natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It would therefore quickly check the eligibility of the expenses declared by the complainant. The Commission pointed out, however, that the complainant had to be aware of the fact that the final amount of the subsidy would not necessarily correspond to the sum of 90.000 € that had been claimed.
Ombudsman sa preto v súlade s článkom 3 ods.5 štatútu53 obrátil listom na predsedu Komisie, v ktorom na základe nasledujúcej analýzy navrhol spôsob priateľského riešenia sporu medzi sťažovateľkou a Komisiou.
Following the Ombudsman’s initiative, it appears that a friendly solution to the complaint has been agreed between the European Commission and the complainant.
1.1 Sťažovateľka tvrdí, že Komisia pochybila, keď jej nevyplatila celú sumu príspevku na kancelársku výpomoc za obdobie od 15. mája 1998 do 31. decembra 2000, na ktorú mala právo.
The Ombudsman therefore closes the case.
Žiada o to, aby jej Komisia túto sumu spätne vyplatila.
COMMISSION ACCEPTS TO PAY COMPENSATION TO FORMER AUXILIARY AGENT
1.2 Komisia uznáva, že úlohy, ktorých plnením bola sťažovateľka poverená, zostali pri zmene jej zmluvy, ktorá sa týkala jej preradenia z pomocnej na dočasnú pracovníčku, nezmenené.
Decision of the European Ombudsman on complaint 1166/2002/(SM)IJH against the European Commission
Pokiaľ ide o nedbalosť, sťažovateľka tiež spoluzavinila svoju stratu tým, že podpísala dokument, ktorý potvrdzoval nevyplatenie uvedeného príspevku.
The complaint was made by a former agent of the Commission.
1.4 Ombudsman tak isto berie vzhľadom na horeuvedené skutočnosti na vedomie argument Komisie o účasti sťažovateľky na spoluzavinení škody.
From 1 May 1995 to 30 April 1998, she worked as an auxiliary agent. From 15 May 1998 to 15 May 2001, she worked as a temporary agent.
Komisia však netvrdí, že si sťažovateľka neplnila svoje úlohy pomocného alebo dočasného pracovníka, alebo povinnosti vyplývajúce z pracovného poriadku.
During her period as an auxiliary agent, the complainant received a secretarial allowance under Article 4a of Annex VII of the Staff Regulations and Article 21 of the Conditions of Employment of Other Servants of the European Communities.
Z prieskumu dostupných dokumentov vyplýva, že Komisia bola iniciátorom zmeny štatútu sťažovateľky z pomocného na dočasného pracovníka.
At the start of her temporary contract, the Commission ceased to pay the secretarial allowance.
Nakoniec ombudsman poznamenáva, že sťažovateľka nepožaduje úroky z omeškania platby.
The complainant did not notice this omission.
Preto, aj keď Komisia vyplatí celú sumu príspevku tak, ako požaduje sťažovateľka, utrpí sťažovateľka fi nančnú stratu ako výsledok toho, že sa nesnažila skôr o napravenie chyby Komisie.
Approximately one month before the end of her temporary contract, the complainant received an official note informing her that she should have received the secretarial allowance during her temporary contract.
1.5 Vzhľadom na uvedené skutočnosti dospel ombudsman k predbežnému záveru, že rozhodnutie Komisie o tom, že pridelí sťažovateľke len polovicu príspevku môže byť vnímané ako svojvoľné a nespravodlivé.
However, the secretarial allowance was in fact granted to her only from 1 January 2001 to 15 May 2001.
Preto by mala Komisia vzhľadom na špecifické okolnosti tohto prípadu opätovne dôkladne prehodnotiť svoje stanovisko.
The complainant submi ed an appeal under Article 90 of the Staff Regulations against the decision to pay her the secretarial allowance only from 1 January 2001 rather than from the beginning of her temporary contract, that is to say 15 May 1998.
Európsky ombudsman odporučil Komisii, aby vykonala opatrenia, ktoré by zabránili svojvoľnosti a nespravodlivosti vzhľadom na špecifické okolnosti tohto prípadu a pritom zvážila vyplatenie celej sumy príspevku na kancelársku výpomoc za predmetné obdobie.
On 17 June 2002, the complainant complained to the Ombudsman against the Commission’s refusal to pay her the whole amount of the secretarial allowance to which she was entitled from 15 May 1998 to 31 December 2000.
Komisia poukázala vo svojej odpovedi na ombudsmanov návrh na to, že nemá žiadne právne záväzky voči sťažovateľke, ktorá nenapadla rozhodnutie v predpísanej lehote.
She claimed that the Commission should pay her this amount retrospectively.
Komisia sa však domnieva, že vzhľadom na otázky, na ktoré poukázal ombudsman, sa stáva predmetný prípad výnimkou a spĺňa podmienky poskytnutia kompenzácie z titulu ex gratia (dobrovoľnosti).
In its opinion, the Commission made, in summary, the following points:
„Ombudsman sa má, pokiaľ je to možné, usilovať o dosiahnutie takého riešenia spolu s inštitúciou, ktorej sa sťažnosť týka, ktorým by sa napravil prípad nesprávneho úradného postupu a ktoré by uspokojilo sťažovateľa.“
She received the secretarial allowance as an auxiliary (1995-1998) but not as a temporary agent (1998-2000).
Sťažovateľka informovala 2. júna 2003 telefonicky úrad ombudsmana o tom, že si myslí, že došlo k priateľskému riešeniu sporu.
In April 2001, her Directorate General made a request for her to be paid the allowance and it was paid for the year 2001.
Žiadosť o spätnú platbu príspevku na prevádzku kancelárie
The complainant is timebarred from contesting the decision, clearly notified to her in a document she signed in May 1998, not to pay her a secretarial allowance when she became a temporary agent.
1.1 Sťažovateľka tvrdí, že jej mala Komisia vyplatiť celú sumu príspevku na kancelársku výpomoc, na ktorú mala právo.
Moreover, her pay slips from June 1998 onwards differed in that respect from her pay slip of April 1998.
Domáha sa toho, aby jej Komisia zaplatila túto čiastku spätne.
Furthermore, in terms of personal responsibility and liability in negligence in failing to notice the contents of the document se ing out her rights she signed in May 1998, the change to her pay slip and the corresponding reduction of her earnings and on the basis of the test of the reasonable and prudent person, the complainant contributed to the failure to pay her the sums due to her at the time.
1.2 Po dôkladnom zvážení stanoviska Komisie a vyjadrenia sťažovateľky sa ombudsman v súlade s článkom 3 ods.5 svojho štatútu obrátil listom na predsedu Európskej komisie s návrhom spôsobu priateľského riešenia sporu.
However, in the decision addressed to her on 29 April 2002 replying to her complaint, she was granted half the value of the allowance on the grounds that, although, in terms of a potential claim in negligence, she had contributed to her loss, the Commission’s services also bore a share of responsibility in failing to secure her the allowance at the time.
1.3 Komisia poukázala vo svojej odpovedi na ombudsmanov návrh na to, že nemá žiadne právne záväzky voči sťažovateľke, ktorá nenapadla rozhodnutie v predpísanej lehote.
The complainant’s observations
Komisia sa však domnieva, že vzhľadom na otázky, na ktoré poukázal ombudsman, je predmetný prípad mimoriadny a spĺňa podmienky na pridelenie dodatočnej kompenzácie ex gratia (dobrovoľne).
In her observations, the complainant made the following points:
1.4 Sťažovateľka oznámila ombudsmanovi, že z jej pohľadu došlo k priateľskému riešeniu sporu.
For the complainant’s first contract, all steps were correctly taken in order for her to benefit from the allowances due.
Z iniciatívy ombudsmana vyplýva, že došlo k priateľskému riešeniu sporu medzi Európskou komisiou a sťažovateľkou vo veci predmetnej sťažnosti.
She thus had no reason to doubt the accuracy of the encoding of her data when she signed the temporary contract.
Ombudsman preto prípad uzatvára.
THE OMBUDSMAN’S EFFORTS TO ACHIEVE A FRIENDLY SOLUTION
SÚHLAS KOMISIE S POSKYTNUTÍM INFORMÁCIE ŽURNALISTOVI PO NÁVRHU OMBUDSMANA NA PRIA
In accordance with Article 3 (5) of the Statute53
Rozhodnutie o sťažnosti 1402/2002/GG na Európsku komisiu
Commission to propose a friendly solution on the basis of the following analysis of the issues in dispute between the complainant and the Commission.
Sťažovateľ poskytol kópie písomných otázok a listov, ktoré zaslal 12. marca 2002, 26. marca 2002, 5. apríla 2002, 8. júla 2002, 22. júla 2002, 26. júla 2002 a 7. augusta 2002 Komisii, ako aj niektorých odpovedí Komisie.
The claim for retrospective payment of a secretarial allowance
Niektoré otázky sa týkali zmlúv, ktoré uzavrela firma Eurogramme s Eurostat-om.
1.1 The complainant alleges that the Commission failed to pay her the entire amount of the secretarial allowance to which she was entitled from 15 May 1998 to 31 December 2000.
Sťažovateľ tvrdil, že Komisia opäť odmietla poskytnúť informácie z dôvodu toho, že príslušné otázky sú predmetom pokračujúceho vyšetrovania OLAF-u, Európskeho úradu boja proti podvodom.
She claims that the Commission should pay her this amount retrospectively.
Podľa vyjadrenia sťažovateľa Komisia pri tejto príležitosti dokonca odmietla poskytnúť také údaje, akými je informácia o tom, o aké zmluvy v súvislosti s uvedenou firmou išlo.
1.2 The Commission acknowledges that the complainant’s tasks remained unchanged when her contract changed from auxiliary to temporary.
Sťažovateľ podložil svoje tvrdenia mnohými dôkazmi.
The Commission argues that the complainant is timebarred from contesting the decision not to pay the secretarial allowance to her as a temporary agent and that, in terms of a potential claim in negligence, she contributed to her loss because she signed a document which confirmed that the secretarial allowance would not be paid. She also received pay slips which did not mention the secretarial allowance.
Po prvé, bol toho názoru, že Komisia neposkytla vysvetlenie, akým spôsobom by mohlo poskytnutie požadovaných informácií ovplyvniť vyšetrovanie OLAF-u.
However, since the Commission’s services also bore a share of responsibility, the Commission granted the complainant half the value of the allowance.
Podľa jeho názoru zverejnenie predmetných informácií v tlači by, naopak, bolo možno urýchlilo toto vyšetrovanie.
“As far as possible, the Ombudsman shall seek a solution with the institution or body concerned to eliminate the instance of maladministration and satisfy the complaint.”
Po druhé, sťažovateľ konštatoval, že neexistoval žiaden
Decisions following an inquiry
Rozhodnutia v nadväznosti na vyšetrovanie dôkaz o tom, že OLAF požiadal Komisiu o utajenie príslušnej informácie.
1.3 The Ombudsman notes that the Commission accepts that the complainant was entitled to claim the secretarial allowance during the whole period in question and that the Commission has not argued that any rule or principle prevents it from paying retrospectively the whole allowance to which the complainant was entitled.
Po tretie, sťažovateľ argumentoval tým, že vyšetrovania OLAF-u sú mimoriadne časovo náročné.
1.4 The Ombudsman also notes the Commission’s argument that the complainant was guilty of contributory negligence.
Podľa jeho vyjadrení, niektoré údajné nezrovnalosti boli vyšetrované už od roku 1998.
The Commission does not argue, however, that the complainant failed to perform any of her tasks as an auxiliary or temporary agent, or to comply with her obligations under the Staff Regulations.
Sťažovateľ zdôraznil, že týmto spôsobom by mohla Komisia utajovať informácie celé roky, ani nehovoriac o budúcich kriminálnych a administratívnych vyšetrovaniach, ktoré by mohli byť rovnako dôvodom na utajenie informácií.
From the available evidence, it appears that the Commission initiated the complainant’s change of status from auxiliary to temporary agent.
Po štvrté, sťažovateľ argumentoval tým, že sa Komisia zachovala svojvoľne, pretože na jednej strane odpovedala na otázky súvisiace s vyšetrovaním OLAF-u, zatiaľ čo na druhej strane to v určitých prípadoch odmietala.
Finally, the Ombudsman notes that the complainant has not claimed interest.
Nakoniec, sťažovateľ argumentoval tým, že Komisia niekedy svojvoľne zmenila dôvody neposkytnutia požadovanej informácie.
Thus, even if the Commission pays the full allowance, as the complainant claims it should, the complainant will still suffer financial loss as a result of her failure to use earlier opportunities to correct the Commission’s error.
Podľa vyjadrenia sťažovateľa ho Komisia v rámci jedného prípadu informovala o tom, že príslušné informácie boli overené, potom mu napísala, že príslušné otázky nemôže vtedy zodpovedať, až ho nakoniec informovala o tom, že mu nemôže poskytnúť príslušnú informáciu z dôvodu toho, že „sa čiastočne týka pokračujúceho vyšetrovania OLAF-u“.Sťažovateľ sa domáhal toho, aby Komisia odpovedala na otázky, ktoré jej od marca 2002 neúspešne predkladal.
The proposal for a friendly solution
Stanovisko Komisie
The Commission’s response
Komisia však uznala, že neodpovedala na sťažovateľovu správu z 5. apríla 2002 a za túto nedbanlivosť sa ospravedlnila.
In reply to the Ombudsman’s proposal, the Commission points out that it has no legal obligation towards the complainant, who did not contest the decisions within the prescribed deadlines.
Chápanie správania Komisie pri rozhodovaní vo veci žiadostí o zverejnenie utajených informácií ako svojvoľnosti konania vychádza z toho, že by sa mal v praxi posudzovať každý prípad samostatne.
The Commission considers, however, that in view of the points made by the European Ombudsman, the present case is exceptional and justifies the granting of an additional ex gratia compensation.
Väčšina otázok sťažovateľa uvedená v sťažnosti sa však netýka priameho poskytnutia daných informácií, ale toho, aby Komisia zaujala ofi ciálne stanovisko k veľmi konkrétnym problémom.
The complainant’s observations
Vzhľadom na to má Komisia plnú moc zaujať kedykoľvek akékoľvek stanovisko, a preto si mohla vyhradiť právo nevyjadriť sa k danej téme.
On 2 June 2003, the complainant informed the Ombudsman’s services by telephone that she considers that a friendly solution has been achieved.
Vzhľadom na tvrdenie, že Komisia odmietla odpovedať na otázky z dôvodu toho, že sa týkali vyšetrovania OLAF-u, chce Komisia poznamenať, že otázky týkajúce sa záležitostí, ktoré sú súčasťou takéhoto vyšetrovania, by mali byť kladené OLAF-u.
The claim for retrospective payment of a secretarial allowance
Všetky žiadosti o sprístupnenie dokumentov boli vybavené v súlade s nariadením č. 1049/2001 o prístupe k dokumentom.
1.1 The complainant alleges that the Commission failed to pay her the entire amount of the secretarial allowance to which she was entitled.
Komisia zastávala názor, že určité otázky sťažovateľa - týkajúce sa zoznamu zmlúv uzavretých s určitou firmou - boli zodpovedané v súlade s uvedeným nariadením.
She claims that the Commission should pay her this amount retrospectively.
Neexistovala databáza, v ktorej by boli uvedené všetky zmluvy.
1.2 A er careful consideration of the Commission’s opinion and the complainant’s observations, the Ombudsman wrote to the President of the Commission to propose a friendly solution in accordance with Article 3 (5) of the Statute.
Existoval však zoznam „záväzkov“ voči firme „Eurogramme“, ktorý bol v spolupáci s príslušnými generálnymi riaditeľstvami použitý na manuálne vytvorenie zoznamu zmlúv.
1.3 In reply to the Ombudsman’s proposal, the Commission pointed out that it had no legal obligation towards the complainant, who did not contest the decisions within the prescribed deadlines.
Komisia sa domnieva, že v tomto špecifickom prípade nebol uvedený zoznam dokumentom, ktorý by spĺňal podmienky výnimky uvedeného nariadenia a mohol byť poskytnutý sťažovateľovi.
The Commission considered, however, that in view of the points made by the European Ombudsman, the present case was exceptional and justified the granting of an additional ex gratia compensation.
Kópia zoznamu zmlúv uzavretých s Eurogramme bola priložená k stanovisku Komisie.
1.4 The complainant informed the Ombudsman that she considers that a friendly solution has been achieved.
Vo svojom vyjadrení sťažovateľ trval na svojej sťažnosti a poskytol ďalší komentár k prípadu:
Following the Ombudsman’s initiative, it appears that a friendly solution to the complaint has been agreed between the Commission and the complainant.
Komisia mala, samozrejme, právo sa slobodne rozhodnúť, kedy a aké stanovisko má zaujať.
The Ombudsman therefore closes the case.
Verejnosť má právo byť informovaná aj o tom, ak Komisia neurobila nič.
COMMISSION AGREES TO PROVIDE INFORMATION TO JOURNALIST AFTER OMBUDSMAN’S PROPOSAL FOR FRIENDLY SOLUTION
Návrh Komisie, že otázky možno klásť priamo OLAF-u, je zavádzajúci. OLAF takmer vždy odmietol poskytnúť informácie o prebiehajúcich vyšetrovaniach.
Decision on complaint 1402/2002/GG against the European Commission
Okrem toho sa predmetné otázky netýkali vyšetrovania OLAF-u, ale skutočností, ktoré spadajú do pôsobnosti Komisie.
The complainant is the Brussels correspondent of the “Stern”, a German weekly.
Tvrdenie o tom, že Komisia vždy, okrem jednej výnimky, postupovala v súlade kódexom správania, bolo tiež zavádzajúce.
Since February 2002, the publication has covered a number of alleged financial irregularities concerning the European Commission, particularly at Eurostat, the Statistical Offi ce of the European Communities (one of the Directorates-General of the Commission).
V skutočnosti Komisia často neodpovedala na otázky týkajúce sa utajených informácií (napríklad účtovného systému Komisie, alebo z právneho hľadiska diskutovaných otázok platov členov Komisie).
The complainant submi ed copies of wri en questions and le ers that he had sent to the Commission on 12 March 2002, 26 March 2002, 28 March 2002, 5 April 2002, 8 July 2002, 22 July 2002, 26 July 2002 and 7 August 2002 as well as some replies from the Commission.
Toto sa týka všetkých otázok zo 7. júna 2002, 16. júna 2002 a 22. júla 2002 (požadujúcich poskytnutie správy) a sčasti aj otázky z 2. júna 2002.
Several of these questions concerned the contracts that a company called Eurogramme had concluded with Eurostat.
Sťažovateľ sa dožadoval toho, aby Komisia zmenila svoj postup administratívneho vybavovania záležitostí a aby zodpovedala predmetné otázky.
According to the complainant, the Commission on occasions even refused to provide basic information such as what contracts the Commission had entered into with a particular company.
Z dôkladného zváženia stanoviska Komisie a vyjadrenia sťažovateľa vyplynulo, že je potrebné ďalšie prešetrovanie prípadu.
The complainant considered that the Commission’s behaviour was incorrect and impeded the publication’s efforts to inform the public about the relevant issues.
Ombudsman preto požiadal Komisiu o stanovisko k vyjadreniu sťažovateľa.
The complainant put forward a number of arguments to support his case.
Zhrnutie druhého stanoviska Komisie:
First, he took the view that the Commission had given no explanations as to how providing the information requested could affect the investigations carried out by OLAF.
Sťažovateľ presne neurčil, na ktorý článok Listiny sa pri zmienke o „slobodnom prístupe k informáciám“ odvoláva.
In his view, publications in the press would on the contrary rather appear to have speeded up such investigations.
Napriek tomu sa Komisia domnieva, že sa sťažovateľ odvolával na článok 11 („slobodné vyjadrenie vlastného názoru a slobodnom prístupe k informáciám“) a článku 42 (právo prístupu k informáciám) Listiny.
Second, the complainant submi ed that there was no evidence to suggest that OLAF had asked the Commission to withhold the relevant information.
Článok 42 Listiny má rovnaké znenie ako článok 255 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva.
Third, the complainant argued that investigations by OLAF sometimes took an extraordinary amount of time.
Zásady a obmedzenia pre sprístupnenie dokumentov Európskeho parlamentu, Rady a Komisie pre verejnosť sú stanovené v nariadení č. 1049/2001.
According to him, some of the allegations concerning Eurostat were being investigated since 1998.
V Kódexe správania Komisie je obsiahnutý záväzok, podľa ktorého sa má na podnety odpovedať čo najskôr a čo najvhodnejším spôsobom.
The complainant stressed that the Commission would thus be able to withhold basic information for years, not to mention subsequent criminal or administrative investigations that could also be used as a reason for not disclosing information.
Toto nezaväzuje zamestnancov Komisie poskytovať všetky požadované informácie.
Fourth, the complainant argued that the Commission behaved in an arbitrary way, given that on occasions it answered questions relating to issues that were the subject-ma er of investigations by OLAF whilst on other occasions it refused to do so.
V súlade s Kódexom mohol zamestnanec rozhodnúť o tom, že zverejnenie požadovanej informácie nebolo v záujme Spoločenstva.
Finally, the complainant argued that the Commission sometimes arbitrarily changed the reasons it gave for refusing to provide the information requested.
V takom prípade by bolo odmietnutie poskytnutia informácie oprávnené.
The complainant claimed that the Commission should answer the questions that had been submi ed to it without success since March 2002.
Je potrebné poznamenať, že táto otázka sa nezhoduje s otázkou s tým istým dátumom uvedenou v sťažnosti.
In its opinion, the Commission made the following comments:
Všetky otázky sťažovateľa, ktoré sa týkali faktických informácií, boli riadne zodpovedané, alebo boli označené ako otázky týkajúce sa prebiehajúceho vyšetrovania, a z tohto dôvodu nemohla Komisia v danom období zodpovedať určité druhy otázok.
The Commission’s Code of good administrative behaviour applied equally to requests for information by citizens and to requests for information by the media.
Je však potrebné uviesť, že OLAF nikdy nekomentoval prebiehajúce vyšetrovania. Komisia sa taktiež domnieva, že by nebolo vhodné poskytovať informácie, ktoré by mohli ohroziť riadny priebeh vyšetrovania.
Media (i.e. journalists) were not entitled under the present Code to any particular and/or additional rights beyond what the Code foresees for dealing with inquiries from the general public.
Ochrana cieľov vyšetrovania bola navyše v súlade s nariadením č. 1049/2001 osobitnou výnimkou práva na sprístupnenie dokumentov.
The Press and Communication Service had been scrupulous in adhering to the deadlines stipulated, that is to say, a reply has to be sent within fi een working days of the receipt of inquiries.
Vzhľadom na otázky z 2. júna 2002, 7. júna 2002 a 22 júla 2002, prvá bola zodpovedaná listom z 5. júna 2002.
However, the Commission acknowledged that no reply had been given to the complainant’s message of 5 April 2002 and apologised for this omission.
Otázky vyplývajúce z poznámok zo 7. júna a 22. júla 2002 boli zodpovedané ústne v rámci telefonického rozhovoru.
The perception that the Commission had been arbitrary in its decisions regarding requests for sensitive information arose from the fact that there had to be a case by case approach.
Čo sa týka otázok zo 16. júna 2002, sťažovateľ bol vyzvaný, aby adresoval otázku v súvislosti s opravnými koeficientmi pánovi M., príslušnému hovorcovi.
The inquiries of the complainant for factual information had been properly answered by the Commission.
Pán M nedostal žiadne otázky a nie je si ani žiadnych vedomí. Z tohto dôvodu Komisia neodpovedala na predmetné otázky.
However, most of the inquiries cited in the complaint did not relate to straightforward existing information, but required that the Commission in its reply take formal positions on very specific issues.
Komisia však poznamenala, že otázky sťažovateľa boli takmer rovnaké ako niektoré otázky, ktoré položila pani poslankyňa Gabriele Stauner v prípadoch P-1805/02 a E-2807/02.
In this respect the Commission had a discretionary power over the position it wanted to take and when to take it and could, therefore, reserve the right not to make statements on an issue.
Výťahy z odpovedí Komisie na otázky pani Stauner boli priložené k jej druhému stanovisku.
In respect of the allegation that the Commission had refused to answer questions on the grounds that the information related to an OLAF investigation, the Commission wished to note that questions concerning a ma er under such investigation should be directed to OLAF.
Stanovisko Komisie v súvislosti s tým, že inštitúcie Európskej únie nemusia žurnalistom poskytovať informácie, by bolo dôkazom značnej medzery v zákonodarstve Európskeho spoločenstva, čo by malo byť výzvou pre Komisiu, aby ju vyplnila.