natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Community legislature’s approach, which seeks to ensure that the procedural rights of interested parties are observed at national level, can be explained by the fact that, under the legal framework established by Directive 2002/21, measures affecting the interests of undertakings active in electronic communication markets, in particular those referred to in Article 16 of the Directive, are adopted by NRAs and not by the Commission .
Prístup normotvorcu Spoločenstva, ktorého cieľom je dodržiavanie procesných práv zúčastnených strán na vnútroštátnej úrovni, sa vysvetľuje tým, že v právnom rámci, ktorý zaviedla smernica 2002/21, opatrenia zasahujúce záujmy podnikov, ktoré sú aktívne na trhoch s elektronickými komunikáciami, najmä tie, ktoré sú uvedené v článku 16 smernice, prijímajú NRO a nie Komisia.
As regards the procedure applicable where the Commission expresses serious doubts as to the compatibility of a notified measure with Community law, it must first be noted that Article 7(4) of Directive 2002/21 is silent as regards possible involvement by interested parties in that procedure.
Pokiaľ ide o postup, ktorý je uplatniteľný v prípade, ak Komisia vyjadrí vážnu pochybnosť v súvislosti so zlučiteľnosťou oznámeného opatrenia s právom Spoločenstva, je potrebné najskôr konštatovať, že článok 7 ods. 4 smernice 2002/21 sa nezmieňuje o prípadnej účasti zúčastnených strán na tomto postupe.
Even though the Commission states that the initiation of the second phase of the procedure, under Article 7(4) of Directive 2002/21, is published on the Commission internet site, with a request to interested parties to submit their comments within five working days, the fact that such a procedure is not initiated does not affect the procedural rights of an interested party.
Aj keď Komisia tvrdí, že začatie druhej fázy postupu podľa článku 7 ods. 4 smernice 2002/21 je uverejnené na internetovej stránke Komisie, pričom vyzýva zúčastnené strany, aby predložili svoje pripomienky v lehote piatich pracovných dní, nezačatie takéhoto postupu sa nedotýka procesných práv zúčastnenej strany.
Non-initiation of the procedure under Article 7(4) of Directive 2002/21 implies that the final decision in the case will be taken at national level.
Z nezačatia postupu podľa článku 7 ods. 4 smernice 2002/21 totiž vyplýva, že konečné rozhodnutie v tejto veci bude prijaté na vnútroštátnej úrovni.
The procedural rights which interested parties enjoy where the Commission merely makes comments under Article 7(3) of Directive 2002/21 are safeguarded before national courts or tribunals.
Procesné práva, ktoré majú zúčastnené strany, pokiaľ sa Komisia obmedzuje na predloženie pripomienok podľa článku 7 ods. 3 smernice 2002/21, sú však chránené na vnútroštátnych súdoch.
Thus, if Vodafone takes the view, as it does in its third plea, that it was unable to submit comments on essential information, namely that information which was submitted for the first time in the procedure before the Commission, it could put forward such a plea before the national court or tribunal.
Ak teda Vodafone zastáva názor, ako to robí v rámci svojho tretieho žalobného dôvodu, že nemohla predložiť pripomienky k základným informáciám, a to k informáciám, ktoré boli po prvýkrát predložené v konaní pred Komisiou, mohla by uviesť takýto žalobný dôvod na vnútroštátnom súde.
It is not therefore possible to plead infringement of procedural rights at the Community level where, as in the present case, the Commission merely makes nonbinding comments under Article 7(3) of Directive 2002/21.
Nemožno sa teda odvolávať na žiadne porušenie procesných práv na úrovni Spoločenstva, ak sa Komisia obmedzuje ako v prejednávanej veci na predloženie nezáväzných pripomienok podľa článku 7 ods. 3 smernice 2002/21.
The caselaw on control of concentrations and State aid to which Vodafone refers is not relevant to this case .
Judikatúra v oblasti kontroly koncentrácií a v oblasti štátnej pomoci, na ktorú odkazuje Vodafone, je v prejednávanej veci úplne irelevantná.
First, in the caselaw relied on by Vodafone, the action did not seek the annulment of a decision not to initiate the second phase of the procedure.
Po prvé v judikatúre, ktorú uvádza Vodafone, sa žaloba netýkala zrušenia rozhodnutia o nezačatí druhej fázy postupu.
The action sought the annulment of an act producing binding legal effects which, according to each of the applicants concerned, was adopted in disregard of its procedural rights .
Žaloba sa totiž týkala zrušenia aktu vyvolávajúceho záväzné právne účinky, ktoré podľa každej dotknutej žalobkyne boli prijaté v rozpore s jej procesnými právami.
Thus, as regards review of State aid, the issue of compliance with procedural rights was relied on in an action against a decision not to raise objections falling under Article 4(3) of Regulation No 659/1999 (Cook v Commission and Matra v Commission, cited in paragraph 64 above; Air One v Commission, cited in paragraph 64 above, paragraphs 30 to 31).
Pokiaľ teda ide o kontrolu štátnej pomoci, otázka dodržiavania procesných práv bola položená v rámci žaloby podanej proti rozhodnutiu o nevznesení námietok, na ktoré sa vzťahuje článok 4 ods. 3 nariadenia č. 659/1999 (rozsudky Cook/Komisia, už citovaný v bode 64 vyššie, a Matra/Komisia, už citovaný v bode 64 vyššie; Air One/Komisia, už citovaný v bode 64 vyššie, body 30 a 31).
Such a decision produces binding legal effects where it expressly declares the aid at issue compatible with the commonmarket .
Takéto rozhodnutie vyvoláva záväzné právne účinky, keďže predmetnú pomoc výslovne vyhlasuje za zlučiteľnú so spoločným trhom.
Such decisions also produce binding legal effects since they have the effect of changing the legal rules applicable to the operation at issue, namely Article 81 EC and the separate and distinct procedure
Takéto rozhodnutia rovnako vyvolávajú záväzné právne účinky, keďže majú za následok zmenu právneho režimu uplatniteľného na predmetnú operáciu, a síce článku 81 ES a nezávislého a odlišného postupu zavedeného
2007 — CASE T-109/06 provided for in Regulation No 1/2003 (Assicurazioni Generali and Unicredito v Commission, cited in paragraph 62 above, paragraph 41) or national legislation on concentrations (Royal Philips Electronics v Commission, cited in paragraph 62 above, paragraph 282, Joined Cases T-346/02 and T-347/02 Cableuropa and Others v Commission [2003] ECR II-4251, paragraphs 59 and 60).
2007 — VEC T-109/06 nariadením č. 1/2003 (rozsudok Assicurazioni Generali a Unicredito/Komisia, už citovaný v bode 62 vyššie, bod 41) alebo vnútroštátnej právnej úpravy týkajúcej sa koncentrácií (rozsudky Súdu prvého stupňa Royal Philips Electronics/Komisia, už citovaný v bode 62 vyššie, bod 282, a z 30. septembra 2003, Cableuropa a i./Komisia, T-346/02 a T-347/02, Zb. s. II-4251, body 59 a 60).
In the present case, however, the contested act does not expressly declare the notified measure compatible with Community law, nor does it have the effect of changing the law applicable to the notified measure.
V prejednávanej veci však napadnutý akt výslovne nevyhlasuje oznámené opatrenie za zlučiteľné s právom Spoločenstva a nemá ani za následok zmenu práva uplatniteľného na oznámené opatrenie.
The legal framework laid down by Directive 2002/21 was applicable before the measure was notified to the Commission and remains applicable irrespective of the position adopted by the Commission in the letter of 30 January 2006.
Právny rámec zavedený smernicou 2002/21 bol uplatniteľný pred oznámením opatrenia Komisii a zostáva uplatniteľný bez ohľadu na stanovisko, ktoré zastáva Komisia v liste z 30. januára 2006.
The contested act does not therefore produce binding legal effects and the way the cases cited in the previous paragraph were decided cannot therefore be transposed to the present case .
Napadnutý akt teda nevyvoláva záväzné právne účinky a riešenia prijaté v rozsudkoch, ktoré sú citované v predchádzajúcom bode, teda nemožno v prejednávanej veci uplatniť.
Second, it should be pointed out that review of State aid and concentrations with a Community dimension falls within the exclusive competence of the Commission, pursuant to Article 88(3) EC (see, to that effect, Case 78/76 Steinike & Weinlig [1977] ECR 595, paragraph 9), and to Article 21(2) of Regulation No 139/2004, respectively. Subject to review by the Community judicature, only the Commission therefore may decide on the compatibility of such a concentration or of State aid with the commonmarket . It follows that it is only at Community level that interested parties can usefully submit any comments that they might have . In the present case, however, given that the measures referred to in Directive 2002/21 are in principle adopted at national level and not by the Commission, it is sufficient that interested parties be heard at the national level, at least if the Commission confines itself to making comments under Article 7(3) of Directive 2002/21. There is nothing to prevent interested parties from raising before national authorities and courts or tribunals the issue of the compatibility of the proposed measure with Community law. II - 5198
Po druhé je potrebné uviesť, že keďže kontrola štátnej pomoci a koncentrácií má význam pre celé Spoločenstvo, patrí do výlučnej právomoci Komisie v súlade s článkom 88 ods. 3 ES (pozri v tomto zmysle rozsudok Súdneho dvora z 22. marca 1977, Steinike & Weinlig, 78/76, Zb. s. 595, bod 9) a s článkom 21 ods. 2 nariadenia č. 139/2004. S výhradou preskúmania vykonaného súdom Spoločenstva môže teda len Komisia rozhodnúť o zlučiteľnosti takejto koncentrácie alebo štátnej pomoci so spoločným trhom. Z toho vyplýva, že len na úrovni Spoločenstva môžu zúčastnené strany účinne predložiť svoje prípadné pripomienky. V prejednávanej veci však vzhľadom na skutočnosť, že opatrenia uvedené v smernici 2002/21 sú v zásade prijímané na vnútroštátnej úrovni a nie Komisiou, postačuje, aby zúčastnené strany boli vypočuté na vnútroštátnej úrovni aspoň v prípade, ak sa Komisia obmedzí na predloženie pripomienok podľa článku 7 ods. 3 smernice 2002/21. Zúčastneným stranám totiž nič nebráni v tom, aby pred vnútroštátnymi orgánmi alebo súdmi položili otázku zlučiteľnosti navrhovaného opatrenia s právom Spoločenstva. II - 5198
Vodafone’s arguments based on the safeguarding of its procedural rights do not therefore warrant the contested act being characterised as an act amenable to review under Article 230 EC either .
Argumenty Vodafone, ktoré sú založené na ochrane jej procesných práv, teda tiež neumožňujú kvalifikovať napadnutý akt ako akt, ktorý možno napadnúť žalobou v zmysle článku 230 ES.
In the fifth place, Vodafone states that, in various documents, the Commission describes letters sent pursuant to Article 7(3) of Directive 2002/21 as ‘decisions’.
Po piate Vodafone zdôrazňuje, že Komisia v rôznych dokumentoch kvalifikuje listy, ktoré boli zaslané podľa článku 7 ods. 3 smernice 2002/21 ako „rozhodnutie“.
It refers in that connection to the press release of 31 January 2006 (IP/06/97) concerning the contested act, to the request for additional information addressed to the CMT, to the decision refusing access to documents under Regulation No 1049/2001 of 11 May 2006, to Communication COM(2006) 28 final (pp. 5 and 10), to Recommendation 2003/561, to Memo 06/59 of 7 February 2006, to the press release of 20 October 2006 (IP/06/1439) and to the speech delivered by the Information Society Commissioner on 16 November 2006.
V tejto súvislosti odkazuje na tlačové komuniké z 31. januára 2006 (IP/06/97) týkajúce sa napadnutého aktu, na žiadosť o dodatočné informácie adresovanú CMT, na rozhodnutie o zamietnutí prístupu k dokumentom podľa nariadenia č. 1049/2001 z 11. mája 2006, na oznámenie KOM(2006) 28 v konečnom znení (s. 5 a 10), na odporúčanie 2003/561 a na memorandum 06/59 zo 7. februára 2006, na tlačové komuniké z 20. októbra 2006 (IP/06/1439) a na prejav komisára pre informačnú spoločnosť prednesený 16. novembra 2006.
It is clear, however, that the Commission’s use of the word ‘decision’ in those documents, some of which were intended for the general public, does not relate to the legal term ‘decision’ as defined in Article 249 EC.
Je však nutné konštatovať, že použitie výrazu „rozhodnutie“ Komisiou v týchto dokumentoch, z ktorých niektoré boli určené pre širokú verejnosť, sa nevzťahuje na právny pojem rozhodnutia, ktoré je definované v článku 249 ES.
In none of the documents cited in the previous paragraph does the Commission state that its comments under Article 7(3) of Directive 2002/21 would produce binding legal effects or would be binding on NRAs.
V žiadnom dokumente, ktorý je citovaný v predchádzajúcom bode, totiž Komisia netvrdí, že jej pripomienky podľa článku 7 od. 3 smernice 2002/21 vyvolávajú záväzné právne účinky alebo sú záväzné pre NRO.
On the contrary, the press release of 31 January 2006 relating to the contested act confirms that the Commission’s comments under Article 7(3) of Directive 2002/21 have no binding legal effect.
Naopak, v tlačovom komuniké z 31. januára 2006 týkajúcom sa napadnutého aktu je totiž potvrdené, že pripomienky Komisie podľa článku 7 ods. 3 smernice 2002/21 nemajú záväzný právny účinok.
In its press release, the Commission emphasised that ‘[t]he Article 7 consultation mechanism is not an approval regime’.
Vo svojom tlačovom komuniké totiž Komisia zdôraznila, že „mechanizmus konzultácie podľa článku 7 nepredstavuje režim schvaľovania“.
In any event, even if the documents cited in paragraph 130 above were to show that the Commission misconstrued its role under Article 7 of Directive 2002/21, which is not the case, that would not affect the applicable regulatory framework according to which the Commission only makes ‘comments’, under Article 7(3) of Directive 2002/21, of which the notifying NRA ‘shall take the utmost account’.
V každom prípade, aj keby z dokumentov citovaných v bode 130 vyššie vyplývalo, že Komisia nesprávne chápala svoju úlohu v rámci postupu podľa článku 7 smernice 2002/21, pričom o takýto prípad nejde, táto okolnosť sa nedotýka uplatniteľného regulačného rámca, podľa ktorého Komisia len predkladá „pripomienky“ podľa článku 7 ods. 3 smernice 2002/21, ktoré oznamujúci NRO „v čo najväčšej miere zohľadní“.
It follows that the context in which the contested act was adopted shows that it produces no binding legal effects.
Z toho vyplýva, že kontext, v ktorom bol napadnutý akt prijatý, ukazuje, že tento akt nevyvoláva záväzné právne účinky.
It is also necessary to consider the content of the contested act in order to assess whether, despite the applicable regulatory framework, the contested act none the less seeks to produce binding legal effects.
Je potrebné ešte preskúmať obsah napadnutého aktu s cieľom posúdiť, či tento akt má napriek uplatniteľnému regulačnému rámcu za cieľ vyvolať záväzné právne účinky.
It is apparent from the content of the letter of 30 January 2006 that the Commission had no intention whatsoever of investing it with binding legal effects.
Z obsahu listu z 30. januára 2006 vyplýva, že Komisia mu vôbec nezamýšľala priznať záväzné právne účinky.
Thus, in its first comment in the contested act relating to the competitive conditions at the retail level, the Commission noted that the CMT had not found collective dominance at the retail market and observed in that respect that ‘in order to find [joint significant market power] in the wholesale market of mobile access and call origination, it [was] not indispensable to find [joint significant market power] at the retail level’.
V prvej pripomienke, ktorú Komisia vykonala v napadnutom akte týkajúcom sa podmienok hospodárskej súťaže na maloobchodnom trhu, poznamenala, že CMT nekonštatovala kolektívne dominantné postavenie na maloobchodnom trhu, a v tejto súvislosti uviedla, že „na konštatovanie [spoločnej významnej sily] na veľkoobchodnom trhu pre prichádzajúce a odchádzajúce hovory v mobilných sieťach [nebolo] nevyhnutné zistiť [významnú spoločnú silu] na maloobchodnom trhu“.
The Commission then examined the ‘competitive conditions at the retail level’ and analysed whether they were conclusive as regards the finding of joint significant market power at the wholesale level.
Komisia sa následne zaoberala podmienkami „hospodárskej súťaže na maloobchodnom trhu“ a analyzovala, či boli rozhodujúce vzhľadom na konštatovanie spoločnej významnej sily na veľkoobchodnom trhu.
It further commented on the ‘level of rents at the retail level’ which the CMT had to demonstrate in order to establish
Ešte sa vyjadrila k „úrovni príjmov na maloobchodnom
VODAFONE ESPAÑA AND VODAFONE GROUP v COMMISSION the existence of incentives for tacit collusion at the wholesale level and stated that a ‘finding of collective dominance raise[d] particularly complex issues of an economic nature’, before observing that, although the aggregate data provided was ‘valuable and informative, data regarding the evolution of prices on a less aggregate basis would provide a better indication’.
VODAFONE ESPAÑA A VODAFONE GROUP/KOMISIA trhu“, ktorú CMT mala preukázať, aby mohla konštatovať podnet k uzavretiu tajnej dohody na veľkoobchodnom trhu, a uviedla, že „konštatovanie kolektívneho dominantného postavenia nastoľovalo osobitne zložité otázky hospodárskej povahy“, predtým, ako poznamenala, že, aj keď poskytnuté globálne údaje boli „cenné a poučné, údaje týkajúce sa konkrétnejšieho vývoja cien ponúkajú lepšie informácie“.
Consequently, the Commission invited the CMT to monitor ‘for the purpose of a future market review’ the evolution of retail prices by market segment and/or customer profiles.
V dôsledku toho Komisia vyzvala CMT, aby „na účely budúcej analýzy trhu“ dohliadla na vývoj maloobchodných cien pre každý segment na trhu a/alebo každý typ spotrebiteľa.
It noted, lastly, that the retail market appeared to be characterised by a number of structural features which appeared to provide sufficient incentives to the operators to collectively refuse access to Mobile Virtual Network Operators.
Nakoniec uviedla, že maloobchodný trh zjavne vykazuje súbor štrukturálnych charakteristík, ktoré sa zdajú dostatočné na to, aby podnietili prevádzkovateľov spoločne zamietnuť vstup prevádzkovateľom mobilných virtuálnych sietí.
The first comment of the contested act affects the legal position of the CMT at the very most so far as concerns future market reviews which it would carry out .
Prvá pripomienka v napadnutom akte sa dotýka právneho postavenia CMT nanajvýš, pokiaľ ide o budúce analýzy trhu, ktoré vykoná.
However, it does not affect in the slightest the CMT’s legal position so far as concerns the adoption of the measure which it had notified to the Commission (and to the other NRAs) and still less Vodafone’s legal position.
Vôbec sa však nedotýka právneho postavenia CMT, pokiaľ ide o prijatie opatrenia, ktoré CMT oznámila Komisii (a ostatným NRO), a tým menej právneho postavenia Vodafone.
In a second comment, which concerns the focal point, the Commission noted in the contested act that the CMT had found the existence of such a point, which was transparent, consisting in the denial of wholesale access to third parties.
V druhej pripomienke týkajúcej sa konvergencie Komisia v napadnutom akte poznamenala, že CMT konštatovala existenciu konvergencie, ktorá bola transparentná a spočívala v zamietnutí prístupu tretím osobám na veľkoobchodný trh.
Despite the fact that the CMT had not identified a focal point at the retail level, which was not indispensable, the Commission deemed it plausible in the contested act, in the light of the alignment of commercial strategies of the three network operators, that the slightest deviation towards more aggressive price competition should be easily detected.
Napriek tomu, že CMT neidentifikovala konvergenciu na maloobchodnom trhu, čo nebolo nevyhnutné, Komisia vzhľadom na zosúladenie obchodných stratégií troch prevádzkovateľov sietí v napadnutom akte pripustila, že aj najmenšiu odchýlku smerujúcu k agresívnejšej cenovej hospodárskej súťaži bolo možné ľahko zistiť.
The content of that second comment also shows that it does not seek to produce binding legal effects.
Obsah tejto druhej pripomienky ukazuje, že jej cieľom tiež nie je vyvolávať záväzné právne účinky.
In its third comment, which concerns the retaliation mechanism, the Commission observed, in the case of the wholesale market, that that mechanism could be ‘implemented’, but that the ‘CMTcould have provided further evidence’ on ‘whether such mechanism would be more immediate and [was] sufficiently strong to discipline the deviating firm’.
Vo svojej tretej pripomienke, ktorá sa týka odvetného mechanizmu, Komisia uviedla, že pokiaľ ide o veľkoobchodný trh, tento mechanizmus [mohol] byť „zavedený“, ale že „CMT mohla poskytnúť viac dôkazov“ v súvislosti s tým, „či tento mechanizmus mohol byť bezprostrednejší a či [bol] dostatočne odstrašujúci na to, aby usmernil podnik, ktorý je porušiteľom“.
It went on to state that ‘NRAs are invited to assess in a market review whether then on deviator [mobile network operators] could easily conclude a contract with a [mobile virtual network operator], whose entry and specific commercial strategy is likely to discipline the deviator [mobile network operator]’.
Ďalej dodala, že „NRO boli vyzvané, aby v analýze trhu posúdili, či ostatní prevádzkovatelia mobilných sietí, ktorí neboli porušiteľmi, mohli ľahko uzavrieť zmluvu s [prevádzkovateľmi virtuálnych mobilných sietí], ktorých vstup a osobitná obchodná stratégia môžu usmerniť prevádzkovateľa mobilných sietí, ktorý je porušiteľom“.
The Commission examined the possibilities of retaliation at the retail level, to which the CMT also refers.
Komisia preskúmala možnosti odvety na maloobchodnom trhu, ktoré rovnako uviedla CMT.
It took the view that overall there were credible retaliation mechanisms at that level.
Zastáva názor, že vo všeobecnosti existovali odvetné mechanizmy, ktoré sú na tomto trhu vierohodné.
That comment in the contested act does not change the legal position of the CMT either insofar as concerns the adoption of the measure which it had notified to the Commission (and to the other NRAs) and still less Vodafone’s legal position.
Táto pripomienka k napadnutému aktu nemení ani právne postavenie CMT, pokiaľ ide o prijatie opatrenia, ktoré CMT oznámila Komisii (a ostatným NRO), a tým menej právne postavenie Vodafone.
In a fourth comment, which relates to the close monitoring of the market and entry of the fourth mobile network operator, the Commission observed in the contested act that Xfera had not yet entered the market and it invited ‘the Spanish authorities to explore appropriate measures in order to ensure efficient use of the available spectrum’.
Vo štvrtej pripomienke, ktorá sa týka dôsledného sledovania trhu a vstupu štvrtého prevádzkovateľa mobilných sietí, Komisia v napadnutom akte uviedla, že Xfera ešte nevstúpila na trh, a vyzvala „španielske orgány, aby zvážili primerané opatrenia na zabezpečenie účinného využitia disponibilného spektra“.
The Commission advised the CMT to closely monitor the effects of a possible entry of Xfera in 2006 on the future sustainability of the collectively dominant position and added that any ‘concrete evidence of developments in the retail market not linked to the regulatory measures in the relevant market that would cast doubt on the sustainability of the collectively dominant position will require a review of the relevant market’.
Komisia odporučila CMT dôsledne sledovať následky možného vstupu Xfera v roku 2006 na trvalú povahu kolektívneho dominantného postavenia a dodala, že akýkoľvek „konkrétny dôkaz o vývoji na maloobchodnom trhu nesúvisiaci s regulačnými opatreniami na relevantnom trhu, ktorý by vyvolával pochybnosť v súvislosti s trvalým charakterom kolektívneho dominantného postavenia, by vyžadoval novú analýzu relevantného trhu“.
It pointed out that such a review should be notified to it in accordance with Article 7(3) of Directive 2002/21.
Pripomenula, že takáto analýza sa jej musí oznámiť v súlade s článkom 7 ods. 3 smernice 2002/21.