natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The average duration of proceedings was 15.1 months, which represents a clear reduction of the average duration of proceedings compared with the previous year, when it was 17 months.
Priemerná dĺžka trvania konania je 15,1 mesiaca, čo predstavuje jej jednoznačné skrátenie v·porov-naní s·priemernou dĺžkou trvania konania z·predchádzajúceho roka, ktorá bola 17 mesiacov.
Although the Civil Service Tribunal is naturally pleased to be able to report such satisfactory judicial statistics, the exceptional nature of the circumstances which made it possible to achieve such ¤gures must be emphasised, and it must be pointed out that, while the number of completed cases is very much higher than that of cases brought in 2009, that is in large part a result of the abovementioned judgment in Centeno Mediavilla and Others v Commission.
Hoci Súd pre verejnú službu prirodzene teší, že môže predložiť tak uspokojivé súdne štatistiky, treba poukázať na výnimočný charakter okolností, ktoré umožnili dosiahnuť takéto čísla, a·uviesť najmä to, že skutočnosť, že je pomer medzi skončenými a·začatými konaniami v·roku 2009 jednoznačne priaznivý, súvisí vo veľkej miere s·dôsledkami už citovaného rozsudku Centeno Mediavilla a·i./Komisia.
In that respect, the ¤gures for 2007 and 2008, which show a balance between the number of completed cases and the number of cases brought, are de¤nitely a better reªection of the true capacity of the Civil Service Tribunal to produce judgments.
V·tejto súvislosti čísla za roky 2007 a·2008, ktoré predstavujú rovnováhu medzi počtom skončených konaní a·počtom začatých, určite lepšie vypovedajú o·skutočnej rozhodovacej kapacite Súdu pre verejnú službu.
During this year the Civil Service Tribunal has continued to endeavour to answer the legislature’s appeal for the facilitation, at every stage of the procedure, of the amicable settlement of disputes.
V·priebehu tohto roka sa Súd pre verejnú službu usiloval o·to, aby reagoval na výzvu normotvorcu napomáhať urovnávaniu sporov zmierom v·každom štádiu konania.
However, it proved possible to bring only two cases to a close following an amicable settlement at the instigation of the bench hearing the action.
Zmierom však boli skončené len 2 konania, a·to na základe podnetu rozhodovacieho zloženia.
The Civil Service Tribunal takes the view that this rather unsatisfactory ¤gure is in large part attributable to the often reluctant attitude of the parties, and the institutions in particular, although in many instances, the case was suitable for amicable settlement and there was a genuine chance of reaching such a settlement.
Súd pre verejnú službu sa domnieva, že toto neuspokojivé číslo je možné vo veľkej miere pripísať často zdráhavému postoju účastníkov konania, obzvlášť inštitúcií, hoci sa v·mnohých veciach zdal zmier byť vhodným riešením a·pravdepodobnosť dosiahnutia takéhoto zmieru bola reálna.
The various benches hearing the actions received the impression, in some cases, that the institutions would only have been prepared to conclude an amicable settlement if they had been convinced that they had committed a wrongful act.
V·tejto súvislosti rozhodovacie zloženia v·niektorých prípadoch nadobudli dojem, že by inštitúcie boli ochotné pristúpiť k·uza-tvoreniu zmieru, iba keby boli presvedčené, že sa dopustili chyby.
However, other, not strictly legal, factors, such as equity, may be taken into consideration to justify the conclusion of an amicable settlement.
Na odôvodnenie uzatvorenia zmieru je však pritom možné prihliadnuť aj na iné faktory, ktoré nemusia byť striktne právne, ako je napríklad spravodlivé zaobchádzanie.
Ten decisions of the Civil Service Tribunal were set aside by discontinuance by one of the parties (the General Court.
Proti 31 rozhodnutiam Súdu pre verejnú službu bolo podané odvolanie na Všeobecnom súde Európskej únie, čo predstavuje 32,98·% ním vydaných napadnuteľných rozhodnutí a·32,29·% z·cel-kového počtu skončených konaní bez zohľadnenia prípadov jednostranného späťvzatia návrhu jedným z·účastníkov konania.1 Všeobecný súd Európskej únie zrušil 10·rozhodnutí Súdu pre verejnú službu.
As regards the composition of the Civil Service Tribunal, 2009 saw the arrival of a new Judge, Mrs°M.-I.°Rofes i Pujol, following the resignation of the President of the Second Chamber, Mr°H.°Kanninen, as a result of his appointment as a Judge in the General Court.
Z·hľadiska zloženia Súdu pre verejnú službu je potrebné uviesť, že v·roku 2009 prišla nová sudkyňa, M.-I.·Rofes i·Pujol, a·to po tom, ako odstúpil predseda druhej komory H.·Kanninen, ktorý bol vymenovaný za sudcu Všeobecného súdu Európskej únie.
On 7 October 2009, Mr°H.°Tagaras was elected President of the Second Chamber.
Za predsedu druhej komory bol 7.·októbra 2009 zvolený H.·Tagaras.
Also on 7 October 2009, the Civil Service Tribunal decided to alter the criteria for assigning cases to chambers, so as to make them less specialised.
Súd pre verejnú službu takisto 7.·októbra 2009 rozhodol o·zmene kritérií prideľovania vecí komorám, a·to v·zmysle ich dešpecializácie.
The account given below will describe the most signi¤cant decisions of the Civil Service Tribunal as regards procedure, merits, the question of costs and, ¤nally, proceedings for interim relief.
V·ďalšej časti textu budú predstavené najvýznamnejšie rozhodnutia Súdu pre verejnú službu týkajúce sa procesných otázok, rozhodnutí vo veci samej a·rozhodnutí o·otázkach trov konania a·súdnych poplatkov a·napokon aj tie, ktoré sa týkajú rozhodnutí o·nariadení predbežných opatrení.
As there are no signi¤cant new developments as regards legal aid, the section usually devoted to this question has been omitted.
V·oblasti právnej pomoci k·žiadnemu významnému posunu nedošlo, preto je časť tradične venovaná tejto otázke v·tomto roku vynechaná.
Jurisdiction of the Civil Service Tribunal
Právomoc Súdu pre verejnú službu
In Case F-64/09 Labate v Commission (order of 29 September 2009) an action for failure to act was brought before the Civil Service Tribunal on the basis of Article 232 EC by a‘person to whom [the] Sta¥ Regulations [of ocials of the European Communities (“the Sta¥ Regulations”)] apply’within the meaning of Article 91 of those regulations, who was in dispute, not with the Commission as a Community institution, but with the appointing authority within the Commission, that is to say, with the Commission as employer.
Vo veci Labate/Komisia (uznesenie z·29.·septembra 2009, F-64/09) bola Súdu pre verejnú službu predložená žaloba na nečinnosť, podaná na základe článku 232·ES osobou, na ktorú„sa vzťahuje služobný poriadok“ úradníkov Európskych spoločenstiev (ďalej len„služobný poriadok“) v·zmysle jeho článku 91 a·ktorá sa nachádzala v·spore nie s·Komisiou ako inštitúciou, ale s·orgánom, ktorý je v·rámci uvedenej inštitúcie menovacím orgánom, bola teda v·spore s·inštitúciou ako zamestnávateľom.
The Civil Service Tribunal held that the question whether the applicant was entitled to bring an action for failure to act on the basis of Article 232 EC was to be examined only by the court having jurisdiction to rule on actions for failure to act brought by individuals, namely the Court of First Instance (hereafter in this section‘the General Court’).
Súd pre verejnú službu rozhodol, že posúdiť otázku, či bolo v·uvedenom spore prípustné, aby žalobca podal žalobu na nečinnosť na základe článku 232·ES, prináleží iba súdu, ktorý má právomoc rozhodovať o·žalobách na nečinnosť podaných jednotlivcami, teda Súdu prvého stupňa.
The Civil Service Tribunal therefore referred the case to that court on the basis of Article 8(2) of the Annex to the Statute of the Court of Justice.
Súd pre verejnú službu mu preto na základe článku 8 ods.·2 prílohy Štatútu Súdneho dvora vec postúpil.
In Case F-11/05°RENV Chassagne v Commission (order of 18 November 2009) the Civil Service Tribunal was faced with a situation in which an applicant, who had not formally discontinued the proceedings within the meaning of Article 74 of the Rules of Procedure, had clearly manifested his intention not to pursue his claims.
Vo veci Chassagne/Komisia (uznesenie z·18.·novembra 2009, F-11/05 RENV) Súd pre verejnú službu riešil situáciu, keď žalobca, napriek tomu, že formálne nedošlo k·späťvzatiu návrhu v·zmysle článku 74 rokovacieho poriadku, jednoznačne prejavil svoj zámer ďalej neuplatňovať svoje nároky.
The Civil Service Tribunal, having heard the parties, held that it was incumbent upon it, in the interests of the sound administration of justice and in the light of the persistent failure of the applicant to act, to ¤nd of its own motion, pursuant to Article 75 of the Rules of Procedure, that the action had become devoid of purpose and that there was no need to adjudicate (2).
Súd pre verejnú službu po vypočutí účastníkov konania dospel k·záveru, že na účely zabezpečenia riadneho výkonu spravodlivosti a·s·ohľadom na pretrvávajúcu nečinnosť žalobcu je v·sú-
The relation between appealed decisions and cases brought to a close, not including cases unilaterally discontinued by one of the parties, may be considered a better reªection of the‘rate of challenge’of the decisions of the Civil Service Tribunal than the relation between appealed decisions and decisions subject to appeal, given that a certain number of cases is brought to a close by amicable settlement each year.
Je možné domnievať sa, že pomer medzi rozhodnutiami, proti ktorým bolo podané odvolanie, a·skončenými konaniami, ak sa nepočítajú prípady jednostranného späťvzatia návrhu jedným z·účastníkov konania, vypovedá o·„miere napádania“ rozhodnutí Súdu pre verejnú službu lepšie ako pomer medzi rozhodnutiami, proti ktorým bolo podané odvolanie, a·napadnuteľnými rozhodnutiami, keďže určitý počet vecí je každý rok skončený zmierom.
Denition of act adversely a§ecting an ocial
Pojem aktu spôsobujúceho ujmu
In Joined Cases F-5/05 and F-7/05* Violetti and Others and Schmit v Commission (judgment of 28 April 2009, under appeal to the General Court) (3), the Civil Service Tribunal, faced with the question whether the decision by the Director of the European Anti-Fraud Oce (OLAF) to forward to the judicial authorities of the Member State concerned the information obtained during internal investigations into matters liable to result in criminal proceedings against an ocial constitutes an act adversely a¥ecting that ocial within the meaning of Article 90a of the Sta¥ Regulations, answered that question in the armative.
V·spojených veciach Violetti a·i. a·Schmit/Komisia (rozsudok z·28.·apríla 2009, F-5/05 a·F-7/05*, proti ktorému bolo podané odvolanie na Všeobecný súd Európskej únie)3 Súd pre verejnú službu, ktorý riešil otázku, či rozhodnutie, ktorým riaditeľ Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF) odovzdal vnútroštátnym súdnym orgánom informácie získané pri internom vyšetrovaní týkajúcom sa skutočností, ktoré by mohli byť predmetom trestného stíhania proti úradníkovi, predstavuje akt spôsobujúci ujmu v·zmysle článku 90a služobného poriadku, dal na túto otázku kladnú odpoveď.
The Civil Service Tribunal found inter alia that that decision cannot be regarded as a merely intermediate or preparatory decision if Article 90a of the Sta¥ Regulations, according to which any person to whom the Sta¥ Regulations apply may submit to the Director of OLAF a complaint within the meaning of Article 90(2) against an act adversely a¥ecting him in connection with investigations by OLAF, is not to be deprived of all e¥ect.
Súd pre verejnú službu najmä konštatoval, že takéto rozhodnutie nemôže byť vnímané iba ako medzitýmne alebo predbežné rozhodnutie, inak by totiž bolo zbavené akéhokoľvek významu ustanovenie obsiahnuté v·článku 90a druhej vete, podľa ktorého môže každá osoba, na ktorú sa vzťahuje služobný poriadok, predložiť riaditeľovi OLAF-u sťažnosť v·zmysle článku 90 ods.·2 uvedeného služobného poriadku proti aktu OLAF-u, ktorý mu spôsobil ujmu v·súvislosti s·vyšetrovaním úradu.
The Civil Service Tribunal also held that it is dicult to conceive that such decisions should be denied the status of ‘act adversely a¥ecting [an ocial]’, especially given that the Community legislature itself has foreseen the need to make OLAF’s internal investigations subject to strict procedural safeguards and, in particular, to make the most signi¤cant acts which OLAF adopts in the course of such investigations subject to observance of the fundamental principle of the rights of the defence, which includes, inter alia, the right to be heard.
Okrem toho Súd pre verejnú službu dospel k·záveru, že je tažko predstaviteľné, že by bolo uvedenému rozhodnutiu možné uprieť povahu aktu spôsobujúceho ujmu, keď samotný normotvorca upravil požiadavku stanoviť pre interné vyšetrovania OLAF-u prísne procesné záruky, a·to najmä podriadiť najvýznamnejšie akty, ktoré OLAF v·rámci takýchto vyšetrovaní prijíma, povinnosti dodržiavať základnú zásadu práva na obhajobu, ktorá zahŕňa najmä právo byť vypočutý.
In the judgment of 6 May 2009 in Case F-137/07 Sergio and Others v Commission, the point was made that, where it is clear that a complaint was lodged by a lawyer on behalf of ocials or other sta¥, the administration is entitled to take the view that the lawyer is the proper addressee of the decision taken in response to that complaint.
V·rozsudku zo 6.·mája 2009, Sergio a·i./Komisia (F-137/07), bolo upresnené, že ak sa jednoznačne javí, že je sťažnosť podaná advokátom v·mene úradníkov alebo zamestnancov, môže sa správny orgán oprávnene domnievať, že sa tento advokát stáva adresátom rozhodnutia prijatého ako odpoveď na túto sťažnosť.
In the absence of indications to the contrary received by the administration before service of its reply, service on the lawyer is equivalent to service on the ocials or other sta¥ he represents and thus causes the time limit of three months for bringing an action laid down in Article 91(2) of the Sta¥ Regulations to begin running.
Ak neexistujú údaje v·opačnom zmysle, ktoré by boli správnemu orgánu dané riadne na vedomie pred oznámením jeho odpovede, je toto oznámenie adresované advokátovi považované za oznámenie úradníkom alebo zamestnancom, ktorých zastupuje, a·teda plynie trojmesačná lehota na podanie žaloby podľa článku·91 ods.·2 služobného poriadku.
In the order of 8 July 2009 in Case F-62/08 Sevenier v Commission (under appeal to the General Court), it was recalled, regarding the calculation of the time limits for the pre-litigation procedure, that, in the absence of speci¤c rules concerning the time limits covered by Article 90 in the Sta¥ Regulations themselves, reference must be made to Regulation (EEC, Euratom) No 1182/71 of the Council of 3 June 1971 determining the rules applicable to periods, dates and time limits (OJ, English Special Edition, 1971(II), p. 354).
V·uznesení z·8.·júla 2009, Sevenier/Komisia (F-62/08, proti ktorému bolo podané odvolanie na Všeobecný súd Európskej unie), bolo v·súvislosti s·počítaním lehôt v·rámci konania pred podaním žaloby pripomenuté, že ak služobný poriadok neobsahuje osobitné pravidlá týkajúce se lehôt uvedených v·článku 90 tohto služobného poriadku, je potrebné odkázať na nariadenie Rady (EHS, Euratom) č.·1182/71 z·3.·júna 1971, ktorým sa stanovujú pravidlá pre lehoty, dátumy a·termíny (Ú.·v.·ES L·124, s.·1; Mim. vyd. 01/001, s.·51).
The judgments marked with an asterisk have been translated into all the ocial languages of the European Union except Irish.
Rozsudky označené hviezdičkou boli preložené do všetkých úradných jazykov Európskej únie, s·výnimkou írčiny.
Proceedings continue the pre-litigation procedure by opening for him a new period for lodging a complaint, as that decision is in the nature of a purely con¤rmatory measure.
Toto osobitné pravidlo, ktoré sa týka spôsobu počítania lehôt na podanie žaloby, sa totiž má vykladať doslovne a·reštriktívne.
Material new fact
Nová podstatná skutočnosť
In the order of 11 June 2009 in Case F-81/08 Ketselidou v Commission, it was recalled that a ¤nding by a judgment of a Community court that an administrative decision of general application infringed the Sta¥ Regulations could not constitute, for ocials who have failed to avail themselves in time of the remedies available under the Sta¥ Regulations, a new fact justifying the submission of a request for re-examination of the individual decisions relating to them by the appointing authority.
V·uznesení z·11.·júna 2009, Ketselidou/Komisia (F-81/01), bolo pripomenuté, že skutočnosť, že súd Spoločenstva vo svojom rozsudku konštatuje, že správne rozhodnutie so všeobecnou pôsobnosťou porušuje služobný poriadok, nemôže v·prípade úradníkov, ktorí nevyužili včas možnosť podať opravný prostriedok, ktorú im priznáva služobný poriadok, predstavovať novú skutočnosť, ktorá by odôvodňovala podanie žiadosti smerujúcej k·preskúmaniu jednotlivých rozhodnutí prijatých menovacím orgánom, ktoré sa ich týkajú.
By that ruling, the Civil Service Tribunal followed a line of settled case-law of the Court of Justice and the General Court.
Táto judikatúra Súdu pre verejnú službu je v·súlade s·ustále-nou judikatúrou Súdneho dvora a·Súdu prvého stupňa.
Merits
Oveci samej
Lack of authority of the author of a measure
Nedostatok právomoci autora aktu
In the judgment of 30 November 2009 in Case F-80/08* Wenig v Commission it was made clear that, although there is no written provision to that e¥ect, respect for the principle of legal certainty requires that decisions concerning the exercise of powers conferred by the Sta¥ Regulations on the appointing authority and by the conditions of employment of other servants of the European Communities (‘CEOS’) on the authority authorised to conclude contracts should be the subject of appropriate publicity under detailed rules and procedures which it is for the administration to determine.
V·rozsudku z·30.·novembra 2009, Wenig/Komisia (F-80/08*), bolo upresnené, že dodržanie zásady právnej istoty si vyžaduje, hoci to nie je výslovne uvedené v·žiadnom ustanovení právnej úpravy, aby rozhodnutia týkajúce sa výkonu právomocí zverených služobným poriadkom menovaciemu orgánu a·podmienkami zamestnávania ostatných zamestnancov Európskych spoločenstiev (ďalej len„PZOZ“) orgánu oprávnenému uzatvárať zmluvy boli riadne zverejnené spôsobom a·formou, ktorých stanovenie prináleží správnemu orgánu.
In the absence of appropriate publicity, such a decision cannot be relied on against an ocial who is the subject of an individual decision adopted on the basis of it.
Ak nedôjde k·riadnemu zverejneniu, nie je možné voči úradníkovi, na ktorého sa vzťahuje individuálne rozhodnutie prijaté na základe tohto rozhodnutia, takéto rozhodnutie uplatňovať.
A plea alleging the lack of authority of the author of such an individual decision must, accordingly, be upheld and that decision set aside.
Žalobnému dôvodu založenému na nedostatku právomoci autora sporného individuálneho rozhodnutia je preto potrebné vyhovieť a·uvedené rozhodnutie zrušiť.
Possibility of reliance on directives
Možnosť odvolávania sa na smernice
In its judgments of 30 April 2009 in Case F-65/07* Aayhan and Others v Parliament and of 4 June 2009 in Joined Cases F-134/07 and F-8/08 Adjemian and Others v Commission, the latter judgment being under appeal to the General Court, the Civil Service Tribunal stated that directives, which are addressed to the Member States and not to the Community institutions, cannot be treated, as such, as imposing any obligations on the institutions in their relations with their sta¥.
V·rozsudkoch z·30.·apríla 2009, Aayhan a·i./Parlament (F-65/07*), a·zo 4.·júna 2009, Adjemian a·i./Komisia (F-134/07 a·F-8/08), pričom proti poslednému uvedenému rozsudku bolo podané odvolanie na Všeobecný súd Európskej únie, Súd pre verejnú službu spresnil, že smernice určené členským štátom a·nie inštitúciám nemožno považovať za normy, ktoré samy osebe ukladajú povinnosti uvedeným inštitúciám v·rámci ich vzťahov so zamestnancami.
However, that consideration does not in itself totally preclude a directive being relied upon in relations between institutions and their ocials or servants.
Táto okolnosť nemôže však úplne vylúčiť možnosť odvolávať sa na smernicu vo vzťahoch medzi inštitúciami a·ich úradníkmi alebo zamestnancami.
The provisions of a directive may, in the ¤rst place, be indirectly applicable to an institution if they constitute the expression of a general principle of Community law that it must then apply as such.
Ustanovenia smernice totiž môžu v·prvom rade nepriamo zaväzovať inštitúciu, ak vyjadrujú všeobecnú zásadu práva, ktorú musí inštitúcia uplatniť ako takú.
In that regard, the Civil Service Tribunal held, inter alia, that, although it is viewed as a major element in the protection of workers, stable employment does not constitute a general principle of law in the light of which the lawfulness of a measure adopted by an institution may be assessed.
V·tejto súvislosti Súd pre verejnú službu najmä rozhodol, že hoci stabilita zamestnania predstavuje významný prvok ochrany pracovníkov, nepredstavuje všeobecnú zásadu práva Spoločenstva, s·ohľadom na ktorú možno posúdiť zákonnosť aktu inštitúcie.
Civil Service Tribunal to the minimum requirements applicable under measures adopted in these areas pursuant to the Treaties’).
Súd pre verejnú službu táto inštitúcia v·rámci svojej organizačnej autonómie a·v·medziach služobného poriadku zamýšľa vykonať osobitnú povinnosť stanovenú smernicou alebo prípadne ak všeobecné platné opatrenie s·internou pôsobnosťou samo výslovne odkazuje na opatrenia prijaté normotvorcom na základe Zmlúv (pozri v·tejto súvislosti článok 1e ods.·2 služobného poriadku, ktorý stanovuje, že úradníkom „sú poskytnuté pracovné podmienky spĺňajúce príslušné zdravotné a·bezpečnostné normy, ktoré sú aspoň rovnocenné s·minimálnymi požiadavkami, uplatniteľnými podľa opatrení, schválených v·týchto oblastiach podľa zmlúv“).
Thirdly, the institutions, in accordance with their duty to cooperate in good faith which follows from Article 10 EC, must, as far as possible, in order to guarantee a consistent interpretation of Community law, take into account, in their conduct as employers, legislative provisions adopted at Community level.
V·treťom rade inštitúcie v·súlade so svojou povinnosťou lojality na základe článku 10 druhého odseku ES musia pri svojom konaní v·postavení zamestnávateľa v·čo najväčšom možnom rozsahu zohľadniť právne predpisy prijaté na úrovni Spoločenstva s·cieľom zabezpečiť jednotný výklad práva Spoločenstva.
Limits of the administration’s discretion
Hranice diskrečnej právomoci správneho orgánu
While the Civil Service Tribunal is careful not to substitute its own analysis for that of the administration, particularly in areas in which the administration has a wide discretion under the rules, it none the less saw ¤t to censure certain decisions vitiated by manifest errors of assessment.
Hoci Súd pre verejnú službu dbá na to, aby svojou analýzou nenahradzoval analýzu správneho orgánu, a·to najmä v·oblastiach, v·ktorých správny orgán podľa právnej úpravy disponuje širokou mierou voľnej úvahy, bol nútený zrušiť rozhodnutia, v·ktorých došlo k·zjavne nesprávnemu posúdeniu.
The Civil Service Tribunal set aside a decision to dismiss (judgment of 7 July 2009 in Case F-54/08 Bernard v Europol) and a refusal to promote (judgment of 17 February 2009 in Case F-51/08 Stols v Council, under appeal to the General Court).
Súd pre verejnú službu z·tohto dôvodu zrušil rozhodnutie o·prepustení (rozsudok zo 7.·júla 2009, Bernard/Europol, F-54/08) a·rozhodnutie o·odmietnutí povýšenia (rozsudok zo 17.·februá-ra 2009, Stols/Rada, F-51/08, proti ktorému bolo podané odvolanie na Všeobecný súd Európskej únie).