natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Thus, the first subparagraph of Article 20(1) of Annex XIII to the new Staff Regulations states that the pensions of those officials are to remain subject to the correction coefficient for the Member State in which they have established proven main residence.
Článok 20 ods. 1 prvý pododsek prílohy XIII nového služobného poriadku stanovuje, že dôchodky týchto úradníkov podliehajú opravnému koeficientu stanovenému pre členský štát, v ktorom tieto osoby preukázateľne majú svoje hlavné bydlisko.
At the same time, the second subparagraph of Article 20(1) of Annex XIII to the new Staff Regulations introduces the rule that the minimum correction coefficient applicable to pensions is 100%.
Zároveň článok 20 ods. 1 druhý pododsek prílohy XIII nového služobného poriadku zaviedol pravidlo, podľa ktorého minimálny opravný koeficient uplatniteľný na dôchodky je 100 %.
According to Article 20(4) of Annex XIII to the new Staff Regulations, the transitional arrangements concerning correction coefficients are also to apply to invalidity allowances.
Podľa článku 20 ods. 4 prílohy XIII nového služobného poriadku prechodný režim týkajúci sa opravných koeficientov sa uplatní aj na podpory v invalidite.
According to Article 1(3)(a) and Article 3(5)(b) of Annex XI to the new Staff Regulations, the correction coefficients applicable under the transitional arrangements are to be determined on the basis of the average difference between the cost of living in the Member State in which the pensioner in question resides and the cost of living in Belgium (the ‘country method’), whereas the ‘capital method’ is still applied to the salaries of officials in active employment.
Opravné koeficienty uplatniteľné na základe tohto prechodného režimu sú určené podľa článku 1 ods. 3 písm. a) a článku 3 ods. 5 písm. b) prílohy XI nového služobného poriadku na základe priemerného rozdielu medzi životnými nákladmi v členskom štáte bydliska príslušného dôchodcu a životnými nákladmi v Belgicku (ďalej len „metóda krajiny“), zatiaľ čo „metóda hlavného mesta“ sa naďalej uplatňuje na odmeny úradníkov v službe.
In order to facilitate the transfer, for the pensioners concerned, from the ‘capital method’ to the new ‘country method’, the latter was introduced gradually over a four-year transitional period.
Na uľahčenie prechodu z „metódy hlavného mesta“ na novú „metódu krajiny“ pre dotknutých dôchodcov je táto metóda postupne zavádzaná počas prechodného obdobia štyroch rokov.
For that purpose, Article 20(2) of Annex XIII to the new Staff Regulations provided that the relative composition of the pensions was to be varied in accordance with the following timetable:
Na tieto účely je v článku 20 ods. 2 prílohy XIII nového služobného poriadku odstupňované pomerné zloženie sumy dôchodkov podľa tohto kalendára:
— From 1 May 2004: 80% ‘capital method’ and 20% ‘country method’;
— od 1. mája 2004: 80 % „metóda hlavného mesta“ a 20 % „metóda krajiny“,
— From 1 May 2005: 60% ‘capital method’ and 40% ‘country method’;
— od 1. mája 2005: 60 % „metóda hlavného mesta“ a 40 % „metóda krajiny“,
— From 1 May 2006: 40% ‘capital method’ and 60% ‘country method’;
— od 1. mája 2006: 40 % „metóda hlavného mesta“ a 60 % „metóda krajiny“,
— From 1 May 2007: 20% ‘capital method’ and 80% ‘country method’;
— od 1. mája 2007: 20 % „metóda hlavného mesta“ a 80 % „metóda krajiny“,
— From 1 May 2008: 100% ‘country method’.
— od 1. mája 2008: 100 % „metóda krajiny“.
In addition, the second subparagraph of Article 24(2) of Annex XIII to the new Staff Regulations guarantees payment of the nominal amount of net pension payable before 1 May 2004.
Okrem toho článok 24 ods. 2 druhý pododsek prílohy XIII nového služobného poriadku stanovuje záruku nominálnej výšky čistého dôchodku poberaného pred 1. májom 2004.
From his retirement in February 2003, the appellant received an invalidity allowance pursuant to Articles 53 and 78 of the old Staff Regulations which, in accordance with Article 82 thereof, was weighted at the rate fixed for the country in which the recipient proved he had his residence, namely, the United Kingdom, since he had settled in London and bought a house there.
Od svojho odchodu do dôchodku vo februári 2003 odvolateľ poberal invalidný dôchodok podľa článku 53 a článku 78 starého služobného poriadku, na ktorý sa na základe článku 82 tohto poriadku uplatňoval opravný koeficient stanovený pre krajinu, v ktorej má dotknutá osoba preukázateľne svoje bydlisko, teda Spojené kráľovstvo, kde sa odvolateľ usadil v Londýne a kúpil si tam dom.
From 1 January 2004, the appellant’s invalidity allowance was therefore weighted at the rate of 139.6% set for the United Kingdom.
Od 1. januára 2004 sa na invalidný dôchodok uplatňoval opravný koeficient 139,6 %, stanovený pre Spojené kráľovstvo.
The correction coefficient was calculated in accordance with the ‘capital method’, so as to reflect the difference in the cost of living between London and Brussels.
Tento opravný koeficient sa vypočítal podľa „metódy hlavného mesta“ tak, že odrážal rozdiel životných nákladov v Londýne a Bruseli.
By letter of 13 May 2004, the Office for the Administration and Payment of Individual Entitlements of the Commission of the European Communities informed the appellant of the effects on his pension rights of the entry into force of the new Staff Regulations.
Listom z 13. mája 2004 Úrad pre správu a úhradu individuálnych nárokov Komisie Európskych spoločenstiev informoval odvolateľa o dôsledkoch nadobudnutia účinnosti nového služobného poriadku na jeho nároky na dôchodok.
That letter indicated, inter alia, that the appellant’s pension rights would not be altered if his pension had been determined before May 2004.
V tomto liste sa zvlášť uvádzalo, že jeho nároky na dôchodok by sa nezmenili, pokiaľ by jeho dôchodok bol stanovený pred májom 2004.
However, the appellant noticed that the amount he received was being reduced under the new Staff Regulations, since the correction coefficient applied to pensions paid to
Odvolateľ si uvedomil, že jeho finančný režim bude na základe nového služobného poriadku znížený, keďže opravný koeficient uplatňovaný na dôchodky vyplácané
CAMPOLI v COMMISSION former officials residing in London was being gradually abolished and replaced by a new, lower, correction coefficient.
CAMPOLI/KOMISIA bývalým úradníkom s bydliskom v Londýne sa bude postupne rušiť a nahrádzať novým opravným koeficientom, ktorý je nižší ako skorší koeficient.
Consequently, on 20 August 2004, the appellant submitted a complaint to the Appointing Authority under Article 90 of the new Staff Regulations against the Commission decision constituted by the pension statements for the months of May, June and July 2004.
V dôsledku toho odvolateľ podal 20. augusta 2004 na menovací orgán sťažnosť podľa článku 90 služobného poriadku namierenú proti rozhodnutiu Komisie vo forme výplatných listín dôchodku za mesiace máj až júl 2004.
He claimed that the reduction of his pension rights, unjustified in his opinion, and in particular of the correction coefficient, infringed a number of general principles of law.
Odvolateľ tvrdí, že neodôvodnené zníženie jeho nárokov na dôchodok a najmä opravný koeficient porušujú niekoľko všeobecných právnych zásad.
By decision of 13 December 2004, the Commission rejected the complaint (the ‘contested decision’).
Rozhodnutím z 13. decembra 2004 Komisia zamietla túto sťažnosť (ďalej len „sporné rozhodnutie“).
III — The judgment under appeal
III — Napadnutý rozsudok
In the judgment under appeal, the Court of First Instance dismissed the appellant’s action for the annulment of the contested decision, together with, first, the decision of the Appointing Authority which was challenged in the appellant’s complaint and altered the correction coefficient, the household allowance and the education allowance applicable to his pension on 1 May 2004 and, second, his pension statements to the extent that they applied that decision from May 2004.
Súd prvého stupňa napadnutým rozsudkom zamietol žalobu odvolateľa, ktorou navrhoval zrušenie sporného rozhodnutia spolu s rozhodnutím menovacieho orgánu spochybnené v jeho sťažnosti, ktoré zmenilo od 1. mája 2004 opravný koeficient, príspevok na domácnosť a paušálny príspevok na vzdelanie uplatniteľné na jeho dôchodok, ako aj zrušenie jeho výplatných listín dôchodku v rozsahu, v akom sa týkajú uplatnenia tohto posledného uvedeného rozhodnutia od mája 2004.
The Court of First Instance considered, first, that the head of claim relating to the household allowance and the education allowance was inadmissible, since it did not appear in the appellant’s complaint, and the same was true of the heads of claim seeking annulment of the decision constituted by the pension statements for May and June 2004 in the absence of a legal interest in bringing proceedings.
Súd prvého stupňa považoval návrh týkajúci sa príspevku na domácnosť a príspevku na vzdelanie za neprípustný, keďže nebol uplatnený v rámci sťažnosti podanej odvolateľom, ako aj návrh na zrušenie rozhodnutia obsiahnuté vo výplatných listinách dôchodku za mesiace máj a jún 2004 z dôvodu nedostatku záujmu na konaní.
On the other hand, the Court of First Instance accepted that the appellant had such an interest in challenging the pension statement for July 2004, since the correction coefficient applicable to the remuneration of officials in active employment in the United Kingdom had been set, in accordance with the ‘capital method’, at 142.7%, with retroactive effect for that month, whereas the amount of the appellant’s pension remained fixed, by virtue of the guarantee of the nominal amount, at a level obtained by application of the correction coefficient of 139.6% at the same date.
Súd prvého stupňa však uznal tento záujem na konaní v súvislosti s napadnutím výplatnej listiny dôchodku za mesiac júl 2004 vzhľadom na to, že opravný koeficient uplatniteľný na odmeny úradníkov v službe v Spojenom kráľovstve bol stanovený podľa „metódy hlavného mesta“ na 142,7 % so spätnou účinnosťou na tento mesiac, zatiaľ čo výška dôchodku odvolateľa zostala podľa záruky nominálnej výšky čistého dôchodku na rovnakej úrovni ako pri uplatnení opravného koeficientu vo výške 139,6 % k tomu istému dňu.
The Court of First Instance then held to be unfounded the seven limbs of the objection of illegality concerning Article 20 of Annex XIII to the new Staff Regulations, constituting the sole plea in law put forward by the appellant, alleging, respectively, infringement of the principles of the protection of legitimate expectations, legal certainty, non-retroactivity and acquired rights, equal treatment, proportionality and good administration, and alleging misuse of powers and an inadequate statement of reasons.
Súd prvého stupňa následne rozhodol o nedôvodnosti siedmich častí námietky nezákonnosti článku 20 prílohy XIII nového služobného poriadku, ktorá tvorí jediný žalobný dôvod podaný odvolateľom, vychádzajúci z porušenia zásad ochrany legitímnej dôvery, právnej istoty, zákazu retroaktivity, nadobudnutých práv, rovnosti zaobchádzania, proporcionality a riadnej správy vecí verejných, ako aj zo zneužitia právomoci a nedostatočného odôvodnenia.
Four arguments were relied upon in support of the part of that plea alleging breach of the principle of equal treatment, the Court of First Instance’s findings on which are challenged in the present appeal.
Pokiaľ ide o časť uvedeného žalobného dôvodu vychádzajúceho z porušenia zásady rovnosti zaobchádzania, ktorej posúdenie Súdom prvého stupňa je spochybňované v rámci tohto odvolania, na jeho podporu sú uvedené štyri tvrdenia.
At paragraphs 99 to 109 of the judgment under appeal, the Court of First Instance rejected the appellant’s first argument that the application of the ‘country method’ to the calculation of the transitional correction coefficients for the pensions of officials who retired before 1 May 2004 infringed the principle of equal treatment, since the correction coefficients calculated in accordance with the new method did not guarantee equality of purchasing power for all pensioners.
Súd prvého stupňa v bodoch 99 až 109 napadnutého rozsudku neprijal prvé tvrdenie odvolateľa, podľa ktorého uplatnenie „metódy krajiny“ pri výpočte prechodných opravných koeficientov uplatňovaných na dôchodky úradníkov, ktorí odišli do dôchodku pred 1. májom 2004, porušuje zásadu rovnosti zaobchádzania, lebo opravné koeficienty vypočítané podľa tejto novej metódy nezaručujú zachovanie rovnakej kúpnej sily všetkým dôchodcom. Najskôr pripomenul svoj záver v rozsudku z 26. februára 2003, Drouvis/Komisia, T-184/00, Zb. VS s.
The Court of First Instance also considered that, by replacing the ‘capital method’ with the ‘country method’, the legislature had not exceeded the limits imposed on its discretion in that matter.
Súd prvého stupňa tiež konštatoval, že nahradením „metódy hlavného mesta“ „metódou krajiny“, normotvorca neprekročil hranice stanovené na výkon jeho miery voľnej úvahy v tejto oblasti.
At paragraph 105 of the judgment under appeal, it pointed out, inter alia, that the legislature is free to adopt provisions that are less advantageous for the officials concerned than the previous ones, on condition that it sets a sufficiently long transitional period.
V bode 105 napadnutého rozsudku najmä pripomína, že normotvorca Spoločenstva môže prijať menej priaznivé ustanovenia, ako sú predchádzajúce ustanovenia, pre dotknutých úradníkov za predpokladu, že upraví dostatočne dlhé prechodné obdobie.
Nor can that freedom be obstructed by invoking the principle of equality of purchasing power, particularly since the transitional arrangements guarantee pensioners that the nominal amount of net pension received before the new Staff Regulations came into force was to be maintained.
Tejto možnosti nemôže byť zabránené ani odvolávaním sa na zásadu rovnosti kúpnej sily, o to viac, ak prechodný režim zaručuje dôchodcom zachovanie nominálnej hodnoty čistého dôchodku poberaného pred nadobudnutím účinnosti nového služobného poriadku.
At paragraphs 110 to 115 of the judgment under appeal, the Court of First Instance rejected the appellant’s second argument, alleging discrimination between officials in active employment, to whom the ‘capital method’ is still applied, and retired officials, by pointing out that the two categories of officials are in objectively different situations.
V bodoch 110 až 115 napadnutého rozsudku Súd prvého stupňa zamietol druhé tvrdenie odvolateľa vychádzajúce z diskriminácie medzi úradníkmi v službe, pre ktorých sa naďalej uplatňuje „metóda hlavného mesta“, a úradníkmi na dôchodku, keď uviedol, že tieto dve kategórie úradníkov sa nachádzajú v objektívne odlišných situáciách.
The appellant’s third argument, to the effect that there is discrimination if a com -parison is made with pensioners living in Belgium, by virtue of the fact that the pensions paid to the latter were determined on the basis of the cost of living in Brussels as a capital city, was rejected by the Court of First Instance at paragraphs 116 to 130 of the judgment under appeal.
Tretie tvrdenie odvolateľa uvedené na preukázanie existencie diskriminácie vo vzťahu k dôchodcom s bydliskom v Belgicku z dôvodu, že dôchodky týchto osôb sú stanovené s ohľadom na životné náklady v Bruseli ako v hlavnom meste, bolo zamietnuté v bodoch 116 až 130 napadnutého rozsudku.
The Court of First Instance, first, stated that, in accordance with the provisions of Article 1(3)(a)(ii) of Annex XI to the new Staff Regulations in conjunction with Article 3(5)(b) thereof, the correction coefficients applicable to pensions paid in Member States other than the Kingdom of Belgium are to be determined ‘with reference to Belgium’ and there is nothing in the new pension rules to lead to the conclusion that the legislature intended that pensioners residing in Belgium should have the advantage of a correction coefficient which took account of the cost of living in Brussels as a capital city.
V tejto súvislosti Súd prvého stupňa najprv konštatoval, že v súlade s článkom 1 ods. 3 písm. a) ii), v spojení s článkom 3 ods. 5 písm. b) prílohy XI nového služobného poriadku, opravné koeficienty uplatniteľné na dôchodky vyplácané v iných členských štátoch, ako je Belgické kráľovstvo, sú určované „vo vzťahu k Belgicku“ a nič v novom režime dôchodkov neumožňuje prísť k záveru, že normotvorca chcel zvýhodniť dôchodcov s bydliskom v Belgicku opravným koeficientom zohľadňujúcim životné náklady v Bruseli ako v hlavnom meste.
It added, at paragraphs 120 to 123 of the judgment under appeal, that it is true that, when the transition was made from the ‘capital method’ to the ‘country method’, neither the basic amount of ‘Belgian’ pensions nor the 100% correction coefficient applied to that amount was reduced in a manner which took account of the new method.
V bodoch 120 až 123 napadnutého rozsudku dodal, že je pravda, že pri prechode z „metódy hlavného mesta“ na „metódu krajiny“ ani výška základných „belgických“ dôchodkov, ani opravný koeficient 100 % uplatňovaný na túto sumu dôchodku sa neznižovali pri zohľadnení novej metodológie.
The Commission stated at the hearing that, in practice, the statisticians had reached the conclusion that the method consisting of measuring the difference between prices in Brussels and prices in another capital, such as London, provided a perfectly valid estimate of the difference between prices in Belgium and prices in the United Kingdom for all products but one, namely rents.
V tejto súvislosti Komisia na pojednávaní uviedla, že v praxi štatistici dospeli k záveru, že metóda založená na meraní rozdielov medzi cenami v Bruseli a cenami v inom hlavnom meste, ako je Londýn, poskytuje celkom hodnotné vyhodnotenie rozdielov medzi cenami v Belgicku a cenami v Spojenom kráľovstve, pokiaľ ide o všetky tovary s jednou výnimkou, a tou je nájomné.
The Commission stated that, in order to determine the correction coefficients to be applied to pensions, the statisticians compared average rents in the country in question with average rents in Belgium.
Komisia upresnila, že na určenie opravných koeficientov uplatniteľných na dôchodky štatistici porovnávali priemerné nájomné v príslušnej krajine s priemerným nájomným v Belgicku.
On that basis, it could be concluded that ‘the difference between Brussels and the Belgian average is around 2%’.
Na tomto základe možno vychádzať z toho, že „rozdiel medzi Bruselom a priemerom v Belgicku je 2 %“.
Nevertheless, a correction coefficient of 98% was not fixed for Belgium.
Opravný koeficient pre Belgicko však predsa nebol stanovený vo výške 98 %.
At paragraph 124 of the judgment under appeal, the Court of First Instance pointed out that the explanations provided by the Commission related to the implementation
V tejto súvislosti Súd prvého stupňa v bode 124 napadnutého rozsudku konštatoval, že vysvetlenia, ktoré uviedla Komisia, sa týkajú zavedenia nového režimu dôchodkov,
2008 — CASE C-71/07 P of the new pension rules, as carried out by Eurostat (the statistical office of the European Communities) and finalised in the regulations adjusting correction coefficients applied to pensions, whereas the objection of illegality raised by the appellant refers only to Article 20 of Annex XIII to the new Staff Regulations.
2008 — VEC C-71/07 P tak ako ho uskutočnil Štatistický úrad Európskych spoločenstiev (Eurostat), a ukončili nariadenia upravujúce opravné koeficienty, ktoré sa vzťahujú na dôchodky, zatiaľ čo námietka nezákonnosti vznesená odvolateľom sa týka len článku 20 prílohy XIII nového služobného poriadku.
However, the lawfulness of a Community legislative act cannot depend on the manner in which it is applied in practice.
Pritom zákonnosť právneho aktu Spoločenstva nemôže závisieť od spôsobu, akým je tento akt uplatňovaný v praxi.
It added, at paragraph 125 of the judgment under appeal, that, in any event, in so far as the practice described by the Commission conferred an advantage upon pensioners residing in Belgium by departing from the new ‘country method’, it should be pointed out that respect for the principle of equal treatment must be reconciled with respect for the principle of legality, according to which a person may not rely, in support of his claim, on an unlawful act committed in favour of a third party.
V bode 125 napadnutého rozsudku dodal, že v každom prípade v rozsahu, v ktorom by prax opísaná Komisiou zvýhodňovala dôchodcov s bydliskom v Belgicku tým, že sa odchyľuje od novej „metódy krajiny“, treba pripomenúť, že dodržiavanie zásady rovnosti zaobchádzania musí byť v súlade s dodržiavaním zásady zákonnosti, podľa ktorej sa nikto nemôže vo svoj prospech dovolávať nezákonnosti, ku ktorej došlo v prospech iného.
Finally, at paragraphs 131 to 140 of the judgment under appeal, the Court of First Instance rejected the fourth argument, in which the appellant alleged discrimination in comparison with pensioners residing in one of the ‘less expensive’ Member States, who had had a correction coefficient of less than 100% applied to them before 1 May 2004 and for whom the new pension rules introduced a minimum correction coefficient of 100%, with the result that those pensioners had the benefit of a correction coefficient manifestly greater than the actual cost of living in their place of residence.
Napokon v bodoch 131 až 140 napadnutého rozsudku Súd prvého stupňa zamietol štvrté tvrdenie, ktorým odvolateľ poukazoval na diskrimináciu vo vzťahu k dôchodcom s bydliskom v „lacnejších“ členských štátoch, ktorým bol priznaný opravný nižší koeficient ako 100 % pred 1. májom 2004 a pre ktorých nový režim dôchodkov zaviedol minimálny opravný koeficient vo výške 100 % s tým výsledkom, že týmto dôchodcom je priznaný opravný koeficient zjavne vyšší, ako sú skutočné životné náklady v mieste ich bydliska.
At paragraphs 132 to 135 of the judgment under appeal, the Court of First Instance therefore found that that argument was inadmissible since the appellant had not established that he could benefit financially from a judgment declaring the application of a minimum correction coefficient of 100% to pensions paid to pensioners residing in the ‘less expensive’ Member States illegal.
Súd prvého stupňa v bodoch 132 až 135 napadnutého rozsudku stanovil, že toto tvrdenie je neprípustné vzhľadom na to, že odvolateľ nepreukázal, že by mohol mať finančnú výhodu z rozsudku, ktorý by vyhlásil nezákonnosť uplatnenia minimálneho opravného koeficientu vo výške 100 % na dôchodky vyplácané osobám s bydliskom v „lacnejších“ členských štátoch.
In particular, he did not claim that the alleged ‘financial gift’ to pensioners residing in such a Member State necessarily entailed a corresponding loss for pensioners residing in an ‘expensive’ Member State.
Najmä sa nepreukázalo, že údajný „finančný dar“ venovaný dôchodcom s bydliskom v takom členskom štáte nutne znamená zodpovedajúcu finančnú stratu pre dôchodcov s bydliskom v „drahom“ členskom štáte.
Moreover, since the Community pension scheme does not operate as a pension fund but is based on the principle of solidarity, the rule introducing a minimum correction coefficient of 100% did not have the effect in law of enriching the pensioners concerned at the expense of the category of pensioners to which the appellant belongs.
Okrem toho režim dôchodkov Spoločenstva nie je založený na modeli penzijného fondu, ale na zásade solidarity, takže pravidlo zavádzajúce minimálny opravný koeficient vo výške 100 % nemá z právneho hľadiska za následok obohatenie týchto dôchodcov na úkor kategórie dôchodcov, do ktorej patrí aj odvolateľ.
At paragraph 136 of the judgment under appeal, the Court of First Instance stated that, in any event, the introduction of a minimum correction coefficient of 100% cannot be characterised as manifestly arbitrary or inappropriate, since that rule was adopted in order to bring, as far as possible, the transitional arrangements protecting
Súd prvého stupňa v bode 136 napadnutého rozsudku vyhlásil, že v každom prípade zavedenie minimálneho opravného koeficientu vo výške 100 % sa nemôže považovať za zjavne svojvoľné alebo neprimerané vzhľadom na to, že toto pravidlo sa prijalo s cieľom čo možno najviac priblížiť prechodný režim zachovávajúci opravné