natgillin/translations-raw huggingface dataset:
2008 — CASE C-453/07
2008 — VEC C-453/07 generálny advokát: P. Mengozzi, tajomník: R. Grass, so zreteľom na písomnú časť konania, so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
— the Wetteraukreis, by E. Meiß, acting as Agent,
— Wetteraukreis, v zastúpení: E. Meiß, splnomocnený zástupca,
— the Commission of the European Communities, by V. Kreuschitz and G. Rozet, acting as Agents, having decided, after hearing the Advocate General, to proceed to judgment without an Opinion,
— Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: V. Kreuschitz a G. Rozet, splnomocnení zástupcovia, so zreteľom na rozhodnutie prijaté po vypočutí generálneho advokáta, že vec bude prejednaná bez jeho návrhov,
ER gives the following
ER vyhlásil tento
The request for a preliminary ruling concerns the interpretation of the second indent of the first paragraph of Article 7 of Decision No 1/80 of the Association Council of 19 September 1980 on the Development of the Association (‘Decision No 1/80’).
Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 7 prvého odseku druhej zarážky rozhodnutia asociačnej rady č. 1/80 z 19. septembra 1980 o rozvoji asociácie (ďalej len „rozhodnutie č. 1/80“).
The Association Council was set up by the Agreement establishing an association between the European Economic Community and Turkey, which was signed at Ankara on 12 September 1963 by the Republic of Turkey, on the one hand, and by the Member States of the EEC and the Community, on the other hand, and concluded, approved and confirmed on the part of the latter by Council Decision 64/732/EEC of 23 December 1963 (JO 1964 217, p. 3685).
Asociačná rada bola zriadená Asociačnou dohodou medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Tureckom, ktorá bola podpísaná 12. septembra 1963 v Ankare Tureckou republikou na jednej strane a členskými štátmi EHS a Spoločenstvom na strane druhej a ktorá bola uzavretá, schválená a potvrdená v mene Spoločenstva rozhodnutím Rady 64/732/EHS z 23. decembra 1963 (Ú. v. ES 1964, 217, s. 3685; Mim. vyd. 11/011, s. 10).
This request has been made in the context of a dispute between Mr Er, a Turkish national, and the Wetteraukreis (district of Wetterau), concerning a procedure for deportation from German territory.
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi pánom Er, tureckým štátnym príslušníkom, a Wetteraukreis (obvod Wetterau), v súvislosti s konaním o vyhostení z nemeckého územia.
Article 6(1) of Decision No 1/80 is drafted as follows:
Článok 6 ods. 1 rozhodnutia č. 1/80 znie:
Subject to Article 7 on free access to employment for members of his family, a Turkish worker duly registered as belonging to the labour force of a Member State:
S výhradou ustanovení článku 7 o slobodnom prístupe rodinných príslušníkov k zamestnaniu turecký pracovník, ktorý patrí do legálneho trhu práce v členskom štáte:
2008 — CASE C-453/07
2008 — VEC C-453/07
— shall be entitled in that Member State, after one year’s legal employment, to the renewal of his permit to work for the same employer, if a job is available;
— má právo v tomto členskom štáte, po roku legálneho zamestnania, na obnovu svojho pracovného povolenia u toho istého zamestnávateľa, ak má voľné pracovné miesto,
— shall be entitled in that Member State, after three years of legal employment and subject to the priority to be given to workers of Member States of the Community, to respond to another offer of employment, with an employer of his choice, made under normal conditions and registered with the employment services of that State, for the same occupation;
— má právo v tomto členskom štáte, po troch rokoch legálneho zamestnania, a s výhradou prednosti poskytovanej pracovníkom z členských štátov Spoločenstva, odpovedať na pracovnú ponuku v rovnakej profesii u zamestnávateľa podľa svojho výberu, urobenú za obvyklých podmienok, zaregistrovanú na úrade práce v tomto členskom štáte,
— shall enjoy free access in that Member State to any paid employment of his choice, after four years of legal employment.’
— požíva v tomto členskom štáte, po štyroch rokoch legálneho zamestnania, výhodu slobodného prístupu ku každej závislej činnosti podľa svojho výberu.“ [neoficiálny preklad]
Article 7 of Decision No 1/80 provides:
Článok 7 rozhodnutia č. 1/80 stanovuje:
‘The members of the family of a Turkish worker duly registered as belonging to the labour force of a Member State, who have been authorised to join him:
„Rodinní príslušníci tureckého pracovníka, ktorý patrí do legálneho trhu práce v tomto členskom štáte, ktorí získali povolenie sa k nemu pripojiť:
— shall be entitled — subject to the priority to be given to workers of Member States of the Community — to respond to any offer of employment after they have been legally resident for at least three years in that Member State;
— majú právo odpovedať — s výhradou prednosti poskytovanej pracovníkom z členských štátov Spoločenstva — na každú pracovnú ponuku, ak tam bývajú legálne aspoň tri roky,
— shall enjoy free access to any paid employment of their choice provided they have been legally resident there for at least five years.
— požívajú tam právo na slobodný prístup ku každej závislej činnosti podľa svojho výberu, ak tam legálne bývajú aspoň päť rokov.
Children of Turkish workers who have completed a course of vocational training in the host country may respond to any offer of employment there, irrespective of the length of time they have been resident in that Member State, provided one of their parents has been legally employed in the Member State concerned for at least three years.’
Deti tureckých pracovníkov, ktoré v prijímajúcom členskom štáte absolvovali odbornú prípravu, môžu nezávisle od dĺžky ich pobytu v tomto členskom štáte a s podmienkou, že jeden z rodičov vykonával legálne zamestnanie v tomto členskom štáte aspoň tri roky, odpovedať v tomto členskom štáte na každú pracovnú ponuku.“ [neoficiálny preklad]
In accordance with Article 14(1) of Decision No 1/80:
V súlade s článkom 14 ods. 1 tohto rozhodnutia:
‘The provisions of this section shall be applied subject to limitations justified on grounds of public policy, public security or public health.’
„Ustanovenia tohto oddielu sa aplikujú s výhradou obmedzení odôvodnených zaistením verejného poriadku, bezpečnosti a verejného zdravia.“ [neoficiálny preklad]
It is apparent from the decision to refer that Mr Er was born in Turkey in April 1984.
Z vnútroštátneho rozhodnutia vyplýva, že pán Er sa narodil 1. apríla 1984 v Turecku.
Two years later, in 1986, he travelled to Berlin to join his father, who was duly registered as belonging to the labour force of the Federal Republic of Germany, and lived with him in Germany for at least five years.
O dva roky neskôr v roku 1986 sa v rámci zlúčenia rodiny presťahoval k svojmu otcovi žijúcemu v Berlíne, ktorý v tom čase patril do legálneho trhu práce v Spolkovej republike Nemecko a na území Nemecka žil spolu s otcom aspoň 5 rokov.
In 1998, Mr Er applied for his first residence permit, which was granted to him for a period of one and a half years.
V roku 1998 pán Er požiadal prvýkrát o udelenie povolenia na pobyt, ktoré mu bolo udelené na jeden a pol roka.
This document included the comments ‘mother holder of a residence permit of unlimited duration’ and ‘father registered in Berlin’.
Tento dokument obsahuje poznámku: „matke bolo udelené povolenie na pobyt na dobu neurčitú“, ako aj „otec prihlásený v Berlíne“.
Mr Er left school in 2000, at the age of 16, without qualifications.
Pán Er ukončil školskú dochádzku v roku 2000 vo veku 16 rokov bez toho, aby získal diplom.
His residence permit was extended up to 21 March 2002.
Jeho povolenie na pobyt bolo predĺžené do 21. marca 2002.
In 2002, Mr Er applied for a second residence permit, which was granted to him up to April 2003, that being the date at which his mother ceased to be responsible for his maintenance.
V roku 2002 požiadal pán Er o udelenie druhého povolenia na pobyt, ktoré mu bolo udelené do apríla 2003, teda do dňa, kedy zanikne vyživovacia povinnosť jeho matky.
Mr Er then applied for an extension of his residence permit, which was granted for one year despite the changes to his situation, namely that his mother was no longer responsible for his maintenance and that a living allowance had been paid to him for four months.
Pán Er potom podal žiadosť o predĺženie platnosti jeho povolenia na pobyt, ktoré mu bolo priznané na jeden rok napriek tomu, že nastali zmeny v jeho situácii, to znamená, že jeho matka nemala viac voči nemu vyživovaciu povinnosť a že sociálna dávka v hmotnej núdzi mu bola vyplácaná počas štyroch mesiacov.
The Aliens Authority for the district of Wetterau (‘the Aliens Authority’), however, required Mr Er to make a visible effort to find employment.
Cudzinecký úrad príslušný pre obvod Wetterau (ďalej len „cudzinecký úrad“) však vyžadoval od pána Er, aby vynaložil úsilie s cieľom nájsť si prácu.
Mr Er took part in a course designed to improve his chances of training and of finding work on the job market, but he gave it up due to insufficient aptitude.
Pán Er sa zúčastnil na kurze na zlepšenie kvalifikačných a profesijných šancí, ale prerušil svoju účasť z dôvodu nedostatočných schopností.
He received social security assistance for one month and registered as a job-seeker.
Bola mu poskytovaná sociálna pomoc počas jedného mesiaca a zaregistroval sa ako nezamestnaný so záujmom získať prácu.
In September 2004, Mr Er applied for a new extension.
V septembri 2004 pán Er podal novú žiadosť o predĺženie platnosti.
Whilst processing this application, the Aliens Authority interviewed Mr Er on several occasions.
Počas skúmania tejto žiadosti cudzinecký úrad viackrát komunikoval s pánom Er.
The latter declared that he was looking for work, that he ought to find work after submitting a certificate of good behaviour, and that he would contact the Aliens Authority again.
Pán Er oznámil, že sa pokúša nájsť si prácu, že by ju mal získať na základe predloženia potvrdenia o bezúhonnosti a že sa skontaktuje neskôr s cudzineckým úradom.
These declarations were not, however, followed up and Mr Er was not offered employment.
Uvedené prísľuby však pán Er nesplnil a pán Er nebol zamestnaný.
He received unemployment benefits for 18 months.
Počas 18 mesiacov mu bola vyplácaná podpora v nezamestnanosti.
By decision of 17 August 2005, the Aliens Authority rejected the application for extension presented by Mr Er in September 2004 and ordered him to leave the country by a specific deadline, failing which he would be deported to Turkey.
Rozhodnutím zo 17. augusta 2005 cudzinecký úrad zamietol žiadosť pána Er o predĺženie povolenia na pobyt zo septembra 2004 a stanovil mu lehotu na vycestovanie pod hrozbou vyhostenia do Turecka.
According to this decision, the grant of the right of residence in the context of the first paragraph of Article 7 of Decision No 1/80 presupposes that the applicant is present on the employment market at the time of his application, and that he has a realistic prospect of obtaining employment in the foreseeable future.
Podľa tohto rozhodnutia právo na pobyt podľa článku 7 prvej vety rozhodnutia č. 1/80 predpokladá, že oprávnený v čase podania svojej žiadosti je k dispozícii na pracovnom trhu a v dohľadnej dobe má reálne šance na získanie práce.
The Aliens Authority took the view that limiting the duration of residence to six months in order to seek employment was not, in principle, open to criticism.
Cudzinecký úrad sa domnieval, že obmedzenie pobytu na 6 mesiacov na účely hľadania zamestnania preto nemožno v zásade spochybniť.
On 9 September 2005, Mr Er submitted an appeal against this decision, which is still pending.
Pán Er podal 9. septembra 2005 proti tomuto rozhodnutiu sťažnosť, o ktorej sa zatiaľ nerozhodlo.
He also applied to the referring court for interim measures. The latter declared, by way of an order of 4 December 2006, that that appeal brought about a stay of proceedings.
Súčasne podal na príslušnom súde návrh na vydanie predbežného opatrenia, na základe ktorého súd uznesením zo 4. decembra 2006 priznal sťažnosti odkladný účinok.
During the interlocutory proceedings, Mr Er claimed to be making efforts to find work.
Počas konania o nariadení predbežného opatrenia pán Er tvrdil, že sa veľmi snaží nájsť si prácu.
He produced a letter of 20 December 2005 from the training centre in Frankfurt inviting him to take part in a job-support scheme for one month.
Predložil list školy odborného výcviku z Frankfurtu nad Mohanom z 20. decembra 2005, ktorým bol pozvaný na účasť na programe pomoci pri zamestnaní počas jedného mesiaca.
Mr Er started the programme, but gave it up on the ground that it did not address his needs.
Pán Er sa začal zúčastňovať tohto programu, ale prerušil svoju účasť, pretože projekt nebol pre neho vhodný.
The report evaluating Mr Er’s abilities concluded that these were mediocre, that he had very little perseverance and that he was unpunctual.
Správa o hodnotení schopností pána Er uvádzala, že jeho schopnosti boli podpriemerné, vykazuje malú výdrž a je veľmi nedochvíľny.
It was considered appropriate that he enter the job market immediately, there being no point in the acquisition of further qualifications.
Považovalo sa za zmysluplné okamžité zaradenie na trh práce, keďže pokračovanie v kvalifikácii nebolo zmysluplné.
Mr Er was, however, regarded as being capable of simple and repetitive work.
Pán Er bol naopak považovaný za schopného vykonávať jednoduchú a stále sa opakujúcu prácu.
Mr Er was then put in contact with a recruitment organisation for airports, which involved a training course.
Pánovi Er sa preto sprostredkovala práca na letisku, čo predpokladalo vykonanie odborného výcviku v rámci školenia.
As a result of the successful progression of his course from the beginning of February 2006, it was planned that Mr Er would secure a pos -ition as a baggage handler at Frankfurt airport.
Na základe pozitívneho priebehu tohto školenia na začiatku februára 2006 sa predvídalo jeho zaradenie ako obsluhy batožiny na frankfurtskom letisku.
The referring court points out, however, that, in the absence of a certificate of good behaviour, the job application was not sent to the potential employer.
Vnútroštátny súd zdôrazňuje, že nedošlo k odovzdaniu žiadosti o prácu potenciálnemu zamestnávateľovi, pretože žalobca nepredložil potvrdenie o bezúhonnosti.
Mr Er did not mention any other participation on a job-support scheme, or any paid work, with the exception of a one-day job.
Pán Er neuvádza žiadnu ďalšiu účasť na programe pomoci pri zamestnaní alebo na odmeňovanej činnosti okrem jedného zamestnania na jeden deň.
The referring court also alludes to a note from the Federal Employment Agency, dated 18 August 2006, concerning an interview with Mr Er.
Vnútroštátny súd tiež odkazuje na úradný prípis Spolkovej agentúry práce z 18. augusta 2006 o pohovore s pánom Er.
According to this note, Mr Er had not made an effort to enter the job market.
Podľa tohto prípisu pán Er nepreukázal žiadnu snahu na zaradenie sa do pracovného procesu.
He was, moreover, in debt, and his mother wished him to leave the family home.
Má ďalej problém s dlhmi a jeho matka ho chce vysťahovať z bytu.
On 22 January 2007, following the end of the interlocutory proceedings, Mr Er submitted the application which initiated the main proceedings.
Po skončení konania o nariadení predbežného opatrenia podal pán Er 22. januára 2007 žalobu, na základe ktorej sa začalo konanie vo veci samej.
He pleads that the Aliens Authority should be ordered to extend his residence permit on the ground that he benefits from the legal status conferred by the first paragraph of Article 7 of Decision No 1/80, irrespective of whether he has, or is seeking, employment in Germany.
Ňou sa domáha toho, aby bola cudzineckému úradu uložená povinnosť predĺžiť mu povolenie na pobyt, a to z toho dôvodu, že má naň právny nárok podľa článku 7 prvého odseku rozhodnutia č. 1/80, a to bez ohľadu na to, či vykonáva zamestnanie na území Nemecka, alebo sa oň usiluje.
The decision to refer states that, at the present time, Mr Er is not receiving social security benefits but that, because of his reluctance to work, he will be able to meet his living expenses over the long term only with the assistance of social security benefits.
Vnútroštátne rozhodnutie uvádza, že pánovi Er nie sú v súčasnosti poskytované sociálne dávky, ale že so zreteľom na jeho zdržanlivosť, pokiaľ ide o zamestnanie sa, bude môcť trvalo zabezpečiť svoje prežitie len prostredníctvom sociálnych dávok.
In those circumstances, the Verwaltungsgericht Gießen decided to stay the proceedings and to refer the following question to the Court for a preliminary ruling:
Za týchto podmienok Verwaltungsgericht Gießen rozhodol o prerušení konania a položil Súdnemu dvoru túto prejudiciálnu otázku:
‘Does a Turkish national who, as a family member, received authorisation to join his father living in Germany who, as a Turkish worker, was duly registered as belonging to the labour force of the Federal Republic of Germany, and who acquired, by virtue of having previously lived together legally with his father for five years, the legal status as referred to in the second indent of the first paragraph of Decision No 1/80, lose that legal status as a consequence of the fact that, for more than seven years after leaving school, apart from one alleged single day of work on a trial basis, he has at no time been in employment, drops out of all government support schemes designed to
„Stráca turecký štátny príslušník, ktorý dostal ako rodinný príslušník povolenie na to, aby sa prisťahoval k svojmu otcovi žijúcemu v Nemecku, ktorý ako turecký pracovník patril do legálneho trhu práce v tejto krajine, a ktorý získal na základe skoršieho päťročného riadneho spolužitia so svojím otcom právne postavenie podľa článku 7 prvého odseku druhej zarážky rozhodnutia č. 1/80, toto právne postavenie z dôvodu, že viac ako sedem rokov od ukončenia školskej dochádzky, až na jeden údajný jednodňový pokus pracovať, nevykonával žiadnu zárobkovú činnosť, okrem toho predčasne prerušil účasť na akýchkoľvek podporných opatreniach štátu
ER promote the taking-up of employment and does not himself make any serious efforts to take up employment, instead living by turns on social security benefits, financial support from his mother living in Germany and means of unknown origin?’
ER zameraných na získanie zamestnania a sám sa o získanie zamestnania vážne neusiluje, ale namiesto toho žije striedavo z dávok sociálnej pomoci, príspevkov svojej matky žijúcej v Nemecku a prostriedkov neznámeho pôvodu?“
By its question, the referring court is essentially asking whether a Turkish national who benefits from the right to take up any paid employment of his choice in a Member State in accordance with the second indent of the first paragraph of Article 7 of Decision No 1/80 loses his right to reside in that Member State, and thereby that right freely to take up employment, on the ground that, having reached the age of 23, he has not engaged in paid employment since leaving school at the age of 16, and has participated in government job-support schemes without, however, completing them.
Svojou prejudiciálnou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či turecký štátny príslušník, ktorý má v členskom štáte právo na slobodný prístup k akejkoľvek závislej činnosti podľa svojho výberu na základe článku 7 prvého odseku druhej zarážky rozhodnutia č. 1/80, stráca svoje právo na pobyt v tomto členskom štáte a rovnako aj toto právo na slobodný prístup z toho dôvodu, že po dosiahnutí veku 23 rokov nevykonával závislú činnosť od ukončenia svojej školskej dochádzky vo veku svojich 16 rokov a zúčastňoval sa na štátnych programoch zameraných na získanie zamestnania, avšak bez toho, aby ich dokončil.
In order to answer this question, it should be noted that the first paragraph of Article 7 of Decision No 1/80 has direct effect in the Member States, with the result that Turkish nationals fulfilling the conditions which it lays down may rely directly on the rights conferred on them by that provision.
Na účely odpovede na túto otázku je potrebné pripomenúť, že článok 7 prvý odsek rozhodnutia č. 1/80 má priamy účinok v členských štátoch, a preto sa tureckí štátni príslušníci, ktorí spĺňajú podmienky uvedeného článku, môžu priamo dovolávať práv, ktoré im priznáva.
The rights that this provision grants the child of a Turkish worker with regard to employment in the Member State concerned necessarily imply, so as not to render the right of access to the labour market and to engage in paid employment totally ineffective, a concomitant right of residence in favour of the person concerned (see, inter alia, Case C-467/02 Cetinkaya [2004] ECR I-10895, paragraph 31, and Derin, paragraph 47).
Práva, ktoré toto ustanovenie priznáva dieťaťu tureckého pracovníka v oblasti zamestnanosti v dotknutom členskom štáte, nutne zahŕňajú aj existenciu súbežného práva na pobyt v prospech dotknutej osoby, inak by bolo právo prístupu na trh práce a právo skutočného výkonu závislej činnosti zbavené akéhokoľvek účinku (pozri najmä rozsudky z 11. novembra 2004, Cetinkaya, C-467/02, Zb. s. I-10895, bod 31, a Derin, už citovaný, bod 47).
The Court has ruled that the unconditional right to take up any employment freely chosen by the person concerned would be rendered wholly meaningless if the competent national authorities were able to impose conditions or restrictions of any sort on the application of the specific rights conferred on Turkish migrants by Decision No 1/80 (see Case C-329/97 Ergat [2000] ECR I-1487, paragraph 41).
Súdny dvor sa domnieval, že nepodmienené právo prístupu k akejkoľvek činnosti slobodne zvolenej dotknutou osobou by bolo zbavené akejkoľvek podstaty, pokiaľ by príslušné vnútroštátne úrady mali možnosť podmieniť alebo obmedziť akýmkoľvek spôsobom uplatňovanie presných práv, ktoré tureckému prisťahovalcovi priznáva priamo rozhodnutie č. 1/80 (pozri rozsudok zo 16. marca 2000, Ergat, C-329/97, Zb. s. I-1487, bod 41).
It follows that it is no longer open to the Member States to adopt measures relating to residence which are such as to impede the exercise of the rights expressly conferred by Decision No 1/80 on a person who satisfies the conditions which it lays down and who is therefore already legally integrated into the host Member State (see Ergat, paragraph 42).
Z toho vyplýva, že členské štáty nemajú viac možnosť prijať opatrenia týkajúce sa pobytu, ktoré môžu obmedziť výkon práv, ktoré výslovne zveruje rozhodnutie č. 1/80 dotknutej osobe, ktorá spĺňa ich podmienky a v dôsledku tejto skutočnosti je teda už v súlade s právom integrovaná do prijímajúceho členského štátu (pozri rozsudok Ergat, už citovaný, bod 42).
It is particularly important not to deprive such a person of his right of residence, precisely at the time when, by virtue of free access to employment of his choosing, he has the prospect of becoming permanently integrated in his host Member State (see, to that effect, Ergat, paragraph 43).
Obzvlášť je dôležité nezbaviť takúto osobu jej práva na pobyt presne v čase, keď slobodným prístupom k zamestnaniu podľa svojej voľby sa má možnosť začleniť trvalo do prijímajúceho členského štátu (pozri v tomto zmysle rozsudok Ergat, už citovaný, bod 43).
The Court has concluded, on that basis, that a Turkish national accorded rights under Article 7 of Decision No 1/80 cannot be deprived of them either because he
Súdny dvor z toho vyvodil záver, že tureckého štátneho príslušníka, ktorému boli priznané práva podľa článku 7 rozhodnutia č. 1/80 nemožno týchto práv zbaviť
ER was unemployed on account of being sentenced to a term of imprisonment, even one of several years’ duration which was not suspended, or because he never acquired rights relating to employment and residence pursuant to Article 6(1) of that decision.
ER z dôvodu nevykonávania zamestnania spôsobeného odsúdením na nepodmienečný trest odňatia slobody, hoci uložený na niekoľko rokov, ani z dôvodu, že nikdy nezískal práva v oblasti zamestnanosti ani právo na pobyt podľa článku 6 ods. 1 tohto rozhodnutia.