natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In paragraph 115 of Regione autonoma Friuli-Venezia Giulia and ERSA, the Court held that Articles 22 to 24 of the TRIPs Agreement are to be interpreted as meaning that, in a case such as the case then before the referring court, which concerned homonymy between a geographical indication of a third State and a designation including the name of a vine variety used for the description and presentation of certain Community wines made from it, those provisions do not require that that designation may continue to be used in the future notwithstanding the twofold circumstance that it has been used in the past by the producers concerned either in good faith or for at least 10 years prior to 15 April 1994 and that it clearly identifies the State, region or area of origin of the protected wine in such a way as not to mislead the consumer.
V bode 115 uvedeného rozsudku Súdny dvor rozhodol, že články 22 až 24 dohody TRIPS sa majú vykladať v tom zmysle, že v prípade, aký nastal vo veci samej, a ktorý sa týkal homonymity medzi zemepisným označením tretej krajiny a označením obsahujúcim meno odrody používané na opis a prezentáciu určitých vín Spoločenstva, ktoré sa z tejto odrody vyrábajú, tieto ustanovenia nevyžadujú, aby sa toto označenie mohlo používať naďalej v budúcnosti, a to bez ohľadu na splnenie dvoch podmienok, a to že ho v minulosti príslušní výrobcovia používali v dobrej viere alebo aspoň počas 10 rokov pred 15. aprílom 1994, a že jasne uvádza krajinu, región alebo oblasť pôvodu chráneného vína, aby spotrebiteľ nebol uvedený do omylu.
As regards, in particular, Article 24(6) of the TRIPs Agreement, the Court also held, in paragraph 113 of Regione autonoma Friuli-Venezia Giulia and ERSA that that provision permits inter alia the Community, as a Member of the WTO, to apply the provisions of that agreement in respect of a geographical indication of any other Member of the WTO with respect to products of the vine for which the relevant indication is identical with the customary name of a grape variety existing in the territory of a Member State as of the date of entry into force of the WTO Agreement.
Pokiaľ ide o článok 24 ods. 6 dohody TRIPS, Súdny dvor tiež rozhodol v bode 113 už citovaného rozsudku Regione autonoma Friuli-Venezia Giulia a ERSA, že toto ustanovenie dovoľuje Spoločenstvu ako členovi WTO uplatňovať ustanovenia tejto dohody na zemepisné označenie ktoréhokoľvek iného člena WTO týkajúce sa výrobkov z viniča, pre ktoré je príslušné označenie zhodné so zaužívaným názvom odrody hrozna rastúcej na území tohto člena k dátumu nadobudnutia platnosti Dohody WTO.
The Court concluded in paragraph 114 of that judgment that Article 24(6) of the TRIPs Agreement, like Article 24(4) of that agreement, establishes a right and not an obligation for the Community to grant protection to a Community grape or vine variety, in particular if that variety is the homonym of a geographical indication relating to a wine originating in a third State.
V bode 114 rovnakého rozsudku Súdny dvor dospel k záveru, že toto ustanovenie, rovnako ako ustanovenie článku 24 ods. 4 dohody TRIPS, dáva Spoločenstvu možnosť, a nie povinnosť, poskytnúť ochranu odrode hrozna alebo viniča v Spoločenstve, najmä vtedy, ak predstavuje rovnako znejúce označenie ako zemepisné označenie vzťahujúce sa na víno pochádzajúce z tretej krajiny.
It follows that the answer to Question 6 must be that Article 50 of Regulation No 1493/1999 must be interpreted as meaning that, in implementing Articles 23 and 24 of the TRIPs Agreement, and in particular Article 24(6) of that agreement, those provisions do not preclude the adoption of measures such as those laid down in Regulation No 753/2002 and reproduced in Regulation No 1429/2004, the effect of which is to prohibit use of the term ‘Tocai’ to describe and present certain Italian quality wines psr after the expiry on 31 March 2007 of a transitional period.
Z toho vyplýva, že na šiestu otázku je potrebné odpovedať, že článok 50 nariadenia č. 1493/99 sa má vykladať v tom zmysle, že pri uplatnení ustanovení článkov 23 a 24 dohody TRIPS a najmä jej článku 24 ods. 6, tieto ustanovenia nebránia prijatiu opatrení, akými sú opatrenia uvedené v nariadení č. 753/2002, ktoré boli prevzaté do nariadenia č. 1429/2004 a z ktorých vyplýva zákaz používania výrazu „Tocai“ na opis a prezentáciu niektorých talianskych akostných vín psr po uplynutí prechodného obdobia 31. marca 2007.
In the light of that answer, there is no need to answer Question 7 since that question, concerning the possible direct effect of Articles 22 to 24 of the TRIPs Agreement, is relevant only if Regulation No 753/2002, in so far as it prohibits use of the term ‘Tocai’ to describe and present certain Italian quality wines psr after the expiry on 31 March 2007 of a transitional period, is likely to be incompatible with those provisions of the TRIPs Agreement since they require that, in the event of homonymy, each of those names should continue to be used in the future.
Vzhľadom na túto odpoveď viac nie je potrebné odpovedať na siedmu otázku, keďže táto otázka, týkajúca sa prípadného priameho účinku článkov 22 až 24 dohody TRIPS, je relevantná len za predpokladu, že nariadenie č. 753/2002, v rozsahu v akom z neho vyplýva zákaz používania výrazu „Tocai“ na opis a prezentáciu niektorých talianskych akostných vín psr po uplynutí prechodného obdobia 31. marca 2007, by mohlo byť v rozpore s uvedenými ustanoveniami dohody TRIPS, keďže podľa nich sa v prípade homonymity môže každé označenie používať aj v budúcnosti.
It follows from the answer given to Question 6, and in particular from paragraph 102 of the present order, that that situation does not arise in the cases before the referring court, which concern enacting terms laid down in the EC-Hungary Agreement on wines and reproduced in Regulation No 753/2002, which were intended to regulate a situation where there is homonymy between a Hungarian geographical indication and an Italian designation including the name of a vine variety used for the description and presentation of certain Community wines.
Z odpovede na šiestu otázku a najmä z bodu 102 tohto uznesenia totiž vyplýva, že tento predpoklad sa v žiadnom prípade nepotvrdil vo veciach samých, ktoré sa týkajú ustanovení zavedených dohodou ES — Maďarsko o vínach a prevzatých nariadením č. 753/2002, ktorého cieľom je upraviť situáciu homonymity medzi maďarským zemepisným označením a talianskym označením obsahujúcim meno odrody používanej na opis a prezentáciu určitých vín Spoločenstva.
Since these proceedings are, for the parties to the main proceedings, a step in the action pending before the national court, the decision on costs is a matter for that
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou
The Act concerning the conditions of accession of the Czech Republic, the Republic of Estonia, the Republic of Cyprus, the Republic of Latvia, the Republic of Lithuania, the Republic of Hungary, the Republic of Malta, the Republic of Poland, the Republic of Slovenia and the Slovak Republic and the adjustments to the Treaties on which the European Union is founded must be interpreted as meaning that, in accordance with Article 2 of that act, in so far as the provisions laid down in Commission Regulation (EC) No 753/2002 of 29 April 2002 laying down certain rules for applying Council Regulation (EC) No 1493/1999 as regards the description, designation, presentation and protection of certain wine sector products prohibit use of the term ‘Tocai’ to describe and present certain Italian quality wines, produced in a specified region, after the expiry on 31 March 2007 of a transitional period, they form an integral part of the acquis communautaire as it stood on 1 May 2004 and, after being reproduced in Commission Regulation (EC) No 1429/2004 of 9 August 2004 amending Regulation No 753/2002, they have continued to apply after that date.
Akt o podmienkach pristúpenia Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Lotyšskej republiky, Litovskej republiky, Maďarskej republiky, Maltskej republiky, Poľskej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky a o úpravách zmlúv, na ktorých je založená Európska únia sa má vykladať v tom zmysle, že podľa jeho článku 2 sú ustanovenia nariadenia Komisie (ES) č. 753/2002 z 29. apríla 2002, ktorým sa stanovujú určité pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1493/1999, pokiaľ ide o popis, označovanie, prezentáciu a ochranu určitých vinárskych výrobkov, v rozsahu, v akom z nich vyplýva zákaz používania výrazu „Tocai“ na opis a prezentáciu niektorých talianskych akostných vín vyrobených vo vymedzenom regióne po uplynutí prechodného obdobia 31. marca 2007, neoddeliteľnou súčasťou acquis communautaire platného k 1. máju 2004 a po prevzatí týchto ustanovení do nariadenia Komisie (ES) č. 1429/2004 z 9. augusta 2004, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie č. 753/2002 pokračovalo ich uplatňovanie i po tomto dátume.
Article 53 of Council Regulation (EC) No 1493/1999 of 17 May 1999 on the common organisation of the market in wine constitutes an adequate legal basis for the adoption by the Commission of the European Communities of the provisions laid down in Regulation No 753/2002 and reproduced in Regulation No 1429/2004, the effect of which is to prohibit use of the term ‘Tocai’ to describe and present certain Italian quality wines, produced in a specified region, after the expiry on 31 March 2007 of a transitional period.
Článok 53 nariadenia Rady (ES) č. 1493/1999 zo 17. mája 1999 o spoločnej organizácii trhu s vínom predstavuje dostatočný právny základ oprávňujúci Komisiu Európskych spoločenstiev prijať ustanovenia nariadenia č. 753/2002, ktoré boli prevzaté do nariadenia č. 1429/2004 a z ktorých vyplýva zákaz používania výrazu „Tocai“ na opis a prezentáciu niektorých talianskych akostných vín vyrobených vo vymedzenom regióne po uplynutí prechodného obdobia 31. marca 2007.
The second subparagraph of Article 34(2) EC does not preclude the provisions laid down in Regulation No 753/2002 and reproduced in Regulation No 1429/2004, the effect of which is to prohibit use of the term ‘Tocai’ to describe and present certain Italian quality wines, produced in a specified region, after the expiry on 31 March 2007 of a transitional period.
Článok 34 ods. 2 druhý pododsek ES nebráni ustanoveniam nariadenia č. 753/2002, ktoré boli prevzaté do nariadenia č. 1429/2004 a z ktorých vyplýva zákaz používania výrazu „Tocai“ na opis a prezentáciu niektorých talianskych akostných vín vyrobených vo vymedzenom regióne po uplynutí prechodného obdobia 31. marca 2007
Article 19(2) of Regulation No 753/2002 must be interpreted as not precluding the provisions laid down in Regulation No 753/2002 and reproduced in Regulation No 1429/2004, the effect of which is to prohibit use of the term ‘Tocai’ to describe and present certain Italian quality wines, produced in a specified region, after the expiry on 31 March 2007 of a transitional period.
Článok 19 ods. 2 nariadenia č. 753/2002 sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni ustanoveniam nariadenia č. 753/2002, ktoré boli prevzaté do nariadenia č. 1429/2004 a z ktorých vyplýva zákaz používania výrazu „Tocai“ na opis a prezentáciu niektorých talianskych akostných vín vyrobených vo vymedzenom regióne po uplynutí prechodného obdobia 31. marca 2007.
Article 50 of Regulation No 1493/1999 must be interpreted as meaning that, for the purposes of implementing Articles 23 and 24 of the Agreement on Trade-Related Aspects of Intellectual Property Rights, which constitutes Annex 1C to the Agreement establishing the World Trade Organisation (WTO), signed in Marrakech on 15 April 1994 and approved by Council Decision 94/800/EC of 22 December 1994 concerning the conclusion on behalf of the European Community, as regards matters within its competence, of the agreements reached in the Uruguay Round multilateral negotiations (19861994) and, in particular, Article 24(6) of that agreement, those provisions do not preclude the adoption of measures such as those laid down in Regulation No 753/2002 and reproduced in Regulation No 1429/2004, the effect of which is to prohibit use of the term ‘Tocai’ to describe and present certain Italian quality wines, produced in a specified region, after the expiry on 31 March 2007 of a transitional period.
Článok 50 nariadenia č. 1493/99 sa má vykladať v tom zmysle, že pri uplatnení ustanovení článkov 23 a 24 Dohody o obchodných aspektoch práva duševného vlastníctva, ktorá tvorí prílohu 1 C Dohody o založení Svetovej obchodnej organizácie (WTO), podpísanej 15. apríla 1994 v Marakéši a prijatej rozhodnutím Rady 94/800/ES z 22. decembra 1994 týkajúcim sa uzavretia dohôd v mene Európskeho spoločenstva, pokiaľ ide o záležitosti v rámci jeho kompetencie, ku ktorým sa dospelo na Uruguajskom kole multilaterálnych rokovaní (1986 — 1994), a najmä ustanovení článku 24 ods. 6 tejto dohody, tieto ustanovenia nebránia prijatiu opatrení, akými sú opatrenia uvedené v nariadení č. 753/2002, ktoré boli prevzaté do nariadenia č. 1429/2004 a z ktorých vyplýva zákaz používania výrazu „Tocai“ na opis a prezentáciu niektorých talianskych akostných vín vyrobených vo vymedzenom regióne po uplynutí prechodného obdobia 31. marca 2007.
Case C-319/06
Vec C-319/06
Commission of the European Communities v Grand Duchy of Luxembourg
Komisia Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu
(Failure of a Member State to fulfil obligations — Posting of workers — Freedom to provide services — Directive 96/71/EC — Public policy provisions — Weekly rest days — Obligation to produce documents relating to a posting on demand by the national authorities — Obligation to designate an ad hoc agent residing in Luxembourg to retain all the documents necessary for monitoring purposes)
„Nesplnenie povinnosti členským štátom — Vysielanie pracovníkov — Slobodné poskytovanie služieb — Smernica 96/71/ES — Ustanovenia politiky verejného poriadku — Odpočinok za týždeň — Povinnosť predložiť dokumenty týkajúce sa vysielania na žiadosť vnútroštátnych orgánov — Povinnosť určiť mandatára ad hoc s bydliskom v Luxembursku, ktorý má uchovávať všetky dokumenty potrebné na účely kontrol“
Opinion of Advocate General Trstenjak delivered on 13 September 2007 . . .
Návrhy prednesené 13. septembra 2007 — generálna advokátka V. Trstenjak . .
Judgment of the Court (First Chamber), 19 June 2008 . . . . . . . . . . .
Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 19. júna 2008 . . . . . . . . . . .
Freedom to provide services — Posting of workers in the framework of the provision of services — Directive 96/71 — Terms and conditions of employment — Public policy provisions — Definition
Slobodné poskytovanie služieb — Vysielanie pracovníkov uskutočnené v rámci poskytovania služieb — Smernica 96/71 — Podmienky práce a zamestnania — Ustanovenia politiky verejného záujmu — Pojem
(European Parliament and Council Directive 96/71, Art. 3(10))
(Smernica Európskeho parlamentu a Rady 96/71, článok 3 ods. 10)
Freedom to provide services — Posting of workers in the framework of the provision of services — Directive 96/71 — Terms and conditions of employment — Public policy provisions (European Parliament and Council Directive 96/71, Art. 3(10))
Slobodné poskytovanie služieb — Vysielanie pracovníkov uskutočnené v rámci poskytovania služieb — Smernica 96/71 — Podmienky práce a zamestnania — Ustanovenia politiky verejného záujmu
Freedom to provide services — Posting of workers in the framework of the provision of services — Directive 96/71 — Terms and conditions of employment — Public policy provisions
Slobodné poskytovanie služieb — Vysielanie pracovníkov uskutočnené v rámci poskytovania služieb — Smernica 96/71 — Podmienky práce a zamestnania — Ustanovenia politiky verejného záujmu
Freedom to provide services — Posting of workers in the framework of the provision of services — Directive 96/71 — Terms and conditions of employment — Public policy provisions — Provisions resulting from collective agreements declared to be universally applicable
Slobodné poskytovanie služieb — Vysielanie pracovníkov uskutočnené v rámci poskytovania služieb — Smernica 96/71 — Podmienky práce a zamestnania — Ustanovenia politiky verejného záujmu — Ustanovenia vyplývajúce z kolektívnych zmlúv vyhlásených za všeobecne uplatniteľné
Actions for failure to fulfil obligations — Examination of the merits by the Court — Situation to be taken into consideration — Situation on expiry of the period laid down in the reasoned opinion
Žaloba o nesplnenie povinnosti — Skúmanie dôvodnosti Súdnym dvorom — Stav, ktorý treba zohľadniť — Stav ku dňu uplynutia lehoty stanovenej odôvodneným stanoviskom
Freedom to provide services — Restrictions — Posting of workers in the framework of the provision of services — Monitored by the host Member State
Slobodné poskytovanie služieb — Obmedzenia — Vysielanie pracovníkov uskutočnené v rámci poskytovania služieb — Kontroly hostiteľským členským štátom
Nevertheless, the first indent of Article 3(10) of Directive 96/71 recognises that it is open to Member States, in compliance with the EC Treaty, to apply, in a nondiscriminatory manner, to undertakings which post workers to their territory terms and conditions of employment on matters other than those referred to the first subparagraph of Article 3(1), in the case of public policy provisions.
Článok 3 ods. 10 prvá zarážka uvedenej smernice však priznáva členským štátom možnosť, pričom musí byť dodržaná Zmluva ES, nediskriminačným spôsobom stanoviť podnikom, ktoré vysielajú pracovníkov na ich územie, podmienky práce a zamestnávania týkajúce sa oblastí iných, ako sú tie, ktoré sú uvedené v odseku 1 prvom pododseku tohto článku, ak ide o ustanovenia politiky verejného poriadku.
In that connection, the classification of national provisions by a Member State as public-order legislation applies to national provisions compliance with
V tejto súvislosti na to, aby členský štát mohol určité ustanovenia považovať za vnútroštátne ustanovenia politiky verejného poriadku, musí ísť o ustanovenia,
The first subparagraph of Article 3(1) of Directive 96/71 concerning the posting of workers in the framework of the provisions of services provides that Member States are to ensure that, whatever the law applicable to the employment relationship, undertakings established in another Member State which post workers to their territory in the framework of a transnational provision of services, guarantee the posted workers the terms and conditions of employment, covering the matters set out in that article, which are laid down in the Member State in which the work is carried out.
Článok 3 ods. 1 prvý pododsek smer -nice 96/71 o vysielaní pracovníkov v rámci poskytovania služieb stanovuje, že členské štáty majú dbať na to, aby bez ohľadu na rozhodné právo pre pracovnoprávne vzťahy podniky usadené v inom členskom štáte, ktoré vysielajú pracovníkov na ich územie v rámci cezhraničného poskytovania služieb, zabezpečili vyslaným pracovníkom také podmienky práce a zamestnávania v oblastiach stanovených v tomto článku, aké sú platné v členskom štáte, na ktorého území sa vykonáva práca.
For that purpose, Article 3(1) sets out an exhaustive list of the matters in respect of which the Member States may give priority to the rules in force in the host Member State.
S týmto cieľom toto ustanovenie ohraničujúco uvádza oblasti, v ktorých členské štáty môžu dať prednosť pravidlám platným v hostiteľskom členskom štáte.
COMMISSION v LUXEMBOURG of employment or another document deemed analogous thereto under Directive 91/533 on an employer’s obligation to inform employees of the conditions applicable to the contract or employment relationship and, second, to comply with national rules on parttime and fixedterm work, to be mandatory provisions falling under national public policy, fails to fulfil its obligations under the first indent of Article 3(10) of Directive 96/71 concerning the posting of workers in the framework of the provision of services.
KOMISIA/LUXEMBURSKO podobný podľa smernice Rady 91/533 o povinnosti zamestnávateľa informovať zamestnancov o podmienkach vzťahujúcich sa na zmluvu alebo na pracovnoprávny vzťah, a na druhej strane dodržiavať vnútroštátne ustanovenia v oblasti práce na kratší pracovný čas a práce na dobu určitú, predstavujú ustanovenia politiky vnútroštátneho verejného poriadku, nesplnil povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 3 ods. 10 prvej zarážky smernice 96/71.
which has been deemed to be so crucial for the protection of the political, social or economic order in the Member State concerned as to require compliance therewith by all persons present on the national territory of that Member State and all legal relationships within that State.
ktorých dodržiavanie sa považuje za natoľko kľúčové pre zachovanie politickej, sociálnej alebo ekonomickej organizácie predmetného členského štátu, že je potrebné stanoviť ich dodržiavanie každou osobou nachádzajúcou sa na vnútroštátnom území tohto členského štátu alebo ich uplatňovanie na všetky právne vzťahy nachádzajúce sa v tomto členskom štáte.
Therefore, the public policy exception is a derogation from the fundamental principle of freedom to provide services, which must be interpreted strictly and the scope of which cannot be determined unilaterally by the Member States.
Preto výhrada verejného poriadku je výnimkou zo základnej zásady slobodného poskytovania služieb, ktorú treba vykladať doslovne a ktorej rozsah nemôžu jednostranne určovať členské štáty.
In the context of Directive 96/71, the first indent of Article 3(10), constitutes a derogation from the principle that the matters with respect to which the host Member State may apply its legislation to those undertakings are set out in an exhaustive list in the first subparagraph of Article 3(1) thereof and must therefore be interpreted strictly.
V rámci smernice 96/71 jej článok 3 ods. 10 prvá zarážka predstavuje výnimku zo zásady, podľa ktorej oblasti, v ktorých hostiteľský členský štát môže uplatňovať svoju právnu úpravu na podniky, sú ohraničujúco stanovené v článku 3 ods. 1 prvom pododseku tejto smernice a musí v dôsledku toho podliehať doslovnému výkladu.
That provision does not exempt the Member States from complying with their obligations under the EC Treaty and, in particular, those relating to the freedom to provide services.
Uvedené ustanovenie najmä nezbavuje členské štáty záväzku plniť si povinnosti, ktoré im vyplývajú zo Zmluvy ES, a najmä tie, ktoré sa týkajú slobodného poskytovania služieb.
Such provisions have the effect of making undertakings which post workers to the host Member State subject to an obligation to which they are already subject in the Member State in which they are established.
Takéto ustanovenia totiž spôsobujú podriadenie sa podnikov, ktoré vysielajú pracovníkov do hostiteľského členského štátu, povinnosti, ktorej už podliehajú v členskom štáte, kde sú usadené.
Moreover, the aim of Directive 96/71, which is to guarantee compliance with a nucleus of rules for the protection of workers, renders the existence of such an additional obligation all the more redundant since, having regard to the procedures involved, it is likely to dissuade undertakings established in another Member State from exercising their freedom to provide services.
Navyše cieľ smernice 96/71, ktorým je zabezpečiť dodržiavanie minimálneho jadra pravidiel ochrany pracovníkov, znamená, že je o to viac nadbytočná existencia takejto dodatočnej povinnosti, ktorá vzhľadom na postupy, ktoré implikuje, môže odradiť podniky usadené v inom členskom štáte vykonávať svoje slobody poskytovania služieb.
(see paras 25-31, 33)
(pozri body 25 — 31, 33)
A Member State which declares that a national law transposing Directive 96/71 which requires the undertakings concerned, first, to post only staff linked to the undertaking by a written contract
Členský štát si tým, že vyhlásil, že ustanovenia vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré preberajú smernicu 96/71 o vysielaní pracovníkov v rámci poskytovania služieb a ktoré zaväzujú dotknuté podniky na jednej strane vysielať len zamestnancov viazaných s podnikom písomnou pracovnou zmluvou alebo iným dokumentom považovaným za