natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, the directive contains no express provision limiting the Member State’s freedom of action in managing the individual allocation of allowances when that does not result in such an increase but only in downward expost corrections.
V uvedenej smernici sa však nenachádza nijaké výslovné ustanovenie, ktoré by obmedzovalo mieru právomoci členského štátu pri riadení individuálneho prideľovania kvót, ak výsledkom takéhoto pridelenia nie je zvýšenie, ale iba neskoršie opravy smerom nadol.
In the latter case, there is no risk of an allocation exceeding the total amount of allowances that is provided for in the NAP, an allocation which would be contrary to the obligation owed by the Member State to reduce emissions.
V poslednom uvedenom prípade totiž neexistuje riziko alokácie presahujúcej celkové množstvo kvót stanovené v NAP, čo by bolo v rozpore s povinnosťou členského štátu znižovať emisie.
In this connection, it should also be noted that, in reply to a questionnaire from the Commission during the administrative procedure, the applicant pointed out that, contrary to what appeared from the NAP as originally notified, the allocation decision adopted pursuant to Article 11(1) of Directive 2003/87 contained only downward expost adjustments and not measures increasing individual allocations (see paragraph 34 above).
V tejto súvislosti je potrebné takisto uviesť, že žalobkyňa v odpovedi na dotazník Komisie v priebehu správneho konania uviedla, že na rozdiel od toho, čo vyplýva z NAP v znení, ktoré pôvodne oznámila, alokačné rozhodnutie prijaté v zmysle článku 11 ods. 1 smernice 2003/87 obsahuje iba spätné úpravy smerom nadol, a nie zvýšenia individuálnych alokácií (pozri bod 34 vyššie).
(iii) Article 38(2) of Regulation No 2216/2004
iii) O článku 38 ods. 2 nariadenia č. 2216/2004
As the Commission submits, Article 38(2) of Regulation No 2216/2004 is merely a procedural rule of a technical nature for the proper management and centralised, European-level, management of the standard and secured system of registries, which contains, inter alia, the NAP tables presenting the data of the various NAPs as notified by the Member States.
Článok 38 ods. 2 nariadenia č. 2216/2004 je teda, ako tvrdí Komisia, iba procesnou normou technickej povahy určenou na správne a centralizované riadenie normalizovaného a zabezpečeného systému registrov na európskej úrovni, ktorý obsahuje najmä tabuľky NAP uvádzajúce údaje rozličných NAP, ktoré oznámili členské štáty.
That rule establishes the conditions in accordance with which corrections may be notified and made to the NAP table, but the corrections are contingent upon compliance with the procedure of notification and review by the Commission under Article 9(3) of Directive 2003/87.
V tejto norme sa stanovujú podmienky, za ktorých môžu byť opravy oznámené a prenesené do tabuľky NAP, pričom tieto opravy v každom prípade podliehajú dodržaniu oznamovacieho postupu a kontroly Komisie v zmysle článku 9 ods. 3 smernice 2003/87.
It follows that these possibilities of amendment are entirely without prejudice to whether the corrections in question are lawful or well founded and that they are not in any event capable of altering the effect of the various relevant provisions of Directive 2003/87.
Z toho vyplýva, že tieto možnosti zmeny nijako neovplyvňujú zákonnosť, resp. dôvodnosť predmetných opráv a že v žiadnom prípade nemôžu zmeniť rozsah rozličných relevantných ustanovení smernice 2003/87.
On the other hand, the wording used in the second sentence of Article 38(2) of Regulation No 2216/2004, namely ‘that correction is in accordance with methodologies set out in that [NAP]’, confirms, at least indirectly, that subsequent correction of the amount of allowances allocated is possible, provided that the NAP
Naproti tomu formulácia použitá v článku 38 ods. 2 druhej vete nariadenia č. 2216/2004, podľa ktorej „táto oprava je v súlade s metodikami uvedenými v tomto [NAP]“, prinajmenšom nepriamo potvrdzuje možnosť neskoršej opravy množstva pridelených kvót, ak sa
2007 — CASE T-374/04 as such expressly lays down the methodology applicable to such a correction.
2007 — VEC T-374/04 v NAP ako takom výslovne stanovuje metóda uplatniteľná na takúto opravu.
That rule thus presupposes that the Member State may lay down correction mechanisms in the NAP, provided that they are objective and transparent within the meaning of Article 9(1) of Directive 2003/87.
Uvedená norma totiž takto predpokladá, že členský štát môže v NAP stanoviť opravné mechanizmy pod podmienkou, že budú objektívne a transparentné v zmysle článku 9 ods. 1 smernice 2003/87.
(i) Self-limiting effect of the Commission guidance
O rozsahu usmernení Komisie i) O samoobmedzovacom účinku usmernení Komisie
Insofar as the Commission guidance is capable of forming part of the relevant legal framework, it is necessary to assess its effect and to analyse those of its provisions that are relevant to interpreting criterion 10 of Annex III to Directive 2003/87.
Vzhľadom na to, že usmernenia Komisie môžu byť súčasťou relevantného právneho rámca, je potrebné posúdiť ich rozsah a analyzovať relevantné ustanovenia na účely výkladu kritéria č. 10 prílohy III smernice 2003/87.
With regard to the legal nature of the guidance, it is to be noted that, while it is founded on an express legal basis laid down in the final sentence of the first subparagraph of Article 9(1) of Directive 2003/87, according to which ‘the Commission shall … develop guidance on the implementation of the criteria listed in Annex III’, it does not correspond to any of the measures of secondary Community law that are provided for in Article 249 EC (see, by analogy, Case C-443/97 Spain v Commission [2000] ECR I-2415, paragraph 28 et seq.; Pfizer Animal Health v Council, cited in paragraph 81 above, paragraph 119; and Alpharma v Council, cited in paragraph 81 above, paragraph 140).
V tejto súvislosti je potrebné uviesť, že, pokiaľ ide o právnu povahu týchto usmernení, hoci sa tieto usmernenia opierajú o právny základ výslovne stanovený v článku 9 ods. 1 prvom pododseku poslednej vete smernice 2003/87, podľa ktorého „Komisia vypracuje… usmernenie o vykonávaní kritérií uvedených v prílohe III“, nezodpovedajú nijakému sekundárnemu aktu práva Spoločenstva v zmysle článku 249 ES (pozri analogicky rozsudok Súdneho dvora zo 6. apríla 2000, Španielsko/Komisia, C-443/97, Zb. s. I-2415, body 28 a nasl., a rozsudky Pfizer Animal Health/Rada, už citovaný v bode 81 vyššie, bod 119, a Alpharma/Rada, už citovaný v bode 81 vyššie, bod 140).
The Commission is nevertheless thereby empowered to set out and to make public in advance, in the form of this guidance, its own understanding of the meaning and effect of the criteria which are included in Annex III to the directive, and the way in which it intends to perform its review, pursuant to Article 9(3) of the directive, of whether
Z toho však predsa len vyplýva právomoc Komisie vo forme týchto usmernení vypracovať a vopred zverejniť svoj vlastný výklad obsahu a rozsahu kritérií uvedených v prílohe III uvedenej smernice, ako aj spôsob, ktorým zamýšľa vykonávať svoju kontrolu v zmysle článku 9 ods. 3 smernice 2003/87,
GERMANY v COMMISSION the implementing action taken by the Member State is compatible with those criteria .
NEMECKO/KOMISIA pokiaľ ide o zlučiteľnosť preberacích opatrení prijatých členským štátom s uvedenými kritériami.
Accordingly, the guidance falls within the category of rules which, as such, do not, in principle, have independent binding effect vis-à-vis third parties and of which the Commission makes extensive use in its administrative practice in order to structure, and increase the transparency of, the exercise of its discretion and supervisory power.
Vzhľadom na to patria usmernenia do kategórie pravidiel, ktoré v zásade nie sú ako také vo vzťahu k tretím osobám samostatne záväzné a ktoré Komisia v rozsiahlej miere využíva v rámci svojej správnej praxe na účely štruktúrovania a stransparentnenia výkonu svojej diskrečnej právomoci a právomoci dohľadu.
In this regard, the caselaw should be recalled according to which, by adopting rules of administrative conduct designed to produce external effects and announcing by publishing them that it will henceforth apply them to the cases to which they relate, the institution in question imposes a limit on the exercise of its own discretion and cannot depart from those rules, if it is not to be found, in some circumstances, to be in breach of general principles of law, such as the principles of equal treatment, of legal certainty or of the protection of legitimate expectations.
V tejto súvislosti je potrebné poukázať na judikatúru, podľa ktorej sa predmetná inštitúcia prijatím pravidiel správneho postupu, ktoré majú pôsobiť smerom navonok, a zverejnením oznámenia, že ich odteraz bude uplatňovať na príslušné prípady, sama obmedzuje pri výkone svojej voľnej úvahy a nemôže sa od týchto pravidiel odchýliť bez toho, aby nebola prípadne sankcionovaná z dôvodu porušenia všeobecných právnych zásad, akými sú zásada rovnosti zaobchádzania, zásada právnej istoty alebo zásada ochrany legitímnej dôvery.
Specifically in the fields of agriculture, health and the environment, the Court has recognised that the Community institutions may lay down for themselves guidelines for the exercise of their discretion by way of measures not provided for in Article 249 EC, in particular by communications, provided that they contain an indication as to the approach to be followed by those Community institutions and do not depart from the Treaty rules (see Pfizer Animal Health v Council, cited in paragraph 81 above, paragraph 119, Alpharma v Council, cited in paragraph 81 above, paragraph 140, and the caselaw cited).
Konkrétne v oblasti poľnohospodárstva, zdravia a životného prostredia Súd prvého stupňa uznal, že inštitúcie Spoločenstva môžu dávať usmernenia na účely výkonu svojej voľnej úvahy prostredníctvom aktov, ktoré nie sú uvedené v článku 249 ES, a to najmä prostredníctvom oznámení, ak tieto akty obsahujú pravidlá obsahujúce informácie o ďalšom smerovaní týchto inštitúcií Spoločenstva, a ak sa neodchyľujú od noriem Zmluvy (pozri rozsudky Pfizer Animal Health/Rada, už citovaný v bode 81 vyššie, bod 119, a Alpharma/Rada, už citovaný v bode 81 vyššie, bod 140 a citovanú judikatúru).
It follows that, in connection with the exercise of its power of review under Article 9 of Directive 2003/87, the Commission has, by its guidance, imposed a limit on itself such that it cannot depart from the guidance, if it is not to infringe, in some circumstances, certain general principles of Community law, such as the principles of equal treatment, of the protection of legitimate expectations and of legal certainty.
Z toho vyplýva, že v rámci výkonu svojej kontrolnej právomoci v zmysle článku 9 smernice 2003/87 Komisia sama seba obmedzila svojimi usmerneniami takým spôsobom, že sa od nich nemôže odchýliť bez toho, aby prípadne neporušila niektoré všeobecné zásady práva Spoločenstva, akými sú zásady rovnosti zaobchádzania, ochrany legitímnej dôvery a právnej istoty.
(ii) Interpretation of criterion 10 of Annex III to Directive 2003/87 in the light of the Commission guidance
ii) O výklade kritéria č. 10 prílohy III smernice 2003/87 vzhľadom na usmernenia Komisie
It may be recalled that, with regard to criterion 10 of Annex III to Directive 2003/87, the Commission stated as follows in paragraphs 97 to 100 of its guidance:
Súd prvého stupňa pripomína, že pokiaľ ide o kritérium č. 10 prílohy III smernice 2003/87, Komisia v bodoch 97 až 100 svojich usmernení uviedla:
It implies that the quantities of allowances per installation are indicated, and therefore visible to the general public, when the [NAP] is submitted to the Commission and other Member States …
To znamená, že množstvo kvót pridelených zariadeniu je určené, a teda verejnosť je s ním v čase predloženia [NAP] Komisii a ostatným členským štátom oboznámená.
A Member State has to indicate the total quantity of allowances intended to be allocated to each installation and should indicate the quantity issued in each year to each installation following Article 11(4) [of Directive 2003/87] …’
Členský štát je povinný určiť celkové množstvo kvót, ktoré navrhuje prideliť každému zariadeniu, a má určiť množstvo kvót, ktoré sa ročne udelí každému z nich v súlade s článkom 11 ods. 4 [smernice 2003/87]…“ [neoficiálny preklad]
Paragraph 97 of the Commission guidance reflects the same ratio legis as that underlying the justification given by the Parliament Committee which proposed that criterion 10 be included in Directive 2003/87 (see paragraph 98 above).
Súd prvého stupňa sa domnieva, že bod 97 usmernení Komisie odráža také isté ratio legis, ako je ratio legis, na ktorom sa zakladá odôvodnenie, ktoré predložil parlamentný výbor navrhujúci začlenenie kritéria č. 10 do smernice 2003/87 (pozri bod 98 vyššie).
That justification is essentially concerned with guaranteeing the public and the authorities involved in management of the allowance trading scheme that the quantity of allowances allocated per installation will be transparent in the NAP.
V zmysle tohto odôvodnenia sa totiž v podstate má verejnosti a orgánom zúčastňujúcim sa na riadení systému obchodovania s emisnými kvótami zaručiť v NAP transparentnosť množstva kvót pridelených zariadeniu.
Likewise, the words ‘this criterion will be deemed as fulfilled’, used in paragraph 98 of the Commission guidance, indicate that the Commission itself wished to convey that the scope of the obligation contained in criterion 10 of Annex III to Directive 2003/87 is limited to a formal obligation to give notice of a ‘list [of] all the installations covered by [Directive 2003/87]’.
Takisto z výrazu „toto kritérium sa považuje za splnené“ [neoficiálny preklad] použitom v bode 98 usmernení Komisie vyplýva, že samotná Komisia chcela vyjadriť, že rozsah povinnosti uvedenej v kritériu č. 10 prílohy III smernice 2003/87 sa obmedzuje na formálnu povinnosť oznámiť „zoznam všetkých zariadení, ktoré patria do pôsobnosti smernice [2003/87]“ [neoficiálny preklad].
Furthermore, paragraph 100 of the Commission guidance merely requires, like the wording of criterion 10, that the Member State ‘indicate the total quantity of allowances intended to be allocated to each installation’.
Okrem toho sa bod 100 usmernení Komisie obdobne ako formulácia kritéria č. 10 obmedzuje na požiadavku, aby členský štát „urči[l] celkové množstvo kvót, ktoré navrhuje prideliť každému zariadeniu“ [neoficiálny preklad].
The wording chosen to express the freedom of action available to the Member State for allocation of the allowances (‘intended to be allocated’) is therefore hardly different from the wording used in criterion 10 (also ‘intended to be allocated’) and the other relevant provisions of Directive 2003/87 (see paragraphs 101 to 106 above).
Zvolená formulácia na určenie miery právomoci, ktorú má členský štát pri prideľovaní kvót („se propose d’allouer“ [v slovenskom znení: „ navrhuje prideliť“]) sa teda neodlišuje od formulácie kritéria č. 10 („l’on souhaite allouer“ [v slovenskom znení: „ktoré sa im plánujú prideliť“]), ani od formulácie použitej v ostatných relevantných ustanoveniach smernice 2003/87 (pozri body 101 až 106 vyššie).
The Court concludes that, in its guidance, the Commission does not provide any additional explanation beyond the wording of the relevant provisions of Directive 2003/87, with regard to the effect of criterion 10 of Annex III to Directive 2003/87, explanation which would be capable of supporting the validity of its interpretation
Súd prvého stupňa z toho vyvodzuje, že pokiaľ ide o rozsah kritéria č. 10 prílohy III smernice 2003/87, Komisia vo svojich usmerneniach neposkytuje nijaké dodatočné upresnenie vo vzťahu k zneniu relevantných ustanovení smernice 2003/87, teda
2007 — CASE T-374/04 that the expost measures of adjustment at issue are contrary to that criterion .
2007 — VEC T-374/04 upresnenie, ktoré by mohlo podporiť dôvodnosť jej výkladu, podľa ktorého sú sporné spätné úpravy v rozpore s uvedeným kritériom.
Nor does the Commission guidance contain anything that helps to determine whether the Member State is able to change the individual allocation of the allowances after the adoption of its NAP or of the allocation decision under Article 11(1) of Directive 2003/87.
V usmerneniach Komisie sa nenachádza ani návod na vyriešenie otázky, či je členský štát oprávnený zmeniť individuálnu alokáciu kvót po prijatí svojho NAP alebo alokačného rozhodnutia v zmysle článku 11 ods. 1 smernice 2003/87.
However, given that the Commission guidance is supposed to specify the Commission’s administrative practice and its practice in conducting reviews, and to set out the extent of the freedom of action available to the Member State when transposing the criteria laid down in Annex III to Directive 2003/87, the Commission is required to establish that guidance, in particular as regards the most essential aspects, with the greatest possible clarity and precision.
V každom prípade vzhľadom na to, že usmernenia Komisie majú konkretizovať jej správnu prax a kontrolu, ako aj vymedziť rozsah miery právomoci, ktorú má členský štát pri preberaní kritérií uvedených v prílohe III smernice 2003/87, Komisia má uvedené usmernenia vypracovať, najmä pokiaľ ide o najpodstatnejšie aspekty, a to pokiaľ možno čo najjasnejšie a najpresnejšie.
That is all the more so because the power to review and reject NAPs, exercised by the Commission pursuant to Article 9(3) of Directive 2003/87, is very circumscribed, being limited to examining whether they are compatible with the criteria in Annex III and Article 10 alone.
Uvedené platí o to viac, že kontrolná právomoc a právomoc zamietnuť NAP, ktoré Komisia vykonáva v zmysle článku 9 ods. 3 smernice 2003/87, je presne vymedzená, keďže sa obmedzuje na preskúmanie zlučiteľnosti NAP výlučne s kritériami prílohy III a ustanoveniami článku 10 smernice 2003/87.
Accordingly, in the absence of any reference in the Commission guidance to the question of the lawfulness of downward expost adjustments to the amount of individually allocated allowances and the question of the Member State’s freedom of action for that purpose, the Commission cannot legitimately raise against the Member State the objection that those adjustments are prohibited, if it is not to infringe the principles of legal certainty and of the protection of legitimate expectations, but must, conversely, have this lack of reference raised against it by the Member State, unless that is contrary to other provisions of Community law, in particular higher-ranking provisions of Community law.
Vzhľadom na to, že v usmerneniach Komisie sa nenachádza nijaký odkaz na otázku zákonnosti spätných úprav množstva individuálne pridelených kvót smerom nadol a miery právomoci členského štátu v tejto súvislosti, Komisia nemôže voči členskému štátu platne uplatňovať zákaz uvedených úprav bez toho, aby nedošlo k porušeniu zásad právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery, ale naopak, členský štát môže voči Komisii uplatniť neexistenciu takéhoto odkazu, a to však okrem prípadu, že by to bolo v rozpore s inými ustanoveniami práva Spoločenstva, najmä s ustanoveniami práva Spoločenstva vyššej právnej sily.
(iii) Effect of the Commission Communication of 7 July 2004
iii) O rozsahu oznámenia Komisie zo 7. júla 2004
The Commission Communication of 7 July 2004, which repeats and supplements the grounds of the contested decision adopted on the same day, in particular the reasons why the Commission considers the expost adjustments at issue to be
Súd prvého stupňa dodáva, že oznámenie Komisie zo 7. júla 2004, v ktorom sa opakujú a dopĺňajú dôvody napadnutého rozhodnutia prijatého v ten istý deň, a najmä dôvody, pre ktoré Komisia považuje sporné spätné úpravy za nezlučiteľné
GERMANY v COMMISSION incompatible with criterion 10 of Annex III to Directive 2003/87, cannot alter the interpretation of the Commission guidance in paragraphs 114 and 116 above.
NEMECKO/KOMISIA s kritériom č. 10 prílohy III smernice 2003/87, nemôžu zmeniť výklad usmernení Komisie uvedený v bodoch 114 a 116 vyššie.
It is true that that communication constitutes an important element falling within the immediate context in which the contested decision was adopted and, therefore, a statement of reasons additional to the grounds contained in that decision, which the Community judicature is required to take into consideration in conducting its judicial review (see, to this effect, Case T-374/00 Verband der freien Rohrwerke and Others v Commission [2003] ECR II-2275, paragraphs 122 to 124).
Uvedené oznámenie zaiste je dôležitým prvkom bezprostredného kontextu, v ktorom bolo napadnuté rozhodnutie prijaté, a preto dopĺňa odôvodnenie vo vzťahu k dôvodom uvedeným v uvedenom rozhodnutí, ktoré je súd Spoločenstva povinný zohľadniť pri svojom preskúmaní zákonnosti (pozri v tomto zmysle rozsudok Súdu prvého stupňa z 8. júla 2003, Verband der freien Rohrwerke a i./Komisia, T-374/00, Zb. s. II-2275, body 122 až 124).
However, the communication neither pre-dates the drawing up of the German NAP, when it could have helped the Federal Republic of Germany to observe the criteria set out in Annex III, nor is founded on the final sentence of the first subparagraph of Article 9(1) of Directive 2003/87 and accordingly cannot alter the effect of the Commission guidance drawn up pursuant to that provision.
Toto oznámenie však nebolo vyhotovené skôr ako nemecký NAP, čo mohlo Spolkovej republike Nemecko pomôcť dodržať kritériá uvedené v prílohe III, ani sa nezakladá na článku 9 ods. 1 prvom pododseku poslednej vete smernice 2003/87, a preto nemôže zmeniť rozsah usmernení Komisie vypracovaných na základe tohto ustanovenia.
Conclusion on the contextual interpretation of criterion 10 of Annex III to Directive 2003/87
Záver o systematickom výklade kritéria č. 10 prílohy III smernice 2003/87
Having regard to all the foregoing, the Court concludes that a contextual interpretation of criterion 10 of Annex III to Directive 2003/87 in the light of the directive’s other provisions and the Commission guidance cannot provide a clear and precise answer to the question whether or not it is open to a Member State, following approval of its NAP by the Commission and adoption of the allocation decision, to adjust the individual allocation of allowances to the installations downwards.
Vzhľadom na všetky vyššie uvedené skutočnosti dospel Súd prvého stupňa k záveru, že systematický výklad kritéria č. 10 prílohy III smernice 2003/87 vzhľadom na ostatné ustanovenia tejto smernice a usmernenia Komisie nemôže poskytnúť jasnú a presnú odpoveď na otázku, či členský štát má alebo nemá po schválení svojho NAP zo strany Komisie a prijatí alokačného rozhodnutia možnosť upraviť individuálne alokácie kvót určených zariadeniam smerom nadol.
(e) Teleological interpretation of criterion 10 of Annex III to Directive 2003/87
e) O teleologickom výklad kritéria č. 10 prílohy III smernice 2003/87
Introductory remark
Úvodné pripomienky
As regards the teleological interpretation of criterion 10 of Annex III to Directive 2003/87, reference should be made especially to the directive’s objectives and
Pokiaľ ide o teleologický výklad kritéria č. 10 prílohy III smernice 2003/87, je potrebné poukázať predovšetkým na ciele a všeobecnú štruktúru tejto smernice, ku ktorých
2007 — CASE T-374/04 general system, to whose accomplishment and operation the criteria in Annex III are supposed to contribute.
2007 — VEC T-374/04 napĺňaniu a fungovaniu majú prispievať kritériá prílohy III.
In this context, it should be asked in particular whether actual implementation of the directive’s objectives and, therefore, the effectiveness of the relevant provisions that are designed to achieve those objectives, which include the criteria laid down in Annex III, preclude accepting that downward expost adjustments of the allowances allocated are lawful (see paragraphs 93 to 118 above).
V tomto kontexte je najmä potrebné položiť si otázku, či účinné vykonávanie cieľov uvedenej smernice, a teda potrebný účinok relevantných ustanovení, ktoré smerujú k dosiahnutiu týchto cieľov a medzi ktoré patria kritériá uvedené v prílohe III, bráni uznaniu zákonnosti spätných úprav pridelených kvót smerom nadol (pozri body 93 až 118 vyššie).