natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The second plea is based on Article 249 EC and relates to the choice of an act in the form of a regulation, rather than a decision, as the legal instrument for the purpose of freezing the appellant’s assets.
Druhý odvolací dôvod je založený na článku 249 ES a týka sa voľby aktu vo forme nariadenia a nie vo forme rozhodnutia, ako právneho nástroja na účely zmrazenia aktív odvolateľa.
The third plea concerns the fundamental rights of the appellant.
Tretí odvolací dôvod sa týka základných práv odvolateľa.
I shall turn, first, to the question of the legal basis.
V prvom rade sa budem zaoberať otázkou právneho základu.
11 — Paragraphs 107 to 171 of the judgment under appeal.
11 — Body 107 až 171 napadnutého rozsudku.
To exclude economic relations with individuals or groups from the ambit of ‘economic relations with … third countries’ would be to ignore a basic reality of international economic life: that the governments of most countries do not function as gatekeepers for the economic relations and activities of each specific entity within their borders.
Vyňatie hospodárskych vzťahov s fyzickými osobami alebo skupinami spod rámca „hospodársk[ych] vzťah[ov] s… tretími krajinami“ by bolo ignorovaním základnej reality medzinárodného hospodárskeho života: že vlády väčšiny štátov nepôsobia ako vrátnici pre hospodárske vzťahy a činnosti každého konkrétneho subjektu v rámci ich hraníc.
reduction of economic relations with individuals within those countries, but only with their governing regimes.
obmedzenie hospodárskych vzťahov s fyzickými osobami v rámci uvedených štátov, ale iba s ich vládnymi režimami.
That view is difficult to reconcile with the wording and the purpose of those provisions.
Je ťažké zosúladiť uvedený názor so znením a účelom uvedených ustanovení.
It therefore indicates the means for carrying out the objectives stated earlier; those means involve restricting the flow of funds into and out of the Community.
Preto označuje prostriedky na uskutočnenie vyššie uvedených cieľov; uvedené prostriedky zahŕňajú obmedzenie toku finančných prostriedkov do Spoločenstva a zo Spoločenstva.
Beyond these two provisions, the EC Treaty does not regulate what shape the measures should take, or who should be the target or bear the burden of the measures.
Okrem týchto dvoch ustanovení Zmluva ES nestanovuje, akú podobu by mali opatrenia mať alebo kto by mal byť ich adresátom alebo znášať bremeno opatrení.
The financial sanctions in the contested regulation meet that requirement: they are targeted predominantly at individuals and
Finančné sankcie v spornom nariadení uvedenú požiadavku spĺňajú: smerujú predovšetkým proti fyzickým osobám a skupinám
Moreover, the Court of First Instance’s restrictive reading of Article 301 EC deprives this provision of much of its practical use.
Okrem toho zužujúci výklad článku 301 ES Súdom prvého stupňa zbavuje toto ustanovenie veľkej časti jeho praktického využitia.
Within the framework of the CFSP, the Union may decide, for reasons relating to the maintenance of international peace and security, to impose economic and financial sanctions against non-State actors who are situated in third countries.
V rámci SZBP sa Európska únia môže rozhodnúť, z dôvodov vzťahujúcich sa na udržanie medzinárodného mieru a bezpečnosti, uložiť hospodárske a finančné sankcie proti neštátnym subjektom, ktoré sa nachádzajú v tretích štátoch.
As the Court of First Instance itself recognised, ‘the Union and its Community pillar are not to be prevented from adapting to [threats to international peace and security] by imposing economic and financial sanctions not only on third countries, but also on associated persons, groups, undertakings or entities developing international
Ako uznal samotný Súd prvého stupňa, „Únii a jej pilieru Spoločen -stva nemožno brániť, aby sa prispôsobili týmto [hrozbám pre medzinárodný mier a bezpečnosť] tak, že sa uložia ekonomické a finančné sankcie nielen tretím krajinám, ale aj fyzickým a právnickým osobám, podnikom alebo spojeným subjektom, ktoré
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-415/05 P terrorist activity or in any other way striking a blow at international peace and security’. 12
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — M. POIARES MADURO — VEC C-415/05 P vyvíjajú medzinárodnú teroristickú činnosť alebo inak ohrozujú medzinárodný mier a bezpečnosť“. 12
My conclusion, therefore, is that the judgment of the Court of First Instance is vitiated by an error in law.
Môj záver je preto taký, že rozsudok Súdu prvého stupňa vychádza z nesprávneho právneho posúdenia.
It is for that reason that I shall not address the appellant’s second plea in law.
Z tohto dôvodu sa nebudem zaoberať druhým odvolacím dôvodom odvolateľa.
However, I believe that, where pleas are raised concerning alleged breaches of fundamental rights, it is preferable for the Court to make use of the possibility of reviewing those pleas as well, both for reasons of legal certainty and in order to prevent a possible breach of fundamental rights from subsisting in the Community legal order, albeit by virtue of a measure that merely has a different form or legal basis.
Napriek tomu verím, že keď už sú uplatnené odvolacie dôvody týkajúce sa údajných porušení základných práv, je pre Súdny dvor vhodnejšie, aby využil možnosť preskúmať aj tieto odvolacie dôvody, ako z dôvodu právnej istoty, tak aj na účely zabránenia zotrvávaniu možných porušení základných práv v právnom poriadku Spoločenstva, hoci aj na základe opatrenia, ktoré má len odlišnú podobu právneho základu.
I shall accordingly proceed to assess the appellant’s third plea in law.
Preto pristúpim k posúdeniu tretieho odvolacieho dôvodu odvolateľa.
III — The jurisdiction of the Community Courts to determine whether the contested regulation breaches fundamental rights
III — Právomoc súdov Spoločenstva určiť, či sporné nariadenie porušuje základné práva
Article 308 EC, like Article 60(1) EC, is strictly an enabling provision: it provides the means, but not the objective.
Článok 308 ES, rovnako ako článok 60 ods. 1 ES, je prísne splnomocňujúcim ustanovením: stanovuje prostriedky, ale nie cieľ.
Even though it refers to ‘objectives of the Community’, these objectives are exogenous to Article 308 EC; they cannot be introduced by Article 308 EC itself.
Hoci poukazuje na „cie[le] Spoločenstva“, tieto ciele sú mimo rámca článku 308 ES; nemožno ich zaviesť článkom 308 ES samotným.
In the proceedings before the Court of First Instance, the appellant claimed that the contested regulation breached the right to a fair hearing, the right to respect for property,
V konaní pred Súdom prvého stupňa odvolateľ tvrdil, že sporné nariadenie porušuje právo na spravodlivé súdne konanie, právo na ochranu vlastníckeho práva
AL BARAKAAT INTERNATIONAL FOUNDATION v COUNCIL AND COMMISSION and the right to effective judicial review.
AL BARAKAAT INTERNATIONAL FOUNDATION/RADA A KOMISIA a právo na účinné súdne preskúmanie.
13However, before assessing the substance mental rights as protected by the Community legal order.
13 Pred preskúmaním podstaty týchto tvrdení však Súd prvého stupňa preskúmal rozsah svojej vlastnej právomoci preskúmavať súlad sporného nariadenia so základnými právami.
It observed that the Security Council resolutions at issue left no margin of discretion and, therefore, that it could not assess the contested regulation without engaging in such indirect review.
14S cieľom stanoviť primeraný rozsah súdneho preskúmania posudzoval Súd prvého stupňa vzťah medzi právnym poriadkom Spoločenstva a právnym poriadkom založeným na Charte OSN.
None the less, the Court of First Instance considered, thirdly, that it was empowered to review the Security Council resolutions at issue in order to assess their conformity with the protection of fundamental rights, in so far as those rights formed part of the principle of jus cogens.
Odôvodnenie Súdu prvého stupňa je rozsiahle a premyslené, ale možno ho zhrnúť takto.
14In order to ascertain the appropriate scope of judicial review, the Court of First Instance considered the relationship between the Community legal order and the legal order established under the UN Charter.
Poznamenal, že predmetné rezolúcie Bezpečnostnej rady neponechávajú žiaden priestor pre voľnú úvahu, a preto nemohol posudzovať sporné nariadenie bez toho, aby sa nepustil do takéhoto nepriameho preskúmania.
The reasoning of the Court of First Instance is extensive and sophisticated, but may be summarised as follows.
Napriek tomu Súd prvého stupňa zastával po tretie názor, že je oprávnený preskúmavať predmetné rezolúcie Bezpečnostnej rady s cieľom posúdiť ich súlad s ochranou základných práv v rozsahu, v akom uvedené práva tvorili súčasť zásady ius cogens.
The Court of First Instance essentially found that Community law recognises and accepts that, in keeping with Article 103 of the UN Charter, Security Council resolutions take precedence over the Treaty.
Súd prvého stupňa v zásade konštatoval, že právo Spoločenstva uznáva a prijíma, že pri dodržaní článku 103 Charty OSN majú rezolúcie Bezpečnostnej rady prednosť pred Zmluvou.
15 Secondly, the Court of First Instance held that, in consequence, it had no authority to review, even indirectly, Security Council resolutions in order to assess their conformity with funda-
15Po druhé Súd prvého stupňa vyslovil, že v dôsledku toho nemá právomoc preskúmať dokonca ani nepriamo rezolúcie Bezpečnostnej rady na účely posúdenia ich súladu so základnými právami, ako sú
13 — Paragraph 190 et seq. of the judgment under appeal.14 — In paragraphs 226 to 283 of the judgment under appeal.
13 — Bod 190 a nasl. napadnutého rozsudku.14 — V bodoch 226 až 283 napadnutého rozsudku.
By its third plea, the appellant argues that the Court of First Instance applied the wrong standard of review when assessing the alleged breaches of fundamental rights. The appellant maintains that the application of the appropriate standard of review would have resulted, in particular, in a finding of a breach of the right to a fair hearing and of the right to effective judicial review.
Vo svojom treťom odvolacom dôvode odvolateľ tvrdí, že Súd prvého stupňa použil nesprávny štandard preskúmania pri posúdení údajných porušení základných práv. Odvolateľ tvrdí, že uplatnenie vhodného štandardu preskúmania by malo za následok najmä zistenie, že bolo porušené právo na spravodlivé súdne konanie a právo na účinné súdne preskúmanie.
The appellant points out that the Court of First Instance did not take any view as to the conformity of the contested regulation with fundamental rights as they result from the general principles of Community law.
Odvolateľ poukazuje na to, že sa Súd prvého stupňa nevyjadril k zlučiteľnosti sporného nariadenia so základnými právami, ako vyplývajú zo všeobecných zásad práva Spoločenstva.
Instead, the Court of First Instance confined its analysis to the question whether the Security Council resolutions which the contested regulation seeks to implement were in conformity with principles of jus cogens.
Namiesto toho Súd prvého stupňa obmedzil svoju analýzu na otázku, či rezolúcie Bezpečnostnej rady, ktoré má sporné nariadenie vykonať, sú v súlade so zásadami ius cogens.
16 According to the appellant, there is no basis in Community law for restricting judicial control in respect of the contested regulation in this way.
16Podľa odvolateľa neexistuje v práve Spoločenstva základ pre obmedzenie súdneho preskúmania týmto spôsobom vo vzťahu k spornému nariadeniu.
See the Order of 14 April 1992 of the International Court of Justice in Questions of Interpretation and Application of the 1971 Montreal Convention arising from the Aerial Incident at Lockerbie (Libyan Arab Jama­hiriya v. United Kingdom), Provisional Measures, Order of 14 April 1992, I.C.J. Reports 1992, p.
Pozri uznesenie zo 14. apríla 1992 Medzinárodného súdneho dvora v Otázkach k výkladu a uplatneniu Montrealského dohovoru z roku 1971 vyplývajúcich z leteckej nehody v Lockerbie (Líbyjská arabská džamahírija/Spojené kráľovstvo), dočasné opatrenia, uznesenie zo 14. apríla 1992, I.C.J. Reports 1992, s. 3, bod 39.
16 — See paragraphs 286 to 346 of the judgment under appeal.
16 — Pozri body 286 až 346 napadnutého rozsudku.
Essentially, the argument raised by the appellant is that the Court of First Instance embraced a mistaken view of its own judicial powers, because it mischaracterised the relationship between the international legal order and the Community legal order.
Podstatou uvedeného tvrdenia je to, že Súd prvého stupňa nesprávne vyhodnotil svoju súdnu právomoc, keďže nesprávne charakterizoval vzťah medzi medzinárodným právnym poriadkom a právnym poriadkom Spoločenstva.
This brings us to the question of how the relationship between the international legal order and the Community legal order must be described.
To nás privádza k otázke, ako musí byť opísaný vzťah medzi medzinárodným právnym poriadkom a právnym poriadkom Spoločenstva.
19The Community Courts therefore carefully examine the obligations by which the Community is bound on the international stage and take judicial notice of those obligations. 20
19Súdy Spoločenstva preto starostlivo preskúmavajú záväzky, ktorými je Spoločenstvo viazané na medzinárodnej scéne, a berú v priebehu súdnych konaní uvedené záväzky na vedomie. 20
There are cases in which the Court has barred an international agreement from having effect within the Community legal order on the ground that the agreement was concluded on the wrong legal basis.
Existujú prípady, v ktorých Súdny dvor zakázal uplatnenie účinkov medzinárodnej dohody v rámci právneho poriadku Spoločenstva z toho dôvodu, že dohoda bola uzatvorená na nesprávnom právnom základe. Súdny dvor tak nedávno
The logical starting point of our discussion should, of course, be the landmark ruling in Van Gend en Loos, in which the Court affirmed the autonomy of the Community legal order.
Logickým východiskovým bodom našej analýzy by samozrejme malo byť prelomové rozhodnutie vo veci Van Gend en Loos, v ktorom Súdny dvor potvrdil autonómiu právneho poriadku Spoločenstva.
17The Court held that the Treaty is not merely an agreement between States, but an agreement between the peoples of Europe.
17Súdny dvor vyslovil, že Zmluva nie je len dohodou medzi štátmi, ale dohodou medzi národmi Európy.
In other words, the Treaty has created a municipal legal order of trans-national dimensions, of which it forms the ‘basic constitutional charter’. 18
Inými slovami, Zmluva vytvorila vnútorný právny poriadok nadnárodných rozmerov, ktorého tvorí „základnú ústavnú chartu“. 18
12.18 — Case 294/83 Les Verts [1986] ECR 1339, paragraph 23.
18 — Rozsudok z 23. apríla 1986, Zelení/Parlament, 294/83, Zb. s. 1339, bod 23.
AL BARAKAAT INTERNATIONAL FOUNDATION v COUNCIL AND COMMISSION
AL BARAKAAT INTERNATIONAL FOUNDATION/RADA A KOMISIA konal vo veci Parlament/Rada a Komisia.
Parliament v Council and Commission. 21The Court’s approach is easy to understand once one realises that it would have ‘fundamental institutional implications for the Community and for the Member States’ 22 respect the obligations that are incumbent on the Community by virtue of international law, it seeks, first and foremost, to preserve the constitutional framework created by the Treaty.
21 Je ľahké pochopiť prístup Súdneho dvora, len čo si uvedomíme, že by malo „zásadné inštitucionálne dosahy pre Spoločenstvo a pre členské štáty“ 22, ak by dohoda, ktorá bola prijatá bez pozornosť tomu, aby rešpektoval záväzky zaťažujúce Spoločenstvo na základe medzinárodného práva, najskôr a predovšetkým sa usiluje zachovať ústavný rámec vytvorený Zmluvou.
25Thus, it would be wrong to conclude that, once the Community is bound by a rule of international law, the Community Courts must bow to that rule with complete acquiescence and apply it unconditionally in the Community legal order.
25Teda by bolo nesprávne dospieť k záveru, že len čo je Spoločenstvo viazané pravidlom medzinárodného práva, súdy Spoločenstva sa musia uvedenému pravidlu úplne podvoliť a bezpodmienečne ho v právnom poriadku Spoločenstva uplatňovať.
if an agreement that was adopted without a proper legal basis — or according to the wrong decision-making procedure — were to produce effects within the Community legal order.
riadneho právneho základu — alebo v súlade s nesprávnym rozhodovacím postupom — mala spôsobovať účinky v rámci právneho poriadku Spoločenstva.
A similar concern underpins cases in which the Court has held that, when entering into commitments on the international stage, Member States and Community institutions are under a duty of loyal cooperation.
Obdobná obava tvorí pozadie vecí, v ktorých Súdny dvor vyslovil, že pri preberaní záväzkov na medzinárodnej scéne majú členské štáty a inštitúcie Spoločenstva povinnosť poctivej spolupráce.
23If an international agreement is concluded in breach of that duty, it can be denied effect in the Community legal order.
23Ak je medzinárodná dohoda uzatvorená v rozpore s uvedenou povinnosťou, možno jej v právnom poriadku Spoločenstva odoprieť účinky.
24The Court considered that provisions of that Framework Agreement infringed a general principle of Community law: the principle of non-discrimination.
24Súdny dvor zastával názor, že tieto ustanovenia uvedenej Rámcovej dohody porušili všeobecnú zásadu práva Spoločenstva: zásadu zákazu diskriminácie.
All these cases have in common that, although the Court takes great care to
Všetky tieto veci majú spoločné to, že hoci Súdny dvor venuje veľkú
It follows that the present appeal turns fundamentally on the following question: is there any basis in the Treaty for holding that the contested regulation is exempt from the constitutional constraints normally imposed by Community law, since it implements
Z toho vyplýva, že toto odvolanie sa v zásade týka tejto otázky: existuje v Zmluve akýkoľvek základ pre konštatovanie, že sporné nariadenie je vyňaté z ústavných obmedzení obvykle ukladaných právom Spoločenstva, keďže vykonáva sankčný
22 — Opinion 2/94 [1996] ECR I-1759, paragraph 35.
23 — Pozri napríklad rozhodnutie Súdneho dvora 1/78 zo 14. novembra 1978, Zb. s.
23 — See, for instance, Ruling 1/78 of 14 November 1978 [1978] ECR 2151, paragraph 33; Opinion 2/91 [1993] ECR I-1061, paragraphs 36 to 38; and Case C-25/94 Commission v Council [1996] ECR I-1469, paragraphs 40 to 51.
I-1061, body 36 až 38, a rozsudok z 19. marca 1996, Komisia/Rada, C-25/94, Zb. s. I-1469, body 40 až 51.
25 — See, for instance, Opinion 2/94, cited in footnote 22, paragraphs 30, 34 and 35.
25 — Pozri napríklad stanovisko 2/94, citované v poznámke pod čiarou 22, body 30, 34 a 35.
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-415/05 P in order to implement a sanctions regime that was drawn up by the Security Council.
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — M. POIARES MADURO — VEC C-415/05 P režimu, ktorý bol prijatý Bezpečnostnou radou.
28 a sanctions regime imposed by Security Council resolutions?
28 režim uložený rezolúciami Bezpečnostnej rady?
Or, to put it differently: does the Community legal order accord supra-constitutional status to measures that are necessary for the implementation of resolutions adopted by the Security Council?
Alebo inak povedané: priznáva právny poriadok Spoločenstva nadradené ústavné postavenie opatreniam, ktoré sú nevyhnutné na vykonanie rezolúcií prijatých Bezpečnostnou radou?
Nevertheless, the Council, the Commission and the United Kingdom claim that the judgment in Bosphorus is silent on the matter of the scope of the Court’s jurisdiction, because, at any rate, the regulation did not infringe fundamental rights.
Rada, Komisia a Spojené kráľovstvo však tvrdia, že v rozsudku Bosphorus sa nerieši rozsah súdnej právomoci Súdneho dvora, keďže nariadenie v každom prípade neporušilo základné práva.
True, while the Advocate General dismissed the idea in passing, the Court did not explicitly address whether the fact that the regulation implemented a Security Council resolution could preclude it from exercising judicial review.
Je pravdou, že zatiaľ čo generálny advokát myšlienku len tak mimochodom odmietol, Súdny dvor sa výslovne nezaoberal tým, či by mu skutočnosť, že nariadenie vykonávalo rezolúciu Bezpečnostnej rady, mohla zabrániť vo výkone súdneho preskúmania.
None the less, I would suppose that, instead of deliberately leaving the matter undecided, the Court accepted as self-evident what the Advocate General had felt useful to spell out, namely that ‘respect for fundamental rights is … a condition of the lawfulness of Community acts’. 29
Napriek tomu by som predpokladal, že namiesto toho, aby úmyselne ponechal vec nerozhodnutú, Súdny dvor považoval za samozrejmé to, čo generálny advokát cítil za potrebné výslovne uviesť, konkrétne, že „rešpektovanie základných práv je… podmienkou zákonnosti aktov Spoločenstva“. 29
In any event, even if one were to accept the suggestion that the Court sidestepped the problem of its jurisdiction in Bosphorus, the fact remains that the Council, the
V každom prípade, ak by sa aj mal prijať názor, že sa Súdny dvor vyhol problému svojej právomoci vo veci Bosphorus, zostáva skutočnosťou, že Rada, Komisia
In that ruling, the Court assessed whether a regulation that was adopted to implement a Security Council resolution which imposed a trade embargo on the Federal Republic of Yugoslavia infringed fundamental rights and the principle of proportionality.
26 V uvedenom rozhodnutí Súdny dvor posudzoval, či nariadenie, ktoré bolo prijaté na vykonanie rezolúcie Bezpečnostnej rady, ktorá uvaľovala obchodné embargo na Federálnu republiku Juhoslávia, porušovalo základné práva a zásadu proporcionality.
The Court held that the interest of ‘putting an end to the state of war in the region and to the massive violations of human rights and humanitarian law in the Republic of Bosnia-Herzegovina’ outweighed the interest of a wholly innocent party to be able to pursue its economic activities using assets it had leased from a company based in the Federal Republic of Yugoslavia.
Súdny dvor vyslovil, že záujem na „ukončení vojnového stavu v oblasti a masového porušovania ľudských práv a humanitárneho práva v Republike Bosna a Hercegovina“ prevažuje nad záujmom úplne nevinného účastníka mať možnosť vykonávať svoje hospodárske činnosti využívajúc aktíva, ktoré si prenajal od spoločnosti so sídlom vo Federálnej republike Juhoslávia.
27 The Court made no suggestion whatsoever that it might not have powers of review because the regulation was necessary
27Súdny dvor nijako nenaznačil, že by nemusel mať preskúmavaciu právomoc, pretože nariadenie bolo nevyhnutné na účely vykonania sankčného
29 — Opinion of Advocate General Jacobs in Bosphorus, cited in footnote 26, paragraph 53.
29 — Návrhy, ktoré predniesol generálny advokát Jacobs vo veci Bosphorus, už citované v poznámke pod čiarou 26, bod 53.
See also paragraph 34 of Opinion 2/94, cited in footnote 22.
Pozri tiež bod 34 stanoviska 2/94, citovaného v poznámke pod čiarou 22.
26 — Case C-84/95 [1996] ECR I-3953.27 — Bosphorus, cited in footnote 26, paragraph 26.
27 — Rozsudok Bosphorus, už citovaný v poznámke pod čiarou 26, bod 26.
Commission and the United Kingdom fail to identify any basis in the Treaty from which it could logically follow that measures taken for the implementation of Security Council resolutions have supra-constitutional status and are hence accorded immunity from judicial review.
AL BARAKAAT INTERNATIONAL FOUNDATION/RADA A KOMISIA a Spojené kráľovstvo neoznačujú žiaden základ v Zmluve, z ktorého by mohlo logicky vyplývať, že opatrenia prijaté na vykonanie rezolúcií Bezpečnostnej rady majú nadradené ústavné postavenie a je im teda priznané oslobodenie od súdneho preskúmavania.
Indeed, in the absence of a Community measure, it would in principle be open to the Member States to take their own implementing measures, since they are allowed, under the Treaty, to adopt measures which, though affecting the functioning of the common market, may be necessary for the maintenance of international peace and security.
Vskutku, pri neexistencii opatrenia Spoločenstva by členské štáty v zásade mohli prijať svoje vlastné vykonávacie opatrenia, keďže im je na základe Zmluvy umožnené prijímať právne akty, ktoré, hoci ovplyvňujú fungovanie spoločného trhu, môžu byť nevyhnutné na udržanie medzinárodného mieru a bezpečnosti.