natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In that regard, it is clear from Article 10(1) of the Framework Directive, read in conjunction with Article 3(2) thereof, that (i) Member States must allocate to one or more regulatory authorities control of the assignment of all national numbering resources, as well as the management of the national numbering plans; (ii) those regulatory authorities must be legally distinct from and functionally independent of all organisations providing electronic communications networks, equipment or services; and (iii) Member States which retain ownership or control of undertakings providing electronic communications networks and/or services must ensure effective structural separation of activities associated with ownership or control of those undertakings, on the one hand, and regulatory functions (including the assignment of national numbering resources and the management of the national numbering plans), on the other.
V tejto súvislosti z článku 10 ods. 1 v spojení s článkom 3 ods. 2 rámcovej smernice vyplýva, že členské štáty musia priznať jednému alebo viacerým regulačným orgánom riadenie prideľovania všetkých národných číslovacích zdrojov, ako aj správu národných číslovacích plánov, že tieto regulačné orgány musia byť právne oddelené a fungovať nezávisle od všetkých organizácií poskytujúcich elektronické komunikačné siete, zariadenia a služby a že členské štáty, ktoré si ponechajú vlastnícke práva a/alebo kontrolu nad podnikmi poskytujúcimi elektronické komunikačné siete a/alebo služby, zabezpečia účinné štrukturálne oddelenie činností súvisiacich na jednej strane s vlastníctvom a riadením týchto spoločností, na druhej strane od regulačných funkcií, medzi ktoré patrí aj prideľovanie národných číslovacích zdrojov a správa národných číslovacích plánov.
That finding is substantiated both by Recital (11) of the Framework Directive, in accordance with which Member States should guarantee the independence of the national regulatory authority or authorities, and by Article 3(4) of that directive, which provides that Member States must publish the tasks to be undertaken by those regulatory authorities, in particular where those tasks are assigned to more than one body.
Toto konštatovanie je podporené tak odôvodnením č. 11 rámcovej smernice, ktoré zaväzuje členské štáty zaručovať nezávislosť národného regulačného orgánu alebo orgánov, ako aj článkom 3 ods. 4 tej istej smernice, podľa ktorého musia členské štáty zverejniť úlohy, ktoré majú vykonávať tieto národné regulačné orgány, najmä ak sú takéto úlohy uložené viac ako jednému orgánu.
Moreover, the potentially pluralist nature of regulatory authorities is clear from the very definition of ‘national regulatory authority’ set out in Article 2(g) of the Framework Directive.
Navyše táto možnosť existencie viacerých regulačných orgánov vyplýva aj z definície „národného regulačného orgánu“ uvedenej v článku 2 písm. g) tejto smernice.
In contrast, it must be noted that there is no provision in the Framework Directive, under which the regulatory authority to which the tasks of assigning national numbering resources and management of national numbering plans have been assigned is required to be distinct from or independent of the other regulatory authorities and, in particular, from the authority with responsibility for adopting the national numbering plan or the control and management procedures of that plan.
Naopak, treba konštatovať, že žiadne ustanovenie tejto rámcovej smernice nestanovuje, že regulačný orgán, ktorému sú priznané funkcie prideľovania národných číslovacích zdrojov a správy národných číslovacích plánov, musí byť rozdielny alebo nezávislý od iných regulačných orgánov, najmä od orgánu povereného prijímaním národného číslovacieho plánu alebo kontrolných a správnych postupov tohto plánu.
In the light of all of the foregoing, the reply to the first question must be that Articles 3(2), 3(4) and 10(1) of the Framework Directive, read in conjunction with Recital (11) thereof, must be interpreted as meaning that the assignment of the national numbering resources and the management of the national numbering plans must be regarded as regulatory functions.
Vzhľadom na uvedené úvahy treba na prvú otázku odpovedať, že článok 3 ods. 2 a 4, ako aj článok 10 ods. 1 rámcovej smernice sa majú v spojení s jej odôvodnením č. 11 vykladať v tom zmysle, že funkcie prideľovania národných číslovacích zdrojov a správy národných číslovacích plánov sa majú považovať za regulačné funkcie.
Member States are not required to allocate those different functions to separate regulatory authorities.
Členské štáty nie sú povinné priznať tieto rôzne funkcie rozdielnym regulačným orgánom.
By its second question, the referring court wishes to know whether a Member State may allocate the regulatory functions referred to in Article 10(1) of the Framework Directive to a number of regulatory authorities.
Svojou druhou otázkou sa vnútroštátny súd pýta, či členský štát môže priznať regulačné funkcie uvedené v článku 10 ods. 1 rámcovej smernice viacerým regulačným orgánom.
It is clear from the wording of Articles 2(g) and 10(1) of the Framework Directive that it is possible for more than one regulatory authority to have control over the assignment of national numbering resources and the management of national numbering plans.
Z ustanovení článku 2 písm. g) a článku 10 ods. 1 rámcovej smernice jasne vyplýva, že viaceré regulačné orgány môžu riadiť prideľovanie národných číslovacích zdrojov, ako aj spravovať národné číslovacie plány.
Although the Member States enjoy institutional autonomy as regards the organisation and the structuring of their regulatory authorities within the meaning of Article 2(g) of the Framework Directive, that autonomy may be exercised only in accordance with the objectives and obligations laid down in that directive.
Ak majú členské štáty v tejto oblasti inštitucionálnu autonómiu v organizácii a štrukturalizácii svojich regulačných orgánov v zmysle článku 2 písm. g) rámcovej smernice, túto autonómiu môžu však vykonávať len v úplnom súlade s povinnosťami stanovenými v tejto smernici.
Thus, in accordance with Article 3(2), (4) and (6) of the Framework Directive, the Member States must not only guarantee the functional independence of regulatory authorities in relation to the organisations providing electronic communications networks, equipment or services, but must also publish, in an easily accessible form, the tasks to be undertaken by the national regulatory authorities, and notify to the Commission the names of the regulatory authorities entrusted with carrying out those tasks, and their respective responsibilities.
Podľa článku 3 ods. 2, 4 a 6 tejto smernice musia členské štáty zabezpečiť nielen nezávislé fungovanie regulačných orgánov od všetkých organizácií poskytujúcich elektronické komunikačné siete, zariadenia alebo služby, ale aj zverejniť v ľahko dostupnej forme úlohy, ktoré majú tieto regulačné orgány vykonávať, a oznámiť Komisii názvy regulačných orgánov poverených vykonávaním týchto funkcií, ako aj ich príslušné povinnosti.
As a consequence, where those functions are to be discharged, even partially, by ministerial authorities, each Member State must ensure that those authorities are neither directly nor indirectly involved in ‘operational functions’ within the meaning of the Framework Directive.
Preto, ak tieto oprávnenia, čo i len čiastočne, prináležia ministerským orgánom, každý členský štát musí zabezpečiť, že tieto orgány nebudú priamo alebo nepriamo zapojené do „prevádzkových funkcií“ v zmysle rámcovej smernice.
It follows from all of the foregoing that the reply to the second question referred must be that Article 10(1) and Article 3(2), (4) and (6) of the Framework Directive must be interpreted as not precluding the functions of assigning national numbering resources or of managing national numbering plans from being shared by a number of independent regulatory authorities, provided that the allocation of the tasks is made public and easily accessible, and notified to the Commission.
Z toho vyplýva, že na druhú otázku je potrebné odpovedať, že článok 10 ods. 1, ako aj článok 3 ods. 2, 4 a 6 rámcovej smernice sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia tomu, aby funkcie prideľovania národných číslovacích zdrojov, ako aj funkcie správy národných číslovacích plánov boli rozdelené medzi viaceré nezávislé regulačné orgány pod podmienkou, že rozdelenie ich úloh bude zverejnené, ľahko prístupné a oznámené Komisii.
Articles 3(2), 3(4) and 10(1) of Directive 2002/21/EC of the European Parliament and of the Council of 7 March 2002 on a common regulatory framework for electronic communications networks and services (Framework Directive), read in conjunction with Recital (11) in the preamble to that directive, must be interpreted as meaning that the assignment of the national numbering resources and the management of the national numbering plans must be regarded as regulatory functions.
Článok 3 ods. 2 a 4, ako aj článok 10 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (rámcová smernica) sa majú v spojení s jej odôvodnením č. 11 vykladať v tom zmysle, že funkcie prideľovania národných číslovacích zdrojov a správy národných číslovacích plánov sa majú považovať za regulačné funkcie.
Article 10(1) and Article 3(2), (4) and (6) of Directive 2002/21 must be interpreted as not precluding the functions of assigning national numbering resources or of managing national numbering plans from being shared by a number of independent regulatory authorities, provided that the allocation of the tasks is made public and easily accessible, and notified to the Commission of the European Communities.
Článok 10 ods. 1, ako aj článok 3 ods. 2, 4 a 6 smernice 2002/21 sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia tomu, aby funkcie prideľovania národných číslovacích zdrojov, ako aj funkcie správy národných číslovacích plánov boli rozdelené medzi viaceré nezávislé regulačné orgány pod podmienkou, že rozdelenie ich úloh bude zverejnené, ľahko prístupné a oznámené Komisii Európskych spoločenstiev.
Case C-98/07
Vec C-98/07
(Reference for a preliminary ruling from the Højesteret)
(návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Højesteret)
(Sixth VAT Directive — Article 19(2) — Calculation of the deductible proportion — Exclusion of amounts of turnover attributable to the supplies of capital goods used by the taxable person for the purposes of his business — Notion of ‘capital goods used by the taxable person for the purposes of his business’ — Vehicles purchased by a leasing company to be leased and subsequently sold on termination of the respective leasing contracts)
„Šiesta smernica o DPH — Článok 19 ods. 2 — Výpočet odpočítateľnej sumy — Vylúčenie sumy obratu týkajúceho sa dodávok investičných tovarov používaných zdaniteľnou osobou v rámci jej podnikateľskej činnosti — Pojem ‚investičné tovary používané zdaniteľnou osobou v rámci jej podnikateľskej činnosti‘ — Vozidlá nadobudnuté lízingovou spoločnosťou na účel prenájmu a neskoršieho predaja po skončení lízingovej zmluvy“
Opinion of Advocate General Bot delivered on 13 December 2007 . . . .
Návrhy prednesené 13. decembra 2007 — generálny advokát Y. Bot . . . . . .
Judgment of the Court (Fourth Chamber), 6 March 2008 . . . . . . . .
Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 6. marca 2008 . . . . . . . . .
Tax provisions — Harmonisation of laws — Turnover taxes — Common system of value added tax — Deduction of input tax
Daňové ustanovenia — Harmonizácia právnych predpisov — Dane z obratu — Spoločný systém dane z pridanej hodnoty — Odpočet dane zaplatenej na vstupe
(Council Directive 77/388, Art. 19(2))
(Smernica Rady 77/388, článok 19 ods. 2)
Article 19(2) of Sixth Directive 77/388 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes is to be interpreted as meaning that the notion of ‘capital goods used by the taxable person for the purposes of his business’ does not include vehicles which a leasing undertaking purchases with a view to leasing them and subsequently selling them upon termination of the respective leasing contracts, as the sale of such vehicles at the end of those contracts is an integral part of the usual business activities of that undertaking.
Článok 19 ods. 2 šiestej smernice Rady 77/388 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu sa má vykladať tak, že pojem „investičné tovary používané zdaniteľnou osobou v rámci jej podnikateľskej činnosti“ nezahŕňa vozidlá, ktoré lízingová spoločnosť nadobúda s cieľom ich prenájmu a ich neskoršieho predaja po ukončení lízingových zmlúv, keďže predaj predmetných vozidiel po ukončení týchto zmlúv je neoddeliteľnou súčasťou obvyklých podnikateľských činností tohto podniku.
for that proportion to reflect as accurately as possible the division of use, in respect of those activities, of the goods and services put to mixed use, since otherwise there would be a failure to have regard to the objective of the neutrality of the common system of value added tax.
odpočtu, aby ten odrážal aspoň časť používania tovarov a služieb určených na zmiešané používanie pre tieto plnenia preto, aby nebol porušený cieľ neutrality spoločného systému dane z pridanej hodnoty.
Therefore, if the sale, on termination of the leasing contracts, of the vehicles covered by those contracts is in the nature of a normal activity for the taxable person concerned, who carries out that activity by way of business and as a matter of course, it would be contrary to that objective of neutrality if that taxable person were not actually relieved of the portion of value added tax imposed on the overall costs incurred to effect that sale and thus to carry on its usual taxable business activity.
Keďže však predaj vozidiel, ktoré sú predmetom lízingových zmlúv, po ukončení týchto zmlúv má pre dotknutú zdaniteľnú osobu, ktorá k tomu pristupuje profesionálne a systematicky, povahu obvyklej činnosti, predmetnému cieľu neutrality by odporovalo, ak by táto zdaniteľná osoba nebola účinne zbavená časti dane z pridanej hodnoty zaťažujúcej celkové náklady, ktoré slúžili na vykonanie tohto predaja, a teda výkonu obvyklej zdaniteľnej podnikateľskej činnosti.
For the party concerned, the purchase and subsequent sale of such goods means that it has to use goods and services for mixed use on an everyday basis.
Pre dotknutú osobu si totiž nadobudnutie a neskorší predaj takýchto tovarov vyžaduje obvyklé používanie tovarov a služieb určených na zmiešané používanie.
Since that sale is part of the normal taxable activities of the taxable person, the turnover attributable to it must be taken into account in the calculation of the deductible proportion in order
Keďže tento predaj patrí medzi obvyklé a zdaniteľné plnenia zdaniteľnej osoby, obrat, ktorý sa ho týka, musí byť zohľadnený pri výpočte sumy
(see paras 25, 26, 36, operative part)
(pozri body 25, 26, 36 a výrok)
The purpose of this reference for a preliminary ruling is to determine the right to deduct value added tax (VAT) enjoyed by a leasing company which carries on two activities, namely leasing of cars, on the one hand, and the provision of financial services, on the other.
Podnetom na túto otázku je skutočnosť, že článok 19 šiestej smernice Rady 77/388/EHS 2, ktorý stanovuje spôsob výpočtu tejto sumy, vo svojom odseku 2 hovorí, že z výpočtu odpočítateľnej sumy budú vylúčené sumy obratu pri dodávkach investičných tovarov používaných zdaniteľnou osobou v rámci jej podnikateľskej činnosti.
This issue arises from the fact that Article 19 of Sixth Council Directive 77/388/EEC, 2 which lays down the detailed arrangements for calculating that deductible proportion, provides, in paragraph 2, that amounts of turnover attributable to supplies of capital goods used by the taxable person for the purposes of his business are to be excluded from this calculation.
Vnútroštátny súd sa preto Súdneho dvora pýta, či sa pojem „investičné tovary“ uvedený v článku 19 ods. 2 šiestej smernice má chápať tak, že zahŕňa tovary, ktoré lízingová spoločnosť nakupuje s úmyslom prenajať a neskôr po uplynutí platnosti lízingových zmlúv odpredať.
In so far as only the first of these activities is subject to VAT, the company concerned can deduct the tax paid by it on acquisition of the goods and services necessary for carrying on its professional activities only in the proportion represented by the amount of the turnover of its taxable activities as against its total turnover.
Keďže DPH podlieha iba prvá z týchto činností, daná spoločnosť si môže daň, ktorú zaplatila pri nadobudnutí tovarov a služieb potrebných na vykonávanie svojej podnikateľskej činnosti, odpočítať iba pomerne k podielu obratu svojich zdaniteľných činností k svojmu celkovému obratu.
In this Opinion I shall demonstrate that this notion must, in my view, be interpreted as not covering goods which a leasing under-
V týchto návrhoch ukážem, že tento pojem sa má podľa môjho názoru chápať tak, že nezahŕňa tovary, ktoré spoločnosť nakupuje s úmyslom prenajať a neskôr odpredať,
In the case in the main proceedings, the question is whether the amount of the turnover corresponding to the sale of vehicles at the end of the leasing contracts is to be taken into account in the calculation of the deductible proportion.
V konaní vo veci samej ide o to, či sa má do výpočtu odpočítateľnej sumy zahrnúť obrat z predaja vozidiel po skončení prenájmu.
OPINION OF MR BOT — CASE C-98/07 taking purchases with a view to both lease and subsequent resale, where the sale of the goods upon termination of the corresponding leasing contracts forms an integral part of the company’s usual economic activity.
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — Y. BOT — VEC C-98/07 ak predaj týchto tovarov po skončení nájmu je neoddeliteľnou súčasťou obvyklej podnikateľskej činnosti tejto spoločnosti.
deduct from the tax recovered by them from their customers, and in respect of which they are liable towards the Member State, the input tax which they themselves paid when they purchased the goods and services necessary for carrying on their business.
členskému štátu, odpočítať DPH, ktorú na vstupe pri nadobudnutí tovarov a služieb potrebných na výkon svojej podnikateľskej činnosti samy uhradili.
However, the right to deduct presupposes that the taxable person uses the goods or services for activities that are themselves subject to VAT.
Nárok na odpočet však predpokladá, že zdaniteľná osoba použije tieto tovary alebo služby na činnosti, ktoré samé podliehajú DPH.
The Sixth Directive contains various provisions intended to guarantee the application of this system in the case where a taxable person uses the same goods or service for both his taxable and exempt activities.
Šiesta smernica obsahuje niekoľko ustanovení, ktorých predmetom je zabezpečiť uplatňovanie tohto systému v prípade, keď zdaniteľná osoba používa ten istý tovar resp. tú istú službu tak na svoje zdaniteľné, ako aj oslobodené činnosti.
These provisions give effect to the objective laid down in the 12th recital in the preamble to the Sixth Directive, which states that the rules governing deductions should be harmonised to the extent that they affect the actual amounts collected and that the deductible proportion should be calculated in a similar manner in all the Member States.
Týmito ustanoveniami sa napĺňa cieľ vyslovený v dvanástom odôvodnení šiestej smernice, v zmysle ktorého pravidlá pre daňové odpočítanie musia byť zosúladené v takom rozsahu, aby pôsobili na skutočný výber daní a odpočítateľná časť sa musí počítať rovnakým spôsobom vo všetkých členských štátoch.
VAT is a tax on consumption which is intended to apply generally to goods and services.
DPH je spotrebnou daňou, ktorou sa vo všeobecnosti zdaňujú tovary a služby.
The Community system of VAT consists in applying to goods and services a tax that is exactly proportionate to their price, payable on any transaction entered into as part of the production or distribution circuit, the burden of which falls on the end consumer only.
Systém DPH v Spoločenstve spočíva v tom, že sa tovary a služby zdaňujú daňou presne úmernou ich cene, splatnou pri každom plnení uskutočnenom v rámci obehu výroby a distribúcie, ktorá môže zaťažovať iba konečného spotrebiteľa.
In order to ensure that taxable persons responsible for recovering the VAT do not carry the burden thereof, the Sixth Directive provides for a deduction mechanism intended to ensure tax ‘neutrality’ in regard to them.
S cieľom umožniť zdaniteľným osobám zodpovedným za jej výber zbaviť sa tohto zaťaženia, zavádza šiesta smernica mechanizmus odpočtu určený na zabezpečenie „neutrality“ dane voči nim.
Taxable persons are thus allowed to
Zdaniteľné osoby si tak môžu od dane, ktorú vybrali u svojich zákazníkov a ktorú sú povinní odviesť
Article 17(5) of the Sixth Directive thus provides that, where a taxable person uses goods and services for taxable transactions, in respect of which VAT is deductible, and for exempt transactions, in respect of which VAT is not deductible, the deduction is available only for such proportion of the VAT as is attributable to the former transactions.
Článok 17 ods. 5 šiestej smernice tak stanovuje, že keď zdaniteľná osoba používa tovary a služby na zdaniteľné činnosti, pri ktorých má právo na odpočet, a na oslobodené činnosti, pri ktorých také právo nemá, možno odrátať iba tú časť DPH, ktorá sa týka prvých plnení.
That article also provides that the proportion is to be determined for all the transactions carried out by the taxable person in accordance with Article 19 of the Sixth Directive.
Podľa toho istého článku sa táto časť určí v súlade s článkom 19 šiestej smernice za všetky plnenia realizované zdaniteľnou osobou.
Article 19(1) of the Sixth Directive provides as follows:
V článku 19 ods. 1 šiestej smernice sa uvádza:
Article 19(2) of the Sixth Directive, which is at the heart of the present reference for a preliminary ruling, provides as follow:
V článku 19 ods. 2 šiestej smernice, ktorý je stredobodom tohto prejudiciálneho konania, sa píše takto:
‘The proportion deductible under the first subparagraph of Article 17(5) shall be made up of a fraction having:
„Čiastka odpočítateľná podľa prvého pododseku článku 17 (5) sa vypočíta podľa vzorca, kde:
— as numerator, the total amount, exclusive of value added tax, of turnover per year attributable to transactions in respect of which value added tax is deductible …
„Odchylne od ustanovenia odseku 1 budú z výpočtu odpočítateľnej čiastky vylúčené sumy obratu pri dodávkach investičných tovarov používaných zdaniteľnou osobou v rámci jej podnikateľskej činnosti.
‘By way of derogation from the provisions of paragraph 1, there shall be excluded from the calculation of the deductible proportion amounts of turnover attributable to the supplies of capital goods used by the taxable person for the purposes of his business.
Sumy obratov súvisiacich s plneniami, ktoré definuje článok 13 B písm. d), pokiaľ ide o náhodilé plnenia [príležitostné — neoficiálny preklad] a taktiež náhodilé plnenia s nehnuteľnosťami a finančné plnenia, tieto budú vylúčené.
Amounts of turnover attributable to transactions specified in Article 13B(d), in so far as these are incidental transactions, and to incidental real estate and financial transactions shall also be excluded.
Ak členské štáty využívajú možnosť voľby definovanej v článku 20 ods. 5, ktorý nevyžaduje úpravu, pokiaľ ide o investičné tovary, môžu zahrnúť manipuláciu s kapitálovými tovarmi [výnos z prevodu investičných tovarov — neoficiálny preklad] do výpočtu odpočítateľnej čiastky.“
Where Member States exercise the option provided under Article 20(5) not to require adjustment in respect of capital goods, they may include disposals of capital goods in the calculation of the deductible proportion.’
— ako čitateľ sa uvádza celková suma obratu bez dane z pridanej hodnoty za rok za plnenia, pri ktorých možno daň z pridanej hodnoty znížiť [odpočítať — neoficiálny preklad]…
Article 20 of the Sixth Directive lays down the rules on adjustments of deductions.
Článok 20 šiestej smernice zavádza pravidlá vyrovnávania odpočítateľných súm.
It provides as follows:
Stanovuje: