natgillin/translations-raw huggingface dataset:
According to the caselaw, in order for national tax legislation such as that at issue in the main proceedings — which, for the purposes of assessing inheritance tax, makes a distinction with regard to the deductibility of debts secured on an immovable property situated in the Member State concerned according to whether the person whose estate is being administered was residing in that Member State or in another Member State at the time of death — to be considered compatible with the provisions of the Treaty on the free movement of capital, the difference in treatment must concern situations which are not objectively comparable or be justified by overriding reasons in the general interest (see Verkooijen, paragraph 43; Manninen, paragraph 29; and Jäger, paragraph 43).
Z judikatúry pritom vyplýva, že nato, aby vnútroštátna daňová právna úprava, o akú ide vo veci samej, ktorá na účely výpočtu dedičskej dane stanovuje rozdiel v odpočítateľnosti dlhov zaťažujúcich nehnuteľný majetok, ktorý sa nachádza na území dotknutého členského štátu, podľa toho, či osoba, ktorej majetok je predmetom dedenia, mala v čase svojej smrti bydlisko v tomto členskom štáte alebo v inom členskom štáte, mohla byť považovaná za zlučiteľnú s ustanoveniami Zmluvy o voľnom pohybe kapitálu, je nevyhnutné, aby sa rozdielne zaobchádzanie týkalo situácií, ktoré nie sú objektívne porovnateľné, alebo bolo odôvodnené naliehavým dôvodom všeobecného záujmu (pozri rozsudky Verkooijen, už citovaný, bod 43; Manninen, už citovaný, bod 29, a Jäger, už citovaný, bod 43).
In that respect, it must be stated first that, contrary to the Belgian Government’s contention, which is set out in paragraph 47 of the present judgment, that difference in treatment cannot be justified on the ground that it concerns situations which are not objectively comparable.
V tejto súvislosti je potrebné po prvé konštatovať, že v rozpore s tým, čo tvrdí belgická vláda a čo je pripomenuté v bode 47 tohto rozsudku, nemôže byť toto rozdielne zaobchádzanie odôvodnené tým, že sa týka situácií, ktoré nie sú objektívne porovnateľné.
Subject to the investigations to be undertaken by the national court as to the nature and effect of a mortgage mandate and as to whether the mandate at issue in the main proceedings constitutes a charge on the immovable property in question — as it would appear on the basis of the case-file — the assessment of inheritance and
S výhradou overení, ktoré má uskutočniť vnútroštátny súd, týkajúcich sa povahy a účinkov splnomocnenia na zriadenie záložného práva a otázky, či splnomocnenie, o aké ide vo veci samej, zaťažuje nehnuteľný majetok, ktorý je predmetom dedenia, čo sa zdá, že vyplýva zo spisu, je totiž výpočet dedičskej dane a dane z prechodu
ECKELKAMP AND OTHERS transfer duties is, under that legislation, directly linked to the value of that immovable property.
podľa tejto právnej úpravy priamo viazaný na hodnotu tohto nehnuteľného majetku.
In that case, there cannot objectively be any difference in situation such as to justify unequal tax treatment so far as concerns the level of inheritance and transfer duties payable in relation to, respectively, an immovable property situated in Belgium which belongs to a person residing in that Member State at the time of death, and an immovable property belonging to a person residing in another Member State at the time of death.
V tomto prípade nemôže existovať objektívne žiadny rozdiel v situácii, ktorý by odôvodňoval nerovnosť daňového zaobchádzania, pokiaľ ide o výšku dedičskej dane z nehnuteľného majetku nachádzajúceho sa v Belgicku a patriaceho osobe, ktorá mala v čase svojej smrti bydlisko v tomto členskom štáte, a dane z prechodu nehnuteľného majetku patriaceho osobe, ktorá mala v tom istom čase bydlisko v inom členskom štáte.
Accordingly, the situation of Ms Eckelkamp’s heirs is comparable to that of any heir whose inheritance includes an immovable property situated in Belgium and left by a person who was residing in that State at the time of death (see, to that effect, Jäger, paragraph 44).
Preto je situácia dedičov pani Eckelkampovej porovnateľná so situáciou akéhokoľvek iného dediča, ktorého dedičstvo zahŕňa nehnuteľný majetok nachádzajúci sa v Belgicku a zanechaný ako dedičstvo osobou, ktorá mala v čase svojej smrti bydlisko v tom istom členskom štáte (pozri v tomto zmysle rozsudok Jäger, už citovaný, bod 44).
As the appellants in the main proceedings have stated, the Belgian legislation deems, in principle, both the heirs of resident persons and the heirs of persons who were nonresident at the time of death to be taxable persons for the purposes of collecting inheritance and/or transfer duties on immovable properties situated in Belgium.
Ako uviedli žalobcovia vo veci samej, belgická právna úprava považuje v zásade tak dedičov osôb rezidentov, ako aj dedičov osôb, ktoré boli v čase svojej smrti nerezidentmi, za daňovníkov na účely dedičskej dane a/alebo dane z prechodu nehnuteľného majetku nachádzajúceho sa v Belgicku.
It is only in respect of the deduction of debts from the inheritance of nonresidents that nonresidents and residents are treated differently.
K rozdielnemu zaobchádzaniu s nerezidentmi a rezidentmi dochádza až pri odpočítaní dlhov od dedičstva po nerezidentoch.
Where national legislation places the heirs of a person who, at the time of death, had the status of resident and those of a person who, at the time of death, had the status of nonresident on the same footing for the purposes of taxing an inherited immovable property which is situated in the Member State concerned, that legislation cannot, without giving rise to discrimination, treat those heirs differently in the taxation of that property so far as concerns the deductibility of charges secured on it.
Ak vnútroštátna právna úprava kladie na účely zdanenia nehnuteľného majetku nadobudnutého dedením a nachádzajúceho sa v dotknutom členskom štáte na rovnakú úroveň dedičov osoby, ktorá mala v čase svojej smrti postavenie rezidenta, a dedičov osoby, ktorá mala v tom istom čase postavenie nerezidenta, nemôže v rámci toho istého zdanenia zaobchádzať s týmito dedičmi odlišne, pokiaľ ide o odpočítateľnosť záväzkov, ktoré zaťažujú tento nehnuteľný majetok, bez toho, aby nedošlo k diskriminácii.
It is necessary, finally, to examine whether the restriction on the movement of capital resulting from legislation such as that at issue in the main proceedings may be ob -jectively justified by an overriding reason in the general interest.
Napokon je potrebné preskúmať, či obmedzenie pohybu kapitálu vyplývajúce z právnej úpravy, o akú ide vo veci samej, môže byť objektívne odôvodnené naliehavým dôvodom všeobecného záujmu.
The Belgian Government contends that, in view of the German legislation applicable to a deceased’s assets, the debt in respect of which the appellants are claiming a deduction in Belgium would, in practice, be deducted twice, which, according to the caselaw of the Court of Justice (Case C-446/03 Marks & Spencer [2005] ECR I-10837), is to be avoided. 66
Belgická vláda tvrdí, že podľa nemeckej právnej úpravy uplatniteľnej na majetok poručiteľa by dlh, ktorého odpočítania v Belgicku sa žalobcovia domáhajú, bol v praxi odpočítaný dvakrát, čomu treba podľa judikatúry Súdneho dvora (rozsudok z 13. decembra 2005, Marks & Spencer, C-446/03, Zb. s. I-10837) zamedziť. 66
In that regard, it must be borne in mind, first of all, that the Court has, in its caselaw on the free movement of capital and inheritance duties, held that a citizen cannot be deprived of the right to rely on the provisions of the Treaty on the ground that he is profiting from tax advantages which are legally provided for by the rules in force in a Member State other than his State of residence (Barbier, paragraph 71).
V tomto ohľade je vhodné najprv pripomenúť, že Súdny dvor v rámci svojej judikatúry týkajúcej sa voľného pohybu kapitálu a daní z dedičstva uviedol, že štátneho príslušníka nemožno zbaviť práva dovolávať sa ustanovení Zmluvy z dôvodu, že má prospech z daňových výhod, ktoré mu legálne poskytujú normy platné v inom členskom štáte, než je štát, kde má bydlisko (rozsudok Barbier, už citovaný, bod 71).
Next, as has been noted in paragraph 13 of the present judgment, there is no agreement between the Kingdom of Belgium and the Federal Republic of Germany for the prevention of double taxation of succession duties.
Ďalej, ako bolo pripomenuté v bode 13 tohto rozsudku, medzi Belgickým kráľovstvom a Spolkovou republikou Nemecko neexistuje dvojstranná zmluva o zamedzení dvojitého zdanenia v odbore daní z dedičstva.
The Member State in which the immovable property included in the estate is situated cannot, in order to justify a restriction on the free movement of capital arising from its legislation, rely on the existence of a possibility, beyond its control, of a tax credit being granted by another Member State — such as the Member State in which the person whose estate is being administered was residing at the time of death — which could, wholly or partly, offset the loss incurred by that person’s heirs as a result of the fact that, in the Member State in which the property inherited is situated, debts secured on that property are not deductible for the purposes of assessing transfer duties (see, to that effect, Arens-Sikken, paragraph 65).
Členský štát, kde sa nachádza nehnuteľný majetok, ktorý je predmetom dedenia, sa nemôže na odôvodnenie obmedzenia voľného pohybu kapitálu vyplývajúceho z jeho právnej úpravy dovolávať existencie možnosti, nezávislej od jeho vôle, že iný členský štát, akým je členský štát, v ktorom mala osoba, ktorej majetok je predmetom dedenia, v čase svojej smrti bydlisko, poskytne daňovú úľavu, ktorá by mohla úplne alebo čiastočne nahradiť ujmu, ktorá bola spôsobená dedičom tejto osoby z dôvodu neodpočítateľnosti dlhov, ktoré zaťažujú nehnuteľný majetok zanechaný ako dedičstvo, pri výpočte dane z prechodu v členskom štáte, kde sa uvedený nehnuteľný majetok nachádza (pozri v tomto zmysle rozsudok Arens-Sikken, už citovaný, bod 65).
A Member State cannot rely on the existence of a tax advantage granted unilaterally by another Member State — in the present case, the Member State in which the person concerned was residing at the time of her death — in order to escape its obligations under the Treaty and, in particular, under the Treaty provisions relating to the free movement of capital (see, to that effect, Case C-379/05 Amurta [2007] ECR I-9569, paragraph 78).
Členský štát sa totiž nemôže odvolávať na existenciu výhody, ktorú jednostranne priznáva iný členský štát, v prejednávanej veci členský štát, v ktorom mala dotknutá osoba v čase svojej smrti bydlisko, aby sa tak vyhol povinnostiam, ktoré mu vyplývajú zo Zmluvy, najmä z jej ustanovení týkajúcich sa voľného pohybu kapitálu (pozri v tomto zmysle rozsudok z 8. novembra 2007, Amurta, C-379/05, Zb. s. I-9569, bod 78).
Finally, it is apparent from the case-file submitted to the Court that, in relation to the assessment of transfer duties, the national legislation at issue in the main proceedings simply excludes altogether the deduction of debts secured on immovable property left as inheritance where the person concerned was not, at the time of death, residing in that Member State, in which the property included in the estate is situated, without the treatment of those debts and, in particular, the absence of a tax credit in another Member State, such as the Member State in which the deceased was residing, being taken into consideration.
Zo spisu predloženého Súdnemu dvoru napokon vyplýva, že vnútroštátna právna úprava, o akú ide vo veci samej, úplne a jednoznačne vylučuje pri výpočte dane z prechodu odpočítanie dlhov zaťažujúcich nehnuteľný majetok zanechaný ako dedičstvo, ak dotknutá osoba nemala v čase svojej smrti bydlisko v štáte, kde sa nachádza majetok, ktorý je predmetom dedenia, bez toho, aby zohľadňovala zaobchádzanie s uvedenými dlhmi a najmä absenciu daňovej úľavy v inom členskom štáte, akým je členský štát, v ktorom mala bydlisko zosnulá osoba.
The answer to the question referred for a preliminary ruling must therefore be that the combined provisions of Articles 56 EC and 58 EC must be interpreted as precluding national legislation, such as that at issue in the main proceedings, concerning the assessment of inheritance and transfer duties payable in respect of an immovable property situated in a Member State, which makes no provision for the deductibility of debts secured on such property where the person whose estate is being administered was residing, at the time of death, not in that State but in another Member State, whereas provision is made for such deductibility where that person was, at that time, residing in the firstmentioned Member State, in which the immovable property included in the estate is situated.
Preto treba odpovedať na prejudiciálnu otázku tak, že ustanovenia článkov 56 ES a 58 ES sa majú vo vzájomnej súvislosti vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, týkajúcej sa výpočtu dedičskej dane a dane z prechodu nehnuteľného majetku nachádzajúceho sa v členskom štáte, ktorá nestanovuje odpočítateľnosť dlhov zaťažujúcich tento nehnuteľný majetok, ak osoba, ktorej majetok je predmetom dedenia, nemala v čase svojej smrti bydlisko v tomto štáte, ale v inom členskom štáte, hoci táto odpočítateľnosť je stanovená pre prípad, ak táto osoba mala v tom istom čase bydlisko v štáte, kde sa nachádza nehnuteľný majetok, ktorý je predmetom dedenia.
Having regard to the foregoing, there is no need to answer the question referred for a preliminary ruling in so far as it concerns the interpretation of Articles 12 EC, 17 EC and 18 EC.
Vzhľadom na to, čo bolo uvedené, nie je nevyhnutné odpovedať na prejudiciálnu otázku v rozsahu, v akom sa týka výkladu článkov 12 ES, 17 ES a 18 ES.
The costs incurred in submitting observations to the Court, other than the costs of those parties, are not recoverable.
Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.
The combined provisions of Articles 56 EC and 58 EC must be interpreted as precluding national legislation, such as that at issue in the main proceedings, concerning the assessment of inheritance and transfer duties payable in respect of an immovable property situated in a Member State, which makes no provision for the deductibility of debts secured on such property where the person whose estate is being administered was residing, at the time of death, not in that State but in another Member State, whereas provision is made for such deductibility where that person was, at that time, residing in the firstmentioned Member State, in which the immovable property included in the estate is situated.
Ustanovenia článkov 56 ES a 58 ES sa majú vo vzájomnej súvislosti vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, týkajúcej sa výpočtu dedičskej dane a dane z prechodu nehnuteľného majetku nachádzajúceho sa v členskom štáte, ktorá nestanovuje odpočítateľnosť dlhov zaťažujúcich tento nehnuteľný majetok, ak osoba, ktorej majetok je predmetom dedenia, nemala v čase svojej smrti bydlisko v tomto štáte, ale v inom členskom štáte, hoci táto odpočítateľnosť je stanovená pre prípad, ak táto osoba mala v tom istom čase bydlisko v štáte, kde sa nachádza nehnuteľný majetok, ktorý je predmetom dedenia.
Case C-43/07
Vec C-43/07
(Free movement of capital — Articles 73b and 73d of the EC Treaty (now Articles 56 EC and 58 EC respectively) — National rules concerning inheritance duties and transfer duties which do not provide for the deduction, in the assessment of those duties, of overendowment debts resulting from a testamentary parental partition inter vivos where the person whose estate is being administered was not residing, at the time of death, in the Member State in which the immovable property included in the estate is situated — Restriction — Justification — None — No bilateral agreement for the prevention of double taxation — Consequences for the restriction of the free movement of capital of a lower level of compensation to prevent double taxation in that person’s Member State of residence)
„Voľný pohyb kapitálu — Články 73b a 73d Zmluvy ES (teraz články 56 ES a 58 ES) — Vnútroštátna právna úprava týkajúca sa dedičskej dane a dane z prechodu, ktorá nestanovuje pri výpočte uvedených daní odpočítanie dlhov z finančného vyrovnania za zvýšenie dedičského podielu vyplývajúceho zo závetnej dohody rodičov o rozdelení dedičstva, ak osoba, ktorej majetok je predmetom dedenia, nemala v čase svojej smrti bydlisko v členskom štáte, kde sa nachádza nehnuteľný majetok, ktorý je predmetom dedenia — Obmedzenie — Odôvodnenie — Absencia — Neexistencia dvojstrannej zmluvy o zamedzení dvojitého zdanenia — Dôsledky daňovej úľavy zamedzujúcej dvojité zdanenie, ktorá je menšia v členskom štáte bydliska uvedenej osoby, na obmedzenie voľného pohybu kapitálu“
Free movement of capital — Restrictions — Inheritance tax(EC Treaty, Arts 73b and 73d (now Arts 56 EC and 58 EC))
Voľný pohyb kapitálu — Obmedzenia — Daň z dedičstva[Zmluva ES, články 73b a 73d (teraz články 56 ES a 58 ES)]
SUMMARY — CASE C-43/07 which are not objectively comparable.
ABSTRAKT — VEC C-43/07 sú objektívne porovnateľné.
By treating the inheritances of those two categories of persons in the same way (except in relation to the deduction of debts) for the purposes of taxing their inheritance, the national legislature has in fact admitted that there is no objective difference between them in regard to the detailed rules and conditions relating to that taxation which could justify different treatment.
Vnútroštátny zákonodarca totiž tým, že zaobchádzal s dedičstvami po týchto dvoch kategóriách osôb na účely daní z dedičstva rovnakým spôsobom okrem odpočítania dlhov, pripustil, že vzhľadom na spôsob a podmienky tohto zdanenia medzi nimi neexistuje žiaden objektívny rozdiel v situácii, ktorý by mohol odôvodniť rozdielne zaobchádzanie.
Articles 73b and 73d of the Treaty (subsequently, Articles 56 EC and 58 EC respectively) must be interpreted as precluding national rules concerning the assessment of inheritance duties and transfer duties payable in respect of an immovable property situated in a Member State, which, for the assessment of those duties, makes no provision for the deductibility of overendowment debts resulting from a testamentary parental partition inter vivos where the person whose estate is being administered was residing, at the time of death, not in that State but in another Member State, whereas provision is made for such deductibility where that person was residing, at the time of death, in the firstmentioned Member State, in which the immovable property included in the estate is situated, in so far as such rules apply a progressive rate of taxation and in so far as the combination of (i) the failure to take into account such debts and (ii) that progressive rate could result in a greater tax burden for heirs who are not in a position to rely on such deductibility.
Články 73b a 73d Zmluvy (teraz články 56 ES a 58 ES) sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave týkajúcej sa výpočtu dedičskej dane a dane z prechodu nehnuteľného majetku nachádzajúceho sa v členskom štáte, ktorá pri výpočte uvedených daní nestanovuje odpočítateľnosť dlhov z finančného vyrovnania za zvýšenie dedičského podielu vyplývajúceho zo závetnej dohody rodičov o rozdelení dedičstva, ak osoba, ktorej majetok je predmetom dedenia, nemala v čase svojej smrti bydlisko v tomto štáte, ale v inom členskom štáte, hoci táto odpočítateľnosť je stanovená pre prípad, ak táto osoba mala v tom istom čase bydlisko v štáte, kde sa nachádza nehnuteľný majetok, ktorý je predmetom dedenia, pokiaľ taká právna úprava uplatňuje progresívnu sadzbu dane a nezohľadnenie uvedených dlhov v spojení s touto progresívnou sadzbou by mohlo viesť k vyššiemu daňovému zaťaženiu dedičov, ktorí sa nemôžu dovolávať takej odpočítateľnosti.
The restriction on the free movement of capital arises as a result of the fact that such national rules, applied in conjunction with a progressive rate of taxation, result in different treatment, on apportionment of the tax burden, between the various heirs of a person who, at the time of death, was residing in the Member State concerned and the heirs of a person who, at the time of death, was not.
Obmedzenie voľného pohybu kapitálu totiž vyplýva zo skutočnosti, že taká právna úprava v spojení s uplatnením progresívnej sadzby dane vedie k odlišnému zaobchádzaniu pri rozdelení daňového zaťaženia s rozličnými dedičmi osoby, ktorá mala v čase svojej smrti bydlisko v dotknutom členskom štáte, a dedičmi osoby, ktorá v tom istom čase v ňom bydlisko nemala.
That difference in treatment cannot be justified on the ground that it concerns situations
Toto rozdielne zaobchádzanie nemôže byť odôvodnené tým, že sa týka situácií, ktoré nie
That assessment is not affected by the fact that the rules of the Member State in which the person whose estate is being administered was residing at the time of death provide unilaterally for the possibility that a tax credit may be granted in respect of inheritance duties payable in another Member State on immovable property situated in that other State.
Uvedené posúdenie nie je ovplyvnené okolnosťou, že právna úprava členského štátu, v ktorom mala osoba, ktorej majetok je predmetom dedenia, v čase svojej smrti bydlisko, jednostranne stanovuje možnosť poskytnutia daňovej úľavy z dôvodu dedičskej dane platenej v inom členskom štáte z nehnuteľného majetku nachádzajúceho sa na území tohto iného štátu.
The Member State in which the immovable property is situated cannot, in order to justify a restriction on the free movement of capital arising from its rules, rely on the existence of a possibility, beyond its control, of a tax credit being granted by another Member State — such as the Member State in which the person whose estate is being administered was residing
Členský štát, kde sa nehnuteľný majetok nachádza, sa nemôže na odôvodnenie obmedzenia voľného pohybu kapitálu vyplývajúceho z jeho právnej úpravy dovolávať existencie možnosti, nezávislej od jeho vôle, že iný členský štát, akým je členský štát, v ktorom mala osoba, ktorej majetok
ARENS-SIKKEN overendowment debts resulting from a testamentary parental partition inter vivos.
je predmetom dedenia, v čase svojej smrti bydlisko, poskytne daňovú úľavu, ktorá by mohla úplne alebo čiastočne nahradiť ujmu, ktorá bola spôsobená dedičom tejto osoby z dôvodu nezohľadnenia dlhov z finančného vyrovnania za zvýšenie dedičského podielu vyplývajúceho zo závetnej dohody rodičov o rozdelení dedičstva členským štátom, kde
(see paras 46, 54, 57, 60, 65, 67, operative parts 12) at the time of death — which could, wholly or partly, offset the loss incurred by that person’s heirs as a result of the fact that, for the purposes of assessing transfer duties, no account is taken in the Member State in which that property is situated of
(pozri body 46, 54, 57, 60, 65, 67, body 1 a 2 výroku)
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-43/07
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — J. MAZÁK — VEC C-43/07
OPINION OF ADVOCATE GENERALMAZÁK delivered on 13 March 2008 1
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTAJÁN MAZÁK prednesené 13. marca 2008 1
I — Introduction today — which also concerns national legislation under which, for the purposes of assessing to tax the acquisition of immovable property through inheritance, certain charges are not deductible if, at the time of his death, the deceased resided in another Member State.
I — Úvod svoje návrhy —, ktorá sa tiež týka vnútroštátnej právnej úpravy, podľa ktorej na účely zdanenia nadobudnutia nehnuteľného majetku dedením nie sú určité záväzky odpočítateľné, ak zosnulý mal v čase svojej smrti bydlisko v inom členskom štáte.