Lastly, in Case C-202/06 P Cementbouw Handel & Industrie v Commission (judgment of 18 December 2007), the Court examined the eect of commitments proposed by the parties on the Commission’s competence in relation to concentrations. The Court noted that Regulation No 4064/89 (21) on the control of concentrations is based on the principle of a clear division of powers between the national and Community supervisory authorities. That division reects, in particular, a concern for legal certainty, which means that it must be possible to identify in a foreseeable manner the authority competent to examine a given concentration. For that reason, the Community legislature has laid down criteria that are both precise and objective allowing the determination of whether a concentration has the economic size necessary for it to have a‘Community dimension’and, accordingly, to fall within the exclusive competence of the Commission. In addition, the need for speed, which characterises the general scheme of Regulation No 4064/89 and which requires the Commission to comply with strict time limits for the adoption of the final decision, means that the Commission’s competence cannot be challenged at any time or be in a state of constant ux. The Court held, therefore, that while the Commission loses its competence to examine a concentration where the undertakings concerned completely abandon the proposed concentration, the position is otherwise where the parties do no more than propose partial amendments. Proposals of that kind could not have the eect of requiring the Commission to re-examine its competence without allowing the undertakings concerned signicantly to disturb the course of the proceedings and the eectiveness of the control which the legislature sought to put in place. The commitments proposed or adopted by undertakings are therefore so many matters which the Commission must take into account in its examination of the substantive question, that is to say, that of the compatibility or incompatibility of the concentration with the common market, but they cannot strip the Commission of its competence, since that is a matter which will have been determined in the first phase of the proceedings. It follows that the competence of the Commission to make findings in relation to a concentration must be established, as regards the whole of the proceedings, at a xed time, which must necessarily be closely related to the notication of the concentration. Taxation
Napokon vo veci Cementbouw Handel & Industrie/Komisia (rozsudok z 18. decembra 2007, C-202/06 P) sa Súdny dvor zaoberal vplyvom záväzkov navrhnutých zúčastnenými stranami na právomoc Komisie Európskych spoločenstiev v oblasti kontroly koncentrácií. Súdny dvor pripomenul, že nariadenie č. 4064/8921 o kontrole koncentrácií spočíva na zásade presného rozdelenia právomocí medzi vnútroštátnymi orgánmi a orgánmi Spoločenstva. Toto rozdelenie zodpovedá najmä záujmu právnej istoty, čo znamená, že orgán, ktorý má právomoc skúmať danú koncentráciu, môže byť identikovaný predvídateľným spôsobom. Z tohto dôvodu normotvorca Spoločenstva stanovil presné a objektívne kritériá umožňujúce určiť, či koncentrácia dosahuje požadovanú hospodársku veľkosť na to, aby mala „význam na úrovni Spoločenstva“ a patrí tak do výlučnej právomoci Komisie. Okrem toho požiadavka rýchlosti, ktorá charakterizuje všeobecnú systematiku nariadenia č. 4064/89 a ktorá ukladá Komisii povinnosť presného dodržiavania lehôt na prijatie konečného rozhodnutia, znamená, že právomoc Komisie nemôže byť neustále spochybňovaná alebo vystavovaná neustálym zmenám. Súdny dvor preto rozhodol, že ak aj Komisia stráca svoju právomoc rozhodovať o koncentrácii v prípade, keď sa podniky úplne vzdajú návrhu, inak je tomu v prípade, keď sa zúčastnené strany obmedzia na navrhnutie čiastkových zmien. Takéto návrhy nemôžu mať za následok, že Komisia bude opätovne skúmať svoju právomoc, pričom môže hroziť, že to dotknutým podnikom umožní výrazne narušiť priebeh konania a účinnosť kontroly zamýšľanej normotvorcom. Záväzky navrhnuté alebo prijaté podnikmi sú tak skutočnosťami, ktoré Komisia musí vziať do úvahy v rámci skúmania otázky vo veci samej, a to zlučiteľnosti či nezlučiteľnosti koncentrácie so spoločným trhom, ale tieto záväzky nemôžu Komisiu zbaviť jej právomoci, pokiaľ táto právomoc bola overená v prvej fáze konania. Z toho vyplýva, že právomoc Komisie na rozhodovanie o koncentrácii musí byť preukázaná k určitému dátumu pre celú dĺžku trvania konania, pričom tento dátum musí nevyhnutne predstavovať úzku spojitosť s oznámením. 21