokej miery voľnej úvahy nevyhnutnou na výkon politiky Spoločenstva, zodpovednosť Spoločenstva môže vzniknúť iba vtedy, ak predmetná inštitúcia zjavne a závažne prekročila hranice stanovené na výkon jej právomocí (rozsudky Súdneho dvora z 25. mája 1978, HNL a i./Rada a Komisia, 83/76, 94/76, 4/77, 15/77 a 40/77, Zb. s.
Second, in a legislative context characterised by the exercise of a wide discretion, which is essential for implementing a Community policy, the Community cannot incur liability unless the institution concerned has manifestly and gravely disregarded the limits on the exercise of its powers (Joined Cases 83/76, 94/76, 4/77, 15/77 and 40/77 HNL and Others v Council and Commission [1978] ECR 1209, paragraphs 5 and 6, and Brasserie du Pêcheur and Factortame, cited in paragraph 91 above, paragraph 45).
1209, body 5 a 6, a Brasserie du pêcheur a Factortame, už citovaný v bode 91 vyššie, bod 45).
The Court of Justice has also held in that regard that the system of rules which it has worked out with regard to noncontractual liability of the Community takes into account, inter alia, the complexity of the situations to be regulated, difficulties in the application or interpretation of the texts and, more particularly, the margin of discretion available to the author of the act in question (Brasserie du Pêcheur and Factortame, cited in paragraph 91 above, paragraph 43; Bergaderm and Goupil v Commission, cited in paragraph 62 above, paragraph 40; and Commission v Camar and Tico, cited in paragraph 62 above, paragraph 52).
Súdny dvor v tejto súvislosti upresnil, že režim mimozmluvnej zodpovednosti zohľadňuje okrem iného zložitosť situácií, ktoré bolo potrebné upraviť, ťažkosti uplatňovania alebo výkladu textov a osobitne mieru voľnej úvahy, ktorou disponuje autor napadnutého aktu (rozsudky Brasserie du pêcheur a Factortame, už citovaný v bo de 91 vyššie, bod 43; Bergaderm a Goupil/Komisia, už citovaný v bode 62 vyššie, bod 40, a Komisia/Camar a Tico, už citovaný v bode 62 vyššie, bod 52).
In the present case, it must be stated that the Commission had only a considerably reduced discretion to the extent to which, as has been pointed out in paragraph 69 above, Regulation No 1546/88, as amended by Regulation No 1033/89, is an implementing regulation which merely gives effect to Regulation No 857/84.
V tomto prípade treba konštatovať, že Komisia disponovala len veľmi zúženou mierou voľnej úvahy vzhľadom na skutočnosť, ako bolo uvedené v bode 69 vyššie, že nariadenie č. 1546/88, zmenené a doplnené nariadením č. 1033/89, je vykonávacím nariadením, ktoré iba vykonáva nariadenie č. 857/84.
However, it has already been found in paragraphs 69 to 78 above, that the Commission merely applied the provisions of Council Regulation No 857/84, as amended by Regulation No 764/89, in accordance with the requirements laid down therein and cannot therefore be held liable for any infringement of Community law.
Ako už bolo uvedené v bodoch 69 až 78 vyššie, Komisia len uplatnila ustanovenia nariadenia Rady č. 857/84, zmeneného a doplneného nariadením č. 764/89, v súlade požiadavkami, ktoré sú v tomto nariadení stanovené, a preto nemôže byť zodpovedná za prípadné porušenie práva Spoločenstva.
Thus, any potential lack of precision or clarity in Regulation No 1546/88, as amended by Regulation No 1033/89, cannot be attributed to the Commission, since it merely complied with Council Regulation No 857/84, as amended by Regulation No 764/89.
Takisto prípadná nepresnosť alebo nejasnosť nariadenia č. 1546/88, zmeneného a doplneného nariadením č. 1033/89, nemôže byť vytýkaná Komisii, lebo tá si len splnila povinnosti, ktoré jej vyplývali z nariadenia Rady č. 857/84, zmeneného a doplneného nariadením č. 764/89.
Suffice it to note that the applicants have in no way challenged, in the present action, the validity of Regulation No 857/84, as amended by Regulation No 764/89, on the ground that it infringes the principle of legal certainty.
Pokiaľ ide o nariadenie č. 857/84, zmenené a doplnené nariadením č. 764/89, stačí iba konštatovať, že žalobcovia v rámci tejto žaloby nijakým spôsobom nenapadli platnosť uvedeného nariadenia z dôvodu, že by porušovalo zásadu právnej istoty.
As the applicants have failed to provide evidence to substantiate their claim that the Commission acted unlawfully, it is unnecessary to determine whether the other conditions governing liability have been satisfied.
Keďže žalobcovia nepreukázali údajnú protiprávnosť vytýkaného konania Komisie, nie je potrebné preskúmať, či sú splnené ostatné podmienky zodpovednosti.
It follows from all of the foregoing that the action must be dismissed.
Zo všetkého, čo predchádza, vyplýva, že žaloba sa musí zamietnuť.
As the applicants have been unsuccessful, they must be ordered to pay the costs, in accordance with the form of order sought by the Commission.
Keďže žalobcovia nemali vo veci úspech, je namieste zaviazať ich v súlade s návrhom Komisie na náhradu trov konania.
Orders Mr Alfonsius Alferink and the other 67 applicants whose names are listed in the annex to pay the costs.
Alfonsius Alferink a ďalších 67 žalobcov, ktorých mená sú uvedené v prílohe, sú povinní nahradiť trovy konania.
Delivered in open court in Luxembourg on 26 June 2008.
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 26. júna 2008.
G.J. Hulter, residing in Den Velde (Netherlands),
G. J. Hulter, s bydliskom v Den Velde (Holandsko),
P.J.M. Janssen, residing in Wanssum (Netherlands),
P. J. M. Janssen, s bydliskom vo Wanssume (Holandsko),
G.C. de Jongh, residing in Marknesse (Netherlands),
G. C. de Jongh, s bydliskom v Marknesse (Holandsko),
C. de Keijzer, residing in Noordgouwe (Netherlands),
C. de Keijzer, s bydliskom v Noordgouwe (Holandsko),
P. Kemp, residing in Breukelen (Netherlands),
P. Kemp, s bydliskom v Breukelene (Holandsko),
W. Koopmans-Hut, residing in Ezinge (Netherlands),
W. Koopmans-Hut, s bydliskom v Ezinge (Holandsko),
H.J. Leemkuil, residing in Winterswijk-Miste (Netherlands),
H. J. Leemkuil, s bydliskom vo Winterswijk-Miste (Holandsko),
J.A.J. Leijten, residing in Bant (Netherlands),
J. A. J. Leijten, s bydliskom v Bante (Holandsko),
G.J. Loozeman, residing in Callantsoog (Netherlands),
G. J. Loozeman, s bydliskom v Callantsoogu (Holandsko),
A. Lukens Folkers, residing in Vlagtwedde (Netherlands),
A. Lukens Folkers, s bydliskom vo Vlagtwedde (Holandsko),
P.L. Marinussen, residing in Grijpskerke (Netherlands),
P. L. Marinussen, s bydliskom v Grijpskerke (Holandsko),
G.J. Meijer, residing in Usquert (Netherlands),
G. J. Meijer, s bydliskom v Usquerte (Holandsko),
W.H.J. Mulder, residing in Haarzuilens (Netherlands),
W. H. J. Mulder, s bydliskom v Haarzuilense (Holandsko),
Neelen, residing in Nunhem (Netherlands),
Neelen, s bydliskom v Nunheme (Holandsko),
G.J. Nijboer, residing in Ane (Netherlands),
G. J. Nijboer, s bydliskom v Ane (Holandsko),
B. Oude Kotte, residing in Fleringen (Netherlands),
B. Oude Kotte, s bydliskom vo Fleringene (Holandsko),
J.H.M. Roebroek, residing in Schimmert (Netherlands),
J. H. M. Roebroek, s bydliskom v Schimmerte (Holandsko),
F.M.C. Rommens, residing in Rijsbergen (Netherlands),
F. M. C. Rommens, s bydliskom v Rijsbergene (Holandsko),
J.G. Rompelberg, residing in Noorbeek,
J. G. Rompelberg, s bydliskom v Noorbeeku,
M.J. Scheele, residing in Mensingeweer (Netherlands),
M. J. Scheele, s bydliskom v Mensingeweeri (Holandsko),
W.C.G.M. Stoffelen, residing in Ottersum (Netherlands),
W. C. G. M. Stoffelen, s bydliskom v Ottersume (Holandsko),
J.H. Thomassen, residing in Bemelen (Netherlands),
J. H. Thomassen, s bydliskom v Bemelene (Holandsko),
K.J. Veenkamp, residing in Thesinge (Netherlands),
K. J. Veenkamp, s bydliskom v Thesinge (Holandsko),
Case T-442/03
Vec T-442/03
SIC — Sociedade Independente de Comunicação, SA v Commission of the European Communities
SIC — Sociedade Independente de Comunicação, SA proti Komisii Európskych spoločenstiev
(State aid — Measures taken by the Portuguese Republic for the public service broadcaster RTP in order to finance its public service remit — Decision declaring that certain measures do not constitute State aid and that the others are compatible with the common market — Classification as State aid — Compatibility with the common market — Obligation to undertake a diligent and impartial investigation)
„Štátna pomoc — Opatrenia prijaté Portugalskou republikou v prospech verejnoprávneho vysielateľa RTP na účely financovania jeho úlohy vo verejnom záujme — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje, že niektoré opatrenia nie sú pomocou a že iné opatrenia sú zlučiteľné so spoločným trhom — Kvalifikovanie štátnej pomoci — Zlučiteľnosť so spoločným trhom — Povinnosť náležitého a nestranného preskúmania“
Judgment of the Court of First Instance (Fifth Chamber), 26 June 2008 . . . . II - 1165
Rozsudok Súdu prvého stupňa (piata komora) z 26. júna 2008
State aid — Definition — Aid granted to a public undertaking (Art. 87(1) EC)
Pomoc poskytovaná štátmi — Pojem — Pomoc poskytnutá verejnoprávnym podnikom (Článok 87 ods. 1 ES)
Competition — Undertakings entrusted with the operation of services of general economic interest — Recourse to a tendering procedure not necessary to assign such a task to an undertaking
Hospodárska súťaž — Podniky poverené správou služieb všeobecného hospodárskeho záujmu — Odvolanie sa na nepovinné verejné obstarávanie pri poverovaní podniku takouto úlohou
Competition — Undertakings entrusted with the operation of services of general economic interest — Compliance by the public service broadcaster with the quality standards defined in the public service remit — Exclusive competence of the Member State
Hospodárska súťaž — Podniky poverené správou služieb všeobecného hospodárskeho záujmu — Dodržanie kvalitatívnych noriem definovaných v poverení na výkon služby verejnoprávnym vysielateľom — Výlučná právomoc členského štátu
State aid — Administrative procedure — Obligations of the Commission — Diligent and impartial examination
Pomoc poskytovaná štátmi — Správne konanie — Povinnosti Komisie — Náležité a nestranné preskúmanie
A State measure which, despite conferring an advantage on a specific category of economic operators, instead of derogating from the normal application of a system becomes a part of it, constituting, in so doing, a measure inherent to that system, does not fall within the definition of a selective measure. Moreover, this is also the case where the differences of treatment arising from that measure can be justified by the nature or the logic of the system.
Podmienku selektívnosti nespĺňa také štátne opatrenie, ktoré sa, hoci poskytuje výhodu konkrétnemu druhu hospodárskych subjektov, neodchyľuje od bežného uplatnenia systému, ale práve naopak je súčasťou tohto systému a tým predstavuje opatrenie vlastné tomuto systému, alebo tiež vtedy, keď rozdiely v zaobchádzaní vyvolané týmto opatrením možno odôvodniť povahou alebo štruktúrou systému.
For advantages to be capable of being classified as State aid within the meaning of Article 87(1) EC, they must, first, be granted directly or indirectly through State resources and, second, be imputable to the State.
Na to, aby zvýhodnenie mohlo byť považované za štátnu pomoc v zmysle člán -ku 87 ods. 1 ES, musí byť na jednej strane priznané priamo alebo nepriamo zo štátnych prostriedkov a na druhej strane musí byť pripísateľné štátu.
The imputability of a measure to the State cannot be inferred from the mere fact that the measure at issue was taken by a public undertaking.
Pripísateľnosť určitého opatrenia štátu nemožno vyvodiť výlučne z okolnosti, že dotknuté opatrenie prijal štátny podnik.
Even if the State is in a position to control a public undertaking and to exercise a dominant influence over its operations, actual exercise of that control in a particular case cannot be automatically presumed.
Hoci je štát spôsobilý kontrolovať štátny podnik a mať rozhodujúci vplyv na jeho činnosti, skutočný výkon kontroly nemožno totiž automaticky predpokladať.
It is thus necessary to examine whether the public authorities must be regarded as having been involved, in one way or another, in the adoption of the measure.
Je ešte nevyhnutné skúmať, či sa štátne orgány nejakým spôsobom podieľali na prijatí týchto opatrení.
With regard to a national law exempting public undertakings from the usual requirement of a notarial deed upon their transformation into public companies, the Commission is required to examine whether, despite its selective nature, the exemption from notarial charges arising from that exemption is not to be classified as State aid on the ground that the recourse to statute, which brings about that exemption, was not chosen with the aim of enabling public undertakings to escape those charges, but is merely part of the logic of the national legal system.
Pokiaľ ide o vnútroštátny zákon, ktorý oslobodzuje štátne podniky pri ich zmene právnej formy na akciové spoločnosti od bežne vyžadovaného notárskeho úkonu, Komisia je povinná preskúmať, či oslobodenie od notárskych poplatkov vyplývajúce z tohto oslobodenia napriek svojej osobitosti nie je štátnou pomocou z dôvodu, že použitie legislatívneho nástroja, ktorý umožnil toto oslobodenie, nebolo zvolené s cieľom, aby sa štátne podniky vyhli výdavkom, ale je jednoducho v súlade s logikou vnútroštátneho právneho systému.