natgillin/translations-raw huggingface dataset:
‘The transitional period referred to in paragraph 5 shall be of five years running from 31 December 2000.
„Prechodné obdobie, ktorého dĺžku stanovuje odsek 5 na päť rokov, začína plynúť 31. decembra 2000.
(b) two years if, before the timelimit mentioned in subparagraph (a), the number of final customers served is greater than 100 000, or more than 100 million cubic metres of natural gas are distributed in a year, or the undertaking’s field of operations is at least as great as the whole territory of the province;
Toto obdobie môže byť predĺžené za nižšie uvedených podmienok s tým, že nesmie byť dlhšie ako: a) jeden rok, v prípade ak aspoň rok pred uplynutím piatich rokov sa zlúčia alebo splynú obchodné spoločnosti, pričom uvedená okolnosť umožní pokryť spotrebu, ktorá nie je súhrnne nižšia ako dvojnásobok pôvodnej spotreby pokrytej najväčšou zo zaniknutých spoločností; b) dva roky, v prípade ak pred uplynutím lehoty uvedenej v písmene a) je počet odberateľov vyšší ako stotisíc konečných zákazníkov alebo ak objem distribuovaného zemného plynu je vyšší ako sto miliónov metrov kubických za rok, alebo podnik vykonáva činnosť v rozsahu, ktorý zodpovedá aspoň územiu provincie;
(c) two years if, before the timelimit mentioned in subparagraph (a), private capital forms at least 40% of the share capital.’
2008 — VEC C-347/06 c) dva roky, v prípade ak pred uplynutím lehoty uvedenej v písmene a) súkromný kapitál tvorí aspoň 40 % základného imania spoločnosti.“
Article 15(8) of Legislative Decree 164/2000 provides that, where several of those conditions are met, the years of deferment of the end of that transitional period may be aggregated.
Článok 15 ods. 8 legislatívneho dekrétu č. 164/2000 stanovuje, že keď viacero z týchto podmienok je splnených, potom je možné kumulovať obdobia predĺženia uvedeného prechodného obdobia.
Article 1(69) of Law No 239 of 23 August 2004 reorganising the energy sector and delegating to the Government the reform of the provisions in force in respect of energy (Legge n. 239, riordino del settore energetico, nonché delega al Governo per il riassetto delle disposizioni vigenti in materia di energia) (GURI No 215 of 13 September 2004, p.
Článok 1 ods. 69 zákona č. 239, ktorým sa reorganizuje odvetvie energetiky a ktorým sa vláda poveruje reorganizovať ustanovenia účinné v oblasti energie (legge n. 239, riordino del settore energetico, nonche’ delega al Governo per il riassetto delle disposizioni vigenti in materia di energia), z 23. augusta 2004 (GURI č. 215 z 13. septembra 2004, s.
3) provides:
3), stanovuje:
‘… The transitional period referred to in Article 15(5) [of Legislative Decree 164/2000] shall come to an end by 31 December 2007, without prejudice to the right of the local concessiongranting authority to extend for one year, within six months of the date of entry into force of this decree, the term of the transitional period where grounds of general public interest have been established. … Article 15(8) of Legislative Decree [164/2000] is hereby repealed.’
„… Prechodné obdobie, ktoré uvádza článok 15 ods. 5 [legislatívneho dekrétu č. 164/2000], uplynie najneskôr 31. decembra 2007, pričom sa zachováva právo samosprávnej jednotky predĺžiť prechodné obdobie počas šiestich mesiacov od nadobudnutia účinnosti tohto zákona o obdobie jedného roka, ak sa preukážu dôvody verejného záujmu… Článok 15 ods. 8 tohto legislatívneho dekrétu [č. 164/2000] sa zrušuje.“
Article 23(1) of Decree-Law No 273 of 30 December 2005 defining and extending the timelimits and on the emergency provisions resulting therefrom (Decreto-legge n. 273, definizione e proroga dei termini, nonché conseguenti disposizioni urgenti) (GURI No 303 of 30 December 2005, p.
Zákonný dekrét č. 273 o vymedzení a predĺžení lehôt, ako aj o naliehavých ustanoveniach, ktoré z toho vyplývajú (decreto-legge n. 273, definizione e proroga dei termini, nonche’ conseguenti disposizioni urgenti), z 30. decembra 2005 (GURI č. 303 z 30. decembra 2005, s.
8), converted, after amendment, into a law by Law No 51 of 23 February 2006 (General Supplement to the GURI No 49 of 28 February 2006; hereinafter ‘Decree-Law 273/2005’), provides that the final date for expiry of the transitional period, provided for by Article 15(5) of Legislative Decree 164/2000, first, is to be deferred until 31 December 2007 and, second, is to be postponed until 31 December 2009, if at least one of the conditions laid down by Article 15(7) of Legislative Decree 164/2000 is satisfied.
8), zmenený na zákon po zmene a doplnení zákonom č. 51 z 23. februára 2006 (riadna príloha GURI č. 49 z 28. februára 2006, ďalej „zákonný dekrét č. 273/2005“), stanovuje vo svojom článku 23 ods. 1, že prechodné obdobie stanovené článkom 15 ods. 5 legislatívneho dekrétu č. 164/2000 sa na jednej strane predlžuje do 31. decembra 2007 a na druhej strane je tiež predĺžené do 31. decembra 2009 v prípade, keď sa splní aspoň jedna z podmienok uvedených v článku 15 ods. 7 zmieneného zákonného dekrétu.
ASM Brescia holds the concession for the public service of natural gas distribution in the territory of the Comune di Rodengo Saiano by virtue of an agreement concluded on 27 February 1984, which was initially due to expire on 31 December 2014.
ASM Brescia je koncesionárom na službu vo verejnom záujme distribúcie zemného plynu na území Comune di Rodengo Saiano na základe zmluvy uzavretej 27. februára 1984, ktorej platnosť bola pôvodne dohodnutá do 31. decembra 2014.
By a variation, the concession’s expiry was postponed to 31 December 2029.
Deň zániku platnosti tejto koncesie bol dodatkom zmenený na 31. decembra 2029.
By its Municipal Council Decision No 19 of 19 July 2005, the Comune di Rodengo Saiano fixed 31 December 2005 for the early expiry of the concession granted to ASM Brescia, so as to be able to set in motion a call for tenders and designate a new operator of that service.
Rozhodnutím č. 19 svojej obecnej rady z 19. júla 2005 Comune di Rodengo Saiano stanovilo predčasný deň zániku platnosti koncesie udelenej ASM Brescia, a to na 31. decembra 2005, na to, aby mohla vyhlásiť výberové konanie a vybrať nového poskytovateľa uvedenej služby.
ASM Brescia was, on the other hand, recognised as being entitled to reimbursement of the written-down value of its investment, which was estimated, on the basis of an expert report, at EUR 926 000.
ASM Brescia sa ďalej uznalo právo na náhradu zostatkovej hodnoty odpisov, ktorej výšku znalec určil na 926 000 eur.
ASM Brescia brought an action against that decision before the referring court.
ASM Brescia podala žalobu proti tomuto rozhodnutiu na vnútroštátny súd.
Subsequently, Decree-Law 273/2005, Article 23 of which provides for the deferment of the end of the transitional period provided for by Article 15(5) of Legislative Decree 164/2000 from 31 December 2005 to 31 December 2007, and, under certain conditions, the automatic postponement of that period from 31 December 2007 to 31 December 2009, entered into force.
Následne zákonný dekrét č. 273/2005, ktorý stanovuje vo svojom článku 23 automatický odklad dňa uplynutia prechodného obdobia uvedeného v článku 15 ods. 5 legislatívneho dekrétu č. 164/2000 z 31. decembra 2005 na 31. decembra 2007, ako aj za určitých podmienok automatické predĺženie tohto obdobia z 31. decembra 2007 do 31. decembra 2009, nadobudol účinnosť.
Since the Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia (Lombardy Regional Administrative Court) is uncertain about the conformity of that law with Community law, it decided to stay the proceedings and to refer the following questions to the Court for a preliminary ruling:
Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia, ktorý sa pýta na súlad tohto textu s právom Spoločenstva, rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
Is an automatic and generalised extension till 31 December 2007 of current concessions for the distribution of natural gas, originally granted without any previous tender procedure, compatible with Articles 43 EC, 49 EC and 86(1) EC and the principles of equal treatment, nondiscrimination and transparency?
Je zlučiteľné s článkami 43 ES, 49 ES a 86 ods. 1 ES, ako aj so zásadami rovnosti zaobchádzania, zákazu diskriminácie a transparentnosti automatické a všeobecné predĺženie platnosti súčasných koncesií na distribúciu zemného plynu do 31. decembra 2007, ktoré boli pôvodne udelené bez toho, aby bolo predtým vyhlásené výberové konanie?
Are subsequent automatic extensions till 31 December 2009 of current concessions for the distribution of natural gas, originally granted without any previous tender procedure, compatible with Articles 43 EC, 49 EC and 86(1) EC and the principles of equal treatment, nondiscrimination and transparency in the following cases:
Sú zlučiteľné s článkami 43 ES, 49 ES a 86 ods. 1 ES, ako aj so zásadami rovnosti zaobchádzania, zákazu diskriminácie a transparentnosti neskoršie dodatočné automatické predĺženia platnosti súčasných koncesií na distribúciu zemného plynu do 31. decembra 2009, ktoré boli pôvodne udelené bez toho, aby bolo predtým vyhlásené výberové konanie, za týchto predpokladov: a) keď sa koncesionár zlúčil, resp. splynul s inou spoločnosťou, pričom zlúčenie, resp. splynutie dovoľuje pokryť dvojnásobnú spotrebu vzhľadom na pôvodnú spotrebu pokrytú zanikajúcou spoločnosťou; b) keď koncesionár získal klientov predstavujúcich spotrebu presahujúcu 100 000 konečných spotrebiteľov, alebo keď distribuuje množstvo plynu vyššie ako 100 miliónov metrov kubických za rok alebo rovnaký operačný okruh aspoň na celom území provincie; c) keď aspoň 40 % základného imania koncesionára bolo privatizovaných?
Is the extension of current concessions for the distribution of natural gas, both in the case described in the first question and in the cases described in the second, compatible with the fourth, eighth, 10th and 18th recitals in the preamble to Directive 2003/55/EC …, and with Article 23(1) thereof, Article 10 EC and the principles of reasonableness and proportionality, having particular regard to:
Je zlučiteľné s odôvodneniami č. 4, 8, 10 a 18 smernice 2003/55/ES…, ako aj s článkom 23 ods. 1 uvedenej smernice a s článkom 10 ES a so zásadami rozumnosti a primeranosti predĺženie platnosti súčasných koncesií na distribúciu zemného plynu, tak za predpokladu uvedeného v prvej otázke, ako aj za predpokladu uvedeného v druhej otázke s osobitným ohľadom na: a) povinnosť [členských] štátov sledovať cieľ liberalizácie trhu so zemným plynom, a to pred 1. júlom 2007; b) zákaz uložený [členským] štátom prijať alebo ponechať v účinnosti vnútroštátne právne normy, ktoré sú v rozpore s liberalizáciou trhu so zemným plynom; c) povinnosť [členských] štátov viazať prechodné obdobie na primeranú lehotu a na objektívne požiadavky?“
ASM Brescia submits that the questions referred by the national court are inadmissible because they are based on an analysis, which is incorrect, but according to which Italian law effects the extension of the duration of the relevant gas-distrib-ution concessions.
ASM Brescia sa domnieva, že otázky, ktoré položil vnútroštátny súd, sú neprípustné, pretože spočívajú na nepresnom rozbore, podľa ktorého talianske právo upravuje predĺženie platnosti predmetných koncesií na distribúciu plynu.
ASM Brescia maintains that the national law applicable to the main proceedings does not provide for the statutory extension of those concessions but, on the contrary, prescribes their early cessation where they are not for a fixed term or where they will expire contractually after the transitional period provided for by Article 15(5) of Legislative Decree 164/2000.
ASM Brescia tvrdí, že vnútroštátne právo uplatniteľné v spore vo veci samej neurčuje zákonné predĺženie platnosti týchto koncesií, ale naopak stanovuje, že sa predčasne končí ich platnosť, ak sú udelené na dobu neurčitú, alebo, keď deň zániku ich zmluvnej platnosti uplynie až po prechodnom období uvedenom v článku 15 ods. 5 legislatívneho dekrétu č. 164/2000.
Anigas — Associazione Nazionale Industriali del Gas — also maintains that the first question raised by the referring court is based on a false premiss since the legislation at issue in the main proceedings does not provide for an automatic and generalised extension of the concessions concerned but is limited to deferring the date of their early expiry.
Anigas — Associazione Nazionale Industriali del Gas — tiež tvrdí, že prvá otázka, ktorú položil vnútroštátny súd, vychádza z nesprávneho predpokladu, keďže predmetná právna úprava vo veci samej nestanovuje automatické a všeobecné predĺženie platnosti dotknutých koncesií, ale sa ohraničuje na oddialenie dňa, keď predčasne skončí ich platnosť.
The referring court has asked the Court to rule on the compatibility with Community law of the extension, by Article 23 of Decree-Law 273/2005, of the transitional period provided for by Article 15(5) of Legislative Decree 164/2000.
Vnútroštátny súd požiadal Súdny dvor, aby rozhodol o tom, či je s právom Spoločenstva zlučiteľné predĺženie, na základe článku 23 zákonného dekrétu č. 273/2005, prechodného obdobia, ktoré je uvedené v článku 15 ods. 5 legislatívneho dekrétu č. 164/2000.
In the context of proceedings brought under Article 234 EC, the Court does not have jurisdiction to rule on the compatibility of a national measure with Community law (see, in particular, Case 14/86 X [1987] ECR 2545, paragraph 15).
V rámci konania začatého podľa článku 234 ES nemá Súdny dvor právomoc rozhodovať o zlučiteľnosti vnútroštátneho opatrenia s právom Spoločenstva (pozri najmä rozsudok z 11. júna 1987, X, 14/86, Zb. s. 2545, bod 15).
The order for reference contains sufficient information to meet those requirements, since the referring court has stated that the interpretation of Articles 43 EC, 49 EC and 86(1) EC and of Article 23(1) of Directive 2003/55 is necessary for it to rule on the conformity with Community law of Articles 23 of Decree-Law 273/2005 and 15(5) and (7) of Legislative Decree 164/2000.
Vnútroštátne rozhodnutie obsahuje dostatočné údaje, ktoré môžu zodpovedať týmto požiadavkám, keďže vnútroštátny súd uviedol, že výklad článkov 43 ES, 49 ES, 86 ods. 1 ES, ako aj článku 23 ods. 1 smernice 2003/55 je nevyhnutný na to, aby mohol rozhodnúť o tom, či je v súlade s právom Spoločenstva článok 23 zákonného dekrétu č. 273/2005 a článok 15 ods. 5 a 7 legislatívneho dekrétu č. 164/2000.
Moreover, in accordance with settled caselaw, in the context of the cooperation between the Court of Justice and the national courts under Article 234 EC, it is solely for the national court, before which the dispute has been brought and which must assume responsibility for the subsequent judicial decision, to determine, in the light of the particular circumstances of the case, both the need for a preliminary ruling in order to enable it to deliver judgment and the relevance of the questions which it submits to the Court.
Ďalej v súlade s ustálenou judikatúrou v rámci spolupráce medzi Súdnym dvorom a vnútroštátnymi súdmi založenej článkom 234 ES prináleží iba vnútroštátnemu súdu, ktorý prejednáva spor a ktorý nesie zodpovednosť za následné súdne rozhodnutie, aby so zreteľom na osobitosti veci posúdil tak potrebu rozhodnutia v prejudiciálnom konaní na vyhlásenie svojho rozsudku, ako aj dôležitosť otázok, ktoré kladie Súdnemu dvoru.
Consequently, where the questions submitted for a preliminary ruling concern the interpretation of Community law, the Court is, in principle, bound to give a ruling (see, particularly, Joined Cases C-223/99 and C-260/99 Agorà and Excelsior [2001] ECR I-3605, paragraph 18).
V dôsledku toho, ak sa položené prejudiciálne otázky týkajú výkladu práva Spoločenstva, Súdny dvor je v zásade povinný rozhodnúť (pozri najmä rozsudok z 10. mája 2001, Agorà a Excelsior, C-223/99 a C-260/99, Zb. s. I-3605, bod 18).
It is also to be remembered that it is not for the Court of Justice to rule on the interpretation and applicability of provisions of national law or to establish the facts relevant to the decision in the main proceedings.
Dôležité je tiež pripomenúť, že nie je úlohou Súdneho dvora rozhodnúť o výklade a uplatniteľnosti vnútroštátnych ustanovení alebo zistiť relevantné skutkové okolnosti pre riešenie sporu vo veci samej.
The Court must take account, under the division of jurisdiction between the Community Courts and the national courts, of the factual and legislative context, as described in the order for reference, in which the question put to it is set (see, particularly, Case C-153/02 Neri [2003] ECR I-13555, paragraphs 34 and 35).
Súdny dvor totiž musí zohľadniť v rámci rozdelenia právomocí medzi vnútroštátnymi súdnymi orgánmi a súdnymi orgánmi Spoločenstva skutkový a právny kontext, do ktorého sa začleňuje prejudiciálna otázka tak, ako ju vymedzuje vnútroštátne rozhodnutie (pozri najmä rozsudok z 13. novembra 2003, Neri, C-153/02, Zb. s. I-13555, body 34 a 35).
The argument that since the questions referred for a preliminary ruling are based on an erroneous interpretation of Italian law they are inadmissible cannot, therefore, be accepted.
S tvrdením, podľa ktorého sú prejudiciálne otázky neprípustné, keďže spočívajú na nesprávnom výklade talianskeho práva, sa teda nemožno stotožniť.
By its third question, which it is appropriate to consider first, the referring court is, in essence, asking the Court to state whether Article 10 EC, the principle of proportionality, Article 23(1) of Directive 2003/55 and recitals 4, 8, 10 and 18 in the preamble to that directive preclude legislation such as that at issue in the main proceedings which automatically extends the length of the transitional period at the end of which occurs the early cessation of a concession for the distribution of natural gas such as that in question in those proceedings, granted without a competitive tendering procedure.
Svojou treťou otázkou, ktorú treba skúmať ako prvú, vnútroštátny súd v podstate žiada, aby Súdny dvor upresnil, či článok 10 ES, zásada proporcionality, článok 23 ods. 1 smernice 2003/55, ako aj odôvodnenia č. 4, 8, 10 a 18 tejto smernice bránia právnej úprave, akou je úprava vo veci samej, ktorá automaticky predlžuje prechodné obdobie, po uplynutí ktorého predčasne zanikne platnosť koncesie na distribúciu zemného plynu, akou je koncesia vo veci samej udelená bez výberového konania.
— Observations submitted to the Court
— Pripomienky predložené Súdnemu dvoru
ASM Brescia maintains that neither Directive 98/30, implemented by Legislative Decree 164/2000, nor Directive 2003/55 imposes an obligation to abridge the dur -ation of concessions for the distribution of natural gas which were granted without competitive tendering.
ASM Brescia tvrdí, že ani smernica 98/30 prebratá legislatívnym dekrétom č. 164/2000, ani smernica 2003/55 nezakotvujú povinnosť skrátiť obdobie platnosti koncesií na distribúciu zemného plynu, ktoré boli udelené bez výberového konania.
It submits, therefore, that it was in the exercise of its discretion that the national legislature decided that those concessions would cease before their contractual expiry and fixed, for that purpose, a transitional period and the detailed rules for its application.
Domnieva sa, že práve preto vnútroštátny zákonodarca na jednej strane slobodne rozhodol, že platnosť týchto koncesií zaniká pred zmluvne stanovenou lehotou, a na druhej strane stanovil na tento účel prechodné obdobie a spôsoby jeho uplatnenia.
It adds that the early end of the concessions concerned and the consequent issue of invitations to tender for the award of new concessions are no guarantee of a higher degree of competition in the distribution of natural gas since any newly appointed distributor may, in some circumstances, favour the sales undertaking with which it is connected.
Dodáva, že predčasné skončenie platnosti dotknutých koncesií a následné vyhlásenie výberových konaní na udelenie nových koncesií neumožňujú zaručiť vyšší stupeň hospodárskej súťaže v oblasti distribúcie zemného plynu, pretože každý nový prichádzajúci distribútor môže prípadne uprednostniť podnik predaja, s ktorým je spojený.
It submits that that difficulty can be resolved only by compliance with the distribution system operators’ duties of impartiality and neutrality laid down by Directive 2003/55 and, in particular, the right of access of third parties to the distribution system, as well as by the legal, administrative, operational and accounting separation as regards vendors of natural gas which are part of the same vertically integrated undertaking.
Domnieva sa, že táto obťažnosť môže byť vyriešená len tak, že sa dodržia povinnosti nestrannosti a neutrality prevádzkovateľov distribučnej siete, ktoré stanovuje smernica 2003/55, a obzvlášť právo prístupu tretích osôb do distribučnej siete, ako aj oddelenie z právneho, správneho, funkčného a účtovného hľadiska od subjektov, ktoré predávajú zemný plyn a ktoré sú súčasťou toho istého vertikálne integrovaného podniku.
The Commission also submits that Directive 2003/55 does not require the early cessation of concessions for the distribution of natural gas granted in breach of Community requirements.
Komisia Európskych spoločenstiev sa tiež domnieva, že smernica 2003/55 neurčuje povinnosť predčasného skončenia platnosti koncesií na distribúciu zemného plynu udelených v rozpore s požiadavkami Spoločenstva.
It adds that, even if the combined provisions of Articles 13(1) and 33(2) of Dir -ective 2003/55 permitted the natural gas distribution system operator also to carry on the activity of supplying gas until 1 July 2007, that operator was none the less bound, under Article 12(2) of that directive, to treat with impartiality all the different operators on the natural gas market.
Dodáva, že aj keď spojené ustanovenia článku 13 ods. 1 a článku 33 ods. 2 smernice 2003/55 oprávňujú prevádzkovateľa distribučnej sústavy zemného plynu vykonávať tiež činnosť dodávky plynu až do 1. júla 2007, predsa je však povinný na základe článku 12 ods. 2 tejto smernice zaobchádzať nestranne s rôznymi hospodárskymi subjektmi na trhu so zemným plynom.
Anigas points out that the deadline for the liberalisation of the natural gas market, fixed at 1 July 2007 by Article 23(1) of Directive 2003/55, simply imposes on the Member States the requirement that all purchasers of natural gas be eligible customers and Anigas submits that that directive does not require the termination of concessions for the distribution of natural gas which were granted without prior advertisement.
Anigas zdôrazňuje, že posledný deň, ku ktorému má byť liberalizovaný trh so zemným plynom, ktorý stanovuje článok 23 ods. 1 smernice 2003/55 na 1. júl 2007, ukladá jednoducho členským štátom povinnosť, aby všetci kupujúci zemný plyn boli oprávnenými odberateľmi, a domnieva sa, že táto smernica neukladá povinnosť zrušiť koncesie na distribúciu zemného plynu, ktoré boli prv udelené bez výberového konania.
— The Court’s reply
— Odpoveď Súdneho dvora
It is clear both from the terms and from the scheme of Directive 2003/55 that its purpose is the completion of the internal market in the natural gas sector.
Tak zo znenia, ako aj zo štruktúry smernice 2003/55 vyplýva, že jej cieľom je zavŕšenie vnútorného trhu v odvetví zemného plynu.
To that end, as the first sentence of Article 1(1) of that directive provides, it establishes common rules for the transmission, distribution, supply and the storage of natural gas.
Na tento účel, ako to stanovuje článok 1 ods. 1 prvá veta smernice, táto smernica stanovuje spoločné pravidlá pre prepravu, distribúciu, dodávku a uskladňovanie zemného plynu.
Article 23(1) of Directive 2003/55 sets out the calendar for the opening of the market for the supply of natural gas and provides, in particular, that the Member States must ensure that the eligible customers, that is to say those who are entitled to approach a supplier of their choice, are, from 1 July 2007, all customers.
Článok 23 ods. 1 smernice 2003/55 upresňuje kalendár liberalizácie dodávok zemného plynu a stanovuje najmä, že členské štáty zabezpečia, aby oprávnenými odberateľmi, teda takými, ktorí majú právo obrátiť sa podľa vlastného uváženia na dodávateľa, boli do 1. júla 2004 všetci odberatelia.