natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is likely that the provisions of Directive 1999/44 will be adopted in the draft of the European Civil Code in which the importance of consumer protection will be given expression very clearly.
Ustanovenia smernice 1999/44 budú pravdepodobne tiež konsolidované v rámci projektu európskeho občianskeho zákonníka, v ktorom bude význam spotrebiteľskej politiky veľmi jasne vyjadrený. Pozri v tomto zmysle Heutger, V.: Konturen des Kaufrechtskonzepts der Study Group on a European Civil Code — Ein Werkstattbericht. In: European Review of Private Law, č. 2/2003, s. 159.
38 — Reisenhuber explains that teleological interpretation depends not only on the framework purpose but also on the specific purpose of the provision in question. See K. Reisenhuber, ‘Die Auslegung’, in K. Reisenhuber (ed.), Europäische Methodenlehre. Handbuch für Ausbildung und Praxis, De Gruyter Recht, Berlin, 2006, p.
40 — Kogentné právne normy predstavujú hranice osobnej slobody, ktoré zmluvné strany nesmú prekročiť. Pozri napríklad Schmidt Kessel, M.: Europäisches Vertragsrecht. In: Reisenhuber, K.: Europäische Methodenlehre. Handbuch für Ausbildung und Praxis. De Gruyter Recht, Berlin 2006, s. 397, bod 15.
40 — Mandatory rules of law set down the limits of freedom of contract which the parties to a contract may not cross. See inter alia M. Schmidt Kessel, ‘Europäisches Vertragsrecht’, in K. Reisenhuber (cited above, footnote 38), p.
V rámci nemeckej právnej doktríny kogentnú povahu článku 3 smernice 1999/44 zdôrazňuje napríklad Grundmann, S.: Internationalisierung und Reform des deutschen Kaufrechts. In: Grundmann, S., Medicus, D., Rolland, W.: Europäisches Kaufgewährleistungsrecht. Reform und Internationalisierung des deutschen Schuldrechts. Carl Heymanns Verlag, Köln — Berlin — Bonn — München 2000, s. 317.
Furthermore, it is clear from the second, fourth and fifth recitals in the preamble to Directive 1999/44 that the ultimate aim of the attempt to achieve a high level of consumer protection is the smooth functioning of the internal market, 41which allows consumers to obtain consumer goods in other Member States freely.
Takisto z odôvodnení č. 2, 4 a 5 smernice 1999/44 jasne vyplýva, že úsilie vynaložené na dosiahnutie vysokej úrovne ochrany spotrebiteľa má za cieľ správne fungovanie vnútorného trhu, 41ktoré spotrebiteľom náhradu za užívanie vadného výrobku.
42 On that basis, a higher level can lead to distortions in the internal market and to restrictions on the free movement of goods and the freedom to provide services.
42Vyššia úroveň ochrany spotrebiteľov teda môže podporiť to, čomu sa hovorí pasívny voľný pohyb tovarov a služieb, v rámci ktorého spotrebiteľ kupuje tovar alebo prijíma službu v inom členskom štáte.
In that context, it is to be noted that in some Member States the seller cannot require the consumer to pay compensation for the use of defective goods.
Tieto podmienky môžu byť v Nemecku menej priaznivé z dôvodu možnosti predávajúceho požadovať zaplatenie náhrady za užívanie, čo môže viesť k poruchám na vnútornom trhu a obmedzeniu voľného pohybu tovarov a služieb.
44It is conceivable that a consumer from another Member State who has suffered having to pay compensation for use in Germany will hesitate to shop there again.
V tejto súvislosti je potrebné uviesť, že v niekoľkých iných členských štátoch predávajúci nemôže od spotrebiteľa požadovať
43In order to ensure free movement of goods and freedom to provide services, the conditions applied to consumers in relation to the purchase of goods and the receipt of services must be as uniform as possible, including the conditions relating to the ‘free of charge’ requirement attaching to the replacement of goods.
Vo všeobecnosti, pokiaľ ide o súkromné právo Spoločenstva, ktoré má za cieľ vytvorenie spoločného trhu a jeho fungovanie, pozri Müller-Graff, P.-C.: Europäisches Gemeinschaftsrecht und Privatrecht — Das Privatrecht in der europäischen Integration. In: Neue Juristische Wochenschrift, č. 1/1993, s. 18.
The fact that the aim of Direct- ive 1999/44 45 is to improve the functioning of
Rovnako z právneho základu, na ktorom bola smernica 1999/44 prijatá, teda z člán-
42 — On this point, I would refer to the fifth recital in the preamble to Directive 1999/44, according to which a common set of minimum rules of consumer law will strengthen consumer confidence and enable consumers to make the most of the internal market.
42 — V tejto súvislosti je potrebné spomenúť odôvodnenie č. 5 smernice 1999/44, ktoré zdôrazňuje, že minimálne pravidlá spotrebiteľského práva posilňujú dôveru spotrebiteľov, ktorí môžu ľahšie využívať vnútorný trh.
Grundmann and Bianca explain that in the context of the sale of consumer goods improved functioning of the internal market has proved to be essential, because consumers are deterred from buying goods abroad principally because of uncertainty as regards level of guarantees, language barriers and difficulties in resolving disputes: S. Grundmann and C.M. Bianca (cited above, footnote 28), p.
Grundmann a Bianca uvádzajú, že v oblasti predaja spotrebiteľom vznikla potreba zlepšiť fungovanie vnútorného trhu, keďže spotrebitelia upúšťajú od nákupov v zahraničí, najmä pre neistú úroveň záruk, jazykové prekážky a ťažkosti vznikajúce pri riešení sporov. Grundmann, S., Bianca, C. M.: c. d. v poznámke pod čiarou 28, s. 28, bod 16.
In its Green Paper on the review of the consumer acquis (COM(2006) 744 final, p.
Komisia vo svojej Zelenej knihe o revízii spotrebiteľského acquis [KOM(2006) 744 v konečnom znení, s.
4), the Commission stated that ‘consumers’ confidence in the internal market must be stimulated by ensuring a high level of protection across the EU’.
4] zdôrazňuje, že „dôvera spotrebiteľa vo vnútorný trh musí byť posilnená zabezpečením vysokej úrovne ochrany v celej Európskej únii“.
This information comes from a research project led by Prof. Dr. Hans Schulte-Nölke: H. Schulte-Nölke, EC Consumer Law Compendium, University of Bielefeld, Bielefeld, 2007.
43 — Súdny dvor vo svojej judikatúre mnohokrát zdôraznil význam pasívneho aspektu voľného pohybu tovaru a služieb.
43 — In its caselaw the Court has frequently mentioned the importance of the passive side of free movement of goods and freedom to provide services.
Pokiaľ ide o pasívny voľný pohyb služieb, pozri napríklad rozsudky z 31. januára 1984, Luisi a Carbone, 286/82 a 26/83, Zb. s.
As regards passive freedom to provide services, see inter alia Joined Cases 286/82 and 26/83 Luisi and Carbone [1984] ECR 377, paragraph 10, and Case C-318/05 Commission v Germany [2007] ECR I-6957, paragraph 65.
377, bod 10, a z 11. septembra 2007, Komisia/Nemecko, C-318/05, Zb. s. I-6957, bod 65.
As regards passive free movement of goods, see inter alia Case C-362/88 GB-INNO-BM [1990] ECR I-667.
Pokiaľ ide o pasívny voľný pohyb tovaru, pozri napríklad rozsudok zo 7. marca 1990, GB-INNO-BM, C-362/88, Zb. s. I-667.
Kommentar, 3rd edition, Verlag C.H. Beck, Munich, 2007, p. 1698.
3. vydanie. C. H. Beck, München 2007, s. 1698.
According to the caselaw and academic comment, Article 95 EC can provide a legal basis for a Community measure only if that measure is intended to improve the conditions for the establishment and functioning of the internal market and genuinely has that object, actually contributing to the elimination of obstacles to the free movement of goods or to the freedom to provide services, or to the removal of distortions of competition.
46Z judikatúry a právnej doktríny vyplýva, že článok 95 ES môže byť právnym základom úpravy Spoločenstva, iba ak táto právna úprava má za cieľ účinne prispieť k vytvoreniu a zlepšeniu podmienok fungovania vnútorného trhu a prispieva k odstráneniu prekážok voľného pohybu tovarov alebo služieb, alebo k odstráneniu narušovania hospodárskej súťaže.
conditions merely by way of incidental effect cannot be enacted on the basis of Article 95 EC. 48
47Na základe tohto článku nie je možné prijať právnu úpravu, ktorá tieto podmienky harmonizuje iba akcesoricky.
Nor can a contextual interpretation support the conclusion that, by virtue of the 15th recital in the preamble thereto, Direct- ive 1999/44 makes it permissible to claim compensation for use.
Ani vykonávajúc systematický výklad, nie je možné dôjsť k záveru, že smernica 1999/44 na základe jej odôvodnenia č. 15 povoľuje
46 — K. Reisenhuber (cited above, footnote 38), p.
46 — REISENHUBER, K.: c. d. v poznámke pod čiarou 38, s.
261, paragraph 40, also draws attention to the fact that the legal basis can indicate the provision’s purpose.
261, bod 40, upozorňuje aj na skutočnosť, že právny základ môže ukazovať na cieľ predpisu.
47 — On Article 95 EC as a legal basis, see inter alia Case C-491/01 British American Tobacco (Investments) and Imperial Tobacco [2002] ECR I-11453, paragraphs 59 and 60; Case C-210/03 Swedish Match [2004] ECR I-11893, paragraph 29; and Case C-380/03 Germany v Parliament and Council [2006] ECR I-11573, paragraph 37.
I-11893, bod 29, a z 12. decembra 2006, Nemecko/Parlament a Rada, C-380/03, Zb. s. I-11573, bod 37.
In the literature, see also J.C. Wichard (cited above, footnote 43), p. 1702.
V rámci právnej doktríny pozri tiež Calliess, C. — Ruffert, M.: c. d. v poznámke pod čiarou 43, s. 1702.
QUELLE replacement goods is to be free of charge. In addition, it should be pointed out that, if the 15th recital does indeed carry the meaning attributed to it by the German Government, its content is not reflected in the enacting terms of Directive 1999/44.
QUELLE odôvodnenie č. 15 nemá v zmysle, ktorý mu udeľuje nemecká vláda, ekvivalent v normatívnej časti smernice 1999/44.
evidence for the fact that the Community legislature clearly intended to provide that not only repair but also replacement of goods should be free of charge, and that it therefore did not follow the original wording used in the Commission’s proposal.
Spoločenstva nepochybne chcel požadovať aj bezplatnosť nahradenia tovaru, nielen iba bezplatnosť opravy a že sa v tomto zmysle nepridŕžal pôvodného znenia návrhu Komisie.
A corresponding conclusion may also be drawn from the press release prepared by the Conciliation Committee, 54 on which the German Government relies and which is said to prove that the expression ‘free of charge’ covers only the costs of repair, in particular the cost of postage, labour and materials.
K podobnému záveru je možné dôjsť, pokiaľ ide o tlačové komuniké zmierovacieho výboru 54, ktorého sa dovoláva nemecká vláda a ktoré podľa nej preukazuje, že výraz „bezplatne“ sa obmedzuje na náklady opravy, najmä na náklady na poštovné, prácu a materiál.
The wording of Directive 1999/44 differs from the wording of that press release, which is further proof of the fact that Directive 1999/44 was clearly intended to provide that the replacement of goods is to be free of charge. 55
Znenie smernice 1999/44 sa odlišuje od znenia tohto tlačového komuniké, čo opätovne preukazuje, že smernica 1999/44 nesporne chcela zaviesť aj bezplatnosť nahradenia tovaru. 55
I find it just as difficult to agree with the German Government’s argument that a historical interpretation of Article 3(2) of Directive 1999/44 shows that the seller can require the consumer to pay compensation for use.
Rovnako nemôžem súhlasiť s argumentáciou nemeckej vlády, podľa ktorej historický výklad článku 3 ods. 2 smernice 1999/44 naznačuje, že predávajúci môže od spotrebiteľa požadovať zaplatenie náhrady za užívanie.
The fact that the wording used in the Commission’s last proposal — ‘to repair the goods free of charge … or to replace the goods’ 51 — was changed in Direct- ive 1999/44 to ‘to repair the goods or … to replace them, in either case free of charge’ 52
Napriek tomu je potrebné zdôrazniť, že aj keby historický výklad viedol k riešeniu, ktoré navrhuje nemecká vláda, tento druh výkladu sám osebe nepostačuje a nemôže byť rozho-
It should also be emphasised that even if a historical interpretation is thought to point to the result suggested by the German Government, that method of interpretation is not sufficient in itself and cannot be is in any event an argument in favour of the view that the replacement of goods must also be free of charge in every respect.
Skutočnosť že formulácia uvádzaná v smernici 1999/44 „bezplatná oprava tovaru…, alebo nahradenie tovaru“ 51bola od posledného návrhu Komisie zmenená na „aby tovar opravil alebo nahradil, v oboch prípadoch bezplatne“, 52je práve argumentom nasvedčujúcim tomu, aby aj nahradenie tovaru bolo vo všetkých prípadoch bezplatné.
53I regard that change of wording as additional
53V zmene znenia vidím dodatočný prvok preukazujúci, že zákonodarca
54 — Conciliation Committee of the European Parliament and the Council, Joint text on guarantees for consumer goods, Brussels, 18 March 1999, C/99/77.
54 — Zmierovací výbor Európsky parlament — Rada, Dohoda o zárukách uplatniteľných na spotrebné tovary, Brusel, 18. marca 1999, dok. č. C/99/77.
51 — Article 3(4) of the amended proposal for a European Parliament and Council directive on the sale of consumer goods and associated guarantees (COM(1998) 217 final — COD 96/0161, OJ 1998 C 148, p. 12).
51 — Článok 3 ods. 4 zmeneného návrhu smernice Európskeho parlamentu a Rady o predaji a záruke na spotrebné tovary [KOM(1998) 217 v konečnom znení — 96/0161(COD), Ú. v. C 148, s. 12].
52 — Emphasis added.
52 — Kurzívou zvýraznila generálna advokátka.
55 — Similarly, the Court has held in its caselaw that the content of preparatory documents cannot be drawn upon in interpreting a provision of secondary legislation if it has not found any expression in the provision in question.
53 — Rozsudok z 1. júna 1961, Simon/Súdny dvor (15/60, Zb. s. 223), v ktorom Súdny dvor zdôraznil, že rozdiel medzi znením návrhu ustanovenia a jeho konečnou verziou tiež znamená významový rozdiel, aspoň pokiaľ neexistujú dôkazy v prospech iného záveru. V rámci právnej doktríny napríklad Baldus, C.: Historische und vergleichende Auslegung im Gemeinschaftsprivatrecht — Zur Konkretisierung der geringfügigen Vertragswidrigkeit. In: Baldus, C., Müller-Graff, P.-C. (ed.): Die Generalklausel im Europäischen Privatrecht. Sellier. European Law Publishers, München 2006, s. 4.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-404/06
NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKY — V. TRSTENJAK — VEC C-404/06 dujúci, 56lebo má iba sekundárnu rolu pri výklade ustanovení Spoločenstva. 57Právny
nity law can be derived only from those rules themselves, in the light of their context and purpose. 58
dosah právneho predpisu Spoločenstva môže vyplývať len z predpisu samotného, vzhľadom na jeho kontext a cieľ. 58
Two further arguments put forward by the German Government remain to be considered in this Opinion.
V rámci týchto návrhov je ešte potrebné odpovedať na dva argumenty nemeckej vlády.
The first relates to the case of Schulte, and the second to the question whether the consumer is unjustifiably enriched by the exchange of the goods.
Prvý argument sa týka veci Schulte, druhý argument sa týka otázky, či sa spotrebiteľ nahradením tovaru bezdôvodne obohacuje.
56 — See the Opinion of Advocate General Kokott in Case C-284/04 T-Mobile Austriaand Others [2007] ECR I-5189, point 88, and in Robins and Others (cited above, footnote 55), points 80 and 81.
I-5189, bod 88; rozsudok z 26. júna 2007.
In the first place, Schulte concerned the protection of consumers in situations where the contract is rescinded, that is to say, rights wholly distinct from the replacement of goods.
Na jednej strane sa vec Schulte týka ochrany spotrebiteľov v prípade odstúpenia od zmluvy, čo je nárok s odlišnými charakteristikami, než aké má nahradenie tovaru.
In addition, Schulte did not concern rescission of the contract on account of a lack of conformity in the goods purchased — as is provided for in Article 3(5) of Direct- ive 1999/44 — but cancellation of a loan agreement.
V tejto súvislosti musím tiež zdôrazniť, že vo veci Schulte nešlo o zrušenie zmluvy z dôvodu vadného tovaru, ako uvádza článok 3 ods. 5 smernice 1999/44, ale o odstúpenie od zmluvy.
In Schulte, the Court held that Directive 85/577/EEC 60does not preclude national legislation ‘which provides for an obligation on the consumer, in the event of cancellation of a secured credit agreement, not only to repay the amounts received under the contract but also to pay to the lender interest at the market rate’.
Vo veci Schulte Súdny dvor konštatoval, že smernici 85/577/CEE 60neodporuje, aby vnútroštátne právo stanovilo povinnosť „[spotrebiteľa] v prípade odstúpenia od zmluvy o hypotekárnom úvere nielen splatiť prijaté sumy na základe tejto zmluvy, ale navyše zaplatiť veriteľovi úroky uplatňované na trhu“ 61.
61Thus, in Schulte, the Court accepted a provision of national law which applied the principle that the contracting parties must each give up the benefits received.
Týmto rozhodnutím teda Súdny dvor povolil vnútroštátnu právnu úpravu dodržiavajúcu zásadu, podľa ktorej si obe zmluvné strany musia navzájom vrátiť získané výhody.
However, the position is different as regards a claim for replacement of defective goods.
Situácia je však iná, pokiaľ sa požaduje nahradenie vadného
The claim for replacement of defective goods is not based on the prin-
Kvôli analogickému rozhodnutiu pozri rozsudok z 25. októbra 2005, Crailsheimer Volksbank, C-229/04, Zb. s. I-9273.
57 — T. Oppermann (cited above, footnote 30), p. 209, paragraph 25; H. Schulte-Nölke, ‘Elf Amtssprachen, ein Recht? Folgen der Mehrsprachigkeit für die Auslegung von Verbraucherschutzrichtlinien’, in R. Schulze, Auslegung europäischen Privatrechts und angeglichenen Rechts, Nomos Verlag, Baden-Baden, 1999, p. 158.
57 — Oppermann, T.: c. d. v poznámke pod čiarou 30, s. 209, bod 25; Schulte-Nölke, H.: Elf Amtssprachen, ein Recht? Folgen der Mehrsprachigkeit für die Auslegung von Verbraucherschutzrichtlinien. In: Schulze, R.: Auslegung europäischen Privatrechts und angeglichenen Rechts. Nomos Verlag, Baden-Baden 1999, s. 158.
According to Schermers and Waelbroeck too, it is only by way of exception that travaux préparatoires are used in interpreting Community law.
Schermers a Waelbroeck tiež poznamenávajú, že prípravné práce sa používajú na výklad práva Spoločenstva iba výnimočne. Pozri Schermers, H. G., Waelbroeck, D. F.: Judicial Protection in the European Union. Kluwer Law International, Haag — London — New York 2001, s. 16.
182, and A. Arnull, The European Union and its Court of Justice, 2nd edition, Oxford University Press, Oxford, 2006, p. 619.
2. vydanie. Oxford University Press, Oxford 2006, s. 619.
59 — Cited above, footnote 17.
58 — Pozri napríklad rozsudky z 15. apríla 1986, Komisia/Belgicko, 237/84, Zb. s.
For a similar decision see Case C-229/04 Crailsheimer Volksbank [2005] ECR I-9273.
1247, bod 17, a z 10. decembra 1991, Komisia/Grécko, C-306/89, Zb. s. I-5863, bod 8.
QUELLE ciple of mutual surrender of benefits received but on the principle that contracts are to be interpreted favor contractus, in accordance with which the contract is maintained in force so far as is possible; the purpose of replacing the goods is performance of the contract.
QUELLE tovaru. Žiadosť o nahradenie vadného tovaru sa nespravuje zásadou vzájomného vrátenia získaných výhod, ale zásadou výkladu zmluvy favor contractus, podľa ktorej zmluva zostáva platnou, pokiaľ je to možné, a nahradenie tovaru teda smeruje k plneniu zmluvy.
62By paying the purchase price, the consumer has properly fulfilled his obligation under the contract for the sale of consumer goods, whereas the seller has not performed his contractual obligation.
62Zaplatením kúpnej ceny si spotrebiteľ riadne splnil svoju povinnosť, ktorá mu prislúcha podľa synalagmatickej zmluvy o predaji spotrebného tovaru, zatiaľ čo predávajúci si nesplnil svoju povinnosť tak, ako sa na to v zmluve zaviazal.
Accordingly, in the light of the principle pacta sunt servanda, the claim for replacement of the goods is no more than a claim that the seller should perform his contractual obligations.
Vo svetle zásady pacta sunt servanda teda žiadosť o nahradenie tovaru predpokladá len žiadosť adresovanú predávajúcemu, aby si splnil svoje zmluvné povinnosti.
Each party to the contract must accept the risk that it may not perform its obligations thereunder properly and in full.
Každá zmluvná strana totiž musí sama znášať nebezpečenstvo vadného plnenia svojej povinnosti.
Responsibility for the fact that goods have to be replaced does not lie with the consumer: all he wants is to use the goods normally, and the seller is required to enable him to do so.
Zodpovednosť za skutočnosť, že môže dôjsť k nahradeniu tovaru, nenesie spotrebiteľ; spotrebiteľ si iba praje, aby mohol tovar riadne užívať, čo mu predávajúci musí umožniť.
In the second place, Schulte clearly establishes the principle that where a contract is rescinded the consumer is not necessarily obliged to return the loan plus interest if the other contracting party has not properly fulfilled its obligations.
Na druhej strane v rozsudku Schulte je uvedená zásada, podľa ktorej nemá spotrebiteľ v prípade odstúpenia od zmluvy nevyhnutne povinnosť vrátiť pôžičku navýšenú o úroky, pokiaľ si druhá strana nesplnila riadne svoje povinnosti.
In paragraph 94 of the judgment in Schulte, the Court held that it was not incompatible with Direct- ive 85/577 for rules of national law under which a consumer who cancels a credit agreement must immediately repay the loan in full with interest at the market rate not to apply in cases where the trader has failed to comply with his obligation under the direct- ive to provide information.
V bode 94 uvedeného rozsudku Súdny dvor rozhodol, že nie je v rozpore so smernicou 85/577, aby sa vnútroštátne pravidlá, podľa ktorých spotrebiteľ, ktorý odstúpil od zmluvy o pôžičke, musel okamžite a v celosti splatiť pôžičku spolu s úrokmi uplatňovanými na trhu, nepoužili v situáciách, keď predajca nerešpektoval povinnosť informovať spotrebiteľa.
In the context of the principle that the contracting party who has not properly fulfilled his obligations is himself liable for his faulty performance, it is accordingly possible to compare rescission of the contract with replacement of defective goods.
V rámci pravidla, podľa ktorého musí zmluvná strana, ktorá si nesplnila riadne svoju povinnosť, niesť sama zodpovednosť za toto vadné plnenie, je teda možné prirovnať odstúpenie od zmluvy k nahradeniu vadného tovaru.
However, that again supports the view that, in the case of the replacement of defect- ive goods, the seller must bear full responsibility for his faulty performance, and in consequence pay all the related costs.
Ide však opäť o argument nasvedčujúci tomu, že predávajúci v prípade nahradenia vadného tovaru musí znášať plnú zodpovednosť za vadné plnenie a v tejto súvislosti tiež všetky náklady, ktoré sa toho týkajú.
It would therefore be unacceptable if the consumer, having properly performed his contractual obligation, were required to pay compensation to the seller, who has not properly performed his obligation, for use of defective goods.
V dôsledku toho je neprijateľné, aby spotrebiteľ, ktorý si riadne splnil svoju zmluvnú povinnosť, musel zaplatiť náhradu za užívanie vadného tovaru predávajúcemu, ktorý si svoju povinnosť riadne nesplnil.
The receipt of the new goods signifies merely that the consumer is receiving what he is entitled to receive — namely goods which are in conformity with the contract — and, accordingly, it is not seriously arguable in the present case that the consumer has been unjustifiably enriched.
Dodaním nového tovaru spotrebiteľ získava iba to, na čo má nárok, čiže tovar zodpovedajúci zmluve; v prejednávanej veci teda vôbec nemožno hovoriť o bezdôvodnom obohatení spotrebiteľa.
62 — Because Community law does not expressly make provision for this area, questions as to unjustified enrichment arise in the Court’s caselaw principally in connection with the requirements for the repayment of taxes and duties which have been unlawfully demanded.
62 — Keďže v tejto oblasti neexistujú výslovné ustanovenia práva Spoločenstva, otázky bezdôvodného obohatenia v judikatúre Súdneho dvora vznikajú najmä vo vzťahu k podmienkam vrátenia bezdôvodne vybratých daní a cla.
On this, see inter alia Case C-343/96 Dilexport [1999] ECR I-579.
V tejto súvislosti pozri napríklad rozsudok z 9. februára 1999, Dilexport, C-343/96, Zb. s. I-579.