natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is for the national court to determine whether a surviving life partner is in a situation comparable to that of a spouse who is entitled to the survivor’s benefit provided for under the occupational pension scheme managed by the pension fund concerned.
Vnútroštátnemu súdu prináleží, aby overil, či sa pozostalý registrovaný partner nachádza v situácii porovnateľnej so situáciou manžela, ktorý poberá pozostalostnú dávku stanovenú systémom profesijného sociálneho zabezpečenia, ktorý spravuje predmetná dôchodková poisťovňa.
The Court also developed its case-law in the field of protection of pregnant women and equal treatment of men and women in Case C-506/06 Mayr [2008] ECR I-1017, concerning a woman who had undergone in vitro fertilisation treatment.
Súdny dvor ďalej rozšíril svoju judikatúru v oblasti ochrany tehotných žien a rovnosti zaobchádzania s mužmi a ženami v rámci veci Mayr (rozsudok z 26. februára 2008, C-506/06, Zb. s.
The judgment stated that Directive
I-1017) týkajúcej sa ženy, ktorá sa podrobila oplodneniu in vitro.
The protection established by Article 10 of Directive 92/85 cannot, for reasons connected with the principle of legal certainty, given the period of time for which fertilised ova may potentially be conserved, be extended to such a worker.
Vzhľadom na možnú dĺžku uchovania oplodnených vajíčok nemožno totiž ochranu zavedenú článkom 10 smernice 92/85 z dôvodu potreby zachovania právnej istoty na takúto pracovníčku uplatniť.
On the other hand, the Court stated that Directive 76/207 on the implementation of the principle of equal treatment for men and women (56) precludes the dismissal of a female worker who is at an advanced stage of in vitro fertilisation treatment, that is, between the follicular puncture and the immediate transfer of the in vitro fertilised ova into her uterus, where it is established that the dismissal is essentially based on the fact that the woman has undergone such treatment.
Súdny dvor však uviedol, že ustanoveniam smernice 76/20756 o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami odporuje prepustenie pracovníčky, ktorá sa za okolností, akými sú okolnosti vo veci samej, nachádza v pokročilom štádiu oplodnenia in vitro, teda v štádiu medzi punkciou folikulov a bezprostredným prenesením oplodnených embryí do maternice tejto pracovníčky, pokiaľ je preukázané, že hlavným dôvodom tohto prepustenia je skutočnosť, že dotknutá osoba sa podrobila takémuto zákroku.
Since such medical treatment directly affects only women, the dismissal of a female worker essentially because she is undergoing that important stage of in vitro fertilisation treatment constitutes direct discrimination on grounds of sex.
Vzhľadom nato, že sa takýto lekársky zákrok týka iba žien, prepustenie pracovníčky prevažne z dôvodu, že sa podrobila tomuto dôležitému štádiu oplodnenia in vitro, predstavuje diskrimináciu z dôvodu pohlavia.
Case C-396/07 Juuri (judgment of 27 November 2008) enabled the Court to clarify the effect of Articles 3 and 4 of Directive 2001/23 concerning employees’rights in the event of transfers of undertakings (57).
Vec Juuri (rozsudok z 27. novembra 2008, C-396/07) Súdnemu dvoru umožnila upresniť pôsobnosť článkov 3a 4 smernice 2001/23 týkajúcej sa práv zamestnancov pri prevodoch podnikov57.
Article 4(2) of that directive provides that, where a contract of employment is terminated as a result of a substantial change in workingconditions due to a transfer of the undertaking, the employer is to be regarded as responsible for the termination.
Článok 4 ods. 2 uvedenej smernice stanovuje, že ak sa pracovná zmluva ukončí v dôsledku podstatnej zmeny pracovných podmienok z dôvoduprevodupodniku, vychádza sa z toho, že pracovný pomer skončil zamestnávateľ.
The Court held that, in the absence of any failure on the part of the transferee employer to fulfil its obligations under that directive, the Member States are not required by that provision to guarantee the employee a right to financial compensation, for which the transferee employer is liable, in accordance with the same conditions as the right upon which an employee can rely where the contract of employment or the employment relationship is unlawfully terminated by his employer.
Súdny dvor rozhodol, že pokiaľ nedošlo k porušeniu povinností zo strany nadobúdateľa, ktorému vyplývajú z uvedenej smernice, toto ustanovenie neukladá členským štátom povinnosť zamestnancovi zabezpečiť nárok na finančnú náhradu zo strany nadobúdateľa za rovnakých podmienok, aké by mal pri nároku, ktorý by si mohol dotknutý zamestnanec uplatniť, keby zamestnávateľ protiprávne ukončil jeho pracovnú zmluvu alebo pracovný pomer.
However, in such a case, the national court is required, in a case within its jurisdiction, to ensure that, at the very least, the transferee employer bears the consequences that the applicable national law attaches to termination by an employer of the contract of employment or the employment relationship, such as the payment of the salary and other benefits relating to the notice period.
Napriek tomu v takýchto prípadoch je vnútroštátny súd v rámci svojich právomocí povinný zabezpečiť, aby nadobúdateľ znášal aspoň dôsledky, ktoré uplatniteľná vnútroštátna právna úprava stanovuje pre ukončenie pracovnej zmluvy alebo pracovného pomeru zo strany zamestnávateľa, akými sú zaplatenie mzdy a iných dávok, ktoré zodpovedajú výpovednej lehote.
Moreover, the Court stated that Article 3(3) of Directive 2001/23, which provides that, following the transfer, the transferee is to continue to observe the terms and conditions agreed in a collective agreement until the date of termination or expiry of the collective agreement, does not require the transferee to ensure that the workingconditions are observed after that date, even though that date coincides with the date on which the undertaking was transferred.
Súdny dvor okrem toho upresnil, že článok 3 ods. 3 smernice 2001/23, podľa ktorého musí nadobúdateľ po prevode podniku dodržiavať pracovné podmienky dohodnuté v kolektívnej zmluve až do dňa ukončenia alebo uplynutia platnosti tejto zmluvy, nezaväzuje nadobúdateľa zabezpečiť zachovanie pracovných podmienok po tomto dátume, aj keď sa tento dátum zhoduje s okamihom prevodu podniku.
CouncilDirective92/85/EECof19October1992ontheintroductionofmeasurestoencourageimprovements in the safety and health at work of pregnant workers and workers who have recently given birth or are breastfeeding (OJ 1992 L 348, p. 1).
Vo veci Impact (rozsudok z 15. apríla 2008, C-268/06) Súdny dvor riešil otázku procesnej autonómie štátov a priameho účinku právnych predpisov Spoločenstva v oblasti zamestnávania na dobu určitú vo verejnej správe.
Council Directive 76/207/EEC of 9 February 1976 on the implementation of the principle of equal treatment for men and women as regards access to employment, vocational training and promotion, and workingconditions (OJ 1976 L 39, p. 40).
Smernica Rady 76/207/EHS z 9. februára 1976 o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami, pokiaľ ide o prístup k zamestnaniu, odbornej príprave a postupu v zamestnaní a o pracovné podmienky (Ú. v. ES L 39, s. 40; Mim. vyd. 05/001, s. 187).
The Court held that Community law, in particular the principle of effectiveness, requires that a specialised court which is called upon, under the , albeit optional, jurisdiction conferred on it by the legislation transposing Directive 1999/70 concerning the framework agreement on fixedterm work concluded by ETUC, UNICE and CEEP, to hear and determine a claim based on an infringement of that legislation must also have jurisdiction to hear and determine an applicant’s claims arising directly from the directive itself in respect of the period between the deadline for transposing the directive and the date on which the transposing legislation entered into force, if it is established that the obligation on that applicant to bring, at the same time, a separate claim based directly on the directive before an ordinary court would involve procedural disadvantages liable to render excessively difficult the exercise of the rights conferred on him by Communitylaw .
Súdny dvor tejto právnej úpravy, sa vyhlásil za príslušný rozhodnúť aj o nárokoch žalobcu priamo založených na tejto samotnej smernici vzťahujúcich sa na obdobie medzi uplynutím lehoty na prebratie dotknutej smernice a dňom nadobudnutia účinnosti uvedenej právnej úpravy, ak sa potvrdí, že povinnosť tohto žalobcu paralelne podať na všeobecný súd odlišnú žalobu priamo založenú na uvedenej smernici by viedla k procesnému znevýhodneniu, ktoré bymohlo nadmerne sťažovať výkon práv, ktoré žalobcovi priznáva právny poriadok Spoločenstva.
Clause 4(1) of that framework agreement, which prohibits any difference in treatment of fixedterm workers in respect of employment conditions which is not objectively justified, is unconditional and sufficiently precise for individuals to be able to rely upon it before a national court; that is not the case as regards Clause 5(1), which assigns to the Member States the general objective of preventing the abusive use of successive fixedterm employment contracts or relationships, while leaving to them the choice as to how to achieve it.
V tejto súvislosti je doložka 4 bod 1 uvedenej rámcovej dohody zakazujúca akékoľvek rozdielne zaobchádzanie s pracovníkmi na dobu určitú, pokiaľ ide o pracovnoprávne podmienky, ktoré nie je objektívne odôvodnené, nepodmienená a dostatočne presná nato, aby sa na ňu mohol odvolávať jednotlivec pred vnútroštátnym súdom, na rozdiel od doložky 5 bodu 1, ktorá určuje členským štátom všeobecný cieľ spočívajúci v zamedzení zneužívania, ku ktorému dochádza pri opakovanom uzatváraní pracovných zmlúv na dobu určitú, pričom voľbu prostriedkov na dosiahnutie tohto cieľa necháva na členské štáty.
An authority of a Member State acting in its capacity as a public employer may not adopt measures which consist in the renewal of fixedterm contracts for an unusually long term in the period between the deadline for transposing Directive 1999/70 and the date on which the transposing legislation entered into force.
Orgán členského štátu konajúci v postavení verejného zamestnávateľa teda nie je oprávnený prijať opatrenia spočívajúce v predlžovaní platnosti zmlúv na dobu určitú na neobvykle dlhú dobu v období medzi uplynutím lehoty na prebratie tejto smernice a predtým, než zákon preberajúci túto smernicu nadobudol účinnosť.
In such circumstances, insofar as the applicable national law contains a rule that precludes the retrospective application of legislation unless there is a clear and unambiguous indication to the contrary, a national court hearing a claim based on an infringement of a provision of national legislation transposing Directive 1999/70 is required, under Community law, to give that provision retrospective effect to the date by which that directive should have been transposed only if that national legislation includes an indication of that nature capable of giving that provision retrospective effect.
Ak za týchto podmienok uplatniteľné vnútroštátne právo obsahuje pravidlo vylučujúce retroaktívne uplatnenie zákona s výnimkou jasného a jednoznačného ustanovenia o opaku, je vnútroštátny súd, ktorý rozhoduje o žalobe založenej na porušení ustanovenia vnútroštátneho práva preberajúceho smernicu 1999/70, povinný na základe práva Spoločenstva priznať uvedenému ustanoveniu retroaktívny účinok ku dňu uplynutia lehoty na prebratie tejto smernice iba vtedy, ak existuje v jeho vnútroštátnom práve informácia takej povahy, ktorá môže takémuto ustanoveniu takýto retroaktívny účinok priznať.
In Case C-188/07 Commune de Mesquer (judgment of 24 June 2008), following the sinking of f the French Atlantic coast of the Erika, a vessel chartered by Total International Ltd, the commune de Mesquer (Municipality of Mesquer) brought proceedings in reliance upon the waste framework directive (58) against companies in the Total group for recovery of the costs incurred on cleaning and anti-pollution measures along its coast.
Vo veci Commune de Mesquer (rozsudok z 24. júna 2008, C-188/07) išlo o žalobu, ktorú obec Mesquer podala voči podnikom skupiny Total a ktorou sa na základe smernice „o odpadoch“58 domáhala náhrady nákladov za vyčistenie a zneškodnenie odpadu na svojom pobreží v dôsledku stroskotania ropného tankeru Erika prenajatého spoločnosťou Total International Ltd pri francúzskom atlantickom pobreží.
Requested by the French Court of Cassation to interpret that directive, the Court of Justice ruled that heavy fuel oil transported by a ship does not constitute‘waste’where it is exploited or marketed on economically advantageous terms and is capable of actually being used as a fuel without requiring prior processing.
Cour de cassation française požiadal Súdny dvor o výklad ustanovení uvedenej smernice a ten dospel k záveru, že ťažký vykurovací olej dopravovaný loďou nepredstavuje„odpad“, ak je využitý alebo predaný za hospodársky výhodných podmienok a ak môže byť skutočne používaný ako palivo bez potreby predchádzajúceho spracovania.
Council Directive 75/442/EEC of 15 July 1975 on waste (OJ 1975 L 194, p. 39), as amended by Commission Decision 96/350/EC of 24 May 1996 adapting Annexes IIA and IIB to Council Directive 75/442/EEC on waste (OJ 1996 L 135, p. 32).
23), zmenená a doplnená rozhodnutím Komisie 96/350/ES z 24. mája 1996, ktorýmsa prispôsobujú prílohy IIA a IIB smernice Rady 75/442/EHS o odpadoch (Ú. v. ES L 135, s. 32; Mim. vyd. 15/003, s. 59).
Also, for the purpose of determining who had to bear the cost of the Municipality of Mesquer’s disposal of the waste, the Court held, first, that the owner of a ship carrying hydrocarbons, being in possession of them immediately before they become waste, may be regarded as having produced the waste and on that basis be categorised as a‘holder’within the meaning of that directive and, second, that the seller of the hydrocarbons and charterer of the ship carrying them has‘produced’waste if the national court finds that that seller–charterer contributed to the risk that the pollution caused by the shipwreck would occur, in particular if he failed to take measures to prevent such an incident, such as measures concerning the choice of ship.
Mesquer, Súdny dvor určil jednak, že vlastník lode prepravujúcej uvedené ropné látky, ktorýmal tieto látky fakticky v držbe bezprostredne predtým, ako sa z nich stal odpad, môže byť považovaný za pôvodcu tohto odpadu a môže byť kvalifikovaný ako„držiteľ“ v zmysle tejto smernice, a jednak, že predajca ropných látok a nájomca lode, ktorá ich prepravuje, zapríčinil„vznik odpadu“, pokiaľ vnútroštátny súd dospeje k záveru, že tento predajca – nájomca prispel k nebezpečenstvu vzniku znečistenia spôsobeného pri tomto stroskotaní, najmä ak opomenul prijať opatrenia, aby predišiel takejto udalosti, akými sú opatrenia týkajúce sa výberu lode.
Finally, the Court held that if the cost of disposing of the waste is not borne or cannot be borne by the International Oil Pollution Compensation Fund and, in accordance with the limitations and/or exemptions of liability laid down, the national law of a Member State, including the law derived from international agreements, prevents that cost from being borne by the shipowner and the charterer, even though they are regarded as holders, such a national law then has to make provision for the cost of disposing of the waste to be borne by the producer of the product from which the waste thus spread came.
Súdny dvor napokon rozhodol, že ak náklady spojené so zneškodnenímodpadu neznáša alebo nemôže znášaťMedzinárodný fond na kompenzáciu škôd vzniknutých v dôsledku znečistenia ropnými látkami (FIPOL) a ak v rámci uplatnenia stanovených obmedzení a/alebo výnimiek zo zodpovednosti vnútroštátne právo členského štátu vrátane vnútroštátneho práva, ktoré vyplýva z medzinárodných dohovorov, bráni tomu, aby tieto náklady boli nahradené vlastníkom lode a jej nájomcom, hoci by boli považovaní za držiteľov, takéto vnútroštátne právo musí umožňovať, aby náklady za zneškodnenie odpadu znášal„výrobca výrobku, z ktorého pochádza odpad“, ktorý takto vznikol.
By virtue of the ‘polluter pays’principle, however, such a producer cannot be liable to bear that cost unless he has contributed by his conduct to the risk that the pollution caused by the shipwreck will occur.
Podľa zásady znečisťovateľ platí však takýto výrobca môže byť povinný znášať tieto náklady iba vtedy, ak svojou činnosťou prispel k nebezpečenstvu vzniku znečistenia, ku ktorému došlo pri stroskotaní lode.
), was clarified in two cases relating to its interpretation.
V dvoch veciach týkajúcich sa výkladu smernice 85/33759, zmenenej a doplnenej smernicou 97/1160, bola upresnená jej pôsobnosť.
While in Case C-142/07 Ecologistas en Acción-CODA (judgment of 25 July 2008) the association Ecologistas en Acción-CODA challenged the assessment carried out by the city council of Madrid of the environmental effects of projects for refurbishment and improvement of the Madrid urban ring road on the basis that Directive 85/337 as amended had been infringed, in Case C-2/07 AbrahamandOthers [2008] ECR I-1197 individuals who lived near Liège–Bierset Airport complained of noise pollution resulting from the restructuring of that former military airport in an action before the Belgian Court of Cassation concerning liability.
Vo veci Ecologistas en Acción-CODA (rozsudok z 25. júla 2008, C-142/07) združenie Ecologistas en Acción-CODA napadlo posudzovanie vplyvu projektov týkajúcich sa prestavby a skvalitnenia ciest prvej kategórie cestného obchvatu mesta Madrid na životné prostredie uskutočnené mestskou radou Madridu v rozpore s ustanoveniami smernice 85/337 v znení zmien a doplnení. Vo veci Abraham a i. (rozsudok z 28. februára 2008, C-2/07) sa obyvatelia žijúci v blízkosti letiska Liège-Bierset prostredníctvom žaloby o náhradu škody sťažovali na Cour de cassation belge na škodlivé vplyvy hluku, ktoré súvisia s reštrukturalizáciou bývalého vojenského letiska.
In both cases the question arose as to whether the concept of projects as referred to in that directive could encompass projects for the modification, refurbishment, improvement and extension of the infrastructure in question.
V oboch veciach išlo o otázku, či sa pojem projekt použitý v uvedenej smernici môže vzťahovať aj na projekt úpravy, prestavby, skvalitnenia a rozšírenia predmetných infraštruktúr.
In Ecologistas en Acción-CODA, the Court ruled that the directive as amended must be interpreted providing for environmental impact assessment of refurbishment and improvement projects for urban roads, either where they are projects covered by point 7(b) or (c) of Annex I to the directive — that is to say, inter alia, the‘construction of motorways and express roads’— or where they are projects covered by point 10(e) of Annex II or the first indent of point 13 of Annex II, which are likely, by virtue of their nature, size or location and, if appropriate, having regard to their interaction with other projects, to have significant effects on the environment.
Vo vyššie uvedenej veci Ecologistas en Acción-CODA Súdny dvor rozhodol, že predmetná smernica v znení zmien a doplnení sa má vykladať v tom zmysle, že v súvislosti s projektmi prestavby a skvalitnenia mestských ciest stanovuje posudzovanie vplyvu na životné prostredie, či už ide o projekty podľa písmena b) alebo c) bodu 7 prílohy I uvedenej smernice, a to najmä projekty„stavby diaľnic a ciest prvej kategórie“, alebo o projekty podľa písmena e) bodu 10 prílohy II alebo prvej zarážky bodu 13 uvedenej smernice, ktoré pravdepodobne budú mať z dôvodu ich charakteru, rozsahu alebo ich umiestnenia, a prípadne vzhľadom na ich spolupôsobenie s ostatnými projektmi, podstatný vplyv na životné prostredie.
The Court stated that a project for refurbishment of a road which would be
Súdny dvor upresnil na jednej strane, že projekt prestavby cesty, ktorý sa svojím rozsahom a spôsobom realizácie rovná stavbe, možno v zmysle uvedenej prílohy považovať za stavebný projekt, a na druhej
Council Directive 97/11/EC of 3 March 1997 amending Directive 85/337/EEC on the assessment of the effects of certain public and private projects on the environment (OJ 1977 L 73, p. 5).
Smernica Rady 97/11/ES z 3. marca 1997, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 85/337/EHS o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. ES L 73, s. 5; Mim. vyd. 15/003, s. 151).
Court of Justice equivalent, because of its size and the manner in which it is carried out, to construction may be regarded as a construction project for the purposes of Annex I and that it would be contrary to the very purpose of the directive as amended to allow any urban road project to fall outside its scope solely on the ground that the directive does not expressly mention among the projects listed in Annexes I and II those concerning that kind of road.
Súdny dvor strane, že by bolo v rozpore so samotným cieľom smernice v znení zmien a doplnení, keby mohol byť akýkoľvek projekt mestskej cesty vyňatý z jej pôsobnosti lenz toho dôvodu, že medzi projektmi v prílohe Ia II k tejto smernici nie je taký druh cesty výslovne uvedený. Vo vyššie uvedenej veci Abraham a i.
In AbrahamandOthers, the Court ruled that point 12 of Annex II, read in conjunction with point 7 of Annex I, to Directive 85/337, in their original version, also encompasses works to modify the infrastructure of an existing airport, without extension of the runway, where they may be regarded, in particular because of their nature, extent and characteristics, as a modification of the airport itself.
Súdny dvor rozhodol, že ustanovenia bodu 12 prílohy II v spojení s ustanoveniami bodu 7 prílohy I smernice 85/337 v ich pôvodnom znení sa týkajú tiež stavebných úprav infraštruktúry už existujúceho letiska bez toho, aby bola predĺžená vzletová a pristávacia dráha, pokiaľ jemožné ich považovať, najmä s ohľadomna ich povahu, význam a vlastnosti, za úpravu samotného letiska.
It explained that it would be contrary to the very objective of that directive to exclude works to improve or extend the infrastructure of an existing airport from the scope of Annex II on the ground that Annex I covers the‘construction of airports’and not‘airports’as such.
Súdny dvor upresnil, že by bolo v rozpore so samotným cieľom tejto smernice vyňať z pôsobnosti jej prílohy II práce spočívajúce v zlepšení a rozšírení infraštruktúry už vybudovaného letiska z toho dôvodu, že príloha I uvedenej smernice sa týka„stavby letísk“ a nie„letísk“ ako takých.
No 1882/2003 (62), must be interpreted as meaning that, where there is a risk that the limit values or alert thresholds may be exceeded, persons directly concerned must be in a position to require the competent national authorities to draw up an action plan, even though, under national law, those persons may have other courses of action available to them for requiring those authorities to take measures to combat atmospheric pollution.
Vo veci Janecek (rozsudok z 25. júla 2008, C-237/07) Súdny dvor rozhodol, že článok 7 ods. 3 smernice 96/6261 o posudzovaní a riadení kvality okolitého ovzdušia, zmenenej a doplnenej nariadením č. 1882/200362 sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade rizika prekročenia limitných hodnôt alebo výstražných prahov musia mať jednotlivci, ktorých sa to priamo týka, možnosť dosiahnuť, aby príslušné vnútroštátne orgány vypracovali akčný plán, a to aj ak v zmysle vnútroštátneho práva majú k dispozícii iné prostriedky, na základe ktorých môžu docieliť, aby tieto orgány prijali opatrenia na boj proti znečisteniu ovzdušia.