natgillin/translations-raw huggingface dataset:
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-456/06 with sale or resale or any analogous transaction but simply involve (at most) temporary use for the purpose for which the furniture is designed.
NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKY — E. SHARPSTON — VEC C-456/06 alebo akejkoľvek inej podobnej transakcie, ale zahŕňa len (nanajvýš) dočasné používanie na účely, na ktoré je nábytok navrhnutý.
free movement of goods, so must the other.
s ustanoveniami Zmluvy o voľnom pohybe tovaru, musí byť aj druhý.
I have already explained in the context of the first limb of the first question referred why, to my mind, Articles 28 and 30 EC dictate a narrow reading of ‘distribution to the public’ in Article 4(1). 36
V kontexte prvej časti prvej položenej otázky som už vysvetlila, prečo si myslím, že články 28 ES a 30 ES zaväzujú k zužujúcemu chápaniu „verejného šírenia“ v článku 4 ods. 1. 36
Finally, I repeat that the fact that the furniture was first put on the market in the Community without the consent of the rightholder is irrelevant in the context of the present case.
Napokon opakujem, že skutočnosť, že predmetný nábytok bol prvýkrát uvedený na trh v Spoločenstve bez súhlasu nositeľa práva, je v kontexte tejto veci bezvýznamná.
It is settled caselaw that, as Community law now stands, and in the absence of Community provisions harmonising national laws, it is for the Member States to establish the conditions and detailed rules for the protection of literary and artistic property, subject to observance of the applicable international conventions.
Z ustálenej judikatúry vyplýva, že za súčasného stavu práva Spoločenstva a absencie ustanovení práva Spoločenstva, ktorými by sa harmonizovalo vnútroštátne právo, je vecou členských štátov, aby za predpokladu dodržania príslušných medzinárodných dohovorov stanovili podmienky a detailné pravidlá ochrany literárneho a duševného vlastníctva.
38As I have indicated, before implementation of Directive 98/71 39the legal protection of designs was not harmonised; nor did the Berne Convention require such protection.
38 Ako som už uviedla, pred zavedením smernice 98/71 39nebola právna úprava dizajnov harmonizovaná a ani Bernský dohovor takúto ochranu nevyžadoval. 40
The analysis of the second question referred thus confirms in my view that the answer I propose to the first question must be correct.
Analýza druhej položenej otázky tak podľa mňa potvrdzuje, že odpoveď, ktorú navrhujem na prvú otázku, musí byť správna.
As is implicit in my earlier analysis of the first question, I broadly accept the submissions of Peek & Cloppenburg 37that too wide an interpretation of ‘distribution to the public’ in Article 4(1) would not be compatible with the free movement of goods enshrined in Article 28 EC and would not be justified in accordance with Article 30 EC. A derogation will be permitted under Article 30 EC only if the exercise of the distribution right in question safeguards the specific subjectmatter of the copyright. In the present case, that condition is not satisfied: the acts in question are not concerned 38 — Joined Cases C-92/92 and C-326/92 Phil Collins [1993] ECR I-5145, paragraph 19.
Ako nepriamo vyplýva z mojej skoršej analýzy prvej otázky, v zásade súhlasím s tvrdeniami Peek & Cloppenburg 37, že príliš široký výklad pojmu „verejné šírenie“ obsiahnutého v článku 4 ods. 1 by nebol v súlade s voľným pohybom tovaru zakotveným v článku 28 ES a nebol by odôvodnený v súlade s článkom 30 ES. Výnimka podľa článku 30 ES je dovolená len vtedy, ak výkon predmetného práva na šírenie chráni špecifický predmet autorského práva. V predmetnom prípade táto podmienka nie je splnená: sporné konanie sa netýka predaja alebo spätného predaja 38 — Spojené veci C-92/92 a C-326/92, Phil Collins, Zb. s. I-5145, bod 19.
37 — In the alternative, given its proposed response to the first questions.
39 — Citovaná v poznámke pod čiarou 12.40 — Pozri poznámku pod čiarou 4.
39 — Cited in footnote 12.40 — See footnote 4.
36 — Pozri vyššie body 35 a 36.37 — Subsidiárne vzhľadom na jej návrh odpovede na prvé otázky.
For the reasons given above, I consider that the questions referred by the Bundesgerichtshof should be answered as follows:
Vzhľadom na uvedené dôvody sa domnievam, že na otázky, ktoré položil Bundesgerichtshof, treba odpovedať takto:
There is not a ‘distribution to the public by sale or otherwise’ within the meaning of Article 4(1) of Directive 2001/29/EC of the European Parliament and of the Council of 22 May 2001 on the harmonisation of certain aspects of copyright and related rights in the information society where pieces of copyrightprotected furniture are either made available for temporary use by third parties without those third parties having the right to dispose of them or displayed in the window of a shop without the public being able to use or acquire them.
O „verejné šírenie predajom alebo iným spôsobom“ v zmysle článku 4 ods. 1 smernice 2001/29/ES Európskeho parlamentu a Rady z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti nejde v prípade, ak sú autorským právom chránené kusy nábytku sprístupnené tretím osobám na dočasné používanie bez toho, aby tieto tretie osoby mali právo nakladať s nimi, alebo sú vystavené vo výklade, pričom verejnosť ich nemôže ani používať, ani nadobudnúť.
2008 — CASE C-456/06
2008 — VEC C-456/06
17 April 2008 *
ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (štvrtá komora) zo 17. apríla 2008 *
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC, from the Bundesgerichtshof (Germany), made by decision of 5 October 2006, received at the Court on 16 November 2006, in the proceedings
Vo veci C-456/06, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Bundesgerichtshof (Nemecko) z 5. októbra 2006 a doručený Súdnemu dvoru 16. novembra 2006, ktorý súvisí s konaním:
THE COURT (Fourth Chamber), composed of K. Lenaerts, President of the Chamber, G. Arestis, R. Silva de Lapuerta, E. Juhász and J. Malenovský (Rapporteur), Judges,
SÚDNY DVOR (štvrtá komora), v zložení: predseda štvrtej komory K. Lenaerts, sudcovia G. Arestis, R. Silva de Lapuerta, E. Juhász a J. Malenovský (spravodajca),
— the Polish Government, by E. Ośniecką-Tamecką, acting as Agent,
— poľská vláda, v zastúpení: E. Ośniecką-Tamecką, splnomocnená zástupkyňa,
— the Commission of the European Communities, by H. Krämer and W. Wils, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 17 January 2008,
— Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: H. Krämer a W. Wils, splnomocnení zástupcovia, po vypočutí návrhov generálnej advokátky na pojednávaní 17. januára 2008,
2008 — CASE C-456/06 gives the following
2008 — VEC C-456/06 vyhlásil tento
The reference was made in the course of proceedings between Peek & Cloppenburg KG (‘Peek & Cloppenburg’) and Cassina SpA (‘Cassina’) concerning the making available to the public and display of furniture which, according to Cassina, infringed its exclusive right of distribution. Legal context
Tento návrh bol predložený v rámci sporu medzi Peek & Cloppenburg KG (ďalej len „Peek & Cloppenburg“) a Cassina SpA (ďalej len „Cassina“) v súvislosti so sprístupnením nábytku verejnosti a jeho vystavením, ktoré podľa spoločnosti Cassina porušujú jej výlučné právo na šírenie. Právny rámec
International legislation
Medzinárodnoprávna úprava
Article 6 of the CT, entitled ‘Right of distribution’, provides:
Článok 6 WTC s nadpisom „Právo na šírenie“ stanovuje:
Authors of literary and artistic works shall enjoy the exclusive right of authorising the making available to the public of the original and copies of their works through sale or other transfer of ownership.
Autori literárnych a umeleckých diel majú výhradné právo udeľovať súhlas na sprístupnenie originálu a rozmnoženín svojich diel verejnosti predajom alebo iným prevodom vlastníctva.
Nothing in this Treaty shall affect the freedom of Contracting Parties to determine the conditions, if any, under which the exhaustion of the right in paragraph 1 applies after the first sale or other transfer of ownership of the original or a copy of the work with the authorisation of the author.’
Žiadne ustanovenie tejto zmluvy nemá vplyv na slobodu zmluvných strán, aby určili prípadné podmienky, za ktorých sa po prvom predaji alebo prevode, alebo prechode vlastníctva k originálu alebo rozmnoženine diela so súhlasom autora vyčerpá právo podľa odseku 1.“
Article 8 of the PPT, entitled ‘Right of distribution’, confers on performers the exclusive right of authorising the making available to the public of the original and copies of their performances fixed in phonograms through sale or other transfer of ownership.
Článok 8 WPPT s nadpisom „Právo na šírenie“ priznáva výkonným umelcom výhradné právo udeľovať súhlas na sprístupnenie originálu a rozmnoženín zvukových záznamov ich umeleckých výkonov verejnosti predajom alebo iným prevodom vlastníctva.
Article 12 of the PPT provides for a similar right in favour of producers of phonograms.
Článok 12 WPPT zakotvuje obdobné právo v prospech výrobcov zvukových záznamov.
Recitals 9 to 11, 15 and 28 in the preamble to Directive 2001/29 state:
V odôvodneniach č. 9 až 11, 15 a 28 smernice 2001/29 sa vyhlasuje:
Their protection helps to ensure the maintenance and development of creativity in the interests of authors, performers, producers, consumers, culture, industry and the public at large. …
Ich ochrana pomáha zaistiť udržiavanie a rozvoj tvorivosti v záujme autorov, interpretov, producentov, spotrebiteľov, kultúry, priemyslu a verejnosti ako celku. …
The first sale in the Community of the original of a work or copies thereof by the rightholder or with his consent exhausts the right to control resale of that object in the Community. … ’
Prvým predajom originálu diela alebo jeho rozmnoženín v spoločenstve zo strany nositeľa práv, alebo s jeho súhlasom zaniká právo kontrolovať ďalší predaj tohto predmetu v spoločenstve. …“
Article 4 of that directive, entitled ‘Distribution right’, states:
V článku 4 tejto smernice s nadpisom „Právo šírenia“ sa uvádza:
Member States shall provide for authors, in respect of the original of their works or of copies thereof, the exclusive right to authorise or prohibit any form of distribution to the public by sale or otherwise.
Členské štáty poskytnú autorom vo vzťahu k originálu ich diela alebo k jeho rozmnoženinám výlučné právo udeliť súhlas alebo zakázať akúkoľvek formu verejného šírenia predajom alebo iným spôsobom.
Under Article 1(1) and (2) of Council Directive 92/100/EEC of 19 November 1992 on rental right and lending right and on certain rights related to copyright in the field of intellectual property (OJ 1992 L 346, p. 61):
V článku 1 ods. 1 a 2 smernice Rady 92/100/EHS z 19. novembra 1992 o nájomnom práve a výpožičnom práve a o určitých právach súvisiacich s autorskými právami v oblasti duševného vlastníctva (Ú. v. ES L 346, s. 61; Mim. vyd. 17/001, s. 120) sa uvádza:
In accordance with the provisions of this Chapter, Member States shall provide, subject to Article 5, a right to authorise or prohibit the rental and lending of originals and copies of copyright works …
V súlade s ustanoveniami tejto kapitoly ustanovia členské štáty s výnimkami podľa článku 5 právo udeliť súhlas alebo zakázať nájom a vypožičiavanie originálov a rozmnoženín diel chránených autorským právom…
For the purposes of this Directive, “rental” means making available for use, for a limited period of time and for direct or indirect economic or commercial advantage.’
Na účely tejto smernice „nájom“ znamená sprístupnenie na použitie na časovo obmedzené obdobie na účely priameho alebo nepriameho hospodárskeho alebo obchodného prospechu.“
Under Article 9(1) of Directive 92/100, ‘Member States shall provide [for performers, phonogram producers, producers of the first fixations of films and for broadcasting organisations] the exclusive right to make available [protected objects], including copies thereof, to the public by sale or otherwise, hereafter referred to as the “distribution right”’.
Podľa článku 9 ods. 1 smernice 92/100 „členské štáty ustanovia [pre umelcov, pre výrobcov fonogramov, pre výrobcov prvých záznamov filmov, pre vysielacie organizácie] výhradné právo sprístupňovať [tieto predmety ochrany], ako aj ich rozmnoženiny verejnosti predajom alebo iným spôsobom (ďalej len ‚právo na rozširovanie‘)“.
Directive 92/100 was repealed by Directive 2006/115/EC of the European Parliament and of the Council of 12 December 2006 on rental right and lending right and on certain rights related to copyright in the field of intellectual property (OJ 2006 L 376, p. 28).
Smernica 92/100 bola zrušená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2006/115/ES z 12. decembra 2006 o nájomnom práve a výpožičnom práve a o určitých právach súvisiacich s autorskými právami v oblasti duševného vlastníctva (Ú. v. ES L 376, s. 28).
The latter directive reproduces, in similar terms, the abovementioned provisions of Directive 92/100.
Tá v podstate preberá uvedené ustanovenia smernice 92/100.
PEEK & CLOPPENBURG National legislation
PEEK & CLOPPENBURG Vnútroštátna právna úprava
Paragraph 15(1) of the Law on copyright (Urheberrechtsgesetz) of 9 September 1965 (BGBl. 1965 I, p.
Článok 15 ods. 1 zákona o autorskom práve (Urheberrechtsgesetz) z 9. septembra 1965 (BGBl. 1965 I, s.
1273) provides:
1273) stanovuje:
‘The author has the exclusive right to exploit his work in a material form; that right includes in particular:
„Autor má výlučné právo využívať svoje dielo v materiálnej podobe; toto právo zahŕňa najmä:
…, the right of distribution (Paragraph 17),
… právo na šírenie (článok 17),
Paragraph 17(1) of that Law provides:
Článok 17 ods. 1 uvedeného zákona stanovuje:
‘The right of distribution is the right to offer to the public or put into circulation the original work or copies thereof.’
„Právo na šírenie je právo ponúkať verejnosti alebo uviesť do obehu originál diela alebo jeho rozmnoženiny.“
Cassina manufactures chairs.
Cassina vyrába sedací nábytok.
Its collection includes furniture manufactured according to the designs of Charles-Édouard Jeanneret (Le Corbusier).
Jej kolekcia zahŕňa kusy nábytku, ktoré boli vyhotovené podľa návrhov Charlesa Eduarda Jeannereta, nazývaného Le Corbusier.
2008 — CASE C-456/06
2008 — VEC C-456/06 k nim kreslá a pohovky série LC 2 a LC 3, ako aj stolový systém LC 10-P.
Peek & Cloppenburg operates menswear and womenswear shops throughout Germany. It has set up in one of its shops a rest area for customers, fitted out with armchairs and sofas from the LC 2 and LC 3 range and a low table from the LC 10-P table system. In a display window of its outlet, Peek & Cloppenburg placed an armchair from the LC 2 range for decorative purposes. Those items of furniture did not come from Cassina but were manufactured without Cassina’s consent by an undertaking in Bologna (Italy). According to the referring court, such furniture was not protected at the time by copyright in the Member State in which it was manufactured. 16
Peek & Cloppenburg prevádzkuje na celom území Nemecka obchody s dámskou a pánskou konfekciou. V jednom zo svojich obchodov vytvoril odpočinkovú zónu pre zákazníkov a vybavil ju kreslami a pohovkami série LC 2 a LC 3 a konferenčným stolíkom zo stolového systému LC 10-P. Vo výklade jednej zo svojich pobočiek vystavil na dekoračné účely kreslo zo série LC 2. Uvedené kusy nábytku nepochádzajú od spoločnosti Cassina, ale boli vyrobené bez jej súhlasu istým podnikom nachádzajúcim sa v Bologni (Taliansko). Podľa vnútroštátneho súdu nepožíval tento nábytok v danom čase žiadnu autorskoprávnu ochranu v členskom štáte, v ktorom bol vyrobený. 16
As it considered that Peek & Cloppenburg had infringed its rights by so doing, Cassina brought an action against it before the Landgericht Frankfurt (Frankfurt Regional Court) (Germany) seeking an order that it must desist from that practice and provide Cassina with information, in particular as regards the distribution channels for those items of furniture. In addition, Cassina sought an order that Peek & Cloppenburg pay damages. 17
Keďže sa Cassina domnievala, že Peek & Cloppenburg takto zasiahol do jej práv, podala na Landgericht Frankfurt žalobu, v ktorej žiadala, aby bol zaviazaný zdržať sa takéhoto konania a poskytnúť jej informácie najmä o kanáloch, cez ktoré sa tento nábytok distribuuje. Okrem iného Cassina navrhovala zaviazať ho na náhradu škody. 17
After the Landgericht Frankfurt had granted Cassina’s application and the appeal court had, essentially, confirmed the judgment given at first instance, Peek & Cloppenburg brought an appeal on a point of law before the Bundesgerichtshof (Federal Court of Justice) (Germany). 18
Keď Landgericht Frankfurt vyhovel žalobe spoločnosti Cassina a odvolací súd v zásade potvrdil prvostupňové rozhodnutie, podal Peek & Cloppenburg „revízny“ opravný prostriedok na Bundesgerichtshof. 18
That court states that, since Cassina has an exclusive right of distribution for the purpose of Paragraph 17 of the Law on copyright of 9 September 1965, its decisions turns on whether the conduct of Peek & Cloppenburg referred to above infringed that right. I - 2758
Uvedený súd uvádza, že vzhľadom na to, že Cassina má výlučné právo na šírenie v zmysle článku 17 zákona o autorskom práve z 9. septembra 1965, jeho rozhodnutie závisí od toho, či bolo počínaním Peek & Cloppenburg toto právo porušené. I - 2758
It takes the view that there is normally a distribution where the original of a work or copies thereof cease to form part of the undertaking and are made publicly available through transfer of ownership or possession.
Podľa uvedeného súdu o šírenie ide zvyčajne vtedy, keď sú originál diela alebo jeho rozmnoženiny z internej podnikovej sféry prevodom vlastníctva alebo držby prenesené k verejnosti.
In this connection, a transfer of possession for a merely temporary period may suffice.
V tejto súvislosti stačí aj prevod držby na obmedzené obdobie.
The issue arises, however, of whether conduct consisting in making publicly available reproductions protected by copyright without a transfer of ownership or possession, and thus without a transfer of the de facto power of disposal, can also be classified as a distribution to the public otherwise than by sale for the purpose of Article 4(1) of Directive 2001/29, those reproductions being, as in the main proceedings, installed in sales areas merely for the purpose of being used by customers.
Vyplýva z toho však otázka, či je za verejné šírenie iným spôsobom ako predajom v zmysle článku 4 ods. 1 smernice 2001/29 potrebné považovať aj konanie spočívajúce v sprístupnení rozmnoženín chránených autorským právom verejnosti, ak pritom nedochádza k prevodu vlastníctva alebo držby, a teda k prevodu skutočného oprávnenia nakladať s nimi, keď sú tieto rozmnoženiny — tak ako vo veci samej — umiestnené v predajných priestoroch len preto, aby ich mohli zákazníci používať.
In addition, the Bundesgerichtshof raises the question whether merely exhibiting a reproduction of a work in a shop display window, without making it available for use, also constitutes a form of distribution to the public within the meaning of that provision.
Okrem toho sa Bundesgerichtshof pýta, či aj obyčajné vystavenie rozmnoženiny diela vo výklade obchodu bez toho, aby bolo dielo sprístupnené na používanie, predstavuje formu verejného šírenia v zmysle uvedeného ustanovenia.
Furthermore, it submits that the issue also arises of whether the requirements of the protection of the free movement of goods laid down in Articles 28 EC and 30 EC restrict, in the circumstances of the main proceedings, the exercise of that right of distribution.
Ďalej podľa názoru Bundesgerichtshof vzniká otázka, či požiadavky ochrany voľného pohybu tovaru stanovenej v článkoch 28 ES a 30 ES za takých okolností, aké sú vo veci samej, neobmedzujú výkon uvedeného práva na šírenie.
In those circumstances, the Bundesgerichtshof decided to stay the proceedings and to refer the following questions to the Court for a preliminary ruling:
Za týchto podmienok Bundesgerichtshof rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
‘(1) (a) Can it be assumed that there is a distribution to the public otherwise than by sale, within the meaning of Article 4(1) of Directive 2001/29 …, in the case
„1. a) Je potrebné sa domnievať, že o verejné šírenie iným spôsobom [ako predajom] v zmysle článku 4 ods. 1 smernice 2001/29… ide vtedy, ak je tretím osobám
2008 — CASE C-456/06 where it is made possible for third parties to make use of items of copyrightprotected works without the grant of user involving a transfer of de facto power to dispose of those items?
2008 — VEC C-456/06 umožnené používať rozmnoženiny diela chráneného autorským právom, pričom s prenechaním užívacieho práva nie je spojený prevod skutočného oprávnenia nakladať s týmito rozmnoženinami?
(b) Is there a distribution under Article 4(1) of [Directive 2001/29] also in the case in which items of copyrightprotected works are shown publicly without the possibility of using those items being granted to third parties?
b) Ide o šírenie podľa článku 4 ods. 1 smernice 2001/29 aj vtedy, ak sú rozmnoženiny diela chráneného autorským právom verejne vystavené bez toho, aby bola tretím osobám poskytnutá možnosť tieto rozmnoženiny používať?
The application for the reopening of the oral procedure
O návrhu na opätovné otvorenie ústnej časti konania
By letter received at the Court on 7 March 2008, Cassina requested the reopening of the oral procedure pursuant to Article 61 of the Rules of Procedure of the Court following the delivery of the Advocate General’s Opinion.
Listom doručeným Súdnemu dvoru 7. marca 2008 Cassina v nadväznosti na návrhy generálnej advokátky požiadala o opätovné otvorenie ústnej časti konania podľa článku 61 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora.
Cassina submits, in particular, that the Advocate General founded her Opinion on a number of incorrect arguments, that she misinterpreted the Court’s caselaw and that she failed to take into account all the facts relevant to the proceedings.
Cassina najmä tvrdí, že generálna advokátka oprela svoje návrhy o mnohé chybné tvrdenia, že nerešpektovala judikatúru Súdneho dvora a nezohľadnila všetky relevantné okolnosti sporu.
Cassina accordingly wishes to submit further information to the Court.
Cassina si preto želá poskytnúť Súdnemu dvoru doplňujúce informácie.
In this connection, it must be pointed out that neither the Statute of the Court of Justice nor its Rules of Procedure make provision for the parties to submit observations in response to the Advocate General’s Opinion (see, inter alia, Case C-259/04 Emanuel [2006] ECR I-3089, paragraph 15).
V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť, že ani Štatút Súdneho dvora, ani jeho rokovací poriadok nepoznajú možnosť, aby účastníci konania podali pripomienky k návrhom generálneho advokáta (pozri najmä rozsudok z 30. marca 2006, Emanuel, C-259/04, Zb. s. I-3089, bod 15).
Admittedly, the Court may, of its own motion, on a proposal from the Advocate General, or at the request of the parties, order the reopening of the oral procedure in accordance with Article 61 of the Rules of Procedure if it considers that it lacks sufficient information, or that the case must be dealt with on the basis of an argument which has not been debated between the parties (see, inter alia, Case C-209/01 Schilling and Fleck-Schilling [2003] ECR I-13389, paragraph 19, and Case C-30/02 Recheio — Cash & Carry [2004] ECR I-6051, paragraph 12). 26
Súdny dvor môže v súlade s článkom 61 svojho rokovacieho poriadku bez návrhu, na návrh generálneho advokáta alebo tiež na návrh účastníkov konania nariadiť opätovné otvorenie ústnej časti konania, ak usúdi, že nemá dostatok informácií alebo že vec má byť rozhodnutá na základe tvrdenia, ktoré strany vzájomne neprerokovali (pozri najmä rozsudky z 13. novembra 2003, Schilling a Fleck-Schilling, C-209/01, Zb. s.
However, the Court, after hearing the Opinion of the Advocate General, considers that in the present case it has all the information necessary to answer the questions referred.
V tomto prípade sa však Súdny dvor po vypočutí generálnej advokátky domnieva, že má k dispozícii všetky podklady, ktoré potrebuje na zodpovedanie položených otázok.