natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In view of the fact that the regulation employs the generic term ‘document’ in a general sense without any restrictive connotation, it must be inferred — and on this point I find myself in agreement with the observations of Büro Weiss, Grimshaw Architects, and the Czech, French, Italian and Slovak Governments — that the term should be interpreted widely in civil proceedings, that is to say in favour of the argument that, at least in principle, the scope of the regulation was intended to cover all the annexes to the application in civil proceedings, not only pleadings.
Už okolnosť, že sa v nariadení používa druhový pojem „písomnosť“ bez akéhokoľvek ohraničenia, by mala sama osebe hovoriť — a v tomto bode súhlasím s pripomienkami kancelárie Weiss, kancelárie Grimshaw, českej, francúzskej, talianskej a slovenskej vlády — v prospech širokého výkladu tohto pojmu v občianskoprávnom konaní a tým dať za pravdu názoru, že nariadenie sa teoreticky vzťahuje nielen na podania, ale aj na všetky prílohy pripojené k návrhu na začatie konania v občianskoprávnom konaní 19.
19 Furthermore, the term ‘pleading’ is not mentioned in the regulation.
Toto nariadenie ostatne pojem „podanie“ neobsahuje.
Arguments relating to the wording and scheme of the regulation would suggest a broad interpretation of the term ‘document’ in national civil procedure and indicate that the addressee also has a right to refuse acceptance under Article 8(1) of Regula-
Argumenty založené na litere a zmysle nariadenia podporujú široký výklad sporného pojmu „písomnosť“ vo vnútroštátnom občianskoprávnom konaní a v prospech existencie práva adresáta odmietnuť prevzatie na základe článku 8 ods. 1 nariadenia č. 1348/2000, aj keď v jazyku prijímajúceho
17 — Case 64/81 Corman [1982] ECR 13, paragraph 8, and Case C-296/95 EMU Tabac [1998] ECR I-1605, paragraph 30.
17 — Pozri rozsudok zo 14. januára 1982, Corman, 64/81, Zb. s. 13, bod 8, a z 2. apríla 1998, EMU Tabac, C-296/95, Zb. s. I-1605, bod 30.
19 — See also the Opinion of Advocate General Tizzano in Case C-168/00 Leitner [2002] ECR I-2631, point 29, which reached a similar conclusion with regard to the interpretation of Article 5(2) of Council Directive 90/314/EEC of 13 June 1990 on package travel, package holidays and package tours (OJ 1990 L 158, p. 59).
19 — Pozri návrhy, ktoré predniesol generálny advokát Tizzano 20. septembra 2001 vo veci Leitner (rozsudok z 12. marca 2002, C-168/00, Zb. s. I-2631), bod 29, ktorý k podobnému záveru došiel pri výklade článku 5 ods. 2 smernice Rady 90/314/EHS z 13. júna 1990 o balíku cestovných, dovolenkových a výletných služieb.
In that case it was necessary to interpret the term ‘damage’.
V tejto veci bol predmetom výkladu pojem „škoda“.
In point 29 of his Opinion the Advocate General stated: ‘In view of the fact that the Directive employs the term “damage” in a general sense without any restrictive connotation, it must be inferred — and on this point I find myself in agreement with the observations of the Commission and the Belgian Government — that the concept should be interpreted widely, that is to say in favour of the argument that, at least in principle, the scope of the directive was intended to cover all types of damage which have any causal link with the non-performance or improper performance of the contract.’
V bode 29 svojich návrhov generálny advokát konštatoval: „Už okolnosť, že sa v smernici používa výraz ‚škoda‘ všeobecne, bez akéhokoľvek ohraničenia, by mala sama osebe hovoriť — a v tomto bode súhlasím s pripomienkami Komisie a belgickej vlády — v prospech širokého výkladu tohto pojmu a tým dať za pravdu názoru, že smernica sa teoreticky vzťahuje na všetky druhy ujmy v príčinnej súvislosti s neplnením, resp. vadným plnením zmluvy.“
18 — See my Opinion in Case C-62/06 Zefeser, pending before the Court, point 32.
18 — Pozri návrhy, ktoré som predniesla 3. mája 2007 vo veci Zefeser, C-62/06, vec v konaní pred Súdnym dvorom, bod 32.
WEISS UND PARTNER points out that in practice the annexes are not reproduced in full in the application in civil proceedings, but their essential content is simply outlined and merely referred to.
Kancelária Weiss správne poukazuje na to, že v praxi sa prílohy v občianskoprávnom konaní do návrhu na začatie konania v celom rozsahu nepreberajú, práve naopak, len sa v ňom naznačuje ich podstata, takže o prílohách sa táto písomnosť iba zmieňuje.
For that reason, the principle of the right to a fair hearing also requires the annexes to be translated, otherwise the full arguments made by a party in civil proceedings would not be comprehensible.
Z tohto dôvodu zásada dodržiavania práva na obranu vyžaduje, aby sa prekladali aj prílohy, inak by nebolo tvrdeniam účastníkov občianskoprávneho konania možné úplne porozumieť.
The purpose of service in civil proceedings is to ensure that the addressee for service is aware of the content of a document in the interests of a fair hearing.
Účelom doručovania v občianskoprávnom konaní je oboznámiť adresáta s obsahom písomnosti tak, aby bolo rešpektované jeho právo na obranu.
This means that he must be able to understand the document.
To predpokladá, aby bol adresát schopný písomnosti porozumieť.
20However, since there is no modern lingua franca in international commercial and legal relations, despite the dominance of English, formal service of an application and its annexes must be accompanied by a translation which gives the addressee for service the necessary information on the content of the document to be served.
20Keďže však aj napriek dominancii angličtiny v medzinárodných obchodných a právnych vzťahoch neexistuje moderná lingua franca, je k formálne doručovanému návrhu na začatie konania s prílohami potrebné priložiť preklad, vďaka ktorému sa adresát v potrebnom rozsahu oboznámi s obsahom doručovanej písomnosti.
21 With this in mind, annexes to an application are accessories to that application and follow the general legal principle of accessio cedit principali. 22
21Z tohto pohľadu tvoria prílohy príslušenstvo návrhu na začatie konania a vzťahuje sa na ne všeobecná právna zásada accessio cedit principali 22.
The Court of First Instance of the European Communities has already taken the view that in a direct action ‘all documents annexed to the pleadings of the other parties, including the interveners, must, in principle, be translated into the language of the case.
Súd prvého stupňa už rozhodol, že v konaní o priamej žalobe „všetky dokumenty pripojené k podaniam ostatných účastníkov konania vrátane vedľajších účastníkov musia byť v zásade preložené do jazyka konania.
Those provisions are intended inter alia to protect the position of a party wishing to contest the legality of an administrative act adopted by the Community institutions, whatever the language used in that connection by the institution concerned, in particular during the pre-litigation procedure’. 23
Účelom týchto ustanovení je najmä chrániť postavenie účastníka konania, ktorý mieni napadnúť nezákonnosť správneho aktu prijatého inštitúciami Spoločenstva bez ohľadu na to, aký jazyk konkrétna inštitúcia na tieto účely používa, a to najmä v štádiu pred začatím súdneho konania“ 23.
Nor can this be precluded by the reference to the standard form in the annex to Regulation No 1348/2000.
To nemožno spochybniť ani poukázaním na vzorové tlačivo nachádzajúce sa v prílohe nariadenia č. 1348/2000.
The standard form in the annex to Regulation No 1348/2000 also refers, under point 6 ‘Document to be served’, in point 6.4 to the ‘Number of enclosures’.
Toto tlačivo vo svojom bode 6.4 v bode 6 „doručovaná písomnosť“ odkazuje na „počet príloh“.
As the Commission rightly notes, this can serve to indicate a broad interpretation of the term ‘document’ because the enclosures here are closely connected with the way in which the ‘document to be served’ is dealt with in practice.
Ako celkom správne poznamenáva Komisia, môže to byť známkou toho, že pojem „písomnosť“ sa má chápať široko, lebo prílohy sú veľmi úzko prepojené so spôsobom, akým sa
Through the translation of documents, which in civil proceedings are the application and its annexes, protection is given
Prekladom písomností, ktorými sú v občianskoprávnom konaní tak vlastný
22 — In many legal orders the maxim accessorium sequitur principale is used rather than the maxim accessio cedit principali.
22 — V niektorých právnych poriadkoch sa namiesto slovného spojenia accessio cedit principali používa spojenie accessorium sequitur principale.
Both maxims mean that an addition to the principal thing becomes part of it (Benke and Meissel, Juristenlatein, 2nd edition, 2002, Vienna, p. 4).
Zmyslom oboch týchto zásad je, že príslušenstvo nevyhnutne zdieľa osud hlavnej veci (pozri BENKE, MEISSEL: Juristenlateien. 2. vydanie, Wien 2002, s. 4).
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-14/07 that such a solution might not be appropriate on account of the defendant’s right to a fair hearing and the protection of defendants in general as regards service in civil and commercial matters.
NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKY — V. TRSTENJAK — VEC C-14/07 na ich spoločných hraniciach 24. Vzhľadom na právo byť vypočutý a vo všeobecnosti na právo na obranu by však podľa mňa takéto riešenie nebolo v doručovaní v občianskych a obchodných veciach primerané.
It is easy to imagine the everyday case of a consumer who concludes a consumer contract in another European country with an agreement on jurisdiction that is not improper 25and on whom the language of the trader is imposed.
Nie je ťažké predstaviť si bežnú situáciu, keď spotrebiteľ uzatvorí v inom členskom štáte spotrebiteľskú zmluvu, ktorá obsahuje neprimerané ustanovenie o súdnej príslušnosti 25 a ktorou mu je nanútený jazyk podnikateľa.
An average consumer cannot be expected to master the language of the foreign Member State.
Nemožno očakávať, že by priemerný spotrebiteľ ovládal jazyk tohto druhého členského štátu.
to defendants. However, annexes can be extremely long and it might not be appropriate to require the translation of lengthy annexes to an application.
Prílohy však môžu byť aj mimoriadne obšírne, a preto by asi nebolo vhodné požadovať preklad obsiahlych príloh pripojených k návrhu na začatie konania.
The third subparagraph of Article 29(3) of the Rules of Proced- ure of the Court of Justice makes provision for cases in which lengthy annexes or documents are enclosed with the application: ‘In the case of lengthy documents, translations may be confined to extracts.
Pre prípad, že sú k podaniu pripojené rozsiahle dokumenty a písomnosti, Rokovací poriadok Súdneho dvora vo svojom článku 29 ods. 3 treťom pododseku stanovuje: „Ak sú dokumenty a písomnosti rozsiahle, možno preklad obmedziť na výňatky z nich.
However, the Court or Chamber may, of its own motion or at the request of a party, at any time call for a complete or fuller translation’.
Súdny dvor však môže kedykoľvek z vlastného podnetu alebo na žiadosť účastníka konania požadovať podrobnejší alebo úplný preklad.“
However, the addressee’s right to a translation of the documents may under no circumstances be interpreted in such a way that it is contrary to the purpose of Regulation No 1348/2000, which is primarily to improve and expedite the transmission between the Member States of judicial and extrajudicial documents in civil or commercial matters. 26
Právo adresáta mať k dispozícii preklady písomností sa v nijakom prípade nemôže vykladať spôsobom odporujúcim účelu nariadenia č. 1348/2000, ktorým je predovšetkým zlepšenie a zrýchlenie zasielania súdnych a mimosúdnych písomností v občianskych a obchodných veciach, ktoré majú byť doručené do iného členského štátu 26.
Such a solution could also be acceptable in the case of crossborder service in civil and commercial matters.
Takéto riešenie možno obhajovať, aj pokiaľ ide o doručovanie do cudziny v občianskych a obchodných veciach.
Where there are lengthy annexes which are not in the language of the Member State addressed or in a language of the Member State of transmission which the addressee understands, the translation could be confined to extracts to which the pleadings refer.
Pri obsiahlych prílohách, ktoré nie sú vyhotovené v jazyku prijímajúceho členského štátu alebo v jazyku odosielajúceho členského štátu, ktorému adresát rozumie, by sa mohol preklad obmedziť iba na výňatky, na ktoré odkazuje návrh na začatie konania.
A similar solution can also be found in Article 52(2) of the Convention implementing the Schengen Agreement of 14 June 1985 between the governments of the States of the Benelux Economic Union, the Federal Republic of Germany and the French Republic on the gradual abolition of checks at their common borders. 24 I consider
Podobné riešenie bolo prijaté aj v článku 52 ods. 2 dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda zo 14. júna 1985, uzatvorená medzi vládami štátov Hospodárskej únie Beneluxu, Nemeckej spolkovej republiky a Francúzskej republiky o postupnom zrušení kontrol
26 — See point 44 of this Opinion.
26 — Pozri bod 44 vyššie.
WEISS UND PARTNER actually covers both the application and its annexes in German civil procedure, may be remedied by subsequent service of the translation of the annexes or, in the case of more lengthy annexes, by subsequent service of a translation of the extracts to which the application expressly refers in order to substantiate the arguments therein.
WEISS UND PARTNER písm. c) nariadenia č. 1348/2000, pokiaľ bolo v zmluve uzavretej pri výkone podnikateľskej činnosti dohodnuté používať tento jazyk vo vzájomnom písomnom styku a tiež v písomnom styku s úradmi a verejnými inštitúciami.
27 addressee ‘understands’ the language of the Member State of transmission within the meaning of Article 8(1)(b) of Regulation No 1348/2000 where it was agreed in a contract which was concluded in the course of business that that language was to be used for mutual correspondence and for correspondence with the authorities and public institutions.
nosti, ktorá v konkrétnom prípade podľa nemeckého procesného práva zahŕňa tak návrh na začatie konania, ako aj k nemu pripojené prílohy, možno odstrániť dodatočným doručením prekladu príloh, resp. pri obsiahlych prílohách dodatočným doručením prekladu výňatkov, na ktoré návrh na začatie konania vo svojom odôvodnení výslovne odkazuje 27.
According to German legal literature, the wording of Article 8(1)(b) of Regulation No 1348/2000, under which the addressee may refuse to accept the document to be served if it is not in a language of the Member State of transmission which the addressee understands, does not greatly assist in its interpretation. 28
Spojenie použité v článku 8 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 1348/2000, podľa ktorého adresát môže odmietnuť prevziať doručovanú písomnosť, ak nie je vyhotovená v jazyku odosielajúceho členského štátu, ktorému adresát rozumie, poskytuje podľa nemeckej právnej vedy len slabý základ na jej výklad 28.
On these grounds I propose that the first question be answered as follows: Article 8(1) of Regulation No 1348/2000 must be interpreted as meaning that in the case of service of a document and the annexes thereto an addressee also has the right to refuse acceptance pursuant to Article 8(1) if only the annexes to the document to be served are not in the language of the Member State addressed or in a language of the Member State of transmission which the addressee understands.
Vzhľadom na vyššie uvedené skutočnosti navrhujem na prvú prejudiciálnu otázku odpovedať takto: článok 8 ods. 1 nariadenia č. 1348/2000 sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade doručovania písomnosti s prílohami má adresát právo odmietnuť prevzatie, aj keď v jazyku prijímajúceho členského štátu alebo v jazyku odosielajúceho členského štátu, ktorému adresát rozumie, nie sú vyhotovené len prílohy doručovanej písomnosti.
Service of documents lies within a triangle of conflicting priorities concerning access to the administration of justice, the protection of defendants and procedural economy.
V otázke doručovania sa dostávajú do rozporu požiadavky na prístup k spravodlivosti, ochranu žalovaného a hospodárnosť konania.
In civil proceedings it opens the way to a legal remedy for the applicant.
V občianskoprávnom konaní poskytuje doručovanie žalobcovi prístup k spravodlivosti.
In many legal orders service of the application can mean that proceedings are now pending and ensures that timelimits are observed.
V niektorých právnych poriadkoch totiž môže doručenie návrhu na začatie konania spôsobiť prekážku začatej veci a má tiež význam pre plynutie lehôt.
For his part, the defendant learns
Žalovaný sa naopak prevzatím návrhu na začatie konania
With its second question, the referring court is essentially seeking to ascertain whether it may be presumed that the
Svojou druhou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či možno predpokladať, že jazyku odosielajúceho členského štátu adresát „rozumie“ v zmysle článku 8 ods. 1
27 — See Leffler (cited in footnote 10 above), paragraphs 38 to 53, and also Sujecki, ‘Das Annahmeverweigerungsrecht im europäischen Zustellungsrecht’, p.
27 — V tejto súvislosti pozri rozsudok Leffler, už citovaný v poznámke pod čiarou 10, body 38 až 53, ako aj SUJECKI: Das Annahmeverweigerungsrecht im europäischen Zustellungsrecht, c. d., s.
364, who does not, however, consider the problems of lengthy annexes and the associated question of procedural economy (translation time and translation costs).
364, ktorý sa však nezaoberá problematikou rozsiahlych príloh a s ňou spojenou otázkou hospodárnosti konania (trvanie prekladu a náklady naň).
The author suggests that the interpretation of Article 8(1)(b) of Regulation No 1348/2000 should not be based on individual linguistic knowledge, in order to make the criterion manageable and predictable.
V záujme použiteľnosti a predvídateľnosti kritéria navrhuje autor nevychádzať pri výklade článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1348/2000 z individuálnych jazykových znalostí.
Instead, fixed general criteria should be developed.
Namiesto toho je nevyhnutné stavať na pevných všeobecných kritériách.
According to this view, a language of the Member State of transmission which the addressee understands should be taken to exist at least if the addressee himself is a national of the Member State of transmission.
Z tohto hľadiska je v každom prípade namieste predpokladať, že adresát rozumie jazyku odosielajúceho členského štátu, pokiaľ je sám štátnym príslušníkom odosielajúceho členského štátu.
The same should apply if he is national of a State with the same official language.
Rovnako to platí v prípade, keď je štátnym príslušníkom štátu s rovnakým úradným jazykom, ako je jazyk odosielajúceho členského štátu.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-14/07 introduced which went far beyond the provision made in the regulation.
NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKY — V. TRSTENJAK — VEC C-14/07 dozvie o začatí konania, čím mu je zabezpečené právo byť vypočutý 29.
through the transmission of the application that proceedings have been initiated and his right to a fair hearing is thereby protected. 29
V právnej úprave doručovania musia byť tieto základné procesné práva vo vzájomnej rovnováhe 30.
In the context of the rules on service, these basic procedural rights must be in a balanced relationship.
jazyk odosielajúceho členského štátu považoval za taký, ktorému adresát rozumie, len preto, lebo zmluvné dojednanie stanovuje pre písomný styk jazyk odosielajúceho členského štátu, zavádzala by sa tým zákonná domnienka, ktorá by šla ďaleko nad rámec toho, čo stanovuje nariadenie.
30It is therefore necessary on the one hand that the rules on service do not give rise to disproportionate prejudicial effects on the protection of defendants and, at the same time, allow the proceedings to be conducted quickly.
Preto je nevyhnutné, aby právna úprava doručovania neviedla na jednej strane k neprimeranému zásahu do právnej ochrany žalovaného a pritom umožnila rýchly priebeh konania.
On the other hand, the protection of defendants may not extend so far that it becomes impossible for the applicant to conduct the court proceedings so that his access to judicial process is ultimately barred. 31
Na druhej strane nesmie ochrana žalovaného nadobudnúť taký rozmer, že by žalobcovi znemožnila viesť súdne konanie a tým mu v konečnom dôsledku zamedzila prístup k spravodlivosti 31.
The view is taken in legal literature that Article 8(1) of Regulation No 1348/2000 combines objective and subjective criteria in ascertaining linguistic knowledge in the event of service abroad.
V právnej vede sa zastáva názor, že v otázke doručovania do cudziny sa na určenie jazykových znalostí spájajú v článku 8 ods. 1 nariadenia č. 1348/2000 objektívne a subjektívne kritériá 32.
32According to that view, the objective criterion should be the official language of the Member State addressed and the subjective criterion should be the addressee’s linguistic knowledge of the language of the Member State of transmission. 33
Podľa tejto teórie je objektívnym kritériom úradný jazyk prijímajúceho členského štátu a subjektívnym kritériom adresátova znalosť jazyka odosielajúceho členského štátu 33.
The Bundesgerichtshof stated in its order for reference that none of the bodies authorised to represent Grimshaw Architects
V návrhu na začatie prejudiciálneho konania Bundesgerichtshof poznamenáva, že nemčine ani jeden z orgánov poverených
In the present case, two contrasting arguments are put forward.
V prejednávanej veci sú zastávané dva protichodné názory.
IHK Berlin takes the view that the contractual agreement on the German language, that is the language of the State of transmission, also establishes the factual presumption that the addressee understands such a document if it concerns the specific legal relationship and is written in the agreed language.
Podľa IHK Berlin zakladá zmluvné dojednanie o voľbe nemčiny, t. j. jazyka odosielajúceho členského štátu, skutkovú domnienku, že adresát rozumie písomnosti, pokiaľ sa táto písomnosť týka konkrétneho právneho vzťahu a je vyhotovená v dohodnutom jazyku.
On the other hand, according to the French Government, that fact alone is not sufficient to consider the language of the Member State of transmission to be understood by the addressee for the purposes of Article 8(1)(b) of Regulation No 1348/2000.
Francúzska vláda sa však na druhej strane domnieva, že táto okolnosť sama osebe nepostačuje na to, aby bol jazyk odosielajúceho členského štátu považovaný za taký, ktorému adresát rozumie v zmysle článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1348/2000.
33 — The nationality of a natural person is ruled out as an objective criterion.
33 — Štátna príslušnosť fyzickej osoby je ako objektívne kritérium neprípustná.
If the addressee for service is a national of the State of transmission, but does not have a command of its language, he may refuse to accept the document to be served.
Pokiaľ však adresát má štátnu príslušnosť odosielajúceho členského štátu, no neovláda jeho jazyk, má právo odmietnuť prevzatie doručovanej písomnosti.
It is possible, for example, to imagine cases where nationality is acquired through marriage or through naturalisation in the case of sportspeople (Schütze, ‘§ 1068’, in Wieczorek and Schütze, Zivilprozessordnung und Nebengesetze, Großkommentar, p.
Na mysli sa má napríklad situácia, keď bola štátna príslušnosť nadobudnutá uzavretím manželstva alebo udelením občianstva športovcovi (pozri SCHÜTZE: § 1068. In: WIECZORK, SCHÜTZE: Zivilprozessordnung und Nebengesetze, Großkommentar, s. 9, bod 12).
However, other opinions are also put forward.
Zastávajú sa však aj iné názory.
It is to be accepted that the addressee understands the language of the Member State of transmission if the addressee is a national of a State with the same official language (Heiderhoff, loc. cit. (footnote 4), p. 1221).
To, že adresát rozumie jazyku odosielajúceho členského štátu, možno predpokladať, pokiaľ má štátnu príslušnosť štátu s rovnakým úradným jazykom, ako je jazyk odosielajúceho členského štátu (pozri HEIDERHOFF: c. d., s. 1221).
WEISS UND PARTNER that it can be assumed that the parties know that language and that the right to refuse acceptance may therefore be ruled out.
WEISS UND PARTNER že tento jazyk zmluvné strany ovládajú, a tým k vylúčeniu práva odmietnuť prevzatie písomnosti 36.
36 understands German.
zastupovať kanceláriu Grimshaw nerozumie.