natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The logical starting point of our discussion should, of course, be the landmark ruling in Van Gend en Loos, in which the Court affirmed the autonomy of the Community legal order. 17The Court held that the
Logickým východiskovým bodom našej analýzy by, samozrejme, malo byť prelomové rozhodnutie vo veci Van Gend en Loos, v ktorom Súdny dvor potvrdil autonómiu právneho poriadku Spoločenstva. 17
18 — Case 294/83 Les Verts [1986] ECR 1339, paragraph 23.
18 — Rozsudok z 23. apríla 1986, Zelení/Parlament, 294/83, Zb. s. 1339, bod 23.
17 — Case 26/62 Van Gend en Loos [1963] ECR 1, at p. 12.
17 — Rozsudok z 5. februára 1963, 26/62, Zb. s. 12.
Member States and Community institutions are under a duty of loyal cooperation.
KADI/RADA A KOMISIA scéne majú členské štáty a inštitúcie Spoločenstva povinnosť poctivej spolupráce.
23If the Community is bound on the international stage and take judicial notice of those obligations.
23 národnej scéne, a v priebehu súdnych konaní berú uvedené záväzky na vedomie. 20
20 an international agreement is concluded in breach of that duty, it can be denied effect in the Community legal order.
Ak je medzinárodná dohoda uzatvorená v rozpore s uvedenou povinnosťou, možno jej v právnom poriadku Spoločenstva odoprieť účinky.
Even more apposite, in the context of the present case, is the fact that the Court has verified, on occasion, whether acts adopted by the Community for the purpose of giving municipal effect to international commitments were in compliance with general principles of Community law.
V kontexte tejto veci je dokonca priliehavejšou skutočnosť, že Súdny dvor pri určitých príležitostiach overoval, či akty prijaté Spoločenstvom na účely vnútorného vykonania medzinárodných záväzkov sú v súlade so všeobecnými zásadami práva Spoločenstva.
For instance, in Germany v Council the Court annulled the Council decision concerning the conclusion of the WTO Agreement to the extent that it approved the Framework Agreement on Bananas.
Napríklad vo veci Nemecko/Rada Súdny dvor zrušil rozhodnutie Rady týkajúce sa uzatvorenia Dohody o Svetovej obchodnej organizácii v rozsahu, v akom schválila Rámcovú dohodu o banánoch.
24The Court considered that provisions of that Framework Agreement infringed a general principle of Community law: the principle of non-discrimination.
24Súdny dvor zastával názor, že tieto ustanovenia uvedenej rámcovej dohody porušili všeobecnú zásadu práva Spoločenstva: zásadu zákazu diskriminácie.
Yet, in the final analysis, the Community Courts determine the effect of international obligations within the Community legal order by reference to conditions set by Community law.
Pri konečnej analýze však súdy Spoločenstva určujú účinok medzinárodných záväzkov v rámci právneho poriadku Spoločenstva odkazom na podmienky stanovené právom Spoločenstva.
The caselaw provides a number of examples.
Judikatúra poskytuje množstvo príkladov.
There are cases in which the Court has barred an international agreement from having effect within the Community legal order on the ground that the agreement was concluded on the wrong legal basis.
Existujú prípady, v ktorých Súdny dvor zakázal uplatnenie účinkov medzinárodnej dohody v rámci právneho poriadku Spoločenstva z toho dôvodu, že dohoda bola uzatvorená na nesprávnom právnom základe.
The Court did so, recently, in Parliament v Council and Commission.
Súdny dvor tak nedávno konal vo veci Parlament/Rada a Komisia.
21The Court’s approach is easy to understand once one realises that it would have ‘fundamental institutional implications for the Community and for the Member States’ 22if an agreement that was adopted without a proper legal basis — or according to the wrong decision-making procedure — were to produce effects within the Community legal order.
21Je ľahké pochopiť prístup Súdneho dvora, len čo si uvedomíme, že by malo „zásadné inštitucionálne dopady pre Spoločenstvo a pre členské štáty“, 22 ak by dohoda, ktorá bola prijatá bez riadneho právneho základu — alebo v súlade s nesprávnym rozhodovacím postupom — mala spôsobovať účinky v rámci právneho poriadku Spoločenstva.
A similar concern underpins cases in which the Court has held that, when entering into commitments on the international stage,
Obdobná obava tvorí pozadie vecí, v ktorých Súdny dvor vyslovil, že pri preberaní záväzkov na medzinárodnej
All these cases have in common that, although the Court takes great care to respect the obligations that are incumbent on the Community by virtue of international law, it seeks, first and foremost, to preserve
Všetky tieto veci majú spoločné to, že hoci Súdny dvor venuje veľkú pozornosť tomu, aby rešpektoval záväzky zaťažujúce Spoločenstvo na základe medzinárodného práva, najskôr a predovšetkým
21 — Joined Cases C-317/04 and C-318/04 [2006] ECR I-4721.
21 — Rozsudok z 30. mája 2006, C-317/04, Zb. s. I-4721.
See also Case C-327/91 France v Commission [1994] ECR-3641.
Pozri tiež rozsudok z 9. augusta 1994, Francúzsko/Komisia, C-327/91, Zb. s. I-3641.
22 — Opinion 2/94 [1996] ECR I-1759, paragraph 35.
22 — Stanovisko Súdneho dvora 2/94 z 28. marca 1996, Zb. s. 1759, bod 35.
24 — Case C-122/95 [1998] ECR I-973.
24 — Rozsudok z 10. marca 1998, C-122/95, Zb. s. I-973.
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-402/05 P the constitutional framework created by the Treaty.
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — M. POIARES MADURO — VEC C-402/05 P tohto Súdneho dvora vo veci Bosphorus.
25Thus, it would be wrong to conclude that, once the Community is bound by a rule of international law, the Community Courts must bow to that rule with complete acquiescence and apply it unconditionally in the Community legal order.
25Bolo by teda nesprávne dospieť k záveru, že len čo je Spoločenstvo viazané pravidlom medzinárodného práva, súdy Spoločenstva sa musia uvedenému pravidlu úplne podvoliť a bezpodmienečne ho uplatňovať v právnom poriadku Spoločenstva.
The relationship between international law and the Community legal order is governed by the Community legal order itself, and international law can permeate that legal order only under the conditions set by the constitutional principles of the Community.
Vzťah medzi medzinárodným právom a právnym poriadkom Spoločenstva sa riadi právnym poriadkom Spoločenstva samotným a medzinárodné právo môže prenikať uvedeným právnym poriadkom iba za podmienok stanovených ústavnými zásadami Spoločenstva.
of this Court in Bosphorus. 26In that ruling, the Court assessed whether a regulation that was adopted to implement a Security Council resolution which imposed a trade embargo on the Federal Republic of Yugoslavia infringed fundamental rights and the principle of proportionality.
dzoval, či nariadenie, ktoré bolo prijaté na vykonanie rezolúcie Bezpečnostnej rady, ktorá uvaľovala obchodné embargo na Juhoslovanskú zväzovú republiku, porušovalo základné práva a zásadu proporcionality.
The Court held that the interest of ‘putting an end to the state of war in the region and to the massive violations of human rights and humanitarian law in the Republic of Bosnia-Herzegovina’ outweighed the interest of a wholly innocent party to be able to pursue its economic activities using assets it had leased from a company based in the Federal Republic of Yugoslavia.
Súdny dvor sa vyslovil, že záujem na „ukončení vojnového stavu v oblasti a masového porušovania ľudských práv a humanitárneho práva v Republike Bosna a Hercegovina“ prevažuje nad záujmom úplne nevinného účastníka mať možnosť vykonávať svoje hospodárske činnosti, využívajúc aktíva, ktoré si prenajal od spoločnosti so sídlom v Juhoslovanskej zväzovej republike.
27 The Court made no suggestion whatsoever that it might not have powers of review because the regulation was necessary in order to implement a sanctions regime that was drawn up by the Security Council. 28
27 Súdny dvor nijako nenaznačil, že by nemusel mať preskúmavaciu právomoc, pretože nariadenie bolo nevyhnutné na účely vykonania sankčného režimu, ktorý bol prijatý Bezpečnostnou radou. 28
It follows that the present appeal turns fundamentally on the following question: is there any basis in the Treaty for holding that the contested regulation is exempt from the constitutional constraints normally imposed by Community law, since it implements a sanctions regime imposed by Security Council resolutions?
Z toho vyplýva, že toto odvolanie sa v zásade týka tejto otázky: Existuje v Zmluve akýkoľvek základ na konštatovanie, že sporné nariadenie je vyňaté z ústavných obmedzení obvykle ukladaných právom Spoločenstva, keďže vykonáva sankčný režim uložený rezolúciami Bezpečnostnej rady?
Or, to put it differently: does the Community legal order accord supra-constitutional status to measures that are necessary for the implementation of resolutions adopted by the Security Council?
Alebo inak povedané: Priznáva právny poriadok Spoločenstva nadústavné postavenie opatreniam, ktoré sú nevyhnutné na vykonanie rezolúcií prijatých Bezpečnostnou radou?
Nevertheless, the Council, the Commission and the United Kingdom claim that the judgment in Bosphorus does not provide the authority the appellant seeks to ascribe to it.
Napriek tomu Rada, Komisia a Spojené kráľovstvo tvrdia, že rozsudok vo veci Bosphorus neposkytuje tú záväznú istotu, ktorú sa mu odvolateľ usiluje pripísať.
They argue that the judgment is silent on the matter of the scope of the Court’s jurisdiction, because, at any rate, the regulation did not infringe fundamental rights.
Tvrdia, že rozsudok mlčí o záležitosti rozsahu právomoci Súdneho dvora, pretože v každom prípade nariadenie neporušilo základné práva.
I do not consider this argument very persuasive.
Nepovažujem toto tvrdenie za veľmi presvedčivé.
True, while the Advocate General dismissed the idea in passing, the Court did not explicitly address whether the fact that the
Je pravda, že zatiaľ čo generálny advokát myšlienku len tak mimochodom odmietol, Súdny dvor sa výslovne nezaoberal tým, či by mu skutočnosť, že
The appellant argues that the answer to that question can be inferred from the ruling
Odvolateľ tvrdí, že odpoveď na uvedenú otázku možno vyvodiť z rozhodnutia
26 — Cited in footnote 16.27 — Bosphorus, cited in footnote 16, paragraph 26.
27 — Rozsudok Bosphorus, už citovaný v poznámke pod čiarou 16, bod 26.
28 — The impounding of the aircraft of Bosphorus Airways took place in accordance with Security Council Resolution 820(1993).
28 — Skonfiškovanie lietadla Bosphorus Airways sa uskutočnilo v súlade s rezolúciou Bezpečnostnej rady 820 (1993).
The UN Sanctions Committee had decided that a failure on the part of the authorities to impound the aircraft would amount to a breach of the resolution.
Výbor OSN pre sankcie rozhodol, že neskonfiškovanie lietadla zo strany orgánov by predstavovalo porušenie rezolúcie.
25 — See, for instance, Opinion 2/94, cited in footnote 22, paragraphs 30, 34 and 35.
25 — Pozri napríklad stanovisko 2/94, už citované v poznámke pod čiarou 22, body 30, 34 a 35.
KADI v COUNCIL AND COMMISSION regulation implemented a Security Council resolution could preclude it from exercising judicial review.
KADI/RADA A KOMISIA nariadenie vykonávalo rezolúciu Bezpečnostnej rady, mohla zabrániť vo výkone súdneho preskúmavania.
None the less, I would suppose that, instead of deliberately leaving the matter undecided, the Court accepted as self-evident what the Advocate General had felt useful to spell out, namely that ‘respect for fundamental rights is … a condition of the lawfulness of Community acts’. 29
Napriek tomu by som predpokladal, že Súdny dvor namiesto toho, aby úmyselne ponechal vec nerozhodnutú, považoval za samozrejmé to, čo generálny advokát cítil za potrebné výslovne uviesť, konkrétne, že „rešpektovanie základných práv je… podmienkou zákonnosti aktov Spoločenstva“. 29 z článku 307 ES.
The first paragraph of that article provides: ‘The rights and obligations arising from agreements concluded before 1 January 1958 or, for acceding States, before the date of their accession, between one or more Member States on the one hand, and one or more third countries on the other, shall not be affected by the provisions of this Treaty.’ In the view of the United Kingdom, that provision, read in conjunction with Article 10 EC, would impose on the Community an obligation not to impair Member State compliance with Security Council resolutions.
Prvý odsek uvedeného článku stanovuje: „Ustanovenia tejto zmluvy neovplyvnia práva a povinnosti vyplývajúce z dohôd uzavretých pred 1. januárom 1958 alebo pre pristupujúce štáty pred dňom ich prístupu medzi jedným alebo viacerými členskými štátmi na jednej strane a jedným alebo viacerými tretími krajinami na strane druhej.“ Podľa názoru Spojeného kráľovstva by uvedené ustanovenie, vykladané v spojení s článkom 10 ES, ukladalo Spoločenstvu povinnosť neohroziť dodržiavanie rezolúcií Bezpečnostnej rady členským štátom.
In consequence, the Court should abstain from judicial review of the contested regulation.
V dôsledku toho by sa mal Súdny dvor zdržať súdneho preskúmavania sporného nariadenia.
I shall state at the outset that I am not convinced by that argument, but it is nevertheless worth looking into the matter in some detail, particularly since Article 307 EC figured prominently in the reasoning of the Court of First Instance. 30
Hneď na úvod uvediem, že nie som uvedeným tvrdením presvedčený, no napriek tomu stojí za to záležitosť trochu podrobnejšie preskúmať, najmä preto, lebo článok 307 ES mal významné miesto v odôvodnení Súdu prvého stupňa. 30
In any event, even if one were to accept the suggestion that the Court sidestepped the problem of its jurisdiction in Bosphorus, the fact remains that the Council, the Commission and the United Kingdom fail to identify any basis in the Treaty from which it could logically follow that measures taken for the implementation of Security Council resolutions have supra-constitutional status and are hence accorded immunity from judicial review.
V každom prípade, ak by sa aj mal prijať názor, že Súdny dvor sa vyhol problému svojej právomoci vo veci Bosphorus, zostáva skutočnosťou, že Rada, Komisia a Spojené kráľovstvo neoznačujú žiaden základ v Zmluve, z ktorého by mohlo logicky vyplývať, že opatrenia prijaté na vykonanie rezolúcií Bezpečnostnej rady majú nadústavné postavenie, a teda je im priznané oslobodenie od súdneho preskúmavania.
The United Kingdom suggests that such immunity from review can be derived from
Spojené kráľovstvo uvádza, že také oslobodenie od preskúmavania možno odvodiť
At first sight, it may not be entirely clear how Member States would be prevented from fulfilling their obligations under the United Nations Charter if the Court were to annul the contested regulation.
Na prvý pohľad nemusí byť úplne jasné, ako by sa členským štátom zabránilo v plnení ich záväzkov na základe Charty Organizácie Spojených národov, ak by mal Súdny dvor sporné nariadenie zrušiť.
Indeed, in the absence of a Community measure, it would in principle be open to the Member States to take their own implementing measures, since they are allowed, under the Treaty, to adopt measures which, though affecting the functioning of the common market, may be necessary for the maintenance of inter-
Vskutku, pri neexistencii opatrenia Spoločenstva by členské štáty v zásade mohli prijať svoje vlastné vykonávacie opatrenia, keďže im je na základe Zmluvy umožnené prijímať právne akty, ktoré, hoci ovplyvňujú fungovanie spoločného trhu, môžu byť nevyhnutné na udržanie medzinárodného mieru a bezpeč-
29 — Opinion of Advocate General Jacobs in Bosphorus, cited in footnote 16, paragraph 53.
29 — Návrhy, ktoré predniesol generálny advokát Jacobs vo veci Bosphorus, už citované v poznámke pod čiarou 16, bod 53.
See also paragraph 34 of Opinion 2/94, cited in footnote 22.
Pozri tiež bod 34 stanoviska 2/94, už citovaného v poznámke pod čiarou č. 22.
30 — Paragraphs 185 to 191 and 196 of the judgment under appeal.
30 — Body 185 až 191 a 196 napadnutého rozsudku.
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-402/05 P
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — M. POIARES MADURO — VEC C-402/05 P nosti. 31
the powers retained by the Member States in the field of security policy must be exercised in a manner consistent with Community law.
Napriek tomu právomoci, ktoré si členské štáty ponechali v oblasti bezpečnostnej politiky, musia byť vykonávané spôsobom zlučiteľným s právom Spoločenstva.
Thus, the argument based on Article 307 EC is of indirect relevance only.
32Vo svetle rozhodnutia Súdneho dvora vo veci ERT 33možno predpokladať,
I see no basis for such an interpretation of Article 307 EC.
Nevidím pre takýto výklad článku 307 ES žiaden dôvod.
Moreover, it would be irreconcilable with Article 49 EU, which renders accession to the Union conditional on respect for the principles set out in Article 6(1) EU.
Okrem toho by bol nezlučiteľný s článkom 49 EÚ, ktorý podmieňuje prijatie do Únie rešpektom k zásadám uvedeným v článku 6 ods. 1 EÚ.
Furthermore, it would potentially enable national authorities to use the Community to circumvent fundamental rights which are guaranteed in their national legal orders even in respect of acts implementing international obligations.
Ďalej by potenciálne umožňoval vnútroštátnym orgánom využiť Spoločenstvo na obídenie základných práv, ktoré sú zaručené v ich vnútroštátnych právnych poriadkoch, dokonca aj pokiaľ ide o akty vykonávajúce medzinárodné záväzky.
34This would plainly run counter to firmly established caselaw of this Court, according to which the Community guarantees a complete system of judicial protection in which fundamental rights are safeguarded in consonance with the constitutional traditions of the Member States.
34To by bolo celkom zjavne v rozpore s pevne ustálenou judikatúrou Súdneho dvora, podľa ktorej Spoločenstvo zaručuje úplný systém súdnej ochrany, v ktorom sú základné práva chránené v zhode s ústavnými tradíciami členských štátov.
As the Court stated in Les Verts, ‘the European Community is a community based on the rule of law inasmuch as neither its Member States nor its institutions can avoid a review of the question whether the measures adopted by them are in conformity with the basic
Ako Súdny dvor uviedol vo veci Zelení, „Európske spoločenstvá sú spoločenstvom založeným na zásade právneho štátu, keďže ani jeho členské štáty, ani jeho inštitúcie sa nemôžu vyhnúť preskúmavaniu otázky, či nimi prijaté právne akty sú v súlade so základnou ústavnou chartou, že v rozsahu, v akom ich konanie patrí do rozsahu pôsobnosti práva Spoločenstva, členské štáty podliehajú tým istým pravidlám práva Spoločenstva na ochranu základných práv ako samotné inštitúcie Spoločenstva.
The crucial problem with the argument raised by the United Kingdom, however, is that it presents Article 307 EC as the source of a possible derogation from Article 6(1) EU, according to which ‘the Union is founded on the principles of liberty, democracy, respect
Kľúčovým problémom tvrdenia predneseného Spojeným kráľovstvom je však to, že článok 307 ES vysvetľuje ako zdroj možnej odchýlky od článku 6 ods. 1 EÚ, podľa ktorého „Únia je založená na zásadách slobody, demokracie, dodržiavania ľudských práv a základných slobôd a právneho štátu“.
32 — Case C-124/95 Centro­Com [1997] ECR I-81, paragraph 25.
32 — Rozsudok zo 14. januára 1997, Centro-Com, C-124/95, Zb. s. I-81, bod 25.
34 — In certain legal systems, it seems very unlikely that national measures for the implementation of Security Council resolutions would enjoy immunity from judicial review (which incidentally shows that a decision by this Court to exclude measures such as the contested regulation from judicial review might create difficulties for the reception of Community law in some national legal orders).
34 — V určitých právnych systémoch sa zdá byť veľmi nepravdepodobné, že by vnútroštátne právne akty na vykonanie rezolúcií Bezpečnostnej rady požívali oslobodenie od súdneho preskúmania (čo zhodou okolností preukazuje, že rozhodnutie tohto Súdneho dvora vylúčiť také právne akty, ako je sporné nariadenie zo súdneho preskúmania, by mohlo vytvoriť ťažkosti pre prijatie práva Spoločenstva v niektorých vnútroštátnych právnych systémoch).
See, for instance, the following sources. Germany: Bundesverfassungsgericht, Order of 14 October 2004 (Görgülü) 2 BvR 1481/04, reported in NJW 2004, p. 3407-3412. The Czech Republic: Ústavní soud, 15 April 2003 (I. ÚS 752/02); Ústavní soud, 21 February 2007 (I. ÚS 604/04). Italy: Corte Costituzionale, 19 March 2001, No 73.
Pozri napríklad tieto zdroje.
Hungary: 4/1997 (I. 22.) AB határozat. Poland: Orzecznictwo Trybunału Konstytucyjnego (zbiór urzędowy), 27 April 2005, P 1/05, pkt 5.5, Seria A, 2005 Nr 4, poz. 42; and Orzecznictwo Trybunału Konstytucyjnego (zbiór urzędowy), 2 July 2007, K 41/05, Seria A, 2007 Nr 7, poz. 72.
Maďarsko: 4/1997 (I. 22.) AB határozat. Poľsko: Orzecznictwo Trybunału Konsty-tucyj nego (zbiór urzędowy), 27. apríla 2005, P 1/05, pkt 5.5, Seria A, 2005 Nr 4, poz. 42; a Orzecznictwo Trybunału Konstytucyjnego (zbiór urzędowy), 2. júla 2007, K 41/05, Seria A, 2007 Nr 7, poz. 72.
33 — Case C-260/89 [1991] ECR I-2925.
33 — Rozsudok z 18. júna 1991, C-260/89, Zb. s. I-2925.
KADI v COUNCIL AND COMMISSION constitutional charter, the Treaty’.
38 Ako členovia Organizácie Spojených so Zmluvou“.
35More straightforwardly, in Schmidberger, the Court reaffirmed that ‘measures which are incompatible with the observance of human rights … are not acceptable in the Community’.
35Priamočiarejšie Súdny dvor vo veci Schmidberger opätovne potvrdil, že „právne akty, ktoré sú nezlučiteľné s dodržiavaním ľudských práv… sú v Spoločenstve neprijateľné“.
36In short, the United Kingdom’s reading of Article 307 EC would break away from the very principles on which the Union is founded, while there is nothing in the Treaty to suggest that Article 307 EC has a special status — let alone a special status of that magnitude — in the constitutional framework of the Community.
36V krátkosti, výklad článku 307 ES zo strany Spojeného kráľovstva by znamenal odklon od samotných zásad, na ktorých je Únia založená, zatiaľ čo nič v Zmluve nenaznačuje, že článok 307 ES by mal osobitné postavenie — alebo dokonca osobitné postavenie uvedeného rozsahu — v ústavnom rámci Spoločenstva.
38As Members of the United Nations, the Member States, and particularly — in the context of the present case — those belonging to the Security Council, have to act in such a way as to prevent, as far as possible, the adoption of decisions by organs of the United Nations that are liable to enter into conflict with the core principles of the Community legal order.
národov musia členské štáty a najmä — v kontexte tejto veci — tie, ktoré patria do Bezpečnostnej rady, konať takým spôsobom, aby v rozsahu, v akom je to možné, zabránili prijatiu rozhodnutí orgánmi Organizácie Spojených národov, ktoré sa pravdepodobne dostanú do rozporu s kľúčovými zásadami právneho poriadku Spoločenstva.
The Member States themselves, therefore, carry a responsibility to minimise the risk of conflicts between the Community legal order and international law.
Samotné členské štáty preto nesú zodpovednosť za minimalizáciu rizika konfliktov medzi právnym poriadkom Spoločenstva a medzinárodným právom.
Besides, the obligations under Article 307 EC and the related duty of loyal cooperation flow in both directions: they apply to the Community as well as to the Member States.
Okrem toho záväzky na základe článku 307 ES a s tým spojená povinnosť lojálnej spolupráce pôsobia oboma smermi: uplatňujú sa tak na Spoločenstvo, ako aj na členské štáty.
37 The second paragraph of Article 307 EC provides that ‘the Member State or States concerned shall take all appropriate steps to eliminate … incompatibilities’ between their prior treaty obligations and their obligations under Community law.
37 Druhý odsek článku 307 ES uvádza, že „členský štát alebo dotknuté štáty podniknú vhodné opatrenia na odstránenie… nezlučiteľností“ medzi ich predošlými zmluvnými záväzkami a ich záväzkami na základe práva Spoločenstva.
To this end, Member States shall ‘assist each other … and shall, where appropriate adopt a common attitude’.
S týmto cieľom si členské štáty „môžu poskytnúť vzájomnú pomoc a zaujať spoločný postoj“.
That duty requires
Uvedená povinnosť od členských štátov vyžaduje, aby