natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On the effet utile, see also Baron, F. and others, Union Européenne 20062007. Memento pratique Francis Lefebvre, Editions Francis Lefebvre, Levallois, 2005, p.
Pokiaľ ide o potrebný účinok, pozri tiež BARON, F. a iní: Union Européenne 2006-2007. Memento pratique Francis Lefebvre. Levallois: Éditions Francis Lefebvre, 2005, s. 19, bod 85; LENAERTS, K., Van NUFFEL, P.: Constitutional Law of the European Union.
regard to such claims, it cannot affect the Italian legislation.
Smernica sa netýka iných druhov pohľadávok a nemôže tak mať vplyv na talianske právne predpisy.
However, the finding that Directive 2000/35 conflicts with the legislation at issue in the main proceedings does not
Konštatovanie, že smernici 2000/35 odporuje taká právna úprava, akou je právna úprava vo veci samej, však nedáva Spoločenstvu všeobecnú právomoc upravovať konania o nútenom výkone bez cezhraničného prvku.
On the basis of the foregoing, I propose that the Court rule that Direct- ive 2000/35/EC of the European Parliament and of the Council of 29 June 2000 on combating late payment in commercial transactions must be interpreted as meaning that it precludes a national provision such as Article 14 of Decree-Law No 669/1996 under which a creditor in possession of an enforceable title relating to an uncontested payment owed by a public authority as remuneration for a commercial transaction cannot proceed to forced execution against the said authority before 120 days have elapsed from the service of the enforceable title on that authority.
S ohľadom na uvedené úvahy navrhujem Súdnemu dvoru, aby rozhodol, že smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/35/ES z 29. júna 2000 o boji proti oneskoreným platbám v obchodných transakciách sa má vykladať v tom zmysle, že jej odporujú ustanovenia vnútroštátnej právnej úpravy, akou je právna úprava uvedená v článku 14 zákonného dekrétu č. 669/1996, podľa ktorého veriteľ, ktorý má exekučný titul vzťahujúci sa k nespornej pohľadávke, ktorú mu je dlžná verejná správa v súvislosti s obchodnou transakciou, nemôže voči tejto správe žiadať nútený výkon pred uplynutím lehoty 120 dní od oznámenia exekučného titulu tejto správe.
2008 — CASE C-265/07
2008 — VEC C-265/07
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC, by the Tribunale civile di Roma (Italy), made by decision of 21 May 2007, received at the Court on 4 June 2007, in the proceedings
Vo veci C-265/07, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Tribunale civile di Roma (Taliansko) z 21. mája 2007 a doručený Súdnemu dvoru 4. júna 2007, ktorý súvisí s konaním:
Advocate General: V. Trstenjak, Registrar: L. Hewlett, Principal Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 13 March 2008, after considering the observations submitted on behalf of:
SÚDNY DVOR (prvá komora), v zložení: predseda prvej komory P. Jann, sudcovia A. Tizzano, A. Borg Barthet, M. Ilešič a E. Levits (spravodajca), generálna advokátka: V. Trstenjak, tajomník: L. Hewlett, hlavná referentka, so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní z 13. marca 2008, so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
— the Italian Government, by I. M. Braguglia, acting as Agent, and by S. Fiorentino, avvocato dello Stato,
— talianska vláda, v zastúpení: I. M. Braguglia, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci S. Fiorentino, avvocato dello Stato,
— the Commission of the European Communities, by C. Zadra and S. Schønberg, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 24 April 2008,
— Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: C. Zadra a S. Schønberg, splnomocnení zástupcovia, po vypočutí návrhov generálnej advokátky na pojednávaní 24. apríla 2008,
2008 — CASE C-265/07 gives the following
2008 — VEC C-265/07 vyhlásil tento
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Direct- ive 2000/35/EC of the European Parliament and of the Council of 29 June 2000 on combating late payment in commercial transactions (OJ 2000 L 200, p. 35).
Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/35/ES z 29. júna 2000 o boji proti oneskoreným platbám v obchodných transakciách (Ú. v. ES L 200, s. 35; Mim. vyd. 17/001, s. 226).
The reference was made in the course of proceedings between Caffaro Srl (‘Caffaro’), the creditor, and Azienda Unità Sanitaria Locale RM/C (‘Azienda’), an Italian public authority, the debtor, concerning forced execution by way of the attachment of assets that the debtor held at Banca di Roma SpA (‘Banca di Roma’), the third party in the hands of which the attachment was effected.
Tento návrh bol predložený v rámci sporu medzi veriteľom Caffaro Srl (ďalej len „Caffaro“) a dlžníkom Azienda Unità Sanitaria Locale RM/C (ďalej len „Azienda“), ktorý je talianskou verejnou správou, z dôvodu núteného výkonu prikázaním pohľadávok, ktoré mal dlžník v Banca di Roma SpA (ďalej len „Banca di Roma“), ktorá je treťou osobou, ktorá vykonala zablokovanie.
Recital 15 in the preamble to Directive 2000/35 states:
Odôvodnenie č. 15 smernice 2000/35 spresňuje:
‘This Directive only defines the term “enforceable title” but does not regulate the various procedures of forced execution of such a title and the conditions under which forced execution of such a title can be stopped or suspended.’
„Táto smernica definuje len pojem ‚exekučný titul‘, ale neupravuje rôzne postupy núteného výkonu tohto titulu a podmienky, za ktorých nútený výkon tohto titulu môže byť zastavený alebo odložený.“
Article 2 of Directive 2000/35 provides:
Článok 2 smernice 2000/35 stanovuje:
(5) “enforceable title” means any decision, judgment or order for payment issued by a court or other competent authority, whether for immediate payment or payment by instalments, which permits the creditor to have his claim against the debtor collected by means of forced execution; it shall include a decision, judgment or order for payment that is provisionally enforceable and remains so even if the debtor appeals against it.’
5. pojem ‚exekučný titul‘ znamená akékoľvek rozhodnutie, rozsudok, alebo platobný rozkaz vydaný súdom, alebo iným príslušným orgánom či už na jednorazovú platbu alebo na platenie v splátkach, ktoré umožňuje veriteľovi uplatniť svoj nárok voči dlžníkovi prostredníctvom núteného výkonu. Patrí sem rozhodnutie, rozsudok, alebo platobný rozkaz, ktorý je predbežne vykonateľný a zostáva takým, aj keď sa dlžník proti nemu odvolá.“
Recital 23 in the preamble to the directive states:
Odôvodnenie č. 23 tejto smernice stanovuje:
Article 5 of the directive provides:
Článok 5 uvedenej smernice stanovuje:
Member States shall ensure that an enforceable title can be obtained, irrespect- ive of the amount of the debt, normally within 90 calendar days of the lodging of the creditor’s action or application at the court or other competent authority, provided that the debt or aspects of the procedure are not disputed.
Členské štáty zabezpečia, aby exekučný titul bolo možné získať bez ohľadu na výšku dlhu spravidla do 90 dní od podania žaloby alebo urobenia podania veriteľom na súde alebo na inom príslušnom orgáne za predpokladu, že dlh alebo prvky konania nie sú sporné.
The respective national legislation, regulations and administrative provisions shall apply the same conditions for all creditors who are established in the European Community.
Príslušné zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia budú uplatňovať rovnaké podmienky na všetkých veriteľov usadených v Európskom spoločenstve.
This Article shall be without prejudice to the provisions of the Brussels Convention on jurisdiction and enforcement of judgments in civil and commercial matters.’
Tento článok sa nedotýka ustanovení Bruselského dohovoru o súdnej právomoci a vykonávaní rozsudkov v občianskych a obchodných veciach.“
Article 14 of Decree-Law No 669 of 31 December 1996, converted into a law, after amendment, by Law No 30 of 28 February 1997, as amended by Article 147 of Law No 388 of 23 December 2000 (Ordinary Supplement to the GURI No 302 of 29 December 2000) (‘Decree-Law No 669/1996’), provides:
Článok 14 zákonného dekrétu č. 669 z 31. decembra 1996, ktorý bol po zmenách a doplneniach zmenený na zákon zákonom č. 30 z 28. februára 1997, v znení článku 147 zákona č. 388 z 23. decembra 2000 (riadna príloha GURI č. 302 z 29. decembra 2000, ďalej len „zákonný dekrét č. 669/1996“), stanovuje:
Caffaro, which had an enforceable title issued in accordance with the Italian rules transposing Directive 2000/35 into national law, brought enforcement proceedings against Azienda.
Caffaro, ktorý má exekučný titul vydaný podľa talianskej právnej úpravy, ktorou bola prebratá smernica 2000/35 do talianskeho práva, začal konanie o nútenom výkone proti Azienda.
The forced execution took the form of an attachment of Azienda’s assets held at the Banca di Roma, the third party, on the basis of a writ of summons to appear before the referring court, notified to the third party and the debtor.
Nútená exekúcia začala takzvaným prikázaním pohľadávky Azienda u Banca di Roma, na základe predvolania pred vnútroštátny súd, ktoré bolo oznámené Banca di Roma a Azienda.
At the hearing on 13 June 2006, the Banca di Roma appeared before the referring court to which it confirmed that it held funds belonging to Azienda and declared that those funds had been frozen.
Na pojednávaní z 13. júna 2006 Banca di Roma svojím vyhlásením potvrdila, že na jej účtoch sa nachádzajú sumy, ktoré patria Azienda a vyhlásila, že vykonala zablokovanie.
Also at that hearing the referring court noted that forced execution had been initiated before the expiry of the period of 120 days, calculated from service of the enforceable title and provided for by Article 14 of Decree-Law No 669/1996.
V priebehu toho istého pojednávania vnútroštátny súd zistil, že nútený výkon začal pred uplynutím lehoty 120 dní počítanej od oznámenia exekučného titulu, ktorá je stanovená v článku 14 zákonného dekrétu č. 669/1996.
Taking the view that Article 14 of Decree-Law No 669/1996 does not comply with Directive 2000/35, Caffaro requested that that provision should not be applied or, alternatively, that a reference be made to the Court of Justice for a preliminary ruling on the compatibility of that national provision with the directive.
Keďže sa Caffaro domnieval, že článok 14 zákonného dekrétu č. 669/1996 nie je v súlade so smernicou 2000/35, požiadal, aby sa uvedené ustanovenie neuplatnilo a subsidiárne, aby bolo vydané rozhodnutie vnútroštátneho súdu žiadajúce o výklad Súdneho dvora, aby mohol Súdny dvor rozhodnúť o súlade tohto vnútroštátneho ustanovenia s uvedenou smernicou.
In those circumstances, the Tribunale civile di Roma decided to stay proceedings and to refer a question to the Court for a preliminary ruling, which may be summarised as follows:
Za týchto podmienok rozhodol Tribunale civile di Roma prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru prejudiciálnu otázku, ktorú je možné zhrnúť takto:
‘Must Directive 2000/35 be interpreted as meaning that it precludes Article 14 of Decree-Law No 669/1996, pursuant to which a creditor in possession of an enforceable title relating to an unchallenged claim against a public authority as remuneration for a commercial transaction cannot proceed to forced execution against that public authority before a period of 120 days has elapsed since service of the enforceable title on that authority?’
„Má sa smernica 2000/35 vykladať v tom zmysle, že odporuje právnej úprave uvedenej v článku 14 zákonného dekrétu č. 669/1996, podľa ktorého veriteľ, ktorý má exekučný titul vzťahujúci sa k nespornej pohľadávke, ktorú mu má zaplatiť verejná správa v súvislosti s obchodnou transakciou, nemôže voči uvedenej verejnej správe žiadať nútený výkon pred uplynutím lehoty 120 dní od oznámenia exekučného titulu tejto verejnej správe?“
It must be observed, as a preliminary point, that Directive 2000/35 must be interpreted in the light of the aims pursued by the directive and the system it establishes (see, to that effect, Case C-465/04 Honyvem Informazioni Commerciali [2006] ECR I-2879, paragraph 17).
Najskôr je potrebné uviesť, že smernica 2000/35 sa musí vykladať s ohľadom na cieľ sledovaný touto smernicou a na systém, ktorý vytvára (pozri v tomto zmysle rozsudok z 23. marca 2006, Honyvem Informazioni Commerciali, C-465/04, Zb. s. I-2879, bod 17).
In that connection, it is common ground that Directive 2000/35 simply aims to harmonise as far as possible certain payment rules and practices in the Member States in order to combat late payment in commercial transactions.
V tejto súvislosti je nesporné, že smernica 2000/35 má za cieľ len v čo najväčšej možnej miere harmonizovať pravidlá a platobné postupy v členských štátoch s cieľom bojovať proti oneskoreným platbám v obchodných transakciách.
Moreover, that directive refers to a number of areas in which national law is to apply.
Navyše vo viacerých otázkach odkazuje táto smernica na použitie vnútroštátnej právnej úpravy.
Such is the case, in particular, as is clear from recital 15 in the preamble, with regard to the various procedures of forced execution of an enforceable title and the conditions under which forced execution of such a title can be stopped or suspended (Commission v Italy, cited above, paragraph 24).
Ako vyplýva z odôvodnenia č. 15 smernice, ide najmä o prípad rôznych postupov núteného výkonu exekučného titulu, ako aj podmienok zastavenia alebo odkladu núteného výkonu tohto titulu (pozri rozsudok Komisia/Taliansko, už citovaný, bod 24).
In particular, in the framework of the system established by Directive 2000/35, Article 5 thereof merely requires that the Member States ensure that an enforceable title, as defined in Article 2(5) of the directive, can be obtained normally within 90
Osobitne v rámci systému vytvoreného smernicou 2000/35 sa článok 5 tejto smernice obmedzuje len na požiadavku, aby členské štáty zabezpečili, že exekučný titul, tak ako je definovaný v článku 2 ods. 5 tejto smernice, je možné získať spravidla do
2008 — CASE C-265/07 calendar days of the lodging of the creditor’s action or application at the court or other competent authority, provided that the debt or aspects of the procedure are not disputed.
2008 — VEC C-265/07
It follows that, as regards the recovery procedures for unchallenged claims, the directive harmonises only the period within which an enforceable title can be obtained, but does not govern forced execution procedures, which remain subject to the national law of the Member States.
Z toho vyplýva, že pokiaľ ide o postupy vymáhania nesporných pohľadávok, harmonizuje uvedená smernica len lehotu na získanie uvedeného exekučného titulu bez toho, aby upravovala postupy núteného výkonu, na ktoré sa naďalej uplatňuje vnútroštátne právo členských štátov.
It is clear that a national provision such as that at issue in the main proceedings has no effect whatever on the period within which an enforceable title can be obtained.
Treba však konštatovať, že vnútroštátne ustanovenie, akým je ustanovenie v prejednávanej veci, sa nedotýka lehoty, v ktorej možno exekučný titul získať.
To the contrary, such a provision specifically presupposes that the creditor is already in possession of such a title.
Naopak, takéto ustanovenie konkrétne predpokladá, že veriteľ už takýto titul získal.
That conclusion cannot be called into question by the argument of the Commission of the European Communities that Article 14 of Decree-Law No 669/1996, providing for the suspension of forced execution for a period of 120 days, concerns a stage in the procedure for the recovery of the claim prior to forced execution, so that it falls within the scope of Directive 2000/35.
Tento záver nemôže spochybniť argumentáciu Komisie Európskych spoločenstiev, podľa ktorej sa článok 14 zákonného dekrétu č. 669/1996, ktorý stanovuje pozastavenie núteného výkonu na obdobie 120 dní, týka časti postupov vymáhania nespornej pohľadávky, ktorá predchádza nútenému výkonu, takže patrí do pôsobnosti smernice 2000/35.
Even if, as the Commission maintains, the said Article 14 has the effect of deferring the commencement of the forced execution procedure that would in no way affect the period within which an enforceable title can be obtained.
Totiž aj za predpokladu, tak ako tvrdí Komisia, že uvedený článok 14 má za cieľ oddialiť začiatok konania o nútenom výkone, táto skutočnosť vôbec neovplyvňuje lehotu na získanie exekučného titulu.
As is clear from paragraph 18 of this judgment, that period is the only aspect of the procedure for recovery of unchallenged debts which is harmonised by Article 5 of the directive.
Takže ako vyplýva z bodu 18 tohto rozsudku, táto lehota predstavuje jediný aspekt postupov vymáhania nesporných pohľadávok, ktorý je harmonizovaný článkom 5 uvedenej smernice.
Furthermore, although it is apparent from the foregoing that an enforceable title can, under Article 14 of Decree-Law No 669/1996, be temporarily deprived of its execu-
Okrem toho, hoci z vyššie uvedeného vyplýva, že podľa článku 14 zákonného dekrétu č. 669/1996 môže byť exekučný titul dočasne nevykonateľný, nevyplýva však z toho,
CAFFARO tive effect, it does not follow however, as the Commission submits, that the effective protection of the creditor is jeopardised in disregard of Directive 2000/35.
CAFFARO ako to tvrdí Komisia, že nedodržaním smernice 2000/35 je spochybnená účinná ochrana veriteľa.
Not only may the procedures necessary for enforcement of payment follow their course, as the Advocate General pointed out in point 38 of her Opinion, but also, as the Italian Government confirmed at the hearing, the steps required to be taken by Azienda in order to proceed to payment of its debt are not suspended.
Takže, tak ako uviedla generálna advokátka v bode 38 jej návrhov, môžu pokračovať nielen postupy nevyhnutné na vykonanie platby, ale, tak ako potvrdila aj talianska vláda v priebehu pojednávania, nie sú v žiadnom prípade pozastavené kroky Azienda, ktoré sú nevyhnutné v súvislosti so zaplatením jej dlhu.
Quite to the contrary, the public authority debtor is obliged, under Article 14, to do everything possible to ensure that the payment procedure is completed within the period of 120 days.
Práve naopak, podľa uvedeného článku 14 musí táto dlžná správa vykonať všetky kroky, aby mohol byť proces platby ukončený v lehote 120 dní.
In those circumstances, the answer to the question referred must be that Direct- ive 2000/35 is to be interpreted as not precluding a national provision such as Article 14 of Decree-Law No 669/1996, pursuant to which a creditor in possession of an enforceable title in respect of an unchallenged claim against a public authority as remuneration for a commercial transaction cannot proceed to forced execution against the public authority before a period of 120 days has elapsed since service of the enforceable title on the authority.
Za týchto podmienok treba na položenú otázku odpovedať, že smernica 2000/35 sa má vykladať v tom zmysle, že neodporuje vnútroštátnemu ustanoveniu, akým je článok 14 zákonného dekrétu č. 669/1996, podľa ktorého veriteľ, ktorý má exekučný titul vzťahujúci sa k nespornej pohľadávke, ktorú mu má zaplatiť verejná správa v súvislosti s obchodnou transakciou, nemôže uskutočniť proti tejto správe nútený výkon pred uplynutím lehoty 120 dní od oznámenia exekučného titulu uvedenej správe.
Directive 2000/35/EC of the European Parliament and of the Council of 29 June 2000 on combating late payment in commercial transactions is to be interpreted as not precluding a national provision such as Article 14 of Decree-Law No 669/1996 of 31 December 1996, converted into a law, after amendment, by Law No 30 of 28 February 1997, as amended by Article 147 of Law No 388 of 23 December 2000, pursuant to which a creditor in possession of an enforceable title in respect of an unchallenged claim against a public authority as remuneration for a commercial transaction cannot proceed to forced execution against the public authority before a period of 120 days has elapsed since service of the enforceable title on the authority.
Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/35/ES z 29. júna 2000 o boji proti oneskoreným platbám v obchodných transakciách sa má vykladať v tom zmysle, že neodporuje vnútroštátnemu ustanoveniu, akým je článok 14 zákonného dekrétu č. 669/1996 z 31. decembra 1996, ktorý bol po zmenách a doplneniach zmenený na zákon zákonom č. 30 z 28. februára 1997, v znení článku 147 zákona č. 388 z 23. decembra 2000, podľa ktorého veriteľ, ktorý má exekučný titul vzťahujúci sa k nespornej pohľadávke, ktorú mu má zaplatiť verejná správa v súvislosti s obchodnou transakciou, nemôže uskutočniť proti tejto správe nútený výkon pred uplynutím lehoty 120 dní od oznámenia exekučného titulu uvedenej správe.
Case C-274/07
Vec C-274/07
Commission of the European Communities v Republic of Lithuania
Komisia Európskych spoločenstiev proti Litovskej republike
(Failure of a Member State to fulfil obligations — Directive 2002/22/EC — Universal service and users’ rights relating to electronic communications networks and services — Article 26(3) — Single European emergency call number — Making available caller location information)
„Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2002/22/ES — Univerzálna služba a práva užívateľov týkajúce sa elektronických komunikačných sietí a služieb — Článok 26 ods. 3 — Jednotné európske núdzové volacie číslo — Poskytnutie informácií o mieste volajúceho“
Judgment of the Court (Second Chamber), 11 September 2008 . . . . . . . .
Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 11. septembra 2008
Approximation of laws — Telecommunications sector — Universal service and users’ rights — Directive 2002/22
Aproximácia právnych predpisov — Odvetvie telekomunikácií — Univerzálna služba a práva užívateľov — Smernica 2002/22
(European Parliament and Council Directive 2002/22, Art. 26(3))
(Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/22, článok 26 ods. 3)
SUMMARY — CASE C-274/07 to putting in place an appropriate regulatory framework, but which requires that the location information for all callers to the ‘112’ be actually transmitted to the emergency services.
ABSTRAKT — VEC C-274/07 neobmedzuje len na prijatie vhodného regulačného rámca, ale vyžaduje, aby informácie o mieste všetkých volajúcich na volacie číslo „112“ boli skutočne prenesené do stredísk núdzového volania.
Under Article 26(3) of Directive 2002/22 on universal service and users’ rights relating to electronic communications networks and services, Member States are to ensure that undertakings which operate public telephone networks make caller location information available to authorities handling emergencies, to the extent technically feasible, for all calls to the single European emergency call number ‘112’.
Podľa článku 26 ods. 3 smernice 2002/22 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb, členské štáty zabezpečia, aby podniky, ktoré prevádzkujú verejné telefónne siete, dali k dispozícii, pokiaľ je to technicky možné, orgánom spracovávajúcim núdzové volania, informácie o mieste volajúceho pri všetkých volaniach na jednotné európske núdzové volacie číslo „112“.
The failure to acquire or adapt the equipment necessary cannot be regarded as a lack of technical feasibility within the meaning of Article 26(3).
Nenadobudnutie alebo neprispôsobenie potrebných zariadení nemožno považovať za nedostatok technickej realizovateľnosti v zmysle článku 26 ods. 3.
That provision aims to improve the level of protection and the security of users of ‘112’ services and assist the emergency services in the discharge of their duties.
Cieľom uvedeného ustanovenia je zvýšiť úroveň ochrany a bezpečnosti užívateľov služby čísla „112“ a pomôcť núdzovej službe pri plnení jej poslania.