natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Second, I also agree with the referring court that in view of the fact that the period of 180 days — over which the exercise of the taxable person’s right to deduct VAT is de facto suspended — is: (i) six times longer than the applicable accounting period for VAT (one month), and (ii) three times longer than the basic period for dealing with particularly complicated matters (two months), 16it can consequently be regarded as unreasonable.
Po druhé, takisto súhlasím s vnútroštátnym súdom, že vzhľadom na skutočnosť, že lehota 180 dní — počas ktorej je výkon práva zdaniteľnej osoby na odpočet DPH na vstupe de facto prerušený — je: i) šesťkrát dlhšia než uplatniteľné zúčtovacie obdobie pre DPH (jeden mesiac) a ii) trikrát dlhšia než všeobecná lehota na vybavenie mimoriadne komplikovanej záležitosti (dva mesiace), 16 možno túto lehotu považovať za neprimeranú.
The amount of the security deposit which is meant to safeguard the interests of the exchequer is approximately EUR 62 000, which is 100 times the average monthly income in the Polish economy.
Výška zábezpeky, ktorej cieľom je chrániť záujmy verejných financií, je približne 62 000 eur, čo je stonásobok priemernej mesačnej mzdy v poľskom hospodárstve.
In my view, the legislation at issue does not comply with the requirements applicable to repayments of excess VAT as set out above.
Domnievam sa, že sporná právna úprava nespĺňa požiadavky uplatniteľné na vrátenie nadmerného odpočtu DPH uvedené vyššie.
In addition, as regards the context in which a new EU VAT payer is called on to lodge such a security deposit and benefit from the 60-day period, a trader is at that
Okrem toho v situácii, v ktorej je nový platiteľ DPH v EÚ vyzvaný poskytnúť takúto zábezpeku a má nárok na 60-dňovú lehotu, obchodník ešte len začína budovať
First, it should be noted that with regard to all new EU VAT payers the period of 60 days is (automatically) extended to 180 days unless they lodge a security deposit with the tax authorities.
Po prvé, je opodstatnené uviesť, že pokiaľ ide o všetkých nových platiteľov DPH v EÚ, lehota 60 dní sa (automaticky) predlžuje na 180 dní, pokiaľ títo platitelia neposkytnú zábezpeku daňovému úradu.
Thus, the national measures in question impose the 180-day period in a sweeping and fixed manner without making any differentiation, as regards that period, between the various groups of taxable persons within the ‘subsystem’ of new EU
Z toho dôvodu sporné vnútroštátne opatrenia stanovujú 180-dňovú lehotu radikálnym a paušálnym spôsobom bez rozdielu, pokiaľ ide o túto lehotu, medzi rôznymi skupinami zdaniteľných osôb v rámci „subsystému“ nových
15 — As the referring court rightly points out, for the period of 180 days to include (during their first 12 months) all EU VAT payers in the category of persons whose operations pose a threat to the interests of the exchequer would appear to be an excessively mechanical approach, since the relevant national provisions do not take account of the conditions whose satisfaction would allow the objective finding that the activity of those taxable persons might be directed at causing harm to the exchequer.
15 — Ako správne uvádza vnútroštátny súd, ak by boli na účely lehoty 180 dní všetci platitelia DPH v EÚ považovaní (počas ich prvých 12 mesiacov) za osoby, ktorých činnosť ohrozuje záujmy verejných financií, predstavovalo by to neprimerane mechanický prístup, keďže príslušné vnútroštátne ustanovenia nezohľadňujú podmienky, ktorých splnenie by umožňovalo objektívne zistenie, že činnosť uvedených zdaniteľných osôb môže smerovať k ohrozeniu verejných financií.
Such a finding would justify the penalisation and less favourable treatment of ‘dishonest’ taxable persons in relation not only to persons carrying on activities subject to VAT for a period of more than 12 months from the date of registration but also in relation to persons duly paying VAT during the first year of operation.
Takéto zistenie by odôvodňovalo penalizáciu a menej priaznivé zaobchádzanie s „nečestnými“ zdaniteľnými osobami, nielen pokiaľ ide o osoby vykonávajúce činnosť podliehajúcu DPH dlhšie než 12 mesiacov odo dňa ich registrácie, ale tiež vzhľadom na osoby, ktoré sú počas prvého roku svojej činnosti riadnymi platiteľmi DPH.
14 — The security deposit is not a condition for obtaining a refund of excess VAT.
14 — Poskytnutie zábezpeky nie je podmienkou na vrátenie nadmerného odpočtu DPH.
Rather, it is a condition for those who want to benefit from a period shorter than 180 days.
Je skôr podmienkou pre tých, ktorí chcú, aby sa uplatnila lehota kratšia než 180 dní.
Following a period of 12 months during which the taxable person has submitted a tax return and timeously paid all taxes, including income tax on natural persons, he may apply for release or repayment of the security deposit.
Po uplynutí 12 mesiacov, počas ktorých zdaniteľná osoba predkladala daňové priznanie a včas platila všetky dane vrátane dane z príjmu fyzických osôb, táto osoba môže požiadať o odpustenie alebo vrátenie zábezpeky.
16 — As established in the Polish Tax Code.
16 — V súlade s ustanoveniami poľského daňového zákonníka.
The national court refers to Article 139(1) of the Law establishing the Tax Code (Ustawa Ordynacja Podatkowa) of 29 August 1997.
Vnútroštátny súd sa odvoláva na článok 139 ods. 1 Ustawa Ordynacja Podatkowa (zákon, ktorým sa stanovuje daňový zákonník) z 29. augusta 1997.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-25/07 munity transactions, 19first of all, the Polish Government has not adequately explained why, as a rule, it needs to avail itself of 180 days.
Spoločenstva, 19poľská vláda v prvom rade nepredložila dostatočné vysvetlenie, prečo potrebuje až 180 dní.
Even if, as it contends, the time it took other Member States to answer the Polish authorities exceeded three months in 60% of cases, it still does not automatically follow that 180 days (that is to say six full months) is the least onerous period which can be imposed in order to prevent tax evasion or avoidance.
Hoci, ako tvrdí, čas, ktorý potrebovali iné členské štáty na to, aby odpovedali poľským úradom, v 60 % prípadoch prekročil tri mesiace, neznamená to, že 180 dní (teda celých šesť mesiacov) je najmenej zaťažujúca lehota, ktorú možno uložiť na účely zabránenia daňovým podvodom alebo obchádzaniu daňových povinností.
point just developing his economic activities and, as practice shows, that involves substantial investment expenditure and often he will not yet be operating on a large scale.
svoju činnosť, čo sa, ako to dokazuje prax, spája so značnými investičnými výdavkami, a často ešte nevykonáva túto činnosť v širšom rozsahu.
Therefore, the need to wait for 180 days to obtain the refund of excess VAT and/or the inability to dispose of PLN 250 000 may have a marked effect on a taxable person’s financial results.
Preto povinnosť čakať 180 dní na vrátenie nadmerného odpočtu DPH a/alebo nemožnosť disponovať sumou 250 000 PLN môže mať výrazný dopad na finančný výsledok zdaniteľnej osoby.
17 Also, a larger Polish company would appear to gain access to the Community market much more easily than a small Polish trader would (in fact, such an amount may even constitute an insurmountable obstacle for the latter).
17Rovnako, väčšia poľská spoločnosť by takto získala prístup na trh Spoločenstva oveľa jednoduchšie než malý poľský podnik (pre ktorého by táto suma mohla dokonca predstavovať neprekonateľnú prekážku).
It may be recalled that the Member State’s authorities have at their disposal the Community instruments for cooperation and administrative assistance adopted to allow the correct assessment of VAT and counter evasion and avoidance in that area, such as the measures provided for by Council Regulation (EC) No 1798/2003, 20and Commission Regulation (EC) No 1925/2004. 21
Treba pripomenúť, že úrady členských štátov disponujú prostriedkami Spoločenstva v rámci spolupráce a administratívnej pomoci, ktoré sú prijaté na účely správneho stanovenia DPH a ochrany pred daňovými únikmi a obchádzaním daňových povinností, akými sú opatrenia podľa nariadenia Rady (ES) č. 1798/2003 20a nariadenia Komisie (ES) č. 1925/2004 21.
Indeed, to require a security deposit in the amount of PLN 250 000 and the alternative option of receiving the refund of excess VAT merely in 180 days may in practice well represent an obstacle for small and mediumsized enterprises wishing to trade on the Community market.
Pravdou je, že požiadavka poskytnutia zábezpeky vo výške 250 000 PLN alebo možnosť získania vrátenia nadmerného odpočtu DPH až za 180 dní môže v praxi predstavovať prekážku pre malé a stredné podniky, ktoré majú záujem obchodovať na trhu Spoločenstva.
In any event, I agree with the Commission that automatically requiring a fixed amount of PLN 250 000 18from all new EU VAT payers in order for them to benefit from the 60-day period would appear, as a general rule, to go beyond what is necessary to prevent fraud and to protect the interests of the exchequer.
V každom prípade súhlasím s Komisiou, že automatická požiadavka pevne stanovenej sumy 250 000 PLN 18od všetkých nových platiteľov DPH v EÚ na to, aby im bola priznaná 60-dňová lehota, vo všeobecnosti zjavne prekračuje rámec toho, čo je nevyhnutné na zabránenie podvodom a ochranu záujmov verejných financií.
Furthermore, to use the argument advanced by the Advocate General in the N case by analogy, I agree that even though in practice the various cooperation mechanisms available to the Member States may not func-
Okrem toho analogicky, ako uviedla generálna advokátka v prípade N, súhlasím s tým, že hoci v praxi rôzne prostriedky spolupráce, ktoré majú členské štáty k dispozícii, nemusia fungovať uspokojujúco a bez
As to the argument that 180 days (or, alternatively, the lodging of the security deposit) are necessary to verify intra-Com-
Pokiaľ ide o tvrdenie, že 180 dní (alebo poskytnutie zábezpeky) je nevyhnutných na overenie obchodných transakcií v rámci
17 — As it is clear that such an amount undoubtedly constitutes a financial burden.
17 — Keďže je zjavné, že takáto suma nepochybne predstavuje finančné zaťaženie.
21 — Commission Regulation of 29 October 2004 laying down detailed rules for implementing certain provisions of Council Regulation (EC) No 1798/2003 (OJ 2004 L 331, p. 13).
21 — Nariadenie Komisie z 29. októbra 2004, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá vykonávania niektorých ustanovení nariadenia Rady (ES) č. 1798/2003 o administratívnej spolupráci v oblasti dane z pridanej hodnoty (Ú. v. ES L 331, s. 13).
SOSNOWSKA appropriate conditions, in particular, within a reasonable period of time.
SOSNOWSKA a v primeranom čase získať naspäť celú sumu, na ktorú majú nárok.
tion in an efficient and satisfactory manner, the Member States should not be able to rely on deficiencies in the cooperation between their tax authorities in order to justify a restriction of such a fundamental principle of the common system of VAT as is the right to deduction. 22
problémov, členské štáty by nemali mať možnosť z nedostatkov v spolupráci medzi ich daňovými úradmi vyvodzovať odôvodnenie obmedzenia takej základnej zásady spoločného systému DPH, akou je právo na odpočet dane. 22
To my mind, the Member States should not be able to protect themselves from tax evasion or avoidance by way of making all, or even only a few, new EU VAT payers bear the burden of VAT.
Zastávam názor, že členským štátom by nemalo byť umožnené, aby na účely ochrany pred daňovými únikmi alebo obchádzaním daňových povinností preniesli zaťaženie DPH na všetkých alebo dokonca len niektorých nových platiteľov DPH v EÚ.
If periods are too long that implies that taxable persons bear, even if only partially, the burden of VAT which puts at risk the neutrality of the system.
Príliš dlhé lehoty vedú k tomu, že zdaniteľné osoby znášajú, hoci len čiastočne, zaťaženie DPH, čo ohrozuje neutralitu systému.
Rather, it should be primarily the State that bears: (i) the responsibility for the management of its tax system, including the prevention of tax evasion and avoidance, as well as (ii) the corresponding risks.
Domnievam sa, že v prvom rade členské štáty by mali: (i) niesť zodpovednosť za riadenie vlastného daňového systému vrátane predchádzania daňovým únikom a obchádzaniu daňových povinností, ako aj (ii) znášať zodpovedajúce riziká.
In any event, most importantly, it would appear that such a necessity — to have sufficient time for verification — is already taken into account through the provisions in Article 87(2) and (3), and through those of Article 97(5), of the Law on VAT.
V každom prípade je zjavné, že najmä táto potreba — mať dostatok času na posúdenie — je už zohľadnená v ustanoveniach článku 87 ods. 2 a 3 a článku 97 ods. 5 zákona o DPH.
23 Therefore, the arguments of the Polish Government for a 180-day period (or the alternative, the lodging of the security deposit) are not particularly compelling.
23Z toho dôvodu tvrdenia poľskej vlády v prospech 180-dňovej lehoty (alebo poskytnutia zábezpeky) nie sú veľmi presvedčivé.
I would add that, ‘[a]lthough it is not for the Court to comment on the appropriateness of other means of combating tax evasion and avoidance which might be contemplated’, 24there must surely be less onerous and restrictive means of safeguarding such interests of the exchequer.
Považujem za potrebné dodať, že „hoci úlohou Súdneho dvora nie je vyjadrovať sa k vhodnosti iných prostriedkov na zabránenie daňovým únikom a obchádzania daňových povinností, ktoré prichádzajú do úvahy“, 24nepochybne existujú menej zaťažujúce a obmedzujúce prostriedky ochrany záujmov verejných financií.
For instance, it would be possible for the amount of the security deposit to be proportionate to the excess VAT to be refunded 25 or for it
Napríklad výška zábezpeky by mala byť primeraná nadmernému odpočtu DPH, ktorý má byť vrátený 25,
24 — See Ampafrance and Sanofi, cited in footnote 11, paragraph 62.
24 — Pozri rozsudok Ampafrance a Sanofi, už citovaný v poznámke pod čiarou 11, bod 62.
In these circumstances, although the Member States are in principle not precluded from adopting precautionary measures designed to ensure the veracity of the apparent excess of VAT arising from the information contained in the underlying declaration made by the taxable person, the national measures in question are in my view disproportionate in that they place a particularly high burden on new EU VAT payers.
Za týchto okolností, hoci členským štátom je v podstate umožnené prijať predbežné opatrenia určené na zabezpečenie správnosti zjavného nadmerného odpočtu DPH vyplývajúceho z informácií uvedených v daňovom priznaní, ktoré predložila zdaniteľná osoba, sporné vnútroštátne opatrenia sú podľa môjho názoru neprimerané, keďže vo veľkom rozsahu zaťažujú nových platiteľov DPH v EÚ.
They do not enable those taxpayers to recover the entirety of the credit in
Uvedeným platiteľom dane neumožňujú za primeraných podmienok
22 — Even though Advocate General Kokott uses that argument with regard to restrictions on fundamental freedoms.
22 — Hoci generálna advokátka Kokott uplatňuje toto tvrdenie vzhľadom na obmedzenia základných slobôd.
See her Opinion in Case C-470/04 N [2006] ECR I-7409, point 114.
Pozri jej návrhy vo veci N (rozsudok zo 7. septembra 2006, C-470/04, Zb. s. I-7409), bod 114.
25 — Which appears to have been originally foreseen as regards the security deposit in a relatively recent proposed amendment to the Polish Law on VAT.
Pokiaľ je vrátenie napokon posúdené ako oprávnené, daňový úrad je povinný vyplatiť zdaniteľnej osobe dlhovanú sumu a úroky.
Such considerations (for the security deposit to be proportionate to the excess VAT) come to mind not least in view of the fact that the amount of the security deposit (as it stands) does not correspond in any way to the effective or real risk for the exchequer to which it is exposed vis-à-vis a new EU VAT payer.
Tieto úvahy (týkajúce sa primeranosti zábezpeky k nadmernému odpočtu DPH) vznikajú v neposlednom rade preto, že (existujúca) výška zábezpeky vôbec nezodpovedá skutočnému nebezpečenstvu, ktoré hrozí verejným financiám zo strany nových platiteľov DPH v EÚ.
Cf., for instance, Case C-262/99 Louloudakis [2001] ECR I-5547, paragraph 69.
Porovnaj napríklad rozsudok z 12. júla 2001, Louloudakis, C-262/99, Zb. s. I-5547, bod 69.
As an aside, in the present case, the amount of the security deposit is four times higher than the excess VAT indicated as being refundable to the applicant.
Dodávam, že v danej veci je výška zábezpeky štyrikrát vyššia než nadmerný odpočet DPH, na ktorého vrátenie mala žalobkyňa nárok.
B — Second question to depend on the economic size and/or the ability to pay of the taxable person’s business, which could, one imagines, be inferred from his return.
B — Druhá otázka alebo by mala byť primeraná hospodárskej veľkosti a/alebo platobnej schopnosti zdaniteľnej osoby, ktorá, ako si možno predstaviť, môže byť vyvodená z jej daňového priznania.
In the alternative, certain thresholds could be applied instead.
V opačnom prípade by sa mohli uplatniť určité hraničné hodnoty.
By its second question, the national court asks whether the national measures in question may none the less be considered to constitute special measures to prevent certain types of tax evasion and avoidance under Article 27(1) of the Sixth Directive.
Svojou druhou otázkou sa vnútroštátny súd pýta, či sporné vnútroštátne opatrenia nemôžu byť predsa len považované za osobitné opatrenia sledujúce zabránenie niektorým formám daňových únikov alebo obchádzaniu daňových povinností podľa článku 27 ods. 1 šiestej smernice.
To conclude, Article 18(4) of the Sixth Directive precludes in principle national measures such as those at issue in the main proceedings which are disproportionate and as such undermine the implementation of fundamental principles of the common system of VAT, in particular the right to deduction.
Z toho vyplýva, že článku 18 ods. 4 šiestej smernice v zásade odporujú vnútroštátne opatrenia, akými sú tie vo veci samej, ktoré sú neprimerané, a preto bránia uplatneniu základných zásad spoločného systému DPH, najmä práva na odpočet.
In my opinion, the second question calls for a brief answer.
Domnievam sa, že na druhú otázku postačuje stručná odpoveď.
Regardless of whether or not the national measures in question in fact constitute special measures of that kind, they cannot be considered as such simply because — as appears from the documents before the Court and indirectly from the arguments put forward by the Polish Government 27 — the Republic of Poland did not have recourse to the formal procedure which is expressly provided for in Article 27 of the Sixth Directive and did not obtain the authorisation referred to in Article 27(1). 28
Bez ohľadu na to, či sporné vnútroštátne opatrenia v skutočnosti predstavujú osobitné opatrenia tohto druhu, nemožno ich za takéto považovať jednoducho preto, že — ako vyplýva zo spisu na Súdnom dvore a nepriamo z tvrdení, ktoré uviedla poľská vláda 27 — Poľská republika nepožiadala o formálny postup výslovne upravený v článku 27 šiestej smernice a nebolo jej udelené povolenie podľa článku 27 ods. 1 tejto smernice. 28
In the light of the above considerations, it is for the national court to determine and verify — taking into account all the relevant circumstances of the case before it — whether the national measures in question are compatible with the principles of neutrality and proportionality, disapplying, if necessary, any contrary provision of domestic law. 26
Vzhľadom na uvedené úvahy je úlohou vnútroštátneho súdu posúdiť a overiť — s ohľadom na všetky relevantné okolnosti veci, ktorú prejednáva —, či sporné vnútroštátne opatrenia sú v súlade so zásadami neutrality a proporcionality, a v prípade potreby neuplatniť žiadne ustanovenie vnútroštátneho práva, ktoré by bolo v rozpore s právom Spoločenstva. 26
27 — Where it maintains that the measures at issue cannot be considered ‘special measures’ within the meaning of Article 27(1) of the Sixth Directive, as the latter does not regulate questions regarding the periods and procedures applying to refunds of excess VAT.
27 — V ktorých uvádza, že sporné opatrenia nemožno považovať za „osobitné opatrenia“ podľa článku 27 ods. 1 šiestej smernice, keďže tento článok neupravuje otázky týkajúce sa lehôt a postupov uplatniteľných na vrátenie nadmerného odpočtu DPH.
These are matters which lie within the discretion of the Member States.
Tieto otázky patria do diskrečnej právomoci členských štátov.
Cf. also Case 324/82 Commission v Belgium [1984] ECR 1861.
Porovnaj tiež rozsudok z 10. apríla 1984, Komisia/Belgicko, 324/82, Zb. s. 1861.
I am therefore of the opinion that the Court should give the following answers to the questions referred by the Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu:
Navrhujem preto, aby Súdny dvor odpovedal na prejudiciálne otázky, ktoré položil Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu, takto:
2008 — CASE C-25/07
2008 — VEC C-25/07
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC by the Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Poland), made by decision of 11 December 2006, received at the Court on 25 January 2007, in the proceedings
Vo veci C-25/07, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Poľsko) z 11. decembra 2006 a doručený Súdnemu dvoru 25. januára 2007, ktorý súvisí s konaním:
THE COURT (First Chamber), composed of P. Jann, President of Chamber, A. Tizzano (Rapporteur), A. Borg Barthet, M. Ilešič and E. Levits, Judges,
SÚDNY DVOR (prvá komora), v zložení: predseda prvej komory P. Jann, sudcovia A. Tizzano (spravodajca), A. Borg Barthet, M. Ilešič a E. Levits,
Advocate General: J. Mazák, Registrar: B. Fülöp, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 22 November 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
SOSNOWSKA generálny advokát: J. Mazák, tajomník: B. Fülöp, referent, so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní z 22. novembra 2007, so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
— the Polish Government, by E. Ośniecka-Tamecka, H. Majszczyk and M. Jarosz, acting as Agents,
— poľská vláda, v zastúpení: E. Ośniecka-Tamecka a H. Majszczyk, ako aj M. Jarosz, splnomocnení zástupcovia,
— the Commission of the European Communities, by K. Herrmann and D. Triantafyllou, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 26 February 2008,
— Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: K. Herrmann a D. Triantafyllou, splnomocnení zástupcovia, po vypočutí návrhov generálneho advokáta na pojednávaní 26. februára 2008,
2008 — CASE C-25/07 gives the following
2008 — VEC C-25/07 vyhlásil tento
1) (‘the First VAT Directive’) and Article 18(4) of the Sixth Directive 77/388, as amended by Council Directive 2005/92/EC of 12 December 2005 (OJ 2005 L 345, p.
23, ďalej len „prvá smernica o DPH“), a článku 18 ods. 4 šiestej smernice 77/388, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 2005/92/ES z 12. decembra 2005 (Ú. v. EÚ L 345, s.
19) (‘the Sixth VAT Directive’).
19, ďalej len „šiesta smernica o DPH“).
Secondly, the reference relates to the interpretation of Article 27(1) of the Sixth VAT Directive.
Na druhej strane sa tento návrh týka výkladu článku 27 ods. 1 šiestej smernice o DPH.
The reference has been made in the context of proceedings brought by Ms Sosnowska (‘the applicant’) against the Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu (Director of the Tax Chamber of Wrocław, the ‘Dyrektor’) relating to an application for repayment of excess value added tax (‘VAT’) paid by the applicant.
Tento návrh bol predložený v rámci sporu medzi pani Sosnowskou (ďalej len „žalobkyňa“) a Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu (Riaditeľ daňovej komory vo Wrocław, ďalej len „Dyrektor“) týkajúceho sa žiadosti o vrátenie nadmerného odpočtu dane z pridanej hodnoty (ďalej len „DPH“), ktorú žalobkyňa zaplatila.
Article 2 of the First VAT Directive provides:
Článok 2 prvej smernice o DPH stanovuje:
The common system of value added tax shall be applied up to and including the retail trade stage.’
Spoločný systém dane z pridanej hodnoty sa uplatňuje až po a vrátane maloobchodného stupňa.“