natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The competent authority is thus required, pursuant to Article 5(3) of Regulation No 615/98, to base itself on objective and specific elements relating to the welfare of the animals which are capable of establishing that the documents attached by the exporter to its export refund application do not prove compliance with the provisions of Directive 91/628 during transportation, and it is for the exporter to show, where appropriate, that the elements relied on by the competent authority to substantiate its finding of noncompliance with Regulation No 615/98 and Directive 91/628 are not relevant (see, by analogy, Fleisch­Winter, paragraph 35).
Príslušnému orgánu teda podľa článku 5 ods. 3 nariadenia č. 615/98 prináleží, aby vychádzal z objektívnych a konkrétnych skutočností týkajúcich sa blaha zvierat, na základe ktorých možno konštatovať, že dokumenty, ktoré vývozca pripojil k svojej žiadosti o vývoznú náhradu, neumožňujú preukázať dodržanie ustanovení smernice 91/628 pri preprave, pričom je prípadne na vývozcovi, aby preukázal, v čom nie sú dôkazy, na ktoré sa odvoláva príslušný orgán pri závere o nedodržaní nariadenia č. 615/98 a smernice 91/628, relevantné (pozri analogicky rozsudok Fleisch-Winter, už citovaný, bod 35).
In any event, the competent authority is required to justify its decision by stating the reasons why it considers the evidence presented by the exporter does not enable it to be concluded that Directive 91/628 was complied with.
Príslušný orgán je v každom prípade povinný odôvodniť svoje rozhodnutie udaním dôvodov, pre ktoré sa domnieva, že dôkazy predložené vývozcom neumožňujú dospieť k záveru, že ustanovenia smernice 91/628 boli dodržané.
For that purpose, the authority is required, in particular, to make an objective assessment of the documents presented to it and to show the pertinence of the elements it has relied on in order to establish that the documentation attached to the export refund application was not sufficient to show compliance with the relevant provisions of Directive 91/628.
Uvedený orgán je na tento účel najmä povinný uskutočniť objektívne posúdenie dokumentov, ktoré mu boli predložené, a preukázať vhodnú povahu dôkazov, na ktoré sa odvoláva pri konštatovaní, že dokumentácia pripojená k žiadosti o vývoznú náhradu nemôže dokázať dodržanie relevantných ustanovení smernice 91/628.
Such a reasoned decision is particularly indispensable to the exporter as it may wish to bring an action against a decision rejecting totally or in part its export refund application.
Takéto odôvodnené rozhodnutie je nevyhnutné predovšetkým pre vývozcu, aby mohol proti tomuto rozhodnutiu o úplnom alebo čiastočnom zamietnutí jeho žiadosti o vývoznú náhradu podať odvolanie.
It is for the national court to verify, in the main proceedings, whether, in the light, inter alia, of the documents attached by Viamex to its export refund application and of the negative list referred to at paragraphs 16, 21 and 25 of this judgment, the vessel complied with Directive 91/628 at the time when the animals were transported.
Vnútroštátnemu súdu prináleží v spore vo veci samej overiť, či najmä vo svetle dokumentov, ktoré Viamex pripojil k svojej žiadosti o vývoznú náhradu, a vo svetle negatívneho zoznamu uvedeného v bodoch 16, 21 a 25 tohto rozsudku bola loď v čase prepravy zvierat v súlade s ustanoveniami smernice 91/628.
In view of the foregoing, the answer to the first and second questions must be that, despite the documents produced by the exporter in accordance with Article 5(2) of Regulation No 615/98, the competent authority may consider, pursuant to Article 5(3) of the regulation, that Directive 91/628 has not been complied with.
Vzhľadom na predchádzajúce úvahy je na prvú a druhú prejudiciálnu otázku potrebné odpovedať v tom zmysle, že napriek dokumentom predloženým vývozcom podľa článku 5 ods. 2 nariadenia č. 615/98 príslušný orgán môže dospieť k záveru, že smernica 91/628 nebola dodržaná v zmysle článku 5 ods. 3 tohto nariadenia.
However, the competent authority can arrive at that conclusion only if it bases itself on the documents referred to in Article 5 of Regulation No 615/98, on the reports referred to in Article 4 of that regulation concerning the health of the animals, or on any other objective element with implications for the welfare of the animals such as to call into question the documents presented by the exporter, it being for the latter to show, if appropriate, that the elements relied on by the competent authority, in substantiation of its finding of noncompliance with Directive 91/628, are irrelevant.
Príslušný orgán však k tomuto záveru môže dospieť len na základe dokumentov uvedených v článku 5 nariadenia č. 615/98, správ uvedených v článku 4 tohto nariadenia týkajúcich sa zdravia zvierat alebo na základe všetkých ostatných objektívnych informácií, ktoré majú dosah na blaho týchto zvierat a môžu spochybniť dokumenty predložené vývozcom, pričom je prípadne na vývozcovi, aby preukázal, v čom nie sú dôkazy, na ktoré sa dovoláva príslušný orgán pri závere o nedodržaní smernice 91/628, relevantné.
By its third question, the national court asks essentially whether the competent authority may refuse the export refund pursuant to Article 5(3) of Regulation No 615/98 even in the absence of evidence showing that the welfare of the animals transported was, in fact, adversely affected by reason of the failure to comply with Directive 91/628.
Svojou treťou prejudiciálnou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či príslušný orgán môže odmietnuť vývoznú náhradu podľa článku 5 ods. 3 nariadenia č. 615/98, aj keď žiadna skutočnosť nedovoľuje dospieť ku konkrétnemu konštatovaniu, že blaho prepravovaných zvierat bolo z dôvodu nedodržania ustanovení smernice 91/628 ovplyvnené.
In that regard, it should be borne in mind that, in the light of the wording of Articles 1 and 5(3) of Regulation No 615/98 and the purpose of that regulation, compliance with the provisions of Directive 91/628 relating to animal health constitutes a prerequisite for payment of export refunds (see Viamex Agrar Handel and ZVK, paragraph 37).
V prejednávanej veci je potrebné pripomenúť, že vzhľadom na znenie článku 1 a článku 5 ods. 3 nariadenia č. 615/98 a cieľ tohto nariadenia dodržanie ustanovení smernice 91/628 o zdraví zvierat predstavuje prvoradú podmienku platby vývozných náhrad (pozri rozsudok Viamex Agrar Handel a ZVK, už citovaný, bod 37).
Moreover, as the Advocate General pointed out at point 44 of his Opinion, the wording of Article 5(3) of Regulation No 615/98 clearly shows that the Community legislature made the payment of export refunds conditional upon compliance with Directive 91/628, regardless of any proof of actual and specific injury suffered by the animals during their transportation.
Okrem toho, ako generálny advokát uviedol v bode 44 svojich návrhov, zo znenia článku 5 ods. 3 nariadenia č. 615/98 jasne vyplýva, že zákonodarca Spoločenstva podmienil platbu vývozných náhrad dodržiavaním smernice 91/628, a to bez ohľadu na akékoľvek zistenie konkrétnej ujmy, ktorú zvieratá utrpeli pri preprave.
It appears that the Community legislature considered, on the basis of scientific and veterinary studies as well as assessments of the application of Community legislation carried out in the animal protection field, that once the provisions of Directive 91/628 concerning the health of those animals are no longer complied with, the welfare of the animals is liable to be endangered and can no longer be guaranteed.
Zdá sa totiž, že tento zákonodarca na základe vedeckých a veterinárnych štúdií, ako aj hodnotení uplatňovania právnej úpravy Spoločenstva uskutočnených v oblasti ochrany zvierat usúdil, že blaho týchto zvierat môže byť ohrozené a nebude môcť byť viac zabezpečené, len čo ustanovenia smernice 91/628 o ich ochrane nie sú dodržané.
Such an approach appears moreover to be fully justified by the circumstance that, in practice, it is not always possible for the competent authority to ascertain that the animals have actually suffered, or been injured, as a result of noncompliance with those provisions.
Takýto prístup sa zdá byť plne odôvodnený tým, že v praxi nie je vždy možné, aby príslušný orgán zistil, že zvieratá konkrétnym spôsobom trpeli alebo boli zranené z dôvodu nedodržania uvedených ustanovení.
In those circumstances, a competent authority which ascertains that, in breach inter alia of point 17 of the Annex to Directive 91/628, the fittings of a vessel are not such as to enable the animals to be transported without being exposed to injury or unnecessary suffering, is entitled to refuse the export refund.
Za týchto okolností má príslušný orgán, ktorý konštatuje, že vybavenie lode neumožnilo prepravu zvierat bez toho, aby tieto zvieratá neboli vystavené zraneniam alebo zbytočnému utrpeniu, a to najmä v rozpore s bodom 17 prílohy smernice 91/628, právo odmietnuť vývoznú náhradu.
It is for the competent authority to assess whether failure to comply with a provision of Directive 91/628 has had an impact on the welfare of the animals, whether such a failure can, if appropriate, be remedied and whether it must result in the export refund being forfeited, reduced or retained.
Príslušnému orgánu prináleží posúdiť, či nedodržanie ustanovenia smernice 91/628 malo dosah na blaho zvierat, či takéto nedodržanie prípadne môže byť napravené a či má spôsobiť stratu, zníženie alebo udržanie vývoznej náhrady.
It is also for that authority to decide whether the export refund must be reduced on a pro rata basis according to the number of animals which may, in its view, have suffered as a result of noncompliance with Directive 91/628 or whether that refund should not be paid since the failure to comply with a provision of that directive has inevitably had an impact on the welfare of all the animals (see Viamex Agrar Handel and ZVK, paragraph 44).
Úlohou tohto orgánu je tiež rozhodnúť, či je potrebné vývoznú náhradu znížiť v pomere k počtu zvierat, ktoré podľa neho mohli trpieť nedodržaním smernice 91/628, alebo či je vhodné túto náhradu nezaplatiť v rozsahu, v akom nedodržanie ustanovenia tejto smernice malo nevyhnutne dosah na blaho všetkých zvierat (pozri rozsudok Viamex Agrar Handel a ZVK, už citovaný, bod 44).
The answer to the third question must therefore be that, pursuant to Article 5(3) of Regulation No 615/98, the competent authority may refuse the export refund for failure to comply with the provisions of Directive 91/628 concerning animal health, even in the absence of evidence showing that the welfare of the animals transported was, in fact, adversely affected.
Z toho vyplýva, že na tretiu otázku je potrebné odpovedať, že podľa článku 5 ods. 3 nariadenia č. 615/98 môže príslušný orgán odmietnuť vývoznú náhradu z dôvodu nedodržania ustanovení smernice 91/628 o zdraví zvierat, aj keď žiaden dôkaz neumožňuje konštatovať, že blaho prepravovaných zvierat bolo konkrétne narušené.
Despite the documents produced by the exporter in accordance with Article 5(2) of Commission Regulation (EC) No 615/98 of 18 March 1998 laying down specific detailed rules of application for the export refund arrangements as regards the welfare of live bovine animals during transport, the competent authority may consider, pursuant to Article 5(3) of that regulation, that Council Directive 91/628/EEC of 19 November 1991 on the protection of animals during transport and amending Directives 90/425/EEC and 91/496/EEC, as amended by Council Directive 95/29/EC of 29 June 1995, has not been complied with.
Napriek dokumentom predloženým vývozcom podľa článku 5 ods. 2 nariadenia Komisie (ES) č. 615/98 z 18. marca 1998, ktorým sa stanovujú osobitné pravidlá uplatňovania režimu vývozných náhrad vzhľadom na blaho živého hovädzieho dobytka počas prepravy, príslušný orgán môže dospieť k záveru, že smernica Rady 91/628/EHS z 19. novembra 1991 o ochrane zvierat počas prepravy, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 90/425/EHS a 91/496/EHS, zmenená a doplnená smernicou Rady 95/29/ES z 29. júna 1995, nebola dodržaná v zmysle článku 5 ods. 3 tohto nariadenia.
However, the competent authority can arrive at that conclusion only if it bases itself on the documents referred to in Article 5 of Regulation No 615/98, on the reports referred to in Article 4 of that regulation concerning animal health, or on any other objective element with implications for the welfare of the animals such as to call into question the documents presented by the exporter, it being for the latter to show, if appropriate, that the elements relied on by the competent authority in substantiation of its finding of noncompliance with Directive 91/628, as amended by Directive 95/29, are irrelevant.
Príslušný orgán však k tomuto záveru môže dospieť len na základe dokumentov uvedených v článku 5 nariadenia č. 615/98, správ uvedených v článku 4 tohto nariadenia týkajúcich sa zdravia zvierat alebo na základe všetkých ostatných objektívnych informácií, ktoré majú dosah na blaho týchto zvierat a môžu spochybniť dokumenty predložené vývozcom, pričom je prípadne na vývozcovi, aby preukázal, v čom nie sú dôkazy, na ktoré sa dovoláva príslušný orgán pri závere o nedodržaní smernice 91/628, zmenenej a doplnenej smernicou 95/29, relevantné.
Pursuant to Article 5(3) of Regulation No 615/98, the competent authority may refuse the export refund for failure to comply with the provisions of Directive 91/628, as amended by Directive 95/29, concerning animal health, even in the absence of evidence showing that the welfare of the animals transported was, in fact, adversely affected.
Podľa článku 5 ods. 3 nariadenia č. 615/98 môže príslušný orgán odmietnuť vývoznú náhradu z dôvodu nedodržania ustanovení smernice 91/628, zmenenej a doplnenej smernicou 95/29, o zdraví zvierat, aj keď žiaden dôkaz neumožňuje konštatovať, že blaho prepravovaných zvierat bolo konkrétne narušené.
Case C-125/06 P
Vec C-125/06 P
Commission of the European Communities v Infront WM AG
Komisia Európskych spoločenstiev proti Infront WM AG
(Appeal — Directive 89/552/EEC — Television broadcasting — Action for annulment — Fourth paragraph of Article 230 EC — Meaning of decision of ‘direct and individual’ concern to a natural or legal person)
„Odvolanie — Smernica 89/552/EHS — Televízne vysielanie — Žaloba o neplatnosť — Článok 230 štvrtý odsek ES — Pojem rozhodnutie týkajúce sa ‚priamo a osobne‘ fyzickej alebo právnickej osoby“
Actions for annulment — Natural or legal persons — Measures of direct and individual concern to them
Žaloba o neplatnosť — Fyzické alebo právnické osoby — Akty, ktoré sa ich priamo a osobne týkajú
(Art. 230, fourth para., EC; Council Directive 89/552, Art. 3a)
(Článok 230 štvrtý odsek ES; Smernica Rady 89/552, článok 3a)
(Art. 230, fourth para., EC)
(Článok 230 štvrtý odsek ES)
Persons other than those to whom a decision is addressed may claim to be individually concerned only if that decision affects them by reason of certain attributes which are peculiar to them or by reason of circumstances in which they are differentiated from all other persons and by virtue of these factors distinguishes them individually just as in the case of the person addressed by such a decision.
Iné osoby ako tie, ktorým je rozhodnutie určené, môžu tvrdiť, že sa ich rozhodnutie osobne týka iba vtedy, keď sa ich dotýka na základe ich určitých osobitných vlastností alebo na základe okolnosti, ktorá ich charakterizuje vo vzťahu k akejkoľvek inej osobe, a tým ich individualizuje obdobným spôsobom ako osobu, ktorej je rozhodnutie určené.
In that regard, where the decision affects a group of persons who were identified or identifiable when that measure was adopted by reason of criteria specific to the members of the group, those persons might be individually concerned by that measure inasmuch as they form part of a limited class of traders.
V tejto súvislosti, pokiaľ sa napadnutý akt dotýka skupiny osôb, ktoré boli určené alebo ich bolo možné určiť v čase prijatia tohto aktu a v závislosti od kritérií vlastných členom tejto skupiny, môžu tieto osoby byť osobne dotknuté týmto aktom, pokiaľ tvoria súčasť úzkeho okruhu hospodárskych subjektov.
That can be the case particularly when the decision alters rights acquired by the individual prior to its adoption.
O taký prípad môže ísť najmä vtedy, ak rozhodnutie mení práva nadobudnuté jednotlivcom v čase pred jeho prijatím.
Measures aimed at regulating the exercise of exclusive television broadcasting rights to events of major importance for society, adopted by a Member State and approved by a Commission decision finding them to be compatible with Community law, impose certain restrictions on television broadcasters.
Opatrenia, ktoré majú za cieľ usmerňovať uplatňovanie výlučných práv na televízne vysielanie udalostí veľkého významu pre spoločnosť, prijaté členským štátom a schválené rozhodnutím Komisie, konštatujúcim ich zlučiteľnosť s právom Spoločenstva, ukladajú prevádzkovateľom televízneho vysielania určitý počet obmedzení.
Since those restrictions are linked to the circumstances in which those broadcasters acquire the television broadcasting rights to designated events from the holder of the exclusive television rights, the effect of the measures adopted by that Member State and of the decision approving them is to subject the rights held by a company which has acquired the television broadcasting rights to new restrictions which did not exist when it acquired those rights and which render their exercise more difficult.
Vzhľadom na to, že s týmito obmedzeniami sa spájajú podmienky, za ktorých títo prevádzkovatelia nadobúdajú od držiteľov výlučných práv televízneho prenosu práva na televízne vysielanie určených udalostí, opatrenia prijaté týmto členským štátom a rozhodnutie, ktoré ich schvaľuje, majú za následok spojenie práv držaných touto spoločnosťou, ktorá nadobudla práva na televízne vysielanie s novými obmedzeniami, ktoré neexistovali v okamihu, keď spoločnosť nadobudla tieto práva a ktoré sťažujú ich výkon.
Thus, such a Commission decision directly affects the legal situation of the holder of those rights. Moreover, the prejudice to that right-holder’s legal situation is due solely to the requirement to attain the result determined by those measures and the Commission decision, without the national authorities having any discretion, which could affect that situation, in the implementation of that decision.
Takéto rozhodnutie Komisie sa teda priamo dotýka právnej situácie vlastníka týchto práv. Okrem toho, zásahy do postavenia uvedeného vlastníka sú spôsobené iba požiadavkou dosiahnutia cieľa určeného týmito opatreniami a rozhodnutím Komisie, bez toho aby vnútroštátne orgány mali priestor na voľnú úvahu, ktorý by mohol toto postavenie ovplyvniť.
(see paras 50-52, 59, 62, 63)
(pozri body 50 — 52, 59, 62, 63)
(see paras 70-72)
(pozri body 70 — 72)
OPINION OF ADVOCATE GENERALBOT delivered on 18 October 2007 1
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTAYVES BOT prednesené 18. októbra 2007 1
The legal framework for the present appeal is provided by Council Directive 89/552/EEC, 2which covers television broadcasting activities in the common market and is intended to ensure the free movement of television services between the Member States.
Právnym rámcom prejednávaného odvolania je smernica Rady 89/552/EHS 2, ktorá upravuje činnosť televízneho vysielania na spoločnom trhu a ktorej účelom je zaručiť voľný pohyb televíznych služieb medzi členskými štátmi.
If the Commission considers that those measures do comply, it publishes them in the Official Journal of the European Com­munities and such publication obliges the other Member States to ensure that television broadcasters established in their territory comply with them, if they broadcast to the Member State which established the measures.
Ak Komisia usúdi, že tieto opatrenia sú v súlade s právom Spoločenstva, uverejní ich v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev, pričom toto uverejnenie má za následok povinnosť ostatných členských štátov zabezpečiť ich dodržiavanie prevádzkovateľmi televízneho vysielania usadenými na ich území, ktorí vysielajú do členského štátu, ktorý ich určil.
In its judgment of 15 December 2005 in Infront WM v Commission, 3the Court of
V rozsudku z 15. decembra 2005, Infront WM/Komisia 3, Súd prvého stupňa Európ-
Article 3a of the Directive enables a Member State to decide that events which it considers to be particularly important for society, such as the Olympic Games or the football World Cup, must be broadcast in its territory on free television accessible to a high proportion of the population.
Článok 3a smernice umožňuje členskému štátu rozhodnúť, že udalosti, ktoré považuje za osobitne významné pre spoločnosť, ako olympijské hry alebo majstrovstvá sveta vo futbale sa na jeho území musia vysielať na voľne dostupnom televíznom kanáli prístupnom pre podstatnú časť obyvateľstva.
That article provides that the measures taken by a Member State for that purpose must be notified to the Commission of the European Communities which is to verify their compliance with Community law.
Tento článok stanovuje, že opatrenia uskutočnené na tento účel členským štátom sa musia oznámiť Komisii Európskych spoločenstiev, ktorá overí ich súlad s právom Spoločenstva.
OPINION OF MR BOT — CASE C-125/06 P
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — Y. BOT — VEC C-125/06 P
Article 3a of the Directive was inserted by Directive 97/36.
Článok 3a smernice bol zavedený smernicou 97/36. Znie:
The Court of First Instance held that the decision by which the Commission found the measures to be compliant was a challengeable act.
Súd prvého stupňa vyslovil, že rozhodnutie, ktorým tento súlad Komisia konštatovala, je skutočne napadnuteľným aktom.
It also held that Infront, which engages in the purchase and resale of rights to broadcast sporting events, was directly and individually concerned by that decision, since it was the holder, for the countries of Europe for the years 2002 and 2006, of the exclusive broadcasting rights in respect of the football World Cup finals organised by the Fédération Internationale de Football Association (FIFA) and those events were included among the events of major importance referred to in the measures notified to the Commission by the United Kingdom.
Rozhodol tiež, že spoločnosť Infront, ktorá sa zaoberá kúpou a predajom vysielacích práv na športové podujatia, bola týmto rozhodnutím priamo a osobne dotknutá, pretože táto spoločnosť bola na roky 2002 a 2006 držiteľkou výhradných práv na prenos záverečnej fázy majstrovstiev sveta vo futbale organizovaných Medzinárodnou futbalovou federáciou (FIFA) s platnosťou pre krajiny európskeho kontinentu a pretože tieto podujatia patria medzi udalosti veľkého významu vymenované v opatreniach oznámených Spojeným kráľovstvom Komisii.
In the present appeal, the Commission does not challenge the Court of First Instance’s analysis according to which the decision which the Commission is required to take as part of the procedure under Article 3a of the Directive does constitute a challengeable act.
V prejednávanom odvolaní Komisia nenamieta proti záveru Súdu prvého stupňa, podľa ktorého rozhodnutie, ktoré je povinná prijať v konaní zavedenom článkom 3a smernice, je skutočne napadnuteľným aktom.
On the other hand, it disputes the assessment that Infront was directly and individually concerned by the decision finding that the measures notified by the United Kingdom complied with Community law.
Naopak, namieta proti posúdeniu, že spoločnosť Infront je rozhodnutím, v ktorom sa konštatuje súlad opatrení oznámených Spojeným kráľovstvom s právom Spoločenstva, priamo a osobne dotknutá.