natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Adams is, of course, and as Commission implicitly argues, distinguishable in various respects from the present case (although I confess to some puzzlement over the Commission’s argument that it concerns not the determination of when time starts to run but rather when the limitation period expires, since the one surely depends on the other).
Vec Adams/Komisia je samozrejme, a ako Komisia implicitne tvrdí, odlíšiteľná v rozličných ohľadoch od tejto veci (hoci sa priznávam k určitým rozpakom vo vzťahu k tvrdeniu Komisie, že sa týka nie určenia toho, kedy začína doba plynúť, ale skôr toho, kedy premlčacia doba uplynie, keďže to jedno určite závisí od druhého).
It does, however, demonstrate that the Court is prepared to depart from the normal application of the rules of prescription in an exceptional case.
Preukazuje však, že Súdny dvor je pripravený opustiť obvyklé uplatňovanie pravidiel o premlčaní vo výnimočnom prípade.
In such rare, exceptional cases I consider that it may be necessary to approach those rules more sympathetically in order to prevent prescription from being relied on as a defence in circumstances where that would be manifestly unjust.
V takých zriedkavých, výnimočných prípadoch zastávam názor, že môže byť nevyhnutné pristúpiť k uvedeným pravidlám s väčším pochopením na účely zabránenia toho, aby sa účastníci o premlčanie opierali ako o obranu za okolností, kedy by to bolo zjavne nespravodlivé.
53 — Namely, handing over to Roche staff edited photocopies of memoranda supplied to it by Mr Adams which had enabled Roche to identify him as the main suspect in the complaint that it had lodged with the Swiss Public Prosecutor’s Office, and which had therefore led to his arrest and supplied the police and the Swiss courts with substantial evidence against him.
53 — Konkrétne, odovzdanie zamestnancom Roche pozmenených fotokópií memoránd poskytnutých jej pánom Adamsom, ktoré umožnili Roche identifikovať ho ako hlavného podozrivého v sťažnosti, ktorú spoločnosť podala na švajčiarsky Úrad verejného žalobcu, a ktorá preto viedla k jeho zatknutiu, a ktoré poskytli polícii a švajčiarskym súdom podstatné dôkazy proti nemu.
54 — Paragraphs 50 and 51 of the judgment.
54 — Body 50 a 51 rozsudku.
With regard to the fifth applicant, the analysis I have proposed above leads to the conclusion that time began to run on the date of the judgment of the Tribunale civile di Roma, that is to say on 27 January 1989.
Čo sa týka piateho žalobcu, analýza, ktorú som vyššie navrhla, vedie k záveru, že lehota začala plynúť v deň rozsudku Tribunale civile di Roma, teda 27. januára 1989.
The fifth applicant’s action against the Commission is accordingly timebarred.
Žaloba piateho žalobcu proti Komisii je preto premlčaná.
That would be otherwise only if the Court were to take the view that, as in Adams, it would in the exceptional circumstances of the present case be appropriate for it essentially to rule that the timelimit laid down in Article 46 of the Statute is inapplicable to any of the applicants.
Bolo by to inak, iba ak by mal Súdny dvor zaujať názor, že tak ako vo veci Adams/Komisia by bolo za výnimočných okolností tejto veci vhodné, aby v podstate rozhodol, že lehota stanovená v článku 46 Štatútu nie je uplatniteľná na žiadneho zo žalobcov.
In the present case, the applicants took the decision, entirely reasonably at the time and in the context, to intervene in the proceedings brought by DAI against Assedile and AIMA in September 1984 before the Tribunale civile di Roma.
V tejto veci prijali žalobcovia rozhodnutie, úplne rozumne v danom čase a kontexte, vstúpiť ako vedľajší účastníci do konania iniciovaného DAI proti Assedile a AIMA v septembri 1984 na Tribunale civile di Roma.
The duration of those proceedings was not, and could not have been, within the applicants’ control.
Doba trvania uvedeného konania nebola a nemohla byť pod kontrolou žalobcov.
That court refused to make a reference for a preliminary ruling to the Court of Justice.
Uvedený súd odmietol podať Súdnemu dvoru návrh na začatie prejudiciálneho konania.
Had it done so, the matter would have become clear at that stage.
Ak by tak urobil, záležitosť by sa stala v uvedenej fáze jasnou.
In the context of such a reference, the Court would necessarily have reviewed the structure of Regulation No 2499/82.
V kontexte takého prejudiciálneho konania by Súdny dvor nevyhnutne preskúmal štruktúru nariadenia č. 2499/82.
In so doing, it would have identified the lacuna in that regulation (as the Court of First Instance subsequently did), namely that if a Member State took one of the two available options for channelling aid, funds earmarked for the producers as ultimate recipients would in circumstances such as those of the present case be refunded to the Community rather than paid to the producers.
Pritom by identifikoval medzeru v uvedenom nariadení (ako to Súd prvého stupňa následne urobil), konkrétne, že ak si členský štát vybral jednu z dvoch dostupných možností pre nasmerovanie pomoci, prostriedky určené pre výrobcov ako konečných príjemcov budú za takých okolností, ako sú okolnosti tejto veci, vrátené Spoločenstvu, a nie vyplatené výrobcom.
For the sake of completeness, I should add that the applicants subsequently brought an action against AIMA before the national courts for unjust enrichment.
Pre úplnosť by som mala dodať, že žalobcovia následne podali žalobu na vydanie bezdôvodného obohatenia proti AIMA na vnútroštátnych súdoch.
56 As the applicants themselves realised, once they had approached the Commission and ascertained that the funds derived from the Assedile security had been transferred by AIMA to the Commission and credited to the EAGGF account, 57 that claim was also bound to fail: there had been no unjust enrichment of AIMA.
56 Ako si žalobcovia sami uvedomili, len čo sa skontaktovali s Komisiou a zistili, že prostriedky získané zo zábezpeky Assedile boli prevedené zo strany AIMA Komisii a pripísané na účet EPUZF-u, 57uvedený nárok bol tiež odsúdený na neúspech: AIMA sa nijako bezdôvodne neobohatila.
An argument could be made out for saying that it was only at that point that the last, flickering hope of success via the national courts was extinguished.
Dalo by sa tvrdiť, že to bolo až v tom okamihu, keď posledná, mihotajúca sa, nádej na úspech cestou vnútroštátnych súdov pohasla.
I do not think it necessary or appropriate to go that far.
Nemyslím si, že je nevyhnutné alebo vhodné zachádzať tak ďaleko.
In the absence of a reference leading to such a review, however, it was only at the final conclusion of the national proceedings (the judgment of the Corte di Cassazione of 28 November 1994) that those four out of the five applicants who had appealed against the judgment of the Tribunale civile di Roma 55knew that their attempt to obtain payment of the Community aid that was rightfully theirs through the national courts could not succeed.
Pri neexistencii prejudiciálneho konania vedúceho k takému preskúmaniu sa však až pri právoplatnom ukončení vnútroštátneho konania (rozsudok Corte di Cassazione z 28. novembra 1994) uvedení štyria z piatich žalobcov, ktorí sa odvolali proti rozsudku Tribunale civile di Roma 55, dozvedeli, že ich pokus o získanie platby pomoci Spoločenstva, ktorá im podľa práva patrila, nemohol prostredníctvom vnútroštátnych súdov uspieť.
That seems to me to be the appropriate point to hold that time had begun to run for the purposes of Article 46 of the Statute.
To sa mi zdá byť vhodným okamihom pre konštatovanie, že začala plynúť doba na účely článku 46 Štatútu.
56 — On 16 February 1996: see paragraph 38 of the judgment of the Court of First Instance, mentioned above at point 34.
56 — Dňa 16. februára 1996: pozri bod 38 rozsudku Súdu prvého stupňa, zmieňovaný v bode 34 vyššie.
57 — See paragraphs 39 and 40 of the judgment of the Court of First Instance.
57 — Pozri body 39 a 40 rozsudku Súdu prvého stupňa.
It therefore seems to me that, objectively, the failure of the appeal to the Corte di Cassazione spelled the end of any realistic chance that the applicants could succeed before the national courts.
Zdá sa mi preto, že, objektívne, zlyhanie dovolania na Corte di Cassazione znamenalo koniec akejkoľvek realistickej šance, že by žalobcovia mohli uspieť na vnútroštátnych súdoch.
58It follows that that was when the damage suffered could be regarded as ‘certain’.
58Z toho vyplýva, že to bolo práve vtedy, keď mohla byť utrpená škoda považovaná za „určitú“.
At that point, the damage was indeed both imminent and foreseeable, even if it could not yet be accurately determined. 59
V uvedenom okamihu bola škoda vskutku tak bezprostredne hroziaca, ako aj predvídateľná, dokonca ak aj ešte nemohla byť presne určená. 59
Here, if the applicants had brought a claim against the Commission at the outset it is highly likely that the Commission would have taken the view that the correct forum was the national court, both because Community aid in the agricultural sector is normally paid via the national intervention board and because national insolvency proceedings were under way.
V tomto prípade, ak by žalobcovia podali žalobu proti Komisii na začiatku, je vysoko pravdepodobné, že Komisia by zaujala názor, že správnym miestom je vnútroštátny súd, tak preto, že pomoc Spoločenstva v odvetví poľnohospodárstva sa obvykle vypláca cestou vnútroštátneho intervenčného výboru, ako aj preto, že prebiehalo vnútroštátne konkurzné konanie.
In that context, I find it significant that, even in the proceedings before the Court of First Instance, the Commission continued to argue that national procedures did provide the applicants with an effective remedy.
V uvedenom kontexte považujem za podstatné, že dokonca aj v konaní pred Súdom prvého stupňa Komisia naďalej tvrdila, že vnútroštátne konania poskytovali žalobcom účinný opravný prostriedok.
I accept that the present case does not fit neatly into the existing caselaw, referred to by both the Court of First Instance in its judgment and the Commission in its appeal.
Súhlasím, že táto vec presne nezapadá do existujúcej judikatúry, na ktorú odkazoval tak Súd prvého stupňa vo svojom rozsudku, ako aj Komisia vo svojom odvolaní.
That caselaw was not, however, developed in the context of circumstances such as those giving rise to the present case, where the situation falls uncomfortably between the national and Community legal systems.
Uvedená judikatúra však nebola vyvinutá v kontexte takých okolností, ako sú okolnosti tejto veci, keď situácia spadá nepohodlne medzi vnútroštátny právny systém a právny systém Spoločenstva.
In the caselaw to date, in contrast, the basic problem of determining which of those systems was the appropriate forum for proceedings was not at issue.
V doterajšej judikatúre naopak nešlo o základný problém určenia toho, ktorý z uvedených systémov bol vhodným miestom pre konanie.
If the prescription defence were to succeed in the present case, the result would be to deny the applicants access to the courts and hence to justice.
Ak by mala obrana založená na premlčaní v tejto veci uspieť, výsledkom by bolo odopretie prístupu k súdom, a teda k spravodlivosti žalobcom.
Such a result would run counter to the fundamental principle that Community law operates in a way that affords effective judicial protection to persons on whom it confers rights.
Taký výsledok by bol v rozpore so základnou zásadou, že právo Spoločenstva pôsobí spôsobom, ktorý poskytuje účinnú súdnu ochranu osobám, ktorým priznáva práva.
The applicants are persons who are entitled to receive payment of Community aid in respect of the wine that they sent to DAI for distillation and who have been deprived of their money through a lacuna in Regulation No 2499/82 for which the Court of First Instance has held the Commission responsible.
Žalobcovia sú osobami, ktoré sú oprávnené dostať platbu pomoci Spoločenstva, pokiaľ ide o víno, ktoré odoslali do DAI na destiláciu a ktorým boli odopreté ich prostriedky kvôli medzere v nariadení č. 2499/82, za ktorú Súd prvého stupňa zobral Komisiu na zodpovednosť.
There is no challenge before the Court on the merits.
Na Súdnom dvore nie je rozsudok napadnutý z hľadiska podstaty sporu.
It would in my view be wholly wrong for the prescription defence to succeed in the exceptional circumstances of the present case.
Bolo by podľa môjho názoru úplne nesprávne, aby námietka premlčania uspela za výnimočných okolností tejto veci.
58 — In so saying, I bear in mind that the applicants were aware of the risk that the sum derived from forfeiture of the se curity would at some stage be paid by AIMA to the Commission and credited to the EAGGF account.
58 — Tvrdiac uvedené, mám na zreteli, že žalobcovia si boli vedomí rizika, že suma pochádzajúca z prepadnutia zábezpeky bude v určitej fáze vyplatená zo strany AIMA Komisii a pripísaná na účet EPUZF-u.
Their hope, in the main national proceedings, was that the security would not be declared forfeit and/or that the national court could be persuaded to make some other order that would result in their receiving payment of the aid.
V spore vo veci samej pred vnútroštátnym súdom sa nádejali, že zábezpeka nebude vyhlásená za prepadnutú a/alebo že vnútroštátny súd by mohol byť presvedčený vydať nejaké iné uznesenie, ktoré by vyústilo do vyplatenia pomoci.
For the reasons I have given, I accept that, objectively, it was reasonable for them to try that route.
Z uvedených dôvodov súhlasím s tým, že objektívne bolo rozumné, že skúsili uvedenú cestu.
In contrast, I regard the unjust enrichment proceedings against AIMA as being more in the nature of a forlorn last hope.
Naopak, konania o vydanie bezdôvodného obohatenia proti AIMA považujem za konania viac povahy vopred stratenej poslednej nádeje.
59 — See paragraphs 129 and 130 and paragraph 149 of the judgment of the Court of First Instance.
59 — Pozri body 129 a 130 a bod 149 rozsudku Súdu prvého stupňa.
The exact extent of the applicants’ losses could only be quantified after, as preferential creditors, they had recovered part of the unpaid debts owed to them by DAI at the conclusion of the insolvency proceedings in 2000.
Presný rozsah strát žalobcov by mohol byť vyčíslený až po tom, čo ako prednostní veritelia dostali zaplatenú časť nesplatených pohľadávok dlhovaných im DAI na záver konkurzného konania v roku 2000.
I would accordingly dismiss the appeal and uphold the judgment of the Court of First Instance.
Preto by som odvolanie zamietla a potvrdila rozsudok Súdu prvého stupňa.
Costs my view the fifth applicant (Cantina sociale del Vermentino) is, unlike the first four applicants, an unsuccessful party.
(Cantina sociale del Vermentino) je na rozdiel od prvých štyroch neúspešným účastníkom konania.
However, it seems from the file that any costs solely attributable to the fifth applicant — if indeed there are any such costs — are likely to be insignificant and would in any event be difficult to quantify.
Zo spisu sa však zdá, že akékoľvek trovy konania, ktoré možno pripísať výlučne piatemu žalobcovi — ak vskutku existujú akékoľvek také trovy konania — budú pravdepodobne nepodstatné a bolo by v každom prípade ťažké ich vyčísliť.
I accordingly propose that the Commission should pay the costs of this
Preto navrhujem, aby Komisia zaplatila trovy tohto odvolania,
The applicants have applied for costs.
Žalobcovia požiadali o náhradu trov konania.
In appeal with regard to all five applicants.
Podľa môjho názoru piaty žalobca čo sa týka všetkých piatich žalobcov.
For the reasons given above, I consider that the Court should:
Z vyššie uvedených dôvodov zastávam názor, že Súdny dvor by mal:
— dismiss the appeal;
— odvolanie zamietnuť,
— order the Commission to pay the costs of the appeal.
— uložiť Komisii povinnosť nahradiť trovy odvolania.
APPEAL under Article 56 of the Statute of the Court of Justice, lodged on 7 February 2005,
Vo veci C-51/05 P, ktorej predmetom je odvolanie podľa článku 56 Štatútu Súdneho dvora, podané 7. februára 2005,
Commission of the European Communities, represented by C. Cattabriga and L. Visaggio, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg, appellant, the other parties to the proceedings being:
Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: C. Cattabriga a L. Visaggio, splnomocnení zástupcovia, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, odvolateľka, ďalší účastníci konania:
Cantina sociale di Dolianova Soc. coop. arl, established in Dolianova (Italy),
Cantina sociale di Dolianova Soc. coop. arl, so sídlom v Dolianove (Taliansko),
Cantina Trexenta Soc. coop. arl, established in Senorbì (Italy),
Cantina Trexenta Soc. coop. arl, so sídlom v Senorbì (Taliansko),
JUDGMENT OF 17. 7.
ROZSUDOK ZO 17. 7.
2008 — CASE C-51/05 P
2008 — VEC C-51/05 P
Cantina sociale S. Maria La Palma Soc. coop. arl, established in Santa Maria La Palma (Italy),
Cantina sociale S. Maria La Palma Soc. coop. arl, so sídlom v Santa Maria La Palme (Taliansko),
Advocate General: E. Sharpston, Registrar: R. Grass, having regard to the written procedure, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 22 November 2007,
SÚDNY DVOR (štvrtá komora), v zložení: predseda štvrtej komory K. Lenaerts, sudcovia G. Arestis (spravodajca), R. Silva de Lapuerta, J. Malenovský a T. von Danwitz, generálna advokátka: E. Sharpston, tajomník: R. Grass, so zreteľom na písomnú časť konania, po vypočutí návrhov generálnej advokátky na pojednávaní 22. novembra 2007,
16), payment to the producers concerned of the Community aid provided for by that regulation.
16), vyplatenie pomoci Spoločenstva uvádzanej týmto nariadením predmetným výrobcom.
According to the 8th recital in the preamble to Regulation No 2499/82, that price normally renders it impossible to market the products of distillation at market prices.
Podľa ôsmeho odôvodnenia nariadenia č. 2499/82 táto cena obvykle neumožňuje uvedenie tovarov získaných destiláciou na trh za trhových podmienok.
The regulation therefore laid down a compensation procedure whereby the
Následne uvedené nariadenie predvída kompenzačný mechanizmus charakterizovaný úhra-
2008 — CASE C-51/05 P intervention agency would pay fixed aid for distilled wine, the amount of which is set out in Article 6 thereof.
2008 — VEC C-51/05 P dami pomoci stanovenej pre destilované víno, ktorej výška je definovaná v článku 6 predmetného nariadenia, zo strany intervenčnej agentúry.
Article 9 of Regulation No 2499/82 provides:
Článok 9 nariadenia č. 2499/82 stanovuje:
The minimum buyingin price referred to in the first subparagraph of Article 5(1) shall be paid by the distiller to the producer not later than 90 days after the entry into the distillery [of the total quantity of wine or, where appropriate, of each consignment of wine].
Minimálna nákupná cena uvedená v článku 5 ods. 1 prvom pododseku bude vyplatená destilátorom výrobcovi najneskôr deväťdesiat dní po dodaní [celkového množstva vína, prípadne každej dodávky vína] do liehovaru.
The intervention agency shall pay to the distiller the aid provided for in Article 6(1) and, where appropriate, the increase in the minimum buyingin price referred to in the second subparagraph of Article 5(1) within 90 days of submission of proof that the total quantity of wine specified in the contract has been distilled.
Intervenčná agentúra vyplatí destilátorovi najneskôr deväťdesiat dní po predložení dôkazu o tom, že celkové množstvo vína uvedené v zmluve bolo destilované, pomoc uvedenú v článku 6 ods. 1 ako aj prípadne zvýšenie minimálnej nákupnej ceny uvedenej v článku 5 ods. 1 druhom pododseku.
The distiller shall be required to supply the intervention agency with proof that he has paid the minimum buyingin price referred to in the first subparagraph of Article 5(1) within the period specified in paragraph 1 and, where appropriate, the increase in the said price within the period referred to in the fourth paragraph.
Destilátor je povinný predložiť intervenčnej agentúre dôkaz, že zaplatil minimálnu nákupnú cenu uvedenú v článku 5 ods. 1 prvom pododseku v lehote uvedenej v odseku 1, ako aj prípadne zvýšenie tejto ceny v lehote stanovenej v štvrtom pododseku.
If such proof is not submitted within 120 days of the date of submission of the proof referred to in the first paragraph, the amounts paid shall be recovered by the intervention agency. …’
Pokiaľ tento dôkaz nie je predložený v lehote sto dvadsiatich dní odo dňa predloženia dôkazu uvedeného v prvom odseku, vyplatené sumy musia byť vrátené intervenčnej agentúre. …“ [neoficiálny preklad]
Article 11 of Regulation No 2499/82 provides:
Článok 11 nariadenia č. 2499/82 stanovuje:
The distiller in the case referred to in Article 9 … may ask for an amount equal to the aid referred to in the first paragraph of Article 6 to be paid to him by way of advance on condition that he has provided a security equal to 110% of the said amount in the name of the intervention agency.
Destilátor v prípade uvedenom v článku 9… môž[e] žiadať, aby [mu] bola vyplatená suma zodpovedajúca pomoci uvedenej v článku 6 prvom odseku ako preddavok, pod podmienkou, že na meno intervenčnej agentúry bola zriadená zábezpeka zodpovedajúca 110 % predmetnej sumy.
Article 46 of the Statute of the Court of Justice provides:
Článok 46 Štatútu Súdneho dvora stanovuje:
‘Proceedings against the Communities in matters arising from noncontractual liability shall be barred after a period of five years from the occurrence of the event giving rise thereto.
„Nároky vyplývajúce z mimozmluvnej zodpovednosti Spoločenstva sa premlčujú po uplynutí piatich rokov od udalosti, ktorá ich vyvolala.
The period of limitation shall be interrupted if proceedings are instituted before the Court or if, prior to such proceedings, an application is made by the aggrieved party to the relevant institution of the Communities.
Táto lehota sa prerušuje podaním návrhu na začatie konania na Súdny dvor, alebo ak si pred týmto konaním poškodená strana uplatnila svoj nárok pred príslušným orgánom Spoločenstiev.
In the latter event the proceedings must be instituted within the period of two months provided for in Article 230 of the EC Treaty and Article 146 of the EAEC Treaty; the provisions of the second paragraph of Article 232 of the EC Treaty and the second paragraph of Article 148 of the EAEC Treaty, respectively, shall apply where appropriate.’
V posledne menovanom prípade sa návrh musí podať v lehote dvoch mesiacov podľa článku 230 Zmluvy o ES a článku 146 Zmluvy o Euratom; v prípade potreby sa uplatnia ustanovenia článku 232 druhého pododseku Zmluvy o založení ES a článku 148 druhého pododseku Zmluvy o Euratom.“
Facts of the dispute
Skutkové okolnosti
The facts of the dispute, as set out in paragraphs 16 to 44 of the judgment under appeal, may be summarised as follows.
Skutkové okolnosti konania, ako boli objasnené v bodoch 16 až 44 napadnutého rozsudku, môžu byť zhrnuté nasledovne.
The Cantine, which are wine cooperatives, are producers of wine in Sardinia (Italy).
Výrobcovia vína sú vinohradnícke družstvá vyrábajúce víno na Sardínii (Taliansko).
In the context of preventive distillation in respect of the 1982/1983 marketing year they delivered, between January and March 1983, wine to DAI which was distilled within the timelimit laid down by the provisions of Article 4 of Regulation No 2499/82.
V rámci preventívnej destilácie vo vinohradníckej zberovej kampani 1982/1983 dodali v období medzi januárom a marcom 1983 víno DAI a jeho destilácia bola vykonaná v lehote určenej ustanoveniami článku 4 nariadenia č. 2499/82.
The 90-day period laid down by Article 9(1) of that regulation within which DAI was required to pay the Cantine expired in June 1983.
Lehota 90 dní určená DAI článkom 9 ods. 1 uvedeného nariadenia na zaplatenie výrobcom vína uplynula v júni 1983.
On 22 June 1983 DAI requested the Azienda di Stato per gli Interventi nel Mercato Agricolo (the Italian intervention agency, ‘AIMA’) to make an advance payment of Community aid, under Article 11 of Regulation No 2499/82, in respect of the wine which had been delivered and distilled.
Dňa 22. júna 1983 DAI žiadal Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (ďalej len „AIMA“) postupovať za použitia článku 11 nariadenia č. 2499/82 prednostnou úhradou pomoci Spoločenstva za víno, ktoré bolo dodané a destilované.