natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The situation would be different if the Member State in which the company is resident exercised its taxation powers in relation to the income arising in that Member State received by the nonresident parent company, in which case it would be for that Member State to accord to the nonresident parent company the same treatment as a resident parent company in that Member State receiving income from the company resident in that same Member State.
Neplatí to, ak členský štát, na ktorého území je usadená kapitálová spoločnosť, vykonáva svoju daňovú právomoc nad príjmom pochádzajúcim z tohto štátu a poskytnutým materskej spoločnosti nerezidentovi, v tomto prípade prislúcha uvedenému štátu priznať materskej spoločnosti nerezidentovi rovnaké zaobchádzanie, aké má materská spoločnosť so sídlom v tomto štáte dostávajúca príjmy z kapitálovej spoločnosti usadenej v tom istom členskom štáte.
It is for the national court to ascertain which of those situations is present in the main proceedings, taking into account all the provisions of its tax legislation and, if necessary, any relevant provisions of the Convention of 16 June 1959 between the Federal Republic of Germany and the Kingdom of the Netherlands for the avoidance of double taxation.’
Vnútroštátnemu súdu prislúcha overiť, ktorý z týchto predpokladov sa uplatní vo veci samej, s prihliadnutím na súbor ustanovení svojej daňovej právnej úpravy, prípadne každého relevantného ustanovenia dohody uzavretej 16. júna 1959 medzi Spolkovou republikou Nemecko a Holandským kráľovstvom, smerujúcej k zamedzeniu dvojitého zdanenia.
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC, by the Bundesfinanzhof (Germany), made by decision of 22 February 2006, received at the Court on 29 June 2006, in the proceedings
Vo veci C-284/06, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Bundesfinanzhof (Nemecko) z 22. februára 2006 a doručený Súdnemu dvoru 29. júna 2006, ktorý súvisí s konaním:
THE COURT (Fourth Chamber), composed of K. Lenaerts, President of Chamber, G. Arestis (Rapporteur), R. Silva de Lapuerta, E. Juhász and T. von Danwitz, Judges,
SÚDNY DVOR (štvrtá komora), v zložení: predseda štvrtej komory K. Lenaerts, sudcovia G. Arestis (spravodajca), R. Silva de Lapuerta, E. Juhász a T. von Danwitz,
JUDGMENT OF 26. 6.
ROZSUDOK Z 26. 6.
Advocate General: P. Mengozzi, Registrar: J. Swedenborg, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 13 June 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
2008 — VEC C-284/06 generálny advokát: P. Mengozzi, tajomník: J. Swedenborg, referent, so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní z 13. júna 2007, so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
— the Commission of the European Communities, by R. Lyal and W. Mölls, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 31 January 2008,
— Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: R. Lyal a W. Mölls, splnomocnení zástupcovia, po vypočutí návrhov generálneho advokáta na pojednávaní 31. januára 2008,
BURDA gives the following
BURDA vyhlásil tento
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Council Directive 90/435/EEC of 23 July 1990 on the common system of taxation applicable in the case of parent companies and subsidiaries of different Member States (OJ 1990 L 225, p.
Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu smernice Rady 90/435/EHS z 23. júla 1990 o spoločnom systéme zdaňovania uplatňovanom v prípade materských spoločností a dcérskych spoločností v rozličných členských štátoch (Ú. v. ES L 225, s. 6; Mim. vyd. 09/001, s.
The reference has been made in proceedings between Burda GmbH, formerly Burda Verlagsbeteiligungen GmbH (‘Burda’) and Finanzamt Hamburg-Am Tierpak (‘the Finanzamt’) concerning the taxation of the profit which Burda distributed in respect of the financial years 1996 and 1997 to one of its parent companies, namely RCS International Services BV (‘RCS’), established in the Netherlands.
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi spoločnosťou Burda GmbH, predtým Burda Verlagsbeteiligungen GmbH (ďalej len „Burda“), a Finanzamt Hamburg-Am Tierpark (ďalej len „Finanzamt“) v súvislosti so zdanením zisku, ktorý táto spoločnosť rozdelila v roku 1998 za roky 1996 a 1997 jednej zo svojich materských spoločností, t. j. RCS International Services BV (ďalej len „RCS“), usadenej v Holandsku.
2008 — CASE C-284/06
2008 — VEC C-284/06
In accordance with the first recital in the preamble thereto, Directive 90/435 is intended to introduce ‘tax rules which are neutral from the point of view of competition, in order to allow enterprises to adapt to the requirements of the common market, to increase their productivity and to improve their competitive strength at the international level’.
V súlade s prvým odôvodnením smernice 90/435 jej cieľom je zaviesť „daňové pravidlá, ktoré by boli neutrálne z hľadiska súťaženia, aby sa umožnilo podnikom prispôsobiť sa požiadavkám spoločného trhu s cieľom zvýšiť ich produktivitu a posilniť ich postavenie v hospodárskej súťaži na medzinárodnej úrovni“.
According to the third recital in the preamble to Directive 90/435, that directive is intended, in particular, to eliminate the fiscal disadvantage suffered by groups of companies of different Member States in comparison with groups of companies of the same Member State.
Podľa tretieho odôvodnenia zámerom tejto smernice je okrem iného odstrániť daňové nevýhody, ktoré sa vzťahujú na skupiny spoločností rôznych členských štátov vo vzťahu k skupinám spoločností toho istého štátu.
Articles 1 to 7 of Directive 90/435 provide as follows:
Články 1 až 7 smernice 90/435 stanovujú:
— to distributions of profits received by companies of that State which come from their subsidiaries of other Member States,
— na rozdeľovanie zisku prijatého spoločnosťami tohto štátu, ktorý pochádza od dcérskych spoločností iných členských štátov,
— to distributions of profits by companies of that State to companies of other Member States of which they are subsidiaries.
— na rozdeľovanie zisku dcérskymi spoločnosťami z tohto štátu svojim materským spoločnostiam v iných členských štátoch.
(b) according to the tax laws of a Member State is considered to be resident in that State for tax purposes and, under the terms of a double taxation agreement concluded with a third State, is not considered to be resident for tax purposes outside the Community;
Na účely tejto smernice znamená ‚spoločnosť členského štátu‘ každú spoločnosť, ktorá: a) má jednu z foriem vymenovaných v prílohe k tejto smernici; b) podľa daňového práva členského štátu, sa považuje na daňové účely za sídliacu v tomto štáte a podľa podmienok dohody o dvojitom zdanení uzavretej s tretím štátom sa na daňové účely nepovažuje za sídliacu mimo spoločenstva; c) okrem toho podlieha jednej z týchto daní, bez možnosti voľby alebo vyňatia:
— Koerperschaftsteuer in the Federal Republic of Germany,
— Körperschaftsteuer v Spolkovej republike Nemecko,
… or to any other tax which may be substituted for any of the above taxes.
… alebo akejkoľvek inej dani, ktorá môže ktorúkoľvek z uvedených daní nahradiť.
(a) the status of parent company shall be attributed at least to any company of a Member State which fulfils the conditions set out in Article 2 and has a minimum holding of 25% in the capital of a company of another Member State fulfilling the same conditions;
Na účely uplatňovania tejto smernice: a) postavenie materskej spoločnosti sa priradí prinajmenšom každej spoločnosti členského štátu, ktorá spĺňa podmienky stanovené v článku 2 a má podiel minimálne 25 % kapitálu spoločnosti iného členského štátu, spĺňajúcej tie isté podmienky; b) ‚dcérska spoločnosť‘ znamená spoločnosť, ktorej kapitál obsahuje podiel uvedený v písmene a).
Where a parent company, by virtue of its association with its subsidiary, receives distributed profits, the State of the parent company shall, except when the latter is liquidated, either:
Tam, kde materská spoločnosť v dôsledku svojho podielu na dcérskej spoločnosti prijme rozdelený zisk, štát materskej spoločnosti, pokiaľ dcérska spoločnosť nebude likvidovaná, buď:
— refrain from taxing such profits, or
— upustí od zdanenia takéhoto zisku, alebo
— tax such profits while authorising the parent company to deduct from the amount of tax payable that fraction of the corporation tax paid by the subsidiary which relates to those profits and, if appropriate, the amount of the withholding tax levied by the Member State in which the subsidiary is resident, pursuant to the derogations provided for in Article 5, up to the limit of the amount of the corresponding domestic tax.
— zdaní takýto zisk a súčasne oprávni materskú spoločnosť odrátať z hodnoty daňovej povinnosti tú časť dane z príjmov právnických osôb platenú dcérskou spoločnosťou, ktorá sa vzťahuje na tieto zisky, a prípadne aj obnos zrážkovej dane vybranej členským štátom, v ktorom sídli dcérska spoločnosť, na základe odchýlok stanovených v článku 5, až po hranicu množstva príslušnej vnútroštátnej dane.
However, each Member State shall retain the option of providing that any charges relating to the holding and any losses resulting from the distribution of the profits of the subsidiary may not be deducted from the taxable profits of the parent company. …
Každý členský štát si však ponecháva možnosť ustanoviť, že akékoľvek poplatky [výdavky — neoficiálny preklad] vzťahujúce sa na podiel a akékoľvek straty pochádzajúce z rozdelenia ziskov dcérskej spoločnosti nemožno odrátať zo zdaniteľných ziskov materskej spoločnosti…
Profits which a subsidiary distribute[s] to its parent company shall, at least where the latter holds a minimum of 25% of the capital of the subsidiary, be exempt from withholding tax.
Zisky, ktoré dcérska spoločnosť rozdeľuje svojej materskej spoločnosti, treba odrátať zo zrážkovej dane aspoň tam, kde materská spoločnosť má podiel najmenej 25 % na kapitále dcérskej spoločnosti.
Notwithstanding paragraph 1, the Federal Republic of Germany may, for as long as it charges corporation tax on distributed profits at a rate at least 11 points lower than the rate applicable to retained profits, and at the latest until mid-1996, impose
Napriek odseku 1, Spolková republika Nemecko môže uložiť kompenzačnú zrážkovú daň 5 % zo zisku rozdeleného jej dcérskymi spoločnosťami, pokiaľ nebude
2008 — CASE C-284/06 a compensatory withholding tax of 5% on profits distributed by its subsidiary companies.
2008 — VEC C-284/06 uplatňovať daň z príjmov právnických osôb na rozdelený zisk mierou aspoň o 11 bodov nižšou, než je miera uplatniteľná na nerozdelený zisk a najneskôr do polroku 1996.
The Member State of a parent company may not charge withholding tax on the profits which such a company receives from a subsidiary.
Členský štát materskej spoločnosti nemôže vybrať zrážkovú daň zo zisku, ktorý takáto spoločnosť obdrží od svojej dcérskej spoločnosti.
Paragraph 1 of the Law on Corporation Tax 1996, in the version applicable to the facts of the main proceedings (Körperschaftsteuergesetz 1996, BGBl. 1996 I, p.
§ 1 zákona z roku 1996 o dani z príjmov právnických osôb (Körperschaftsteuergesetz 1996), v znení uplatniteľnom na spor vo veci samej (BGBl. 1996 I, s.
340, ‘the KStG 1996’) provides that companies with a share capital (‘companies’) having their management or registered office in Germany are to be fully liable to corporation tax.
340, ďalej len „KStG 1996“), stanovuje najmä, že kapitálové spoločnosti s ústredím alebo so sídlom v Nemecku neobmedzene podliehajú dani z príjmov právnických osôb.
Under Paragraph 2 of the KStG 1996, corporations, associations of persons and pools of assets which have neither their management nor their registered office in Germany are partly liable to corporation tax on their income obtained in Germany.
Podľa znenia § 2 KStG 1996 subjekty, združenia osôb a majetkové štruktúry, ktoré nemajú ani svoje ústredie, ani svoje sídlo v Nemecku, čiastočne podliehajú dani z príjmov právnických osôb, pokiaľ ide o príjmy dosiahnuté v Nemecku.
Under Paragraph 23 of KStG 1996, the normal rate of corporation tax is 45% of the taxable income.
Podľa § 23 KStG 1996 riadnu sadzbu dane z príjmov právnických osôb predstavuje 45 % zo zdaniteľného príjmu.
Paragraph 27(1) of the KStG 1996 provides that ‘if a company fully liable to [corporation] tax distributes profits, the amount of the tax shall be increased or reduced as a consequence, depending on the difference between the tax on the company’s capital and reserves (tax on retentions) which, under Paragraph 28, are deemed to be used for the distribution of profits, and the tax resulting from the application of a rate of 30% of the profit before the deduction of corporation tax (tax on distribution).’
§ 27 ods. 1 KStG 1996 stanovuje, že „ak kapitálová spoločnosť podliehajúca neobmedzene dani z príjmov rozdeľuje zisky, výška dane sa zvyšuje alebo znižuje podľa rozdielu medzi zaťažením vlastného kapitálu kapitálovej spoločnosti (daňové zaťaženie tezaurizácie), ktorý sa podľa § 28 považuje za použitý na rozdelenie zisku, a zaťažením zisku daňovou sadzbou vo výške 30 % pred zdanením daňou z príjmov právnických osôb (daňové zaťaženie rozdeleného zisku)“.
If the capital item or items within the meaning of Paragraph 30(1), third sentence, points 1 or 2, initially deemed to have been used for the purposes of subparagraph 3 are not sufficient subsequently to offset a profit distribution, that distribution shall be charged to the capital item referred to in Paragraph 30(2), point 2, even if that item becomes negative as a result.’
Ak čiastka alebo čiastky v zmysle § 30 ods. 1 tretej vety bodov 1 alebo 2, ktoré sa pôvodne považovali za použité v zmysle odseku 3, následne viac nestačia na náhradu rozdelenia zisku, musí byť toto rozdelenie uskutočnené z čiastky kapitálu uvedeného v § 30 ods. 2 bode 2, aj keď táto čiastka bude na základe uvedenej skutočnosti záporná.“
Under Paragraph 29(2) of the KStG 1996, at the end of each financial year the capital and reserves are to be divided into capital and reserves available for distribution and other capital and reserves, the former representing the portion of the capital and reserves which exceeds the share capital.
§ 29 ods. 2 KStG 1996 stanovuje, že na konci každého účtovného obdobia je vlastný kapitál rozdelený na vlastný kapitál použiteľný na rozdelenie zisku a zvyšný kapitál a že použiteľný vlastný kapitál je časťou vlastného kapitálu, ktorý prevyšuje základné imanie.
Paragraph 30(1) and (2) of the KStG 1996 provides as follows:
§ 30 ods. 1 a 2 KStG 1996 stanovuje:
1. income which was subject to the full rate of corporation tax from 31 December 1993;
(1) príjmom, ktoré od 31. decembra 1993 podliehali plnej sadzbe dani z príjmu právnických osôb;
3. additions to assets not subject to corporation tax or which increased the company’s capital and reserves in the course of the financial years prior to 1 January 1977.
(3) majetkovým výnosom, ktoré nepodliehajú dani z príjmu právnických osôb alebo ktoré zvýšili vlastný kapitál kapitálovej spoločnosti počas účtovných období pred 1. januárom 1977.
The amount indicated in subparagraph 1, point 3, shall be subdivided into:
Výšku uvedenú v odseku 1 bode 3 možno ďalej rozdeliť na:
The portion of income referred to in Paragraph 30(1), point 1, of the KStG 1996 and subject to corporation tax at the full rate (45%) is designated as ‘EK 45’.
Časť príjmov uvedených v § 30 ods. 1 bode 1 KStG 1996, ktorá podlieha plnej sadzbe dani z príjmu právnických osôb, teda 45 %, je označená pod názvom „EK 45“.
The additions to assets referred to in Paragraph 30(1), point 3, of the KStG 1996, not subject to corporation tax, are designated as ‘EK 0’ and, in relation to the four categories set out in Paragraph 30(2) of the KStG 1996, as ‘EK 01’ to ‘EK 04’.
Majetkové výnosy uvedené v § 30 ods. 1 bode 3 KStG 1996, ktoré nepodliehajú dani z príjmu právnických osôb, sú označené pod názvom „EK 0“ a v závislosti od štyroch kategórií uvedených v § 30 ods. 2 pod názvom „EK 01“ až „EK 04“.
Paragraph 40 of the KStG 1996 provides as follows:
§ 40 KStG 1996 stanovuje:
1. for the distribution of portions covered by the provisions of Paragraph 30(2), point 1 [EK 01];
1. pre rozdelenie častí zisku spadajúcich pod § 30 ods. 2 bod 1 [EK 01];
2. for the distribution of portions covered by the provisions of Paragraph 30(2), point 4 [EK 04].’
2. pre rozdelenie častí zisku spadajúcich pod § 30 ods. 2 bod 4 [EK 04].“
Paragraph 44(1), first sentence, of the KStG 1996 provides as follows:
§ 44 ods. 1 prvá veta KStG 1996 stanovuje:
‘If an entity fully liable to the tax supplies services for its own account, which are equivalent, for the shareholders, to earnings within the meaning of Paragraph 20(1), points 1 and 2, of the Law on Income Tax, it shall, subject to Paragraph 20(2) of the Law, provide its shareholders. on demand, with a certificate containing the following particulars on the appropriate official administrative form:
„Ak subjekt neobmedzene podliehajúci dani poskytuje na svoj vlastný účet peňažné dávky, ktoré sú pre spoločníkov rovnocenné príjmom v zmysle § 20 ods. 1 bodov 1 a 2 zákona o dani z príjmov, je tento subjekt povinný s výhradou odseku 2 poskytnúť svojim spoločníkom na ich žiadosť na príslušnom oficiálnom administratívnom formulári potvrdenie obsahujúce nasledujúce údaje:
1. the shareholder’s name and address;
(1) meno a adresu spoločníka;
2. the amount of the services;
(2) výšku peňažných dávok;
3. the settlement date;
(3) dátum zaplatenia;
4. the amount of corporation tax deductible under Paragraph 36(2), point 3, first sentence, of the Law on Income Tax;
(4) výšku dane z príjmov právnických osôb odpočítateľnej podľa § 36 ods. 2 bodu 3 prvej vety zákona o dani z príjmov;
5. the amount of corporation tax to be repaid for the purposes of Paragraph 52; it shall be sufficient if the particulars relate to a single share or a single right to dividend;
(5) výšku dane z príjmov právnických osôb, ktorá má byť vrátená podľa § 52; stačí, aby sa údaj vzťahoval na jednu akciu, na jeden podiel alebo na výlučné užívacie právo;
6. the amount of the service for which the capital item within the meaning of Paragraph 30(2), point 1, is deemed to be used;
(6) výšku peňažnej dávky, pre ktorú sa čiastka kapitálu podľa § 30 ods. 2 bodu 1 považuje za použitú;
7. the amount of the service for which the capital item within the meaning of Paragraph 30(2), point 4, is deemed to be used.’
(7) výšku peňažnej dávky, pre ktorú sa čiastka kapitálu podľa § 30 ods. 2 bodu 4 považuje za použitú.“
Paragraph 50(1), point 2, of the KStG 1996 provides, inter alia, that the corporation tax on income subject to withholding tax is to be paid by deduction at source where the recipient is only partly taxable and where the income does not originate from a commercial, agricultural or forestry enterprise located in the national territory.
§ 50 ods. 1 bod 2 KStG 1996 uvádza najmä, že daň z príjmov právnických osôb splatná z príjmov podliehajúcich zrážke sa považuje za odvedenú vykonaním tejto zrážky, pokiaľ príjemca iba čiastočne podlieha dani a pokiaľ príjmy nevyplývajú z obchodnej, poľnohospodárskej alebo lesnej činnosti nachádzajúcej sa na vnútroštátnom území.
Paragraph 51 of the KStG 1996 provides that ‘[i]f the shareholder is not liable to income tax within the meaning of Paragraph 20(1), points 1 to 3, or subparagraph (2), point 2(a), of the Law on Income Tax or if that income is not taken into account in
§ 51 KStG 1996 stanovuje, že „ak spoločník nepodlieha dani z príjmov v zmysle § 20 ods. 1 bodov 1 až 3 alebo odseku 2 bodu 2 písm. a) zákona o dani z príjmov alebo ak tieto príjmy nie sú zohľadnené pri stanovení zdaniteľného základu podľa § 50 ods. 1
2008 — CASE C-284/06 determining the basis of assessment in accordance with Paragraph 50(1), points 1 or 2, the corporation tax which may be set off under Paragraph 36(2), point 3, of the Law on Income Tax shall not be set off or repaid.’
2008 — VEC C-284/06 bodov 1 alebo 2, je vylúčené započítať alebo vrátiť daň z príjmov právnických osôb započítateľnú podľa § 36 ods. 2 bodu 3 zákona o dani z príjmov“.
Under Paragraph 52(1) of the KStG 1996:
§ 52 ods. 1 KStG 1996 stanovuje:
‘The corporation tax which cannot be set off pursuant to Paragraph 51 shall be repaid, on demand, to shareholders who are fully liable, but exempt from corporation tax, to legal persons governed by public law and to shareholders partly liable to corporation tax under Paragraph 2(1), in so far as that tax increases, in accordance with Paragraph 27, because the capital and reserves within the meaning of Paragraph 30(2), point 3, are deemed to have been used for the distribution or for a similar payment.’
„Daň z príjmov právnických osôb, ktorá nemôže byť započítaná podľa § 51, je vrátená v prospech spoločníkov neobmedzene podliehajúcich dani, ale vyňatých z dane z príjmov právnických osôb, v prospech verejnoprávnych právnických osôb a v prospech spoločníkov, ktorí čiastočne podliehajú dani z príjmov právnických osôb podľa § 2 bodu 1 na ich žiadosť, pokiaľ sa táto daň zvyšuje podľa § 27, pretože vlastný kapitál podľa § 30 ods. 2 bodu 3 sa považuje za použitý na rozdelenie zisku alebo na podobnú peňažnú dávku.“
Paragraph 20(1) of the 1990 Law on Income Tax (Einkommensteuergesetz 1990, BGBl 1990 I, p.
§ 20 ods. 1 zákona z roku 1990 o dani z príjmov (Einkommensteuergesetz, BGBl. 1990 I, s.
1898, ‘the EStG 1990’), provides as follows:
1898, ďalej len „EStG 1990“) stanovuje:
‘Investment income comprises:
„Príjmy z kapitálu zahrňujú:
Paragraph 36(2) of the EStG 1990 states that:
§ 36 ods. 2 EStG 1990 stanovuje:
The following amounts shall be deducted from income tax:
Od dane z príjmov sa odpočítajú tieto sumy:
Under Paragraph 43(1) of the EStG 1990:
§ 43 ods. 1 EStG 1990 stanovuje:
‘The following investment income received in Germany shall be subject to income tax by deduction from investment income (investment income tax):
„Tieto príjmy z kapitálového majetku dosiahnuté v Nemecku podliehajú dani z príjmov vyrubenej z príjmov z kapitálového majetku (daň z príjmu z kapitálového majetku):
1. investment income within the meaning of Paragraph 20(1), points 1 and 2 …’
1. príjmy z kapitálového majetku podľa § 20 ods. 1 body 1 a 2…“
The facts of the main proceedings, the questions referred and the procedure before the Court
Skutkové okolnosti sporu vo veci samej, prejudiciálne otázky a konanie pred Súdnym dvorom
As is clear from the order for reference, Burda is a limited liability company governed by German law, its registered office and management being located in Germany.
Ako vyplýva z vnútroštátneho rozhodnutia, Burda je spoločnosť s ručením obmedzeným, založená podľa nemeckého práva, ktorá má sídlo a ústredie v Nemecku.
During the period relevant to the main proceedings it was owned in equal shares by RCS, a company established in the Netherlands, and by Burda International Holding GmbH (‘Burda International’) a company situated in Germany.
Počas rokov týkajúcich sa sporu vo veci samej ju vlastnili rovnakým dielom spoločnosť RCS, usadená v Holandsku, a kapitálová spoločnosť Burda International Holding GmbH (ďalej len „Burda International“), so sídlom v Nemecku.
In 1998 Burda decided to carry out a profit distribution in respect of the financial years 1996 and 1997 to RCS and Burda International in equal shares.
Burda sa v roku 1998 rozhodla pristúpiť k rozdeleniu ziskov zodpovedajúcich rokom 1996 a 1997 rovnakým dielom v prospech RCS a Burda International.
The distribution was taxed under Paragraph 27(1) of the KStG 1996 at the rate of 30%.
Rozdelenie týchto ziskov bolo podľa § 27 ods. 1 KStG 1996 zdanené sadzbou vo výške 30 %.
The order for reference also shows that, following a tax audit, it was established that Burda had distributed profits in an amount greater than the taxable income.
Z toho istého rozhodnutia tiež vyplýva, že po daňovej kontrole sa zistilo, že Burda vyplatila zisky v čiastke vyššej, ako bola čiastka zdaniteľných príjmov.