natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As regards the concepts of undertaking and economic activity, the Court held in Case C-49/07 MOTOE (judgment of 1 July 2008) that a legal person whose activities consist in organising sports competitions and in entering, in that connection, into sponsorship, advertising and insurance contracts which are designed to exploit those competitions commercially and constitute a source of income for that entity must be classified as an undertaking for the purposes of Community competition law.
Pokiaľ ide o pojmy podnik a hospodárska činnosť, Súdny dvor vo veci MOTOE (rozsudok z 1. júla 2008, C-49/07) rozhodol, že právnická osoba, ktorej činnosti spočívajú v organizovaní športových pretekov, a ktorá v tomto rámci uzatvára zmluvy o sponzorstve, reklame a poistení určené na komerčné využitie týchto pretekov, pričom tieto činnosti predstavujú pre tento subjekt zdroj príjmov, musí byť kvalifikovaná ako podnik v zmysle práva Spoločenstva v oblasti hospodárskej súťaže.
That classification is not affected by the fact that such an undertaking does not seek to make a profit.
Súdny dvor takisto pripomenul, že skutočnosť, že hospodárska činnosť sa týka športu, nevylučuje uplatnenie pravidiel Zmluvy.
Nor is it affected by the fact that it has the power to give its consent to applications for authorisation to organise events submitted to the authorities, since the participation of that entity in the decision-making process of the authorities must be distinguished from the economic activities it engages in, such as the organisation and com- v 2
Napokon Súdny dvor týmto rozsudkom rozhodol, že článkom 82 ES a 86 ES odporuje vnútroštátna právna úprava, ktorá priznáva právnickej osobe, ktorá organizuje športové preteky a v rámci toho uzatvára zmluvy o sponzorstve, reklame a poistení, právomoc vydávať súhlasné stanovisko k žiadostiam o povolenie podaným na účely organizovania takých pretekov bez toho, aby táto právomoc podliehala obmedzeniam, povinnostiam alebo kontrole.
Directive 2005/35/EC of the European Parliament and of the Council of 7 September 2005 on ship-source pollution and on the introduction of penalties for infringements (OJ 2005 L 255, p. 11).
Smernica Európskehoparlamentu a Rady 2005/35/ES zo7. septembra 2005 o znečisťovaní mora z lodí a o zavedení sankcií za porušenia (Ú. v.
In Case C-279/06 CEPSA (judgment of 11 September 2008), the Court considered the conditions for exempting exclusive supply contracts for petroleum products (see Case C-217/05 Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio [2006] ECR I-11987).
Vo veci CEPSA (rozsudok z 11. septembra 2008, C-279/06) sa Súdny dvor zaoberal podmienkami pre výnimku v prípade zmlúv o výhradnom zásobovaní pohonnými hmotami (pozri už rozsudok zo 14. decembra 2006, Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio, C-217/05, Zb. s. I-11987).
As regards the conditions for exemption, the Court held that such a contract is capable of benefiting from a block exemption under Regulation No 1984/83 (29) if it complies with the maximum duration of 10 years and if the supplier grants the service-station operator, in return for exclusivity, substantial commercial advantages which contribute to an improvement in distribution, facilitate the establishment or modernisation of the service station and lower the distribution costs.
Pokiaľ ide o podmienky pre uplatnenie výnimky, Súdny dvor rozhodol, že na takúto zmluvu sa môže vzťahovať skupinová výnimka na základe nariadenia č. 1984/8329, pokiaľ spĺňa maximálnu dĺžku desať rokov a dodávateľ prizná prevádzkovateľovi čerpacej stanice odplatou za výhradný nákup významné ekonomické výhody, ktoré prispejú k zlepšeniu distribúcie, uľahčia inštaláciu alebo modernizáciu čerpacej stanice a znížia distribučné náklady.
The Court also specified the rules applicable to agreements concluded under Regulation No 1984/83 where the performance of the contract extends beyond the date on which that regulation expired.
Súdny dvor takisto upresnil pravidlá uplatniteľné na zmluvy uzatvárané v rámci nariadenia č. 1984/83, ktorých vykonávanie presahuje dátum uplynutia účinnosti tohto nariadenia.
Moreover, with regard to contracts covered by Regulation No 2790/1999 (30), since the exemption provided for in Article 2 there of was not to apply to vertical agreements which have as their object the restriction of the buyer’s ability to determine his sale price, the Court held that it was for the referring court to examine whether it was genuinely possible for the reseller to lower that sale price.
Okrem toho, pokiaľ ide o zmluvy, na ktoré sa vzťahuje nariadenie č. 2790/199930, keďže výnimka uvedená v článku 2 sa neuplatní na vertikálne dohody, ktoré majú za cieľ obmedzenie spôsobilosti kupujúceho určiť svoje predajné ceny, Súdny dvor rozhodol, že vnútroštátnemu súdu prislúcha preskúmať, či predajca má skutočnú možnosť znížiť danú cenu.
Finally, the Court stated that the automatic nullity provided for in Article 81(2) EC affects a contract in its entirety only if the clauses which are incompatible with Article 81(1) EC are not severable from the contract.
Súdny dvor takisto upresnil, že absolútna neplatnosť podľa článku 81 ods. 2 ES sa vzťahuje na zmluvu ako celok len v prípade, ak doložky, ktoré sú v rozpore s odsekom 1 tohto článku, nemožno od zmluvy oddeliť.
Otherwise, the consequences of the nullity, in respect of all the other parts of the contract, are not a matter for Communitylaw .
V opačnom prípade následky neplatnosti vzhľadom na ostatné časti zmluvy nepatria do pôsobnosti práva Spoločenstva.
With regard to abuse of a dominant position, of particular note are Joined Cases C-468/06 to C-478/06 Sot.
V oblasti zneužitia dominantného postavenia treba uviesť rozsudok Sot.
Lelos kai Sia (judgment of 16 September 2008), which followed on from Case C-53/03 Syfait andOthers [2005] ECR-4609.
Lélos kai Sia (rozsudok zo 16. septembra 2008, C-468/06 až C-478/06), ktorý nasledoval po veci Syfait a i. (rozsudok z 31. mája 2005, C-53/03).
The Court held that the refusal by a pharmaceuticals company occupying a dominant position on the market for certain medicinal products to satisfy‘ordinary’orders placed by wholesalers in order to prevent the latter from exporting those medical products from one Member State to other Member States constitutes an abuse of a dominant position.
Súdny dvor v ňom rozhodol, že pokiaľ farmaceutický podnik s dominantným postavením na trhu niektorých liekov odmieta uspokojiť „obvyklé“ objednávky veľkoobchodníkov, aby im zabránil vyvážať tieto lieky z členského štátu do iných členských štátov, zneužíva dominantné postavenie.
In order to arrive at that conclusion, the Court examined whether particular circumstances a represent in the pharmaceuticals sector as a result of which the refusal
Súdny dvor ďalej rozhodol, že existencia štátnej regulácie v oblasti cien liekov nevylučuje zneužívajúci charakter odmietnutia.
5), as amended by Commission Regulation (EC) No 1582/97 of 30 July 1997 (OJ 1997 L 214, p. 27).
38), zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 1582/97 z 30. júla 1997 (Ú. v. ES L 214, s. 27).
Commission Regulation (EC) No 2790/1999 of 22 December 1999 on the application of Article 81(3) of the Treaty to categories of vertical agreements and concerted practices (OJ 1999 L 336, p. 21).
Nariadenie Komisie (ES) č. 2790/1999 z 22. decembra 1999 o uplatňovaní článku 81 ods. 3 Zmluvy na kategórie vertikálnych dohôd a zosúladených postupov (Ú. v. ES L 336, s. 21; Mim. vyd. 08/001, s. 364).
Proceedings does not constitute an abuse.
Vývoj a činnosť záujmy.
It pointed out, however, that a company in a dominant position can take steps that are reasonable and in proportion to the needto protect its own commercial interests. Consequently, in order to appraise whether the refusal by a pharmaceuticals company occupying a dominant position to supply wholesalers involved in parallel exports constitutes a reasonable and proportionate measure in relation to the threat that those exports represent to its legitimate commercial interests, it must be ascertained whether the orders of the wholesalers are out of the ordinary in the light of both the previous business relations between the company and the wholesalers concerned and the size of the orders in relation to the requirements of the market in the Member State concerned.
V dôsledku toho na účely posúdenia, či odmietnutie farmaceutického podniku s dominantným postavením dodávať veľkoobchodníkom zúčastňujúcim sa na súbežných vývozoch je opatrením, ktoré je rozumné a primerané vzhľadom na ohrozenie jeho legitímnych obchodných záujmov týmito vývozmi, je potrebné určiť, či objednávky týchto veľkoobchodníkov majú neobvyklý charakter vzhľadom na predchádzajúce obchodné vzťahy, ktoré udržiaval podnik s dotknutými veľkoobchodníkmi, ako aj vzhľadom na objem týchto objednávok v pomere k potrebám trhu dotknutého členského štátu.
The Court stated that it is for the national court to ascertain whether the orders are‘ordinary’in the light of both those criteria.
Súdny dvor upresnil, že vnútroštátnemu súdu prináleží určiť, či objednávky majú„obvyklý“ charakter vzhľadom na tieto dve kritériá.
Finally, worthy of particular note is Case C-413/06 P Bertelsmann and Sony Corporation of America v Impala (judgment of 10 July 2008), in which the Court set aside the judgment of theCourtofFirstInstance in Case T-464/04 Impala v Commission [2006] ECR II-2289 and examined in considerable detail standards of proof and the scope of judicial review in relation to concentrations.
Napokon treba upozorniť na rozsudok Bertelsmann a Sony Corporation of America/ Impala (rozsudok z 10. júla 2008, C-413/06 P), ktorým Súdny dvor zrušil rozsudok Súduprvéhostupňa Impala/Komisia (rozsudok z 13. júla 2006, T-464/04, Zb. s. II-2289) a v ktorom poskytol viacero upresnení pokiaľ ide o dôkazné požiadavky a rozsah súdneho preskúmania v oblasti koncentrácií.
First of all, the Court held that there is no general presumption that a notified concentration is compatible with the common market and that decisions approving concentrations are not subject to different standards of proof from those applicable to decisions prohibiting concentrations.
Po prvé Súdny dvor rozhodol, že neexistuje všeobecná domnienka zlučiteľnosti oznámenej koncentrácie so spoločným trhom, a že rozhodnutia povoľujúce koncentrácie nepodliehajú dôkazným požiadavkám, ktoré sú rozdielne od požiadaviek uplatniteľných na rozhodnutia, ktoré takéto koncentrácie zakazujú.
Secondly, the Court pointed out that the Commission may, in its decision, depart from the provisional findings in the statement of objections.
Po druhé Súdny dvor pripomenul, že Komisia sa vo svojom rozhodnutí môže odchýliť od predbežných záverov v oznámení o výhradách.
While theCourtofFirstInstance may therefore verify the correctness, completeness and reliability of the factual material which underpinned the decision in the light of the statement of objections, it must not treat the conclusions set out in that statement as established.
Hoci teda Súd prvého stupňa môže z hľadiska oznámenia o výhradách overiť správnosť, úplnosť a dôveryhodnosť skutočností, ktoré sú základom rozhodnutia, nemôže považovať za preukázané závery obsiahnuté v tomto oznámení.
Thirdly, the Court stated that the notifying parties cannot be criticised for not putting forward certain information until their reply to the statement of objections and that such information is not subject to more demanding standards of proof than those imposed in relation to the arguments of third parties or other information provided by the notifying undertakings.
Po tretie Súdny dvor upresnil, že nemožno vytýkať oznamovateľom koncentrácie, že predkladajú určité skutočnosti až v odpovedi na oznámenie o výhradách, a že také skutočnosti nepodliehajú vyšším požiadavkám, pokiaľ ide o ich dôkaznú silu, než sú požiadavky vo vzťahu k argumentácii tretích osôb, alebo vo vzťahu k iným informáciám, ktoré oznamujúce podniky predložili.
Moreover, the Court held that when the Commission examines in its decision the arguments submitted in response to the statement of objections, it may depart from the provisional findings in that statement without making a request for information or undertaking any additional market investigations.
Okrem toho Súdny dvor rozhodol, že pokiaľ Komisia vo svojom rozhodnutí skúma argumenty predložené v odpovedi na oznámenie o výhradách, môže sa odchýliť od predbežných záverov obsiahnutých v tomto oznámení bez toho, aby musela vypracovať žiadosť o informácie či uskutočniť dodatočné štúdie trhu.
Fourthly, the Court set out the legal criteria applying to a collective dominant position arising from tacit coordination and held that the assessment of those criteria, including the transparency of the market concerned, should not be undertaken in an isolated and abstract manner, but should be carried out using the mechanism of a hypothetical tacit coordination as a basis.
Po štvrté Súdny dvor upresnil právne kritériá uplatniteľné v oblasti kolektívneho dominantného postavenia vyplývajúceho z tichej koordinácie a rozhodol, že posúdenie týchto kritérií vrátane transparentnosti relevantného, by sa nemalo vykonať izolovane a abstraktne, ale z hľadiska mechanizmu hypotetickej tichej koordinácie.
Finally, the Court held that a Commission decision approving a concentration can be annulled on the basis that it is inadequately reasoned.
Nakoniec Súdny dvor rozhodol, že rozhodnutie Komisie povoľujúce koncentráciu môže byť zrušené z dôvodu nedostatočného odôvodnenia.
With regard to State aid, two judgments merit particular attention.
V oblasti štátnej pomoci si osobitnú pozornosť zasluhujú dva rozsudky.
One of these concerns the concept of State aid, in particular the condition that the measure be selective, and the other regards the problem of aid that is unlawful but compatible with the common market.
Jeden sa týka pojmu štátna pomoc, konkrétnejšie podmienky selektívnosti opatrenia, a druhý problematiky nezákonnej, ale zlučiteľnej pomoci.
In Joined Cases C-428/06 to C-434/06 Unión Trabajadores deL a Rioja (judgment of 11 September 2008), the Court was asked whether tax measures adopted by infra-State bodies providing for a rate of tax lower than the basic rate set in Spanish State legislation and for deductions from the amount of tax payable which do not exist in State tax legislation are to be considered State aid that is incompatible with the common market on the sole ground that they apply only in the territory of those bodies.
Súdny dvor právomoc určiť platné vnútroštátne právo, vykladať ho, ako aj uplatniť právo Spoločenstva na spory, ktoré sú mu predložené, prináleží, aby v súlade s rozsudkom Súdnehodvora zo6. septembra 2006, Portugalsko/Komisia (C-88/03, Zb. s.
The Court stated that it is for the national court, which alone has jurisdiction to identify the national law applicable and to interpret it, as well as to apply Communitylaw to the cases before it, to determine, in accordance with the judgment in Case C-88/03 Portugal v Commission [2006] ECR I-7115, whether the infra-State bodies concerned, which in this case were the Historical Territories and the Autonomous Community of the Basque Country, enjoy institutional, procedural and economic autonomy, which, if so, would have the result that the laws adopted within the limits of the areas of competence granted to those infra-State bodies by the Spanish Constitution of 1978 and the other provisions of Spanish law are not of a selective nature within the meaning of the concept of State aid as referred to in Article 87(1) EC.
I-7115) overil, či dotknuté podštátne územnosprávne celky, v danom prípade historické územia a autonómne spoločenstvo Baskicko, majú takú inštitucionálnu, procesnú a hospodársku autonómiu, dôsledkom čoho by bolo to, že normy prijaté v medziach právomocí, ktoré španielska ústava z roku 1978 a ďalšie ustanovenia španielskeho práva zverujú týmto podštátnym územnosprávnym celkom, nie sú selektívnej povahy v zmysle pojmu štátna pomoc, ako ho upravuje článok 87 ods.1 ES.
The Court thus had the opportunity to state, in relation to the judgment in Case C-88/03, that such autonomy requires that infra-State bodies assume responsibility for the political and financial consequences of a tax reduction measure.
Súdny dvor tak mal príležitosť vo vzťahu k už citovanému rozsudku upresniť, že táto autonómia si vyžaduje, aby podštátne územnosprávne celky niesli politické a finančné dôsledky opatrenia znižujúceho daň.
That cannot be the case where such bodies are not responsible for the management of a budget, in other words, where they do not have control of both revenue and expenditure.
O takýto prípad nepôjde vtedy, keď tento územnosprávny celok nespravuje rozpočet, teda keď nerozhoduje o príjmoch a výdavkoch.
Moreover, the financial consequences of a reduction of the national tax rate must not be offset by aid or subsidies from other regions or central government which have been declared or result only from the actual examination of the financial flows.
Okrem toho finančné dôsledky zníženej sadzby vnútroštátnej dane nesmú byť vyrovnávané dotáciami alebo subvenciami, ktoré sú deklarované alebo ktoré vyplývajú len konkrétneho preskúmania finančných tokov, pochádzajúcimi od iných regiónov alebo od ústrednej vlády.
In Case C-199/06 Centre d’exploitation du livre français [2008] ECR I-469, the Court held that, while Communitylaw requires the national court to order the measures appropriate to remedy effectively the consequences of unlawfulness, it does not impose an obligation, even in the absence of exceptional circumstances, of full recovery of unlawful aid.
I-469) Súdny dvor rozhodol, že hoci právo Spoločenstva ukladá vnútroštátnemu súdu povinnosť nariadiť vhodné opatrenia na účinnú nápravu dôsledkov nezákonnosti, vnútroštátny súd nie je povinný, a to ani v prípade, keď neexistujú mimoriadne okolnosti, nariadiť vrátenie nezákonnej pomoci vcelom rozsahu.
According to the Court, the last sentence of Article 88(3) EC is based on the preservative purpose of ensuring that only compatible aid will be implemented.
Podľa Súdnehodvora je totiž prvoradým účelom článku 88 ods. 3 poslednej vety ES zabezpečiť, aby bola vykonávaná len zlučiteľná pomoc.
In order to achieve that purpose, the implementation of planned aid is to be deferred until any doubt as to its compatibility is resolved by the Commission’s final decision.
Na účely vykonania tohto cieľa sa uskutočnenie plánu pomoci odkladá, až kým nie sú konečným rozhodnutím Komisie odstránené pochybnosti o jeho zlučiteľnosti.
When the Commission adopts a positive decision, it is then apparent that that purpose has not been frustrated by the premature payment of the aid.
Pokiaľ Komisia prijme kladné rozhodnutie, je zjavné, že predčasné poskytnutie pomoci nebolo v rozpore s týmto cieľom.
However, in that case, from the point of view of operators other than the recipient of such aid, the fact that the aid was unlawful when it was paid will have had the effect of, first, exposing them to the risk, in the event unrealised, of the implementation of incompatible aid, and, second, making them suffer, depending on the circumstances, earlier than they would have had to, in competition terms, the effects of compatible aid.
V tomto prípade však z pohľadu iných subjektov, než je príjemca tejto pomoci, má nezákonnosť pomoci pri jej vyplatení za následok jednak to, že tieto subjekty sú vystavené riziku, že dôjde k poskytnutiu nezlučiteľnej pomoci, ku ktorému v konečnom dôsledku nedôjde, a jednak to, že z hľadiska hospodárskej súťaže by museli znášať následky zlučiteľnej pomoci skôr ako by to bolo nevyhnutné.
From the aid recipient’s point of view, the undue advantage will have consisted, first, in the non-payment of the interest which it would have paid on the amount of the compatible aid in question, had it had to borrow that amount on the market pending the Commission’s decision, and, second, in the improvement of its competitive position as against the other operators in the market while the unlawfulness lasted.
Z pohľadu príjemcu pomoci neoprávnená výhoda spočíva na jednej strane v tom, že neplatí úroky, ktoré by platil z danej sumy zlučiteľnej pomoci, ak by si musel túto sumu požičať na trhu v očakávaní rozhodnutia Komisie, a na druhej strane v zlepšení jeho konkurenčného postavenia voči iným subjektom na trhu počas trvania nezákonnosti.
It is for that reason that the national court must, applying Community law, order the aid recipient to pay interest in respect of the period of unlawfulness.
Vnútroštátny súd je preto podľa práva Spoločenstva povinný nariadiť, aby príjemca pomoci platil z tejto pomoci úroky za obdobie nezákonnosti.
The Court stated in addition that, within the framework of its domestic law, the national court may, if appropriate, also order the recovery of the unlawful aid, without prejudice to the Member State’s right to re-implement it subsequently.
Súdny dvor takisto upresnil, že vnútroštátny súd v rámci svojho vnútroštátneho práva môže prípadne okrem toho nariadiť vrátenie nezákonnej pomoci bez toho, aby bolo dotknuté právo členského štátu túto pomoc neskôr znovu poskytnúť.
The national court may also be required to uphold claims for compensation for damage caused by reason of the unlawful nature of the aid.
Pomoc poskytnutá potom, ako Komisia prijala kladné rozhodnutie, sa považuje za zákonnú, až do zrušenia rozhodnutia súdom Spoločenstva a následne v čase prijatia posledného uvedeného
Aid implemented after the Commission’s positive decision is presumed lawful until the Community judicature decides to annul that decision and subsequently, on the latter decision, the aid is deemed, in accordance with the first paragraph of Article 231 EC, not to have been declared compatible by the annulled decision, with the result that its implementation must be regarded as unlawful.
Vývoj a činnosť rozhodnutia je v súlade s článkom 231 prvým odsekom ES považovaná za pomoc, ktorá nebola zrušeným rozhodnutím vyhlásená za zlučiteľnú, a preto je potrebné považovať jej poskytnutie za nezákonné.
Accordingly, the obligation arising from the last sentence of Article 88(3) EC to remedy the consequences of the aid’s unlawfulness extends also, for the purposes of calculating the sums to be paid by the recipient, and save for exceptional circumstances, to the period between the adoption of the Commission’s positive decision and its annulment by the Community judicature.
Povinnosť napraviť účinky nezákonnosti, vyplývajúca z článku 88 ods. 3 poslednej vety ES, sa tak na účely výpočtu súm, ktoré je príjemca povinný zaplatiť, vzťahuje, okrem mimoriadnych okolností, takisto na obdobie medzi prijatím kladného rozhodnutia Komisie a jeho zrušením súdom Spoločenstva.
With regard to value added tax, Case C-288/07 Isle of Wight Council andOthers (judgment of 16 September 2008) is worthy of mention. In that judgment, the Court clarified the scope of a number of expressions which appear in the second subparagraph of Article 4(5) of Directive 77/388 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes (31).
V oblasti dane z pridanej hodnoty treba uviesť vec Isle of Wight Council a i. (rozsudok zo 16. septembra 2008, C-288/07), v ktorej Súdny dvor upresnil význam niekoľkých výrazov použitých v článku 4 ods. 5 druhom pododseku smernice 77/388 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu31.
The Court found that the significant distortions of competition, to which the treatment as non-taxable persons of bodies governed by public law acting as public authorities would lead, must be evaluated by reference to the activity in question, as such, without such evaluation relating to any local market in particular.
Súdny dvor tak rozhodol, že výrazné narušenia hospodárskej súťaže, ku ktorým by viedlo nepodliehanie verejnoprávnych subjektov konajúcich v postavení verejných orgánov dani, sa majú posudzovať vzhľadom na predmetnú činnosť ako takú bez toho, aby sa toto posúdenie týkalo konkrétneho miestneho trhu.