natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In that regard, it cannot be disputed that in order to carry out an investigation in the respective offices of the Turkish customs authorities, the Commission had to have the agreement of those authorities pursuant to Article 7(3) of Annex 7 to Decision No 1/95.
V tejto súvislosti nemôže byť spochybnené, že na vykonanie overovania na príslušnom úrade tureckých colných orgánov musí mať Komisia podľa článku 7 ods. 3 prílohy 7 rozhodnutia č. 1/95 súhlas uvedených orgánov.
It is sufficient to point out that the Commission has not referred to any lack of agreement on the part of the Turkish authorities which prevented it from carrying out such an on-the-spot check.
Postačuje zdôrazniť, že Komisia nijako nepreukázala absenciu súhlasu zo strany tureckých orgánov, ktorá jej bránila vo vykonaní takéhoto overovania na mieste.
Moreover, it is apparent from paragraphs 244 to 259 of the judgment under appeal that the Commission did not request specimen impressions of the stamps used in the Mersin customs offices from the Turkish authorities and did not send them to the customs authorities of the Member States.
Z bodov 244 až 259 napadnutého rozsudku vyplýva, že Komisia nepožadovala od tureckých orgánov vzory odtlačkov pečiatok používaných na colnom úrade v Mersine a neoznámila ich colným orgánom členských štátov.
The Court of First Instance found in that regard that, during the entire period covering the importations at issue, the Republic of Turkey and the Commission were not under any obligation to provide each other with specimen impressions of the stamps used by the customs offices.
Súd prvého stupňa v tejto súvislosti prijal záver, že počas celého obdobia, počas ktorého trvali predmetné dovozy, Turecká republika a Komisia neboli podriadené žiadnej povinnosti oznámiť si navzájom vzory odtlačkov pečiatok používaných colnými úradmi.
However, it is the sending of specimen impressions of the stamps and signatures used in those offices that makes it possible to supervise compliance with the customs rules relating to tariff preferences effectively.
Práve oznámenie týchto vzorov odtlačkov pečiatok a podpisov používaných v týchto úradoch umožňuje vykonávať účinný dohľad, pokiaľ ide o dodržiavanie colných predpisov týkajúcich sa colných preferencií.
The Commission’s obligation to ensure that the Association Agreement is properly implemented means that the Commission, and through it the customs authorities of the Member States, should always have all the information to enable it to carry out an effective check, and specimen impressions of the stamps and signatures unquestionably constitute such information.
Povinnosť prislúchajúca Komisii dbať o to, aby bola dohoda o pridružení správne uplatňovaná, si vyžaduje, aby mala Komisia, a prostredníctvom nej colné orgány členských štátov, kedykoľvek k dispozícii všetky údaje, ktoré by jej umožňovali vykonať účinnú kontrolu, pričom vzory odtlačkov pečiatok a podpisy nepochybne predstavujú takéto údaje.
Moreover, contrary to what was held by the Court of First Instance in paragraph 255 of the judgment under appeal, it is unambiguously apparent from the wording of Article 15(1) of Decision No 1/96, as amended by Decision No 2/97 of the EC-Turkey Customs Cooperation Committee of 30 May 1997 (OJ 1997 L 249, p.
Rovnako potrebné je tiež zdôrazniť, že v rozpore s tým, čo konštatoval Súd prvého stupňa v bode 255 napadnutého rozsudku, zo znenia článku 15 ods. 1 rozhodnutia č. 1/96, zmeneného a doplneného rozhodnutím č. 2/97 Výboru pre colnú spoluprácu ES-Turecko z 30. mája 1997 (Ú. v. ES L 249, s.
18), which entered into force on 1 September 1997, namely during the period covering the imports at issue, that ‘the customs authorities of the Member States of the Community and of [the Republic of] Turkey shall provide each other, through the Commission …, with specimen impressions of stamps used in their customs offices for the issue of A.TR. movement certificates’.
18), ktoré sa stalo účinným 1. septembra 1997, čiže v priebehu obdobia, ktoré pokrýva predmetné dovozy, bez akýchkoľvek pochybností vyplýva, že „colné orgány členských štátov, Komisie a Tureck[ej republiky] si vzájomne prostredníctvom Komisie oznamujú… vzory odtlačkov pečiatok používaných v ich úradoch na vystavenie sprievodných osvedčení A. TR.“.
In any event, even before the entry into force of that decision, the Commission should, in order to facilitate the proper implementation of the Association Agreement, have requested that the Turkish authorities provide it with those specimens on the basis of Article 7(3) of Decision No 1/95 which authorises it to request ‘any information which may enable it to ensure that customs legislation is correctly applied’.
V každom prípade, dokonca pred nadobudnutím účinnosti tohto rozhodnutia, Komisia mala s cieľom umožniť správne uplatnenie dohody o pridružení žiadať od tureckých orgánov, aby jej oznámili uvedené vzory na základe článku 3 prílohy 7 rozhodnutia č. 1/95, ktoré umožňuje žiadať „akékoľvek vysvetlenia umožňujúce ubezpečiť sa, že colná právna úprava je uplatňovaná správne“.
The fact that the Republic of Turkey sent the impressions of stamps used for A.TR.1 certificates voluntarily, as stated by the Court of First Instance in paragraph 258 of the judgment under appeal, does not call in question the finding that the Commission failed to fulfil its obligation to request that the Turkish authorities provide it with specimen impressions of the stamps and signatures used in the Mersin customs office and to send them, in turn, to the customs authorities of the Member States.
Skutočnosť, že Turecká republika zaslala odtlačky pečiatok používaných na osvedčenia A. TR. 1 dobrovoľne, ako konštatoval Súd prvého stupňa v bode 258 napadnutého rozsudku, nespochybňuje záver, že Komisia porušila svoju povinnosť žiadať od tureckých orgánov, aby jej boli zaslané vzory odtlačkov pečiatok a podpisov používaných na colnom úrade v Mersine, a oznámiť ich colným orgánom členských štátov.
Lastly, it is also apparent from paragraphs 153 to 160 of the judgment under appeal that the Commission merely observed that neither the Association Agreement nor the implementing provisions expressly required registers to be kept in Turkey for the entry of customs certificates and that, in any case, the possible existence of such registers did not imply that certificates were authentic, given that forgers would have every interest in using on forged certificates a registration number which corresponded with a lawful certificate.
Nakoniec z bodov 153 až 160 napadnutého rozsudku tiež vyplýva, že Komisia sa obmedzila iba na poznamenanie, že ani dohoda o pridružení, ani vykonávacie ustanovenia výslovne nepožadovali vedenie registrov, v ktorých by boli evidované colné osvedčenia, a že eventuálna existencia takýchto registrov by v nijakom prípade neznamenala, že ide o pravé osvedčenia, keďže bolo v záujme falšovateľov používať pre sfalšované osvedčenia registračné číslo zodpovedajúce riadnemu osvedčeniu.
That reasoning was accepted by the Court of First Instance in paragraphs 161 and 162 of the judgment under appeal.
Toto odôvodnenie bolo Súdom prvého stupňa uznané v bodoch 161 a 162 napadnutého rozsudku.
That argument cannot, however, succeed.
Tento predpoklad však nemôže uspieť.
In that regard, it must be stated that the registration of certificates issued by the customs authorities is indispensable in international trade.
V tejto súvislosti je nutné zdôrazniť, že zaregistrovanie osvedčení vystavených colnými orgánmi je v prípadoch medzinárodného obchodovania nevyhnutnou praxou.
Failure to keep such registers is likely to render worthless the effectiveness of any postclearance check on certificates issued by the respective customs authorities.
Absencia takýchto registrov môže spôsobiť zníženie až zánik účinnosti akejkoľvek následnej kontroly osvedčení vystavených príslušnými colnými orgánmi.
Furthermore, the obligation on the Turkish authorities to register A.TR.1 certificates stems, contrary to what was held by the Court of First Instance in paragraph 161 of the judgment under appeal, from the implementing provisions of the Association Agreement.
Okrem toho povinnosť tureckých orgánov zaregistrovať osvedčenia A. TR. 1 vyplýva, na rozdiel od toho, čo uviedol Súd prvého stupňa v bode 161 napadnutého rozsudku, z vykonávacích ustanovení dohody o pridružení.
Even though Article 13 applies to the specific case of division of certificates, it is clear that the registration number of the ‘initial certificate’ must appear in box 12 of the A.TR.1 certificate, that is to say that the initial certificate must, in any event, also be registered in the customs registers of the country of export.
Článok 13 rozhodnutia č. 1/96 stanovuje, že v prípade oddelenia osvedčení odsek 12 výpisu uvádza najmä číslo registrácie „pôvodného osvedčenia“, teda pôvodné osvedčenie musí byť v každom prípade zaregistrované aj v colných registroch štátu vývozu.
The Court of First Instance’s statement in paragraph 162 of the judgment under appeal, that forgers would have every interest in using a registration number which corresponded with a lawful certificate which had already been registered, is not such as to relieve the Commission of its obligation to ensure that the Association Agreement is properly implemented.
Pokiaľ ide o tvrdenie zo strany Súdu prvého stupňa uvádzané v bode 162 napadnutého rozsudku, podľa ktorého bolo v záujme falšovateľov používať registračné číslo zodpovedajúce pravému osvedčeniu, ktoré už bolo zaregistrované, toto tvrdenie nezbavuje Komisiu jej povinnosti dbať o správne uplatňovanie dohody o pridružení.
It may be inferred from the Commission’s arguments both before the Court of First Instance and before the Court of Justice that it did not do so.
Z tvrdení Komisie pred Súdom prvého stupňa, ako aj pred Súdnym dvorom môže byť vyvodené, že k tomu nedošlo.
Furthermore, given that neither of UCLAF’s two missions was carried out at the Mersin customs office, as was pointed out in paragraph 113 of this judgment, they
Okrem toho, vzhľadom na to, že na colnom úrade v Mersine nebola vedená žiadna z dvoch kontrol UCLAF, ako bolo pripomenuté v bode 113 tohto rozsudku,
C.A.S. v COMMISSION were also not able to check whether there were such registers and whether the certificates at issue were entered in those registers or not.
C.A.S./KOMISIA kontroly nemohli overiť existenciu takýchto registrov, ako ani zaevidovanie alebo nezaevidovanie sporných osvedčení do týchto registrov.
It follows from all of the above considerations that the Commission failed to fulfil its obligations to supervise and monitor the proper implementation of the Association Agreement.
Zo súhrnu vyššie uvedených úvah vyplýva, že Komisia si nesplnila svoje povinnosti dohľadu a kontroly správneho uplatňovania dohody o pridružení.
Had the Commission not failed to fulfil its obligations, the forgeries of the certificates at issue could have been discovered and elucidated as soon as the first imports into the Community were made and the scale of the financial loss, both for the Community budget and for the appellant, could have been limited.
Ak by nedošlo k tomuto nesplneniu si povinností zo strany Komisie, sfalšovanie sporných osvedčení mohlo byť odhalené a objasnené od prvých dovozov do Spoločenstva a rozsah finančných strát pre rozpočet Spoločenstva, ako aj pre odvolateľku mohol byť obmedzený.
Furthermore, the Commission could, as soon as those forgeries were discovered, have warned importers in good time and, if necessary, have brought the matter before the Joint Committee.
Okrem toho Komisia tiež mohla od odhalenia takéhoto sfalšovania včas upozorniť dovozcov, prípadne sa obrátiť na zmiešaný výbor.
In any event, if the Commission had made full use of the rights and powers which it has under the Association Agreement, the doubts as to the inauthentic or irregular nature of the certificates at issue could have been dispelled and their authenticity or inauthenticity could have been established with certainty.
V každom prípade, ak by Komisia v plnom rozsahu využila právomoci, ktorými disponuje v rámci dohody o pridružení, pochybnosti o nepravosti alebo nesprávnosti sporných osvedčení by mohli byť rozptýlené a ich pravosť alebo nepravosť by mohla byť určená s istotou.
It follows that that failure to fulfil obligations on the part of the Commission constitutes a special situation for the purposes of Article 239 of the CCC.
Z toho vyplýva, že toto nesplnenie si povinností zo strany Komisie predstavuje špeciálnu situáciu v zmysle článku 239 CKS.
Therefore, in holding that it had not been proved that a special situation for the purposes of Article 239 of the CCC existed, the Court of First Instance misapplied that article and thus erred in law.
Súd prvého stupňa teda tým, že prijal záver, že existencia špeciálnej situácie v zmysle článku 239 CKS nebola preukázaná, nesprávne uplatnil článok 239 CKS, a teda dopustil sa nesprávneho právneho posúdenia.
Consequently, this plea is well founded.
Tento odvolací dôvod je v dôsledku toho dôvodný.
Having regard to the above, there is no need to examine the pleas alleging infringement of the right of access to the file and infringement of Article 220(2)(b) of the CCC.
Vzhľadom na vyššie uvedené nie je potrebné skúmať odvolacie dôvody založené na porušení práva na prístup k spisu a na porušení článku 220 ods. 2 písm. b) CKS.
The consequences of the setting aside of the judgment under appeal
Dôsledky zrušenia napadnutého rozsudku
In accordance with the first paragraph of Article 61 of the Statute of the Court of Justice, if the appeal is well founded, the Court of Justice must quash the decision of the Court of First Instance.
Podľa článku 61 prvého odseku Štatútu Súdneho dvora, ak je odvolanie dôvodné, Súdny dvor zruší rozhodnutie Súdu prvého stupňa.
It may then itself give final judgment in the matter, where the state of the proceedings so permits.
Súdny dvor môže sám rozhodnúť s konečnou platnosťou vo veci samej, ak to stav konania dovoľuje.
That is the case here.
Tak je to aj v danom prípade.
It follows from all the considerations set out in paragraphs 85 to 133 of this judgment that the Commission made a manifest error of assessment in finding that the conditions set out in Article 239 of the CCC had not been met and that, consequently, there was no need to repay or remit the import duty relating to the certificates at issue.
Zo súhrnu úvah uvedených v bodoch 85 až 133 tohto rozsudku vyplýva, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď prijala záver, že podmienky uvedené článkom 239 CKS neboli splnené a že v dôsledku toho nie je potrebné pristúpiť k vráteniu alebo odpusteniu dovozného cla týkajúceho sa sporných osvedčení.
Article 2 of the contested decision must therefore be annulled.
Článok 2 sporného rozhodnutia treba teda zrušiť.
Under the first paragraph of Article 122 of the Rules of Procedure, where the appeal is well founded and the Court of Justice itself gives final judgment in the case, the Court is to make a decision as to costs.
Podľa článku 122 prvého odseku rokovacieho poriadku, ak je odvolanie dôvodné a Súdny dvor sám rozhodne s konečnou platnosťou vo veci samej, potom rozhodne aj o trovách konania.
Under Article 69(2) of the Rules of Procedure, which applies to appeal proceedings by virtue of Article 118 of those rules, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs, if they have been applied for in the successful party’s pleadings.
Podľa článku 69 ods. 2 uvedeného rokovacieho poriadku uplatniteľného na konanie o odvolaní na základe článku 118 toho istého rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté.
Since the appellant has applied for costs and the Commission has been unsuccessful, it must be ordered to pay the costs at both instances.
Keďže odvolateľka navrhla zaviazať Komisiu na náhradu trov konania a Komisia nemala úspech vo svojich dôvodoch, je opodstatnené zaviazať ju na náhradu trov konania na oboch stupňoch.
Sets aside the judgment of the Court of First Instance of 6 February 2007 in Case T-23/03 CAS v Commission;
Rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev zo 6. februára 2007, CAS/Komisia (T-23/03), sa zrušuje.
Annuls Article 2 of the Decision of the Commission of 18 October 2002 (REC 10/01);
Článok 2 rozhodnutia Komisie z 18. októbra 2002 (REC 10/01) sa zrušuje.
Orders the Commission of the European Communities to pay the costs at both instances.
Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania na oboch stupňoch.
Case C-237/07
Vec C-237/07
(Directive 96/62/EC — Ambient air quality assessment and management — Fixing of limit values — Entitlement of a third party, whose health has been impaired, to have an action plan drawn up)
„Smernica 96/62/ES — Posudzovanie a riadenie kvality okolitého ovzdušia — Stanovenie limitných hodnôt — Právo tretej osoby, ktorej zdravie je ohrozené, na vypracovanie akčného plánu“
Judgment of the Court (Second Chamber), 25 July 2008 . . . . . . . . . . .
Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 25. júla 2008 . . . . . . . . . . .
Environment — Ambient air quality assessment and management — Directive 96/62 (Council Directive 96/62, as amended by Regulation No 1882/2003, Art. 7(3))
(Smernica Rady 96/62, zmenená a doplnená nariadením č. 1882/2003, článok 7 ods. 3)
Article 7(3) of Directive 96/62 on ambient air quality assessment and management, as amended by Regulation No 1882/2003, must be interpreted as meaning that, where there is a risk that the emission limit values in respect of particulate matter PM10or alert thresholds may be exceeded, persons directly concerned must be in a pos -ition to require the competent national authorities to draw up an action plan, even though, under national law, those persons may have other courses of action available to them for requiring those authorities to take measures to combat atmospheric pollution.
Článok 7 ods. 3 smernice 96/62 o posudzovaní a riadení kvality okolitého ovzdušia, zmenenej a doplnenej nariadením č. 1882/2003, sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade rizika prekročenia limitných hodnôt jemných tuhých znečisťujúcich látok PM10 alebo výstražných prahov, musia mať jednotlivci,
In the application of Article 7(3) of Directive 96/62 on ambient air quality assessment and management, as amended by Regulation No 1882/2003, the Member States are obliged, subject to judicial review by the national courts, to take such measures — in the context of an action plan and in the short term — as are capable of reducing to a minimum the risk that the emission limit values in respect of particulate matter PM10 or alert thresholds may be exceeded and of ensuring a gradual return to a level below those values or thresholds, taking into account the factual circumstances and all opposing interests.
Pri uplatňovaní článku 7 ods. 3 smer -nice 96/62 o posudzovaní a riadení kvality okolitého ovzdušia, zmenenej a doplnenej nariadením č. 1882/2003, členské štáty majú — pod kontrolou vnútroštátneho súdu — povinnosť v rámci akčného plánu a v krátkom čase prijať opatrenia, ktoré sú spôsobilé jednak na minimum znížiť riziko prekročenia limitných hodnôt jemných tuhých znečisťujúcich látok PM10alebo výstražných prahov a jednak postupne zabezpečiť návrat na úroveň pod týmito hodnotami alebo prahmi, berúc pritom do úvahy skutkové okolnosti a všetky dotknuté záujmy.
(see para. 42, operative part 1)
(pozri bod 47, bod 2 výroku)
(see para. 47, operative part 2)
(pozri bod 42, bod 1 výroku)
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Bundesverwaltungsgericht (Germany), made by decision of 29 March 2007, received at the Court on 14 May 2007, in the proceedings
Vo veci C-237/07, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) z 29. marca 2007 a doručený Súdnemu dvoru 14. mája 2007, ktorý súvisí s konaním:
Advocate General: J. Mazák, Registrar: B. Fülop, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 5 June 2008, after considering the observations submitted on behalf of:
2008 — VEC C-237/07 generálny advokát: J. Mazák, tajomník: B. Fülop, referent, so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní z 5. júna 2008, so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
— the Netherlands Government, by C. Wissels and M. De Grave, acting as Agents,
— holandská vláda, v zastúpení: C. Wissels a M. De Grave, splnomocnení zástupcovia,
— the Commission of the European Communities, by F. Erlbacher, A. Alcover San Pedro and D. Recchia, acting as Agents, having decided, after hearing the Advocate General, to proceed to judgment without an Opinion,
— Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: F. Erlbacher, ako aj A. Alcover San Pedro a D. Recchia, splnomocnení zástupcovia, so zreteľom na rozhodnutie prijaté po vypočutí generálneho advokáta, že vec bude prejednaná bez jeho návrhov,
JANECEK gives the following
JANECEK vyhlásil tento
1; ‘Directive 96/62’).
447, ďalej len „smernica 96/62“).
The reference has been made in the course of proceedings between Mr Janecek and the Freistaat Bayern concerning an application for an order requiring the Freistaat Bayern to draw up an air quality action plan in the Landshuter Allee district in Munich, where the applicant lives, the plan in question to include the measures to be taken in the short term to ensure compliance with the limit set by Community legislation in respect of ambient air emissions of particulate matter PM₁₀.
Tento návrh bol predložený v rámci sporu medzi pánom Janeckom a Freistaat Bayern, ktorý sa týka návrhu, aby bolo Freistaat Bayern nariadené vypracovať akčný plán týkajúci sa kvality ovzdušia v oblasti Landshuter Allee v Mníchove, kde má dotknutá osoba bydlisko, pričom tento plán mal obsahovať opatrenia prijaté v krátkom čase s cieľom zabezpečiť dodržiavanie limitov povolených právnou úpravou Spoločen-
2008 — CASE C-237/07
2008 — VEC C-237/07
According to the 12th recital in the preamble to Directive 96/62:
Podľa dvanásteho odôvodnenia smernice 96/62
‘… in order to protect the environment as a whole and human health, it is necessary that Member States take action when limit values are exceeded in order to comply with these values within the time fixed’.
„… je s cieľom ochrany životného prostredia ako celku a ľudského zdravia nevyhnutné, aby členské štáty podnikli potrebné opatrenia, ak sa prekračujú limitné hodnoty, s cieľom prispôsobenia sa týmto hodnotám v stanovenom čase“.
Annex I to Directive 96/62 contains a list of atmospheric pollutants to be taken into consideration in the assessment and management of ambient air quality.
Príloha I smernice 96/62 obsahuje zoznam látok znečisťujúcich atmosféru, ktoré je potrebné vziať do úvahy pri posúdení a kontrole kvality okolitého ovzdušia.
Item 3 in that list refers to ‘[f]ine particulate matter such as soot (including [PM]₁₀ )’.
Bod 3 tohto zoznamu uvádza „jemné látky ako sadza (vrátane mw 10) [(vrátane PM10 ) — neoficiálny preklad]“.
Article 7 of Directive 96/62, headed ‘Improvement of ambient air quality — General requirements’, provides:
Článok 7 smernice 96/62 nazvaný „Zlepšenie kvality okolitého ovzdušia — Všeobecné požiadavky“ stanovuje:
Member States shall take the necessary measures to ensure compliance with the limit values.
Členské štáty uskutočnia nevyhnutné opatrenia na zabezpečenie súladu s limitnými hodnotami.
Member States shall draw up action plans indicating the measures to be taken in the short term where there is a risk of the limit values and/or alert thresholds being exceeded, in order to reduce that risk and to limit the duration of such an occurrence. …’
Členské štáty zostavia akčné plány označujúce opatrenia, ktoré je potrebné zaviesť v krátkom čase tam, kde je riziko prekročenia limitných hodnôt a/alebo výstražných prahov, s cieľom zníženia tohto rizika a limitovania trvania takýchto prípadov. …“
Article 8 of the directive, headed ‘Measures applicable in zones where levels are higher than the limit value’, provides:
Článok 8 tejto smernice nazvaný „Opatrenia uplatniteľné v zónach, kde je úroveň vyššia ako sú limitné hodnoty“ stanovuje: