natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In those circumstances, it is not possible to rely on the general principle of equality both to create an applicable substantive rule of Community law and to determine how that substantive rule should be applied.
Za týchto okolností nie je možné odkazovať na všeobecnú zásadu rovnosti s cieľom účely vytvoriť uplatniteľnú hmotnoprávnu normu práva Spoločenstva, ani na účely vymedzenia, ako by sa takáto hmotnoprávna norma mala uplatňovať.
Question 2
Druhá otázka
I therefore consider that there is no specific substantive rule of Community law that may serve as the basis for applying the general principle of equality to the situation giving rise to the reference.
Zastávam preto názor, že neexistuje konkrétna hmotnoprávna norma práva Spoločenstva, ktorá by mohla slúžiť ako základ na uplatnenie všeobecnej zásady rovnosti na situáciu, ktorá bola dôvodom na podanie návrhu na začatie prejudiciálneho konania.
I would answer question 1(b) to that effect.
Na otázku 1b) by som odpovedala v tomto zmysle.
By its second question, the referring court essentially asks whether the prohibition on age discrimination identified by the Court in Mangold can be applied horizontally. 72
Podstatou druhej otázky vnútroštátneho súdu je, či zákaz diskriminácie na základe veku, ktorý bol definovaný Súdnym dvorom v rozsudku Mangold, má horizontálne účinky. 72
72 — It seems to me that it is a misnomer to use the term ‘direct effect’ (whether vertical or horizontal) to describe the impact of a general principle of Community law.
72 — Zdá sa mi byť nesprávne používať pojem „priamy účinok“ (či už vertikálny alebo horizontálny) na účely opísania dopadu všeobecnej zásady práva Spoločenstva.
‘Direct effect’ in a Treaty article or a provision in a directive means that the individual can take the clear, precise and nonconditional Community law text and rely on that text to override some contrary provision of national law (or to fill a lacuna).
„Priamy účinok“ článku Zmluvy alebo ustanovenia smernice znamená, že jednotlivec môže odvolávať na text práva Spoločenstva, ak je text jasný, presný a bezpodmienečný a môže naňho odkazovať na účely zrušenia niektorého sporného ustanovenia vnútroštátneho práva (alebo vyplniť medzeru).
In contrast, a general principle of Community law is applied to a set of legislative rules and affects the interpretation to be given to them.
Naopak, všeobecná zásada práva Spoločenstva sa uplatňuje na určitú právnu úpravu a má vplyv na výklad, ktorý sa má k nej poskytnúť.
Sometimes, it may mean that a particular interpretation is impermissible.
Niekedy to môže znamenať, že konkrétny výklad je neprípustný.
But the general principle does not, as such, act as a substitute for an existing legislative text.
Všeobecná zásada však ako taká nepôsobí ako náhrada za existujúci právny text.
To my mind, it is not, therefore, ‘directly effective’, although it unequivocally can, and sometimes does, affect the proper conclusion in law.
Podľa môjho názoru, preto nie je „priamo účinná“, hoci jej zrejmosť môže, a niekedy aj má vplyv na právny záver.
My analysis of this question would be the same if, contrary to what I have set out above, there were a specific principle of Community law prohibiting discrimination on grounds of age (rather than a general principle of equal treatment that includes equal treatment irrespective of age).
Otázku by som analyzovala rovnako aj v prípade, ak by v rozpore s tým, čo som uviedla vyššie, existovala osobitná zásada práva Spoločenstva zakazujúca diskrimináciu na základe veku (skôr ako všeobecná zásada rovnosti zaobchádzania, ktorá zahrnuje rovnosť zaobchádzania bez ohľadu na vek).
Can general principles of Community law be applied horizontally?
Môžu sa všeobecné zásady Spoločenstva uplatňovať horizontálne?
The question is whether any general principle of Community law is, or should be, capable of horizontal application.
Je však otázkou, či sa každá všeobecná zásada práva Spoločenstva môže, alebo by sa mala uplatňovať horizontálne.
It is trite Community law that general principles of law are capable of being invoked vertically against the State.
Z práva Spoločenstva vyplýva, že všeobecných zásad je možné dovolávať sa vertikálne voči štátu.
Thus for example the Court has held that various national measures were precluded by Community law on the basis that they were incompatible with the general principle of equal treatment 73 or with specific manifestations of that principle, such as the prohibition of discrimination on grounds of nationality in various contexts, 74respect for fundamental rights, 75the prin- ciple of the protection of legitimate expecta-
Súdny dvor tak napríklad rozhodol, že určité vnútroštátne opatrenia sú zakázané právom Spoločenstva z dôvodu ich nezlučiteľnosti so všeobecnou zásadou rovnosti zaobchádzania 73alebo s osobitnými prejavmi tejto zásady, akými sú zákaz diskriminácie na základe štátnej príslušnosti v najrozličnejších kontextoch 74, dodržiavanie základných práv 75, zásada ochrany dobrej viery 76a zásada proporcionality 77.
In Bostock, the Court held that the principle of equal treatment could not, in a situ -ation arising from the Community milk quota regime, bring about retroactive modification of the relations between the parties to a lease, inter alia, by means of direct effect.
Vo veci Bostock Súdny dvor rozhodol, že zásada rovnosti zaobchádzania nemohla okrem iného prostredníctvom priameho účinku v situácii vyvolanej komunitárnym režimom mliečnych kvót spôsobiť so spätnou účinnosťou zmenu medzi stranami nájomnej zmluvy.
78In Otto, the protection against admission of an infringement of Community competition rules, as part of the rights of defence of an individual, was held not to apply in a situation between two private parties. 79
78V rozsudku Otto bolo rozhodnuté, že ochrana formou odmietnutia vypovedať s cieľom zabrániť stíhaniu za porušenie pravidiel hospodárskej súťaže Spoločenstva, ktorá patrí medzi práva na obhajobu jednotlivca, sa neuplatní na situácie medzi dvoma jednotlivcami. 79
73 — See, for example, Klensch and Wachauf, both cited in footnote 62 (both involving the common organisation of the market in milk and milk products); the cases cited by Advocate General Tizzano in footnote 27 to his Opinion in Mangold, cited in footnote 2; and the Opinion of 13 December 2007 of Advocate General Kokott in Case C-309/06 Marks & Spencer (VAT refunds). 74 — See, for example, Case 293/83 Gravier [1985] ECR 593 (access to vocational training); Case 24/86 Blaizot [1988] ECR 379 (access to university education); Case 42/87 Commission v Belgium [1988] ECR 5445 (education allowances); Joined Cases C-92/92 and C-326/92 Phil Collins [1993] ECR I-5145 (intellectual property rights); Case C-43/95 Data Delecta [1996] ECR I-4661 (judicial proceedings).
73 — Pozri napríklad rozsudky Klensch a Wachauf, obidva už citované v poznámke pod čiarou 62 (obidva týkajúce sa spoločnej organizácie trhu mlieka a mliečnych výrobkov); veci, ktoré citoval generálny advokát Tizzano v poznámke pod čiarou 27 svojich návrhov, ktoré predniesol vo veci Mangold, už citovanej v poznámke pod čiarou 2; a návrhy, ktoré predniesla generálna advokátka Kokott vo veci C-309/06, Marks & Spencer, 13. decembra 2007 (vrátenie DPH).
I do not think that those two judgments necessarily establish that general principles of Community law can never apply horizontally.
Nemyslím si, že tieto dva rozsudky nutne znamenajú, že sa všeobecné zásady Spoločenstva nemôžu nikdy uplatniť horizontálne.
To have applied the principle of equal
Uplatnením zásady rovnosti zaobchádzania
76 — See, for example, Case C-62/00 Marks & Spencer [2002] ECR I-6325 (legitimate expectations in the context of a new national limitation period within which repayment of sums collected in breach of Community law may be sought). 78 — Case C-2/92 [1994] ECR I-955, paragraph 24.
76 — Pozri napríklad rozsudok z 11. júla 2002, Mark & Spencer, C-62/00, Zb. s. I-6325 (účinná ochrana v kontexte nového vnútroštátneho časového obmedzenia, počas ktorého je možné žiadať o vrátenie sumy vybranej v rozpore s právom Spoločenstva). 78 — Rozsudok z 24. marca 1994, C-2/92, Zb. s. I-955, bod 24.
77 — See, for example, Joined Cases 41/79, 121/79 and 796/79 Testa [1980] ECR I-1979 (Member State discretion in extending the period of entitlement to unemployment benefits under Article 69(2) of Regulation No 1408/71; and Garage Molenheide, cited in footnote 64.
77 — Pozri napríklad rozsudky z 19. júna 1980, Testa a i., 41/79, 121/79 a 796/79, Zb. s. 1979 (diskrečná právomoc členského štátu predĺžiť lehotu pre uznanie nároku na príspevky v nezamestnanosti podľa článku 69 ods. 2 nariadenia č. 1408/71); a Molenheide a i., už citovaný v poznámke pod čiarou 64.
79 — Case C-60/92 [1993] ECR I-5683, paragraph 16.
79 — Rozsudok z 10. novembra 1993, C-60/92, Zb. s. I-5683, bod 16.
BARTSCH treatment in Bostock would have accorded a domestic law retroactive effect (and thus offended other fundamental principles). 80
BARTSCH vo veci Bostock by bol vnútroštátnemu právu priznaný spätný účinok (čím by došlo k porušeniu iných základných zásad). 80
The principle invoked in Otto serves to protect an individual against administrative or penal sanctions.
Zásada, ktorej sa dovolávali účastníci konania vo veci Otto, slúži na ochranu jednotlivca proti správnym či trestným sankciám.
Where proceedings between individuals could not lead, even indirectly, to such a consequence, the protection would be devoid of purpose.
Keby konania medzi dvoma jednotlivcami nemohli aspoň nepriamo viesť k takémuto následku, bola by ochrana bezpredmetná.
81 of nationality contained in what are now Articles 12, 39 and 49 EC applied not only to the action of public authorities but also to rules of private organisations which aimed at regulating in a collective manner gainful employment and services and that the rule on nondiscrimination applied in judging all legal relationships located within the Community.
81 minácie na základe štátnej príslušnosti zakotvený v terajších článkoch 12 ES, 39 ES a 49 ES sa uplatní nielen na činnosti orgánov verejnej moci, ale tiež na súkromné organizácie, ktorých cieľom je kolektívna regulácia zárobkovej činnosti a služieb, a že sa pravidlo zákazu diskriminácie uplatní na posudzovanie právnych vzťahov v rámci Spoločenstva.
83 Walrave and Koch concerned a private association which had a regulatory function and which could therefore perhaps be assimilated to an emanation of the State.
83 Vec Walrave a Koch sa týkala súkromného združenia, ktoré malo regulačnú funkciu a ktoré z toho dôvodu bolo možné považovať za štátny subjekt.
The Court went further in Angonese, which concerned access to employment in a private bank, and ruled that ‘the prohibition of discrimination on grounds of nationality laid down in [Article 39 EC] must be regarded as applying to private persons’. 84
Súdny dvor išiel ešte ďalej v rozsudku Angonese, ktorý sa týkal prístupu k zamestnaniu v súkromnej banke, v ktorom rozhodol, že „zákaz diskriminácie na základe štátnej príslušnosti stanovený [článkom 39 ES] sa musí považovať za zákaz, ktorý sa uplatňuje na jednotlivca.“ 84
To the extent that general principles are applied vertically, they allow individuals to assert fundamental rights against the State.
Pokiaľ sa všeobecné zásady uplatňujú vertikálne, umožňujú jednotlivcom, aby sa domáhali základných práv voči štátu.
However, to restrict reliance on such rights to vertical situations risks creating the same (sometimes artificial) distinction between the public and private sector as is familiar in the case of directives. 82
Existuje však riziko, že obmedzenie možnosti dovolávať sa takýchto práv len na vertikálne situácie bude mať za následok vytvorenie rovnakého (niekedy umelého) rozlíšenia medzi verejnoprávnym a súkromnoprávnym sektorom, ako je tomu obyčajne v prípade smerníc. 82
In Mangold the Court applied the general principle of equal treatment (including equal
Vo veci Mangold Súdny dvor použil zásadu rovnosti zaobchádzania (vrátane
Moreover the Court has on occasion recognised that the general principle of equal treatment can be applied horizontally when it is incorporated in a substantive Treaty article.
Súdny dvor v jednotlivých prípadoch navyše uznal, že sa všeobecná zásada rovnosti zaobchádzania môže uplatňovať horizontálne vtedy, ak je zakotvená v hmotnoprávnom ustanovení Zmluvy.
Thus in Walrave and Koch it held that the prohibition of discrimination on grounds
Vo veci Walrave a Koch tak Súdny dvor rozhodol, že zákaz diskri-
80 — See point 37 of the Opinion of Advocate General Gulmann.81 — See Otto, cited in footnote 79, paragraph 17.
81 — Pozri rozsudok Otto, už citovaný v poznámke pod čiarou 79, bod 17.
83 — Case 36/74 [1974] ECR 1405, paragraphs 17 and 18.
83 — Rozsudok z 12. decembra 1974, C-36/74, Zb. s. 1405, body 17 a 18.
In Viking the Court did not expressly refer to the prohibition of discrimination underlying Article 43 EC.
V rozsudku Viking Súdny dvor neodkázal priamo na zákaz diskriminácie stanovený v článku 43 ES.
In Laval, however, it recalled its caselaw according to which ‘Article 12 EC, which lays down the general principle of the prohibition of discrimination on grounds of nationality, applies independently only to situations governed by Community law for which the Treaty lays down no specific prohibition of discrimination … So far as the freedom to provide services is concerned, that principle was given specific expression and effect by Article 49 EC …’ (paragraphs 54 and 55).
V rozsudku Laval však odkázal na svoju judikatúru, podľa ktorej „sa článok 12 ES, ktorý zakotvuje všeobecnú zásadu zákazu diskriminácie z dôvodu štátnej príslušnosti, má uplatniť nezávisle len za okolností upravených právom Spoločenstva, pre ktoré Zmluva nestanovuje osobitné pravidlá zákazu diskriminácie… Pokiaľ však ide o slobodné poskytovanie služieb, táto zásada bola uplatnená a konkretizovaná článkom 49 ES…“ (body 54 a 55).
82 — Some, but not all, arguments for and against a horizontal effect of directives can apply to general principles.
82 — Niektoré, nie však všetky, tvrdenia za a proti horizontálnemu účinku smerníc sa môžu uplatňovať na všeobecné zásady.
84 — Case C-281/98 [2000] ECR I-4139, paragraph 36.
84 — Rozsudok zo 6. júna 2000, C-281/98, Zb. s. I-4139, bod 36.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-427/06 does so within a specific Community law framework 86 treatment irrespective of age) to a private dispute between individuals, albeit one governed by national rules of public law put in place to implement a Community law obligation (Directive 1999/70).
86 rovnosti zaobchádzania bez ohľadu na vek) na spor medzi dvoma jednotlivcami, hoci išlo o spor, ktorý sa riadil vnútroštátnymi pravidlami verejného práva, ktoré boli stanovené na účely splnenia povinnosti vyplývajúcej z práva Spoločenstva (smernica 1999/70).
It therefore seems to me that one should be slow to exclude the possibility that a general principle of Community law may, in appropriate circumstances, be applied horizontally.
Zastávam preto názor, že by sa všeobecná zásada práva Spoločenstva mohla za určitých okolností uplatniť horizontálne.
Horizontal application in the present case?
Horizontálne účinky v prejednávanej veci?
However, where there is no such framework, as in the present case, the general principle of equality, and specifically equal treatment irrespective of age, has nothing on which to bite.
Ak takýto rámec neexistuje, ako je tomu v prejednávanej veci, nemá sa všeobecná zásada rovnosti a konkrétne požiadavka rovnakého zaobchádzania bez ohľadu na vek o čo opierať.
It therefore cannot be applied (either vertically or horizontally) unless and until the Community legislator has enacted the necessary detailed measures under Article 13 EC and any transposition period has expired.
Kým zákonodarca Spoločenstva neprijme nevyhnutné podrobné opatrenia podľa článku 13 ES a pokiaľ neuplynie lehota na ich prebratie, nemôže sa (horizontálne ani vertikálne) uplatniť.
Once that has happened, the general principle will — as Advocate General Mazák has indicated 87 — be used to interpret the implementing legislation rather than operating autonomously.
Keď sa tak stane, všeobecná zásada sa bude uplatňovať, tak ako uviedol generálny advokát Mazák 87, skôr na účely výkladu preberacích predpisov, než že by mala autonómne účinky.
I have already indicated that, in my view, the situation giving rise to the reference does not fall within the scope of Community law. 85
Už som uviedla, že sa podľa môjho názoru na situáciu, ktorá bola dôvodom na podanie návrhu na začatie prejudiciálneho konania, neuplatní právo Spoločenstva. 85
Thus, the precise way in which a Member State chooses to make use of the derogation, in Article 6(1) of Directive 2000/78, from the prohibition on age discrimination is, of course, subject to review by the Court against the background of the general principle of equality, and specifically equal treatment irrespective of age.
Konkrétny spôsob, ktorý členský štát zvolí, ak využíva výnimku zo zákazu diskriminácie na základe veku, ktorú umožňuje článok 6 ods. 1 smernice 2000/78, preto samozrejme podlieha preskúmaniu zo strany Súdneho dvora v pozadí všeobecnej zásady rovnosti a konkrétne rovnakého zaobchádzania bez ohľadu na vek.
That review ensures that the social and policy choices made by
Toto preskúmanie zabezpečuje, že sa sociálne a politické rozhodnutia urobené členskými štátmi pohybujú
In those circumstances, I consider that the general principle of equality, and specifically equal treatment irrespective of age as identified by the Court in Mangold, cannot be applied horizontally.
Za daných okolností zastávam názor, že všeobecnú zásadu rovnosti a konkrétne rovnaké zaobchádzanie bez ohľadu na vek, ktorých existencia bola určená v rozsudku Mangold, nie je možné uplatniť horizontálne.
In so saying, I accept that such a principle can apply (both vertically and horizontally) to the extent that it
Pripúšťam, že sa táto zásada môže uplatniť
86 — See the discussion at points 69 to 76 above.
86 — Pozri vyššie úvahu v bodoch 69 až 76.
On my reading, Mangold was such a case.
Z môjho pohľadu bola takýmto prípadom vec Mangold.
87 — At point 136 of his Opinion in Palacios de la Villa, cited in footnote 20.
87 — V bode 136 jeho návrhov vo veci Palacios de la Villa, už citovanej v poznámke pod čiarou 20.
85 — See points 67 to 75.
85 — Pozri body 67 až 75.
BARTSCH the Member State fall within the terms of the derogation and hence within the margin of appreciation left to the Member State.
BARTSCH v rámci formulovanej výnimky, a teda neprekračujú priestor pre voľnú úvahu, ktorý bol členským štátom ponechaný.
88 general principle of equality, and specific -ally equal treatment irrespective of age, operating through the directive will apply to ‘all persons, as regards both the public and private sectors, including public bodies, in relation to … (c) employment and working conditions, including … pay’.
88 ods. 1 smernice 2000/78 jasne stanovuje, že všeobecná zásada rovnosti a konkrétne požiadavka rovnakého zaobchádzania bez ohľadu na vek, ktorá pôsobí prostredníctvom smernice, sa vzťahuje na „na všetky osoby, tak vo verejnom ako i v súkromnom sektore vrátane verejných orgánov vo vzťahu k… c) podmienkam zamestnania a pracovným podmienkam vrátane… odmeňovania“.
I also agree with the United Kingdom that it is not appropriate to expect a private employer to make, without guidance, the social and policy choices that lie behind the Article 6(1) derogation.
Súhlasím tiež so Spojeným kráľovstvom v tom zmysle, že nie je vhodné očakávať od súkromného zamestnávateľa, že bez návodu uskutoční sociálne a politické rozhodnutia, ktoré existovali v čase vzniku výnimky upravenej v článku 6 ods. 1.
It is explicitly for the Member State to make those choices and to bear the responsibility for them.
Je výslovne stanovené, že tieto rozhodnutia sú príslušné prijať členské štáty a že sú za nich zodpovedné.
The choices that Member States have made in implementing that directive will fall to be assessed against that background.
Rozhodnutia, ktoré členské štáty urobili pri preberaní smernice, sa budú môcť posudzovať na tomto základe.
I add immediately that, once a Member State has implemented Directive 2000/78, both the rules that the Member State puts in place through its legislation and an individual employer’s application of those rules within his private law arrangements with his employees will be subject to judicial control by the national courts and, as appropriate, by this Court. Article 3(1) of Directive 2000/78 makes it clear beyond doubt that the
Hneď dodávam, že v okamihu, keď členský štát prebral smernicu 2000/78, podliehajú jednak pravidlá, ktoré členský štát prijal prostredníctvom svojej právnej úpravy a jednak spôsob, akým jednotliví zamestnávatelia uplatňujú tieto pravidlá v rámci súkromnoprávnej úpravy vzťahov so svojimi zamestnancami, preskúmaniu zo strany vnútroštátnych súdov a ak je to potrebné preskúmaniu zo strany Súdneho dvora. Článok 3
Accordingly, I suggest that (if necessary) the Court should rule in answer to the second question referred by the national court that the general principle of equality, and specifically equal treatment irrespective of age,
Navrhujem preto (ak je to nevyhnutné), aby Súdny dvor rozhodol o druhej otázke predloženej vnútroštátnym súdom tak, že všeobecná zásada rovnosti a konkrétne rovnaké zaobchádzanie bez ohľadu na vek, sa
88 — Member States ‘unarguably enjoy broad discretion in their choice of the measures capable of attaining their object -ives in the field of social and employment policy’: see Mangold, cited in footnote 2, paragraph 63, and Palacios de la Villa, cited in footnote 20, paragraph 68.
88 — „Je nepochybné, že členské štáty v tejto súvislosti disponujú širokým rámcom voľnej úvahy pri výbere opatrení, ktorými sa môžu uskutočniť ich ciele v oblasti sociálnej politiky a zamestnanosti“: pozri Mangold, už citovaný v poznámke pod čiarou 2, bod 63, a Palacios de la Villa, už citovaný v poznámke pod čiarou 20, bod 68.
In Mangold, the Court concluded that the measures in question failed the proportionality test (paragraph 65).
V rozsudku Mangold Súdny dvor dospel k záveru, že predmetné opatrenia nesplnili kritérium primeranosti (bod 65).
In Palacios de la Villa, however, it considered that the national authorities were not unreasonable in taking the view that the contested measure might be necessary and appropriate (paragraph 72).
V rozsudku Palacios de la Villa, však zastával názor, že vnútroštátne orgány neodôvodnene dospeli k záveru, že napadnuté opatrenie môžu byť nevyhnutné a primerané (bod 72).
89 — For Germany, that happened on 2 December 2006: see point 12.
89 — Pokiaľ ide o Nemecko, stalo sa tak 2. decembra 2006: pozri bod 12.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-427/06 of age?
NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKY — E. SHARPSTON — VEC C-427/06 bez ohľadu na vek?
On the other, what did the Community legislator intend to cover by the principle of equal treatment irrespective of age formulated in Directive 2000/78?
Po druhé, na čo sa mala podľa zákonodarcu Spoločenstva vzťahovať zásada rovnosti zaobchádzania bez ohľadu na vek, ktorá je formulovaná v smernici 2000/78?
cannot be applied between private employers on the one hand and their employees or pensioners and their survivors on the other as a ground for challenging a rule of private law that was not enacted in order to implement a Community law obligation or take advantage of a permissible derogation under Community law, and where there is no substantive rule of Community law that is otherwise applicable.
nemôžu uplatniť vo vzťahoch medzi súkromnými zamestnávateľmi na jednej strane a ich zamestnancami alebo dôchodcami a ich pozostalými na strane druhej, ako základ pre napadnutie ustanovenia súkromnoprávnej úpravy, ktoré nebolo prijaté na účely splnenia povinnosti vyplývajúcej z práva Spoločenstva alebo na účely uplatnenia výnimky, ktorú právo Spoločenstva pripúšťa, ak neexistuje iné uplatniteľné hmotnoprávne ustanovenie práva Spoločenstva.
Question 3
Tretia otázka
Analysis on the basis of a general principle prohibiting age discrimination
Analýza na základe všeobecnej zásady zakazujúcej diskrimináciu na základe veku
Question 3(a)
Otázka 3a)