natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Moreover, the Kingdom of the Netherlands explains that the measure in question is not comparable to the Danish or British schemes, in which the allowances — the number of which is fixed in advance — are distributed free of charge by the authorities.
Okrem toho Holandské kráľovstvo vysvetľuje, že dotknuté opatrenie nie je porovnateľné s dánskymi alebo britskými systémami, v ktorých práva, ktorých počet je vopred stanovený, sú orgánmi rozdeľované bezplatne.
In their case, auction or sale is unquestionably an option which can be considered.
V ich prípade je pridelenie alebo predaj nepopierateľne predstaviteľnou alternatívou.
The measure in question is more similar to the Belgian system, under which the
Dotknuté opatrenie predstavuje
2008 — CASE T-233/04 tradable emission or pollution allowance is of no value to its recipient in terms of its relationship with the State and serves merely as proof of certain production or emission.
2008 — VEC T-233/04 viac podobnosti s belgickým systémom, v ktorom obchodovateľné emisné povolenie alebo povolenie na znečisťovanie nemá žiadnu hodnotu pre svojho držiteľa v jeho vzťahu so štátom a slúži iba ako dôkaz o určitej výrobe alebo emisiách.
In any case, the Kingdom of the Netherlands takes the view that the Commission’s attempts to classify the measure in question under one of the two categories which it created itself only confuses the debate.
V každom prípade sa Holandské kráľovstvo domnieva, že pokusy Komisie na zatriedenie dotknutého opatrenia do jednej z kategórií, ktoré sama vytvorila, iba naruší diskusiu.
Finally, the Kingdom of the Netherlands disputes the Commission’s interpretation of the Community guidelines on State aid for environmental protection, according to which the grant of an emission allowance is regarded in some cases as State aid.
Nakoniec Holandské kráľovstvo popiera výklad, ktorý podáva Komisia o pravidlách Spoločenstva o štátnej pomoci na ochranu životného prostredia, podľa ktorých sa vydanie emisného povolenia považuje v niektorých prípadoch za štátnu pomoc.
The Federal Republic of Germany points to the lack of an advantage for the undertakings.
Spolková republika Nemecko poukazuje na neexistenciu zvýhodnenia pre podniky.
Even if the view is taken that emission allowances have been allocated in the present case, they are no more than the specific expression of the obligation to comply with the emission ceiling laid down.
Aj za predpokladu, že ide v predmetnej veci o pridelenie emisných práv, tieto predstavujú iba konkretizáciu povinnosti dodržiavať stanovený emisný strop.
The position of the undertakings has worsened as compared to the previous situation.
Situácia podnikov je poškodená vo vzťahu k predchádzajúcej situácii.
Moreover, the undertakings can, in its opinion, obtain tradable allowances only thanks to their own efforts in reducing their emissions.
Okrem iného podniky môžu podľa jej názoru získať obchodovateľné práva iba vďaka svojej vlastnej snahe znížiť svoje emisie.
The Member State is not responsible for that economic advantage.
Toto hospodárske zvýhodnenie nemôže byť pripísané členskému štátu.
Furthermore, the Commission is mistaken in applying to the present case the criterion of the forgoing of State revenue, that criterion being inadequate to cover, in State aid law, the free allocation of emission allowances.
Komisia by sa okrem toho zmýlila uplatnením kritéria zrieknutia sa štátnych príjmov v predmetnej veci, keďže toto kritérium je neprimerané na pochopenie bezplatného pridelenia emisných práv v práve pomoci.
Such allocation is derived from the right of the Member States freely to decide on the introduction of charges and cannot be equated, in State aid law, with the transfer of property by public authorities.
Toto predstavuje výsledok práva členských štátov rozhodnúť slobodne o zavedení nákladov a nemôže byť spájané vzhľadom na právo pomoci so scudzením majetku zo strany verejnej moci.
The principle of the private investor under normal market conditions is not applicable, since the State provides the economic actors with a binding framework, without itself participating on the market.
Zásada súkromného investora za bežných podmienok trhu nie je uplatniteľná, keďže štát ponúka hospodárskym subjektom záväzný rámec bez toho, aby sa sám zúčastnil trhu.
The Commission takes the view that the measure in question constitutes State aid because, every year, emission allowances are made available by the Kingdom of the Netherlands free of charge to the undertakings concerned.
Komisia sa domnieva, že dotknuté opatrenie obsahuje štátnu pomoc, pretože každý rok sú emisné práva bezplatne poskytnuté Holandským kráľovstvom k dispozícii dotknutým podnikom.
The State therefore creates an intangible tradable asset which it offers free of charge to those undertakings, thereby mitigating the charges which are normally included in their budget.
Štát tak vytvára obchodovateľné nehmotné aktíva, ktoré bezplatne ponúka uvedeným podnikom, zmiernením nákladov, ktoré by za bežných okolností zaťažili ich rozpočet.
The value of those emission allowances results in particular from the fact that an undertaking which believes it may exceed its emission standard may, by purchasing the necessary allowances, avoid the imposition of a fine by the Netherlands authorities.
Hodnota týchto emisných práv sa týka najmä skutočnosti, že podnik, ktorý má v úmysle prekročiť svoju emisnú normu, sa môže kúpou potrebných práv vyhnúť tomu, že mu holandské orgány udelia pokutu.
Those allowances may already be traded at the beginning of the year, enabling an undertaking with a cash-flow problem to sell them.
Tieto práva sú obchodovateľné už na začiatku roka, takže podnik, ktorý má problém s pokladnicou, ich môže predať.
According to the Commission, the Kingdom of the Netherlands does not dispute the economic value of those emission allowances.
Podľa Komisie Holandské kráľovstvo nepopiera hospodársku hodnotu týchto emisných práv.
The Commission contends that in the present case there is a transfer of State resources in the form of a loss of State resources.
Komisia uvádza, že v predmetnej veci existuje prevod štátnych prostriedkov vo forme straty štátnych prostriedkov.
The Kingdom of the Netherlands takes into account only the second stage of the scheme in which the undertakings trade the emission allowances among each other.
Holandské kráľovstvo sa zaoberalo iba druhou etapou systému, v priebehu ktorej podniky obchodujú medzi sebou s emisnými povoleniami.
The State aid is however granted in the course of the first stage in which the Kingdom of the Netherlands allocates emission allowances free of charge to the undertakings concerned which they may then sell.
Štátna pomoc je napriek tomu priznaná v priebehu prvej etapy, počas ktorej Holandské kráľovstvo bezplatne priznáva dotknutým podnikom emisné povolenia, ktoré môžu neskôr predať.
The fact that the Netherlands authorities create tradable allowances which they then allocate free of charge, rather than sell, to those undertakings, gives rise to a loss of State revenue.
Skutočnosť, že holandské orgány vytvárajú obchodovateľné práva a následne ich bezplatne priznávajú týmto podnikom namiesto toho, aby im ich predali, spôsobuje stratu príjmov pre štát.
The Commission maintains that the Kingdom of the Netherlands could organise its scheme differently and sell emission allowances every year.
Komisia tvrdí, že Holandské kráľovstvo môže inak organizovať svoj systém a predávať každý rok emisné práva.
Even under the scheme chosen by the Netherlands authorities, they could buy back unused emission allowances from undertakings whose emissions fall below the standard.
Aj v systéme zvolenom holandskými orgánmi môžu tieto odkúpiť od podnikov, ktorých emisie sú nižšie ako norma, nepoužité emisné práva.
The State could then sell those allowances at market value to the undertakings which need them.
Štát môže potom predať tieto práva v trhovej hodnote podnikom, ktoré ich potrebujú.
The result would be comparable in terms of the effects on the environment but it would be the Netherlands authorities who would receive almost the whole price of the unused credits.
Výsledok by bol porovnateľný z hľadiska účinkov na životné prostredie, ale boli by to práve holandské orgány, ktoré by prijímali takmer celú cenu nepoužitých kreditov.
Under the measure in question, on the other hand, it is the undertakings holding and selling the NOx credits which receive the entire market price.
V rámci dotknutého opatrenia by to boli naopak podniky, ktoré by vlastnili a predávali kredity NO a ktoré by prijímali celú trhovú cenu.
Regarding the comparison of the measure in question with the Danish and British systems, the Commission maintains that the fact that the measure in question does not fix in advance the exact quantity of emission allowances available to a particular undertaking does not mean that it differs from the other two systems in such a way that there is no longer a transfer of State resources within the meaning of Article 87(1) EC.
Pokiaľ ide o porovnanie dotknutého opatrenia s dánskymi a britskými systémami, Komisia tvrdí, že dôvodom rozdielu medzi dotknutým opatrením, kde už nejde o prevod štátnych prostriedkov v zmysle článku 87 ods. 1 ES, a týmito dvoma inými systémami nie je to, že dotknuté opatrenie nestanovuje vopred presné množstvo emisných práv, ktorými disponuje určitý podnik.
The Commission contends that the measure in question is not comparable to the Belgian system and that the PreussenElektra caselaw (paragraph 53 above) does not apply to the present case.
Dotknuté opatrenie nie je porovnateľné s belgickým systémom a judikatúra Preussen-Elektra, už citovaná v bode 53 vyššie, sa neuplatňuje na predmetný prípad.
According to settled case-law, classification as aid requires that all the conditions set out in Article 87(1) EC are fulfilled.
Podľa ustálenej judikatúry kvalifikácia pomoci vyžaduje, aby boli splnené všetky podmienky uvedené v článku 87 ods. 1 ES.
That provision defines State aid which is in principle incompatible with the common market as aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods, in so far as it affects trade between Member States (see Case C-126/01 GEMO [2003] ECR I-13769, paragraphs 21 and 22, and the caselaw cited).
Toto ustanovenie považuje za štátnu pomoc v zásade nezlučiteľnú so spoločným trhom pomoc poskytovanú štátom alebo akoukoľvek formou zo štátnych prostriedkov, ktorá narúša hospodársku súťaž alebo hrozí narušením hospodárskej súťaže tým, že zvýhodňuje určitých podnikateľov alebo výrobu určitých druhov tovaru, pokiaľ ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi (pozri rozsudok Súdneho dvora z 20. novembra 2003, GEMO, C-126/01, Zb. s. I-13769, body 21 a 22 a citovanú judikatúru).
For advantages to be capable of being classified as aid within the meaning of Article 87(1) EC, they must, first, be granted directly or indirectly through State resources and, second, be imputable to the State (GEMO, paragraph 24).
Na to, aby zvýhodnenie mohlo byť považované za pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 ES, musí byť na jednej strane priznané priamo alebo nepriamo zo štátnych prostriedkov a na druhej strane musí byť pripísateľné štátu (rozsudok GEMO, už citovaný v bode 63 vyššie, bod 24).
The notion of aid can encompass not only positive benefits such as subsidies, loans or direct investment in the capital of enterprises, but also interventions which, in
Pojem pomoci môže pokrývať nielen kladné plnenia ako dotácie, pôžičky alebo účasť na základnom imaní podnikov, ale tiež zásahy, ktoré v rozličných formách zmierňujú
NETHERLANDS v COMMISSION various forms, mitigate the charges which are normally included in the budget of an undertaking and which therefore, without being subsidies in the strict sense of the word, are of the same character and have the same effect (see GEMO, paragraph 28 and the caselaw cited).
HOLANDSKO/KOMISIA náklady, ktoré bežne zaťažujú rozpočet podniku a ktoré takto, aj keď nie sú dotáciou v presnom zmysle slova, majú rovnaký charakter a majú právne účinky (pozri rozsudok GEMO, už citovaný v bode 63 vyššie, bod 28 a citovanú judikatúru).
It therefore follows that a measure which grants certain undertakings an advantage entailing an additional burden for the public authorities in the form of a de facto waiver of public debts, exemption from the obligation to pay fines or other pecuniary penalties can constitute a State aid (see, to that effect, Case C-295/97 Piaggio [1999] ECR I-3735, paragraphs 42 and 43).
Z toho vyplýva, že štátnu pomoc môže predstavovať opatrenie priznávajúce niektorým podnikom zvýhodnenie zahŕňajúce dodatočné náklady pre orgány verejnej moci vo forme účinného upustenia od verejných pohľadávok, oslobodenia od povinnosti zaplatenia pokút alebo iných peňažných sankcií (pozri v tomto zmysle rozsudok Súdneho dvora zo 17. júna 1999, Piaggio, C-295/97, Zb. s. I-3735, body 42 a 43).
It is in the light of those principles that the court must examine whether the measure in question confers on its beneficiaries an advantage financed through State resources.
Vo svetle týchto zásad treba preskúmať, či dotknuté opatrenie priznáva svojim adresátom finančné zvýhodnenie prostredníctvom štátnych prostriedkov.
The Kingdom of the Netherlands submits that it does not grant emission allowances to the undertakings concerned.
Holandské kráľovstvo uvádza, že nepriznáva emisné práva dotknutým podnikom.
In that regard, it must be pointed out that, unlike other schemes, the measure in question is not based on emission allowances allocated directly by the State.
V tejto súvislosti je nutné konštatovať, že v rozpore s inými systémami nie je dotknuté opatrenie založené na emisných právach priznaných priamo štátom.
The Commission moreover itself concedes as much in the first subparagraph of paragraph 3.2 of the contested decision.
Komisia to inak sama priznáva v bode 3.2 prvom odseku napadnutého rozhodnutia.
However, while it is true that the Kingdom of the Netherlands does not directly grant emission allowances to the undertakings concerned, nor does it limit itself to imposing on them a binding emission standard.
Napriek tomu hoci je pravda, že Holandské kráľovstvo nepriznáva priamo emisné práva dotknutým podnikom, nestanovuje im ani emisnú normu, ktorú musia dodržiavať.
It authorises the undertakings
Oprávňuje podniky, ktoré jej podliehajú, na obchodovanie medzi sebou
2008 — CASE T-233/04 subject to that standard to trade between themselves the emission allowances which indirectly result from that standard, up to the limit of the ceiling applicable to each of them.
2008 — VEC T-233/04 s emisnými právami, ktoré pochádzajú nepriamo z tejto normy, v rámci stropu uplatniteľného na každý z týchto podnikov.
By making those allowances tradable, the Kingdom of the Netherlands confers on them a market value.
Tým, že umožňuje obchodovanie s týmito právami, im Holandské kráľovstvo zveruje trhovú hodnotu.
Any undertaking coming within the scheme may sell them at any time.
Každý podnik, na ktorý sa vzťahuje tento režim, ich môže kedykoľvek predať.
In that regard, the Kingdom of the Netherlands pointed out, in its reply to the questions posed by the Court, that each holder of an emission authorisation had an account in the NOx emission registry and could sell all the allowances relating to the years in respect of which a standard was laid down, including future years.
V tejto súvislosti Holandské kráľovstvo vo svojej odpovedi na otázky položené Súdom prvého stupňa spresnilo, že každý držiteľ emisného povolenia mal účet v registri emisií NOx a mohol predať všetky práva vzťahujúce sa na roky, pre ktoré bola norma stanovená vrátane budúcich rokov.
It therefore follows that all the allowances are tradable and not only the credits recorded at the end of the year by the undertakings which emitted less NOx than the standard laid down, those credits representing the positive balance after subtraction of the actual NOx emitted from the authorised amount.
Z toho vyplýva, že všetky práva sú obchodova- teľné a nielen kredity uvoľnené na konci roka podnikmi, ktoré mali menej emisií NOxako stanovená norma, keďže tieto kredity predstavujú kladný rozdiel medzi schvá- lenou emisiou NO a potvrdenou emisiou NO
It is true that, as argued by the Kingdom of the Netherlands, the emission credits which may be recorded by certain undertakings at the end of the year are the fruit and the proof of their efforts.
Nepochybne, ako to tvrdí Holandské kráľovstvo, emisné kredity, ktoré prípadne uvoľnia niektoré podniky na konci roka, budú v zásade plodom a dôkazom ich snaženia.
However, in the absence of the possibility, provided for in the scheme, to trade those credits, they would be worthless on the market.
Napriek tomu pri neexistencii možnosti upravenej v systéme obchodovať s kreditmi by boli bez trhovej hodnoty.
The undertakings could not, by selling them, thus recover, even partially, the expenses incurred in order to reduce their NOx emissions.
Podniky by tak nemohli pri ich predaji získať späť aspoň čiastočne náklady vynaložené na zníženie svojich emisií NO
With regard to those undertakings which emitted more NOx than laid down by the emission standard and whose balance at the end of the year is therefore negative, the measure in question enables them to avoid a fine by purchasing emission allowances from those who recorded a surplus.
Pokiaľ ide o podniky, ktorých emisie NOxprekračovali stanovenú emisnú normu a ktorých zostatok je tak na konci roka záporný, dotknuté opatrenie im dáva možnosť vyhnúť sa pokute kúpou emisných práv od tých podnikov, ktoré uvoľnili nadbytok.
It therefore follows that the tradability of the emission allowances provided for by the measure in question constitutes an advantage for the enterprises subject to the prescribed NOx emission standard.
Z toho vyplýva, že obchodovateľnosť emisných práv upravená v rámci dotknutého opatrenia predstavuje zvýhodnenie pre podniky, na ktoré sa vzťahuje stanovená emisná norma NO
Moreover, by setting up a scheme which provides for the possibility of trading NOx emission allowances on the market, the Kingdom of the Netherlands has conferred on them the character of intangible assets which the undertakings concerned are free to sell, even if they are linked to a maximum ceiling applicable to the undertaking concerned.
Okrem toho zavedením režimu upravujúceho možnosť obchodovať s emisnými právami NOx na trhu im Holandské kráľovstvo zverilo povahu nehmotných aktív, ktoré dotknuté podniky môžu voľne predať, aj keď sú viazané na maximálny strop uplatniteľný na sledovaný podnik.
Those assets are put at the disposal of the undertakings concerned free of charge, whereas they could have been sold or put up for auction.
Tieto aktíva boli bezplatne dané k dispozícii dotknutým podnikom, hoci mohli byť predané alebo dané na dražbu.
The Kingdom of the Netherlands has thus forgone State resources.
Holandské kráľovstvo sa tým vzdalo štátnych prostriedkov.
In that regard, the Kingdom of the Netherlands is wrong in its assertion that the measure in question is similar to the Belgian system.
V tejto súvislosti Holandské kráľovstvo nesprávne poukazuje na podobnosť dotknutého opatrenia s belgickým systémom.
In its decision of 25 July 2001 relating to aid N 550/2000 — Belgium —‘Green Electricity’ Certificates (OJ 2001 C 330, p.
Komisia totiž vo svojom rozhodnutí z 25. júla 2001 o pomoci N 550/2000 — Belgicko — Osvedčenia „Zelená elektrina“ [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES C 330, s.
The Kingdom of the Netherlands is also wrong in claiming that the measure in question is similar to that referred to in PreussenElektra, cited in paragraph 53 above.
Holandské kráľovstvo rovnako nesprávne poukazuje na podobnosť dotknutého opatrenia s tým, ktoré je uvedené v rozsudku PreussenElektra, už citovanom v bode 53 vyššie.
That scheme imposed an obligation to purchase among the operators themselves.
Tento režim totiž ukladal subjektom povinnosť kúpy medzi sebou.
It was not however based on emission or pollution allowances.
Okrem iného nebol založený na emisných povoleniach alebo povoleniach na znečisťovanie.
Consequently, the measure in question constitutes, in accordance with the caselaw cited in paragraphs 63 to 66 above, an advantage granted to the undertakings concerned through State resources.
V dôsledku toho dotknuté opatrenie nepredstavuje v súlade s judikatúrou citovanou v bodoch 63 až 66 vyššie zvýhodnenie priznané dotknutým podnikom prostredníctvom štátnych prostriedkov.
The Kingdom of the Netherlands, supported by the Federal Republic of Germany, claims that the condition of selectivity is not fulfilled in the present case.
Holandské kráľovstvo podporované Spolkovou republikou Nemecko tvrdí, že podmienka selektivity nie je v predmetnej veci splnená.
The measure in question is binding on approximately 250 large industrial undertakings which do not belong to any particular sector of production.
Dotknuté opatrenie je záväzné pre približne 250 veľkých priemyselných podnikov, ktoré nepatria do nijakého určeného výrobného sektora.
Since all large facilities must comply with the same standard, that group of undertakings is not favoured.
Keďže všetky veľké zariadenia musia dodržiavať rovnakú normu, táto skupina podnikov nie je zvýhodnená.
According to the Kingdom of the Netherlands, supported by the Federal Republic of Germany, it follows from the Court’s judgment in Case C-143/99 Adria-Wien Pipeline and Wietersdorfer & Peggauer Zementwerke [2001] ECR I-8365, paragraph 41, that a comparison must be made with other undertakings which are in a legal and factual situation that is comparable in the light of the objective pursued by the measure in question. 81
Podľa Holandského kráľovstva, podporovaného Spolkovou republikou Nemecko, z rozsudku Súdneho dvora z 8. novembra 2001, Adria-Wien Pipeline a Wietersdorfer & Peggauer Zementwerke (C-143/99, Zb. s. I-8365, bod 41), vyplýva, že porovnanie sa musí uskutočniť vo vzťahu k iným podnikom, ktoré sú v právnej a skutkovej situácii, ktorá je porovnateľná vo svetle cieľa sledovaného predmetným opatrením. 81
The Kingdom of the Netherlands points out that the Commission does not state in comparison to which undertakings the large industrial facilities mentioned are favoured.
Holandské kráľovstvo zdôrazňuje, že Komisia neuvádza, vo vzťahu ku ktorým podnikom by boli uvedené veľké priemyselné zariadenia zvýhodnené.
In the opinion of the Federal Republic of Germany, those large facilities are not in a situation comparable to that of other undertakings, given that those other undertakings are not bound to comply with the respective emission ceilings.
Podľa názoru Spolkovej republiky Nemecko tieto zariadenia nie sú v situácii porovnateľnej so situáciou iných podnikov, keďže tieto nemajú povinnosť dodržiavať rôzne emisné stropy.
The Commission asserts, for its part, that all undertakings whose company seat is situated in the Netherlands are subject to emission ceilings, whereas the measure in question concerns a very restricted group of Netherlands undertakings with an installed total thermal capacity of more than 20 MWth.
Komisia za seba tvrdí, že všetky podniky so sídlom v Holandsku podliehajú emisným stropom, zatiaľ čo dotknuté opatrenie sa týka veľmi úzkej skupiny holandských podnikov, ktoré majú výkon vyšší ako 20 MWt.
Only those undertakings obtain emission allowances free of charge from the Netherlands authorities.
Iba tieto podniky bezplatne získajú od holandských orgánov emisné práva.
Although those undertakings do not all manufacture the same product, the condition of selectivity required by Article 87(1) EC is fulfilled.
Aj keď všetky tieto podniky nevyrábajú rovnaký výrobok, podmienka selektivity uložená článkom 87 ods. 1 ES je splnená.