natgillin/translations-raw huggingface dataset:
They have allheld political positions in their countries oforigin, and many have been governmentministers, but as Members of the Commissionthey are committed to acting in the interests
Všetci vo svojich štátoch zastávali politické funkcie a mnohí boli ministrami vlády,ale ako členovia Komisie sú povinní konať v prospech únie ako celku a neprijímaťpokyny národných vlád.
The Commission remains politically answerable to Parliament, which has the power todismiss it by adopting a motion of censure.The Commission attends all the sessions of
Komisia sa politicky zodpovedá parlamentu,ktorý má právomoc rozpustiť ju prijatímnávrhu na vyslovenie nedôvery. Komisia sazúčastňuje na všetkých zasadaniach parlamentu, kde musí vysvetliť a zdôvodniť svojupolitiku.
As President of the Commission, Romano Prodi is keen on dialogue — explaining what his institution is doing and hearing the views of EU citizens.
Romano Prodi ako predseda Komisie má veľmi rád dialóg – rád vysvetľuje, čo jeho inštitúcia robí, a počúva názory občanov EÚ.
Two-way communication is essential inbringing Europe and Europeans closer together.
Dvojsmerná komunikácia je rozhodujúca zhľadiska zbližovania Európy s Európanmi.
Where is the Commission based?
Kde sídli Komisia?
It also replies regularly to writtenand oral questions posed by MEPs.
Má však úrady aj v Luxemburgu, zastúpenia vo všetkých štátoch EÚ a delegácie v mnohých hlavnýchmestách celého sveta.
The ‘seat’ of the Commission is in Brussels(Belgium), but it also has offices in Luxembourg, representations in all EU countries and delegations in many capital citiesaround the world.
Každodennú prácu Komisie vykonávajúadministratívni pracovníci, experti, prekladatelia, tlmočníci a pracovníci sekretariátu.Týchto európskych úradníkov je asi 24 000.Môže sa zdať, že ich je veľa, ale v skutočnostije ich menej ako pracovníkov zamestnanýchvo väčšine magistrátov miest strednej veľkosti v Európe.
What does the Commission do?
Čo robí Komisia?
The European Commission has four main roles:
Európska komisia má štyri hlavné úlohy:
1. to propose legislation to Parliament andthe Council;
2.riadiť a implementovať politiku a rozpočet EÚ;
2. to manage and implement EU policies andthe budget;
3.presadzovať dodržiavanie európskychzákonov (spolu so súdnym dvorom);
Far from being faceless bureaucrats, thesepeople are ordinary citizens from every EUcountry, selected through competitive examinations and working together to build astrong and successful European Union.Commission officials — like the staff of other EU bodies — are recruited via the European Personnel Selection Office (EPSO):europa.eu.int/epso.
Pracovníci Komisie –rovnako ako pracovníci ostatných orgánov EÚ – prechádzajú výberom Európskeho úradupre výber pracovníkov (EPSO):europa.eu.int/epso.
4. to represent the European Union on theinternational stage, for example by negotiating agreements between the EU andother countries.
4.zastupovať Európsku úniu na medzinárodnej scéne, napríklad na rokovaniach o dohodách medzi EÚ a inými štátmi.
Under the Treaty, the Commission has the‘right of initiative’.
Komisia má podľa Zmluvy o EÚ „právo na iniciatívu“.
In other words, the Commission alone is responsible for drawingup proposals for new European legislation,which it presents to Parliamentand the Council.
Inými slovami, len Komisia samotnázodpovedá za vypracovanie návrhov novýcheurópskych zákonných noriem, ktoré predkladá parlamentu a Rade.
These proposals must aim to defendthe interests of the Union and its citizens,not those of specific countries or industries.
Cieľom týchtonávrhov musí byť ochrana záujmov únie a jejobčanov, nie konkrétnych štátov alebo odvetví.
As the European Union's executive body, the Commission is responsible for managing andimplementing the EU budget and the policiesand programmes adopted by Parliament andthe Council. Most of the actual work andspending is done by national and localauthorities, but the Commission is responsible for supervising it.
Príkladom politiky, ktorú aktívne riadi Komisia, je politika hospodárskej súťaže – Komisiamonitoruje kartely aj fúzie a zisťuje, či štáty EÚ nedotujú svoje odvetvia spôsobom, ktorýdeformuje hospodársku súťaž.
One example of a policyactively managedby the Commission is competition policy: the Commission monitors cartels and mergers,and makes sure that EU countries do notsubsidise their industries in such a way as todistort competition.
Medzi príklady programov EÚ, ktoré riadi Komisia, patria programy od medziregionál-nychamestských(ktoré vytvárajú cezhraničné partnerstvá medzi regiónmi a pomáhajú znovu oživiť upadajúce mestské oblasti)až po program celoeurópskej výmeny študentov Erasmus.
Before making any proposals, the Commission must be aware of new situationsand problems developing in Europe and itmust consider whether EU legislation is thebest way to deal with them.
Predtým ako Komisia podá akýkoľvek návrh,musí si byť vedomá nových situácií a problémov vznikajúcich v Európe, a musí zvážiť, čilegislatíva EÚ je najlepším spôsobom, ako ichriešiť.
That is why the Commission is in constant touch with a widerange of interest groups and with two advisory bodies — the European Economic and Social Committee(made up of employers’and trade unions’ representatives) and the Committee of the Regions(made up of representatives of local and regional authorities).
Komisia je preto v stálom styku so širokým okruhom záujmových skupín a s dvomaporadnými orgánmi – s Hospodárskym asociálnym výborom(tvoreným zástupcamizamestnávateľov a odborových zväzov) a Výborom pre regióny(tvoreným zástupcamimiestnych a regionálnych orgánov).
It also seeks the opinions of nationalparliaments and governments.
Snaží satiež získať stanoviská národných parlamentov a vlád.
The Commission will propose action at EUlevel only if it considers that a problem cannot be solved more efficiently by national,regional or local action.
Komisia navrhne opatrenia na úrovni EÚ, aksa domnieva, že problém nemožno riešiťúčinnejšie iba národným, regionálnym alebomiestnym opatrením.
This principle ofdealing with things at the lowest possiblelevel is called the ‘subsidiarity principle’.
Tento princíp riešeniavecí na najnižšej možnej úrovni sa nazývaprincíp subsidiarity.
The Commission handles the budgetunderthe watchful eye of the Court of Auditors.Both institutions aim to ensure good financial management.
Komisia koná ako garant dodržiavania zakladajúcich zmlúv.
Only if it is satisfied withthe Court of Auditors' annual report does the European Parliamentgrant the Commissiondischarge for implementing the budget.
To znamená, že Komisia –spolu so súdnym dvorom – zodpovedá zakontrolu, či sa zákony EÚ riadne uplatňujú vovšetkých členských štátoch.
If, however, the Commission concludes that EU legislation is needed, then it drafts a proposal that it believes will deal with the problem effectively and satisfy the widest possible range of interests.
Ak však Komisia príde k záveru, že jepotrebná nová legislatíva EÚ, potom vypracuje návrh, o ktorom sa domnieva, že budeúčinne riešiť daný problém a uspokojí najširšímožný okruh záujmov.
To get the technicaldetails right, the Commission consults theexperts who make up its various committeesand working groups.
Komisia v snahesprávne posúdiť technické detaily konzultujes expertmi, ktorí sú členmi jej rôznych výborov a pracovných skupín.
The Commission acts as ‘guardian of the Treaties’. This means that the Commission,together with the Court of Justice, is responsible for making sure EU law is properlyapplied in all the member states.
Ak Komisia zistí, že členský štát neuplatňujeurčitý zákon EÚ, a tak neplní svoje zákonnépovinnosti, podnikne kroky na nápravu situácie.
If it finds that an EU country is not applyingan EU law, and therefore not meeting itslegal obligations, the Commission takes stepsto put the situation right.
Ten spočíva v zaslaní oficiálneho listu vláde, v ktorom sauvádza, prečo Komisia považuje tento štát zaporušujúci zákony EÚ, a ktorý stanovuje
First it launches a legal process called the‘infringement procedure’.
konečný termín zaslania podrobnej odpovede Komisii.
The team of 20 Commissioners (also knownas ‘the College’) meets once a week, usuallyon Wednesdays in Brussels.
Tím 20 komisárov (známy aj ako kolégium) sastretáva raz týždenne, zvyčajne v stredu v Bruseli.
Each item on theagenda is presented by the Commissionerresponsible for that policy area, and the College takes a collective decision on it.
Každý bod programu predkladákomisár, zodpovedný za príslušnú oblasť politiky, a kolégium prijíma kolektívne rozhodnutie.
If this procedure fails to put things right, the Commission must then refer the matter tothe Court of Justice,which has the power toimpose penalties.
Ak tento postup veci nenapraví, Komisia musípostúpiť danú záležitosť súdnemu dvoru,ktorý má právomoc ukladať sankcie.
The Court’s judgments arebinding on the member states and the EUinstitutions.
Rozsudky súdneho dvora sú pre členské štáty ainštitúcie EÚ záväzné.
Each DG is responsible for a particular policyarea and is headed by a Director-Generalwho is answerable to one of the Commissioners.
Pracovníci Komisie sú organizovaní do 36odborov, ktoré sú známe ako generálne riaditeľstvá – DG (Directorates-General) a služby(napr. odbor právnych služieb a odbor prekladateľských služieb).
It is the DGs that actually devise and draftthe Commission’s legislative proposals, butthese proposals become official only when‘adopted’ by the College at its weekly meeting.
Každé generálne riaditeľstvo zodpovedá zakonkrétnu oblasť politiky.
The procedure is roughly as follows.
Na jeho čele jegenerálny riaditeľ, ktorý sa zodpovedá jednému z komisárov.
The European Commission is an importantmouthpiece for the European Union on theinternational stage. It enables the 15 memberstates to speak ‘with one voice’ in international forums such as the World Trade Organisation.
Európska komisia je významným hovorcom Európskej únie na medzinárodnej scéne.Umožňuje 15 členským štátom hovoriť „jedným hlasom“ na medzinárodných fórach,napríklad vo Svetovej obchodnej organizácii.
Suppose, for example, that the Commissionsees a need for EU legislation to prevent pollution of Europe’s rivers. The Directorate-General for the Environment will draw up aproposal, based on extensive consultations
Sú to DG, ktoré v skutočnosti navrhujú avypracúvajú legislatívne návrhy Komisie, aletie sa stávajú oficiálne, až keď ich „prijme“kolégium na svojom týždennom zasadaní.Postup je zhruba takýto:
The Commission also has the responsibility ofnegotiating international agreements onbehalf of the EU.
Komisia zodpovedá aj za negociácie medzinárodných dohôd v mene EÚ.
One example is the Cotonou Agreement, which sets out theterms of an important aid and trade partnership between the EU and developing countries in Africa, the Caribbean and the Pacific.
Jedným zprí-kladov je Dohoda z Cotonou, ktorá stanovujepodmienky významnej pomoci a obchodnéhopartnerstva medzi EÚ a rozvojovými štátmi Afriky, karibskej a tichomorskej oblasti.
How is the Commission’s work organised?
Ako je organizovaná práca Komisie?
It is up to the Commission President todecide which Commissioner will be responsible for which policy area, and to reshufflethese responsibilities (if necessary) duringthe Commission’s term of office.
Predpokladajme napríklad, že Komisia vidípotrebu legislatívy EÚ na zabránenie znečisteniu európskych riek. Generálne riaditeľstvopre životné prostredie vypracuje návrh na
The President, with the Commission’s approval, isalso entitled to demand a Commissioner’sresignation.
Úlohou predsedu Komisie je rozhodnúť, ktorýkomisár bude zodpovedať za akú oblasť politiky, a prerozdeľovať túto zodpovednosť (aktreba) počas funkčného obdobia Komisie.Predseda – so súhlasom Komisie – je tiežoprávnený požiadať o rezignáciu komisára.
The European Union is the world’s leading donor ofdevelopment aid, including aid for education andfor building schools.
Európska únia je popredným svetovýmposkytovateľom rozvojovej pomoci vrátane pomocipri vzdelávaní a budovaní škôl.
Future size of the Commission with European industry and farmers, withenvironment ministries in the member statesand with environmental organisations.
Budúca veľkosť Komisie základe rozsiahlych konzultácií so zástupcami európskeho priemyslu a poľnohospodárstva, s ministerstvami životného prostredia členských štátov a s organizáciamiochrany životného prostredia.
The proposed legislation will then be discussed with all relevant Commission departments and amended if necessary.
Z každého z najľudnatejších členských štátovboli vždy dvaja komisári apo jednom komisárovi z ostatných štátov EÚ.
It will thenbe checked by the Legal Service and by the Commissioners’ ‘cabinets’ (personal politicalstaff).
Ak by však tentosystém pretrval aj po rozšírení EÚ, Komisia bysa stala priveľká na to, aby mohla pracovať.Keď sa k EÚ 1. mája 2004 pripojí 10 novýchčlenských štátov, potom pribudne 10 novýchkomisárov (spolu ich bude 30).
There have always been two Commissionersfrom each of the most heavily populatedmember states and one Commissioner fromeach of the other EU countries.
Navrhovaná legislatíva sa potom prerokuje sovšetkými príslušnými odbormi Komisie a v prípade potreby sa zmení a doplní.
There will alreadybe 10 new Commissioners (bringing the totalto 30) on 1 May 2004, when 10 new memberstates join the EU.
Potomju skontroluje odbor právnych služieb aporadné zborykomisárov (osobní politickíporadcovia).
Once the proposal is fully ready, the Secretary-General will put it on the agendafor a forthcoming Commission meeting.
Od dátumu, keď úrad prevezme Komisia nafunkčné obdobie 2004–2009 (1. novembra2004), bude preto za každý štát delegovanýiba jeden komisár.
Atthis meeting, the Environment Commissionerwill explain to his or her colleagues why thislegislation is being proposed, and they willthen discuss it. If there is agreement, the College will ‘adopt’ the proposal and thedocument will be sent to Council and the European Parliament for their consideration.
Keď únia bude mať 27členských štátov, Rada – jednohlasným rozhodnutím – určí maximálny počet komisárov.Musí ich byť menej ako 27 a ich štátna príslušnosť sa bude určovať systémom rotácie,ktorý je pre všetky štáty absolútne spravodlivý.
So, from the date when the 2004–09Commission takes office (1 November 2004),there will be only one Commissioner percountry.
Keď je návrh úplne pripravený, generálnytajomník ho zaradí do programu nasledujúceho zasadania Komisie.
Once the Union has 27 memberstates, the Council — by a unanimous decision— will fix the maximum number of Commissioners.
Komisár pre životnéprostredie na tomto zasadaní vysvetlí kolegom, prečo sa navrhuje táto legislatíva, apotom sa prerokuje.
There must be fewer than 27 ofthem, and their nationality will be determined by a system of rotation that isabsolutely fair to all countries.
Ak sa dosiahne dohoda,kolégium „prijme“ návrh a dokument sa zašlerade a Európskemu parlamentu na posúdenie.
If there is disagreement among the Commissioners, the President will ask them tovote on it.
Ak komisári nedosiahnu dohodu, predsedaich požiada, aby o nej hlasovali.
If 11 or more of the 20 membersare in favour, the proposal will be adopted.Thereafter it will have the unconditional support of all the Commission members.
Ak 11 aleboviac z 20 členov súhlasí, návrh sa prijme.Potom bude mať bezpodmienečnú podporuvšetkých členov Komisie.
The Members of the European Commission come from all EU countries but are independent of national governments.
Členovia Európskej komisie pochádzajú zo všetkých štátov EÚ, ale sú nezávislí od národných vlád.
They meet once a week to discuss EU policies and to propose new European legislation.
Stretávajúsa raz týždenne, aby prediskutovali politiku EÚ a navrhli nové európske právne predpisy.
Court of First Instance:Term of office:
Súdny dvor Európskych spoločenstiev:presadzovanie práva
Address: Tel.: Internet:
Základné údaje
One judge from each EU country Members of both courts are appointed forrenewable terms of six years Plateau du Kirchberg, L-2925 Luxembourg(352) 4303-1curia.eu.int
Úloha:vydávať rozsudky v prípadoch,ktoré mu boli predložené Súdny dvor ES:jeden sudca z každého štátu EÚ, 8 verejných žalobcov Súd prvého stupňa:jeden sudca z každého štátu EÚFunkčné obdobie:členovia oboch súdov súvymenovaní na nové obdobiešiestich rokov Adresa: Plateau du Kirchberg,L-2925 Luxembourg, Luxembourg Tel.: (+ 352) 4303-1Internet:curia.eu.int
The judges and advocates-general are eitherformer members of the highest nationalcourts or highly competent lawyers who canbe relied on to show impartiality.
Sudcovia a verejní žalobcovia sú buď bývalými členmi najvyšších národných súdov,alebo veľmi schopnými právnikmi, na ktorých nestrannosť sa možno spoľahnúť.
They areappointed by joint agreement of the governments of the member states.
Vymenúvajú sa na základe spoločnej dohody vládčlenských štátov.
Each isappointed for a term of six years, after whichthey may be reappointed for one or two further periods of three years.
Každý z nich sa vymenúvana obdobie šiestich rokov, po ktorých môžebyť znova vymenovaný na jedno trojročnéobdobie alebo na ďalšie dve takéto obdobia.
The Court of Justice of the European Communities (often referred to simply as‘the Court’) was set up under the ECSC Treatyin 1952.
Súdny dvor Európskych spoločenstiev (častouvádzaný jednoducho ako súd, súdny dvor)bol zriadený na základe Zmluvy o ESUO v roku 1952.
Its job is to ensure that EU legislation (technically known as ‘Community law’)is interpreted and applied in the same way ineach member state.
Jeho úlohou je zabezpečiť, abysa legislatíva EÚ (odborne známa ako „právospoločenstva“) interpretovala a uplatňovalarovnako v každom členskom štáte.
In other words, that it isalways identical for all parties and in all circumstances.
Inými slovami, aby bola vždy pre všetky strany a zakaždých okolností rovnaká.
The Court has the power to settle legal disputes between member states, EUinstitutions, businesses and individuals.
Súdny dvor máprávomoc riešiť právne spory medzi členskými štátmi, inštitúciami EÚ, právnickými afyzickými osobami.
To help the Court of Justice cope with thethousands of cases brought before it, and tooffer citizens better legal protection, a‘Court of First Instance’was created in1989.
V roku 1989 vznikol Súd prvého stupňascieľom pomôcť súdnemu dvoru zvládnuťtisícky predkladaných prípadov a zabezpečiťobčanom lepšiu právnu ochranu.
This Court (which is attached to the Court of Justice) is responsible for giving rulings on certain kinds of case, particularlyactions brought by private individuals andcases relating to unfair competition betweenbusinesses.
Tento súd(ktorý je priradený k súdnemu dvoru) zodpovedá za vynášanie rozhodnutí v určitých druhoch prípadov, ato najmä v žalobách podávaných súkromnými osobami a v prípadochtýkajúcich sa nekalej súťaže medzi firmami.
The Court is composed of one judge permember state, so that all the EU’s nationallegal systems are represented.
Súdny dvor tvorí jeden sudca z každého členského štátu, aby boli zastúpené všetkynárodné právne systémy EÚ.
Even afterenlargement there will still be one judge permember state, but for the sake of efficiencythe Court will be able to sit as a ‘Grand Chamber’ of just 13 judges instead of alwayshaving to meet in a plenary session attendedby all the judges.
Aj po rozšíreníbude vždy jeden sudca za jeden členský štát,ale súdny dvor, aby bol efektívny, bude zasadať ako veľká komora pozostávajúca iba z 13sudcov namiesto toho, aby sa na plenárnomzasadaní zúčastňovali vždy všetci sudcovia.
The Court of Justice and the Court of First Instance each have a President, chosen bytheir fellow judges to serve for a term ofthree years.
Súdny dvor a Súd prvého stupňa majú svojichpredsedov, ktorých volia spolusudcovia natrojročné funkčné obdobie.
The Court is assisted by eight ‘advocatesgeneral’.
Súdnemu dvoru pomáhajú ôsmi verejnížalobcovia.
Their role is to present reasonedopinions on the cases brought before the Court.
Ich úlohou je predkladaťpodložené stanoviská k prípadom predkladaným na súd.
They must do so publicly and impartially.
Musia to vykonávať verejne anestranne.
The Court of Justice ensures that everyone is treated equally under EU law.
Súdny dvor zabezpečuje, aby sa podľa zákonov EÚ s každým zaobchádzalo rovnako.
There is one judge from each EU country.
Za každý štát EÚ je jeden sudca.
What does the Court do?
Čo robí súdny dvor?
The Court gives rulings on cases broughtbefore it.
Vúsilí tomu zabrániť existuje „postup predbežného rozhodnutia“.
The four most common types ofcase are:
To znamená, že ak
1. requests for a preliminary ruling;
Súd vynáša rozhodnutia v prípadoch, ktorému boli predložené.
To prevent this happening, there is a ‘preliminary ruling procedure’. This means that if anational court is in any doubt about theinterpretation or validity of an EU law it may,and sometimes must, ask the Court of Justicefor advice.
1.žiadosti o predbežné rozhodnutie; národný súd má akúkoľvek pochybnosť,týkajúcu sa interpretácie a platnosti zákonov EÚ, môže – a niekedy musí – požiadať súdnydvor o radu.
This advice is given in the form ofa ‘preliminary ruling’.
Táto rada sa poskytuje vo formepredbežného rozhodnutia.
2. proceedings for failure to fulfil an obligation;
2.konanie týkajúce sa nesplnenia povinnosti;
3. proceedings for annulment; 4. proceedings for failure to act.
2.Konanie týkajúce sa nesplneniapovinnosti
They are each described in greater detailbelow.
Opíšeme si všetky prípady podrobnejšie.
The Commission can initiate these proceedings if it has reason to believe that a member state is failing to fulfil its obligationsunder EU law.
Komisia môže iniciovať konanie, ak má dôvoddomnievať sa, že členský štát si neplní svojepovinnosti podľa zákonov EÚ.
These proceedings may also beinitiated by another member state.
Toto konaniemôže iniciovať aj iný členský štát.
In either case, the Court investigates theallegations and gives its judgment.
V oboch prípadoch súdny dvor preskúmaobvinenia a vydá rozsudok.
Theaccused member state, if it is indeed foundto be at fault, must set things right at once.
Ak sa skutočnezistí, že obvinený členský štát porušuje svojepovinnosti, musí okamžite vykonať nápravu.
The courts in each EU country are responsible for ensuring that EU law is properlyapplied in that country.
Súdy v každom štáte EÚ zodpovedajú za to,aby sa v danom štáte správne uplatňovalizákony EÚ.
But there is a riskthat courts in different countries mightinterpret EU law in different ways.
Existuje však riziko, že súdy v rôznych štátoch by mohli zákony EÚ interpretovať odlišne.
How is the Court’s work organised?
Ako je organizovaná práca súdnehodvora?
Cases are submitted to the registry and aspecific judge and advocate-general areassigned to each case.
Prípady sa predkladajú súdnej kancelárii a kukaždému prípadu sa priraďuje konkrétnysudca a verejný žalobca.
If any of the member states, the Council,Commission or (under certain conditions)Parliament believes that a particular EU lawis illegal they may ask the Court to annul it.
Ak sa ktorýkoľvek členský štát, Rada, Komisiaalebo (za určitých podmienok) parlamentdomnieva, že konkrétny právny predpis EÚ jeprotiprávny, môže požiadať súdny dvor, abyho zrušil.
The procedure that follows is in two stages:first a written and then an oral phase.
Postup, ktorý nasleduje, má dve fázy:písomnú fázu a potom ústnu fázu.
These ‘proceedings for annulment’ can alsobe used by private individuals who want the Court to cancel a particular law because itdirectly and adversely affects them as individuals.
Toto konanie týkajúce sa zrušeniamôžuvyužiť aj fyzické osoby, ktoré chcú, aby súdnydvor zrušil konkrétny zákon, pretože má nanich priamy a negatívny vplyv ako na súkromné osoby.
If the Court finds that the law in questionwas not correctly adopted or is not correctlybased on the treaties, it may declare the lawnull and void.
Ak súdny dvor príde k záveru, že daný zákonnebol prijatý správne alebo že sa nezakladásprávne na zakladajúcich zmluvách, môževyhlásiť tento zákon za neplatný.
At the first stage,all the parties involvedsubmit written statementsand the judgeassigned to the case draws up a reportsum-marising these statements and the legalbackground to the case.
V prvej fáze všetky zainteresované stranypredložia písomné prednesy a sudca priradený k prípadu vypracuje správu, zhŕňajúcuprednesy a právne východiská prípadu.