natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the present case, the decisions on which the Commission based its assessment of repeated infringement (see paragraph 18 above) show that BASF infringed the competition rules between 1964 and 1967 (fixing the rate of price increases and the conditions under which those increases were applied in the dyestuffs sector) and between August 1980 and May 1984 (fixing ‘target’ prices and ‘target’ quotas and planning concerted initiatives to raise prices and to monitor their implementation).
Rozhodnutia, o ktoré sa Komisia v prejednávanej veci opierala s cieľom odôvodniť jej posúdenie týkajúce sa opakovania porušenia (pozri bod 18 vyššie), preukazujú, že BASF porušil pravidlá v oblasti hospodárskej súťaže v obdobiach rokov 1964 až 1967 (stanovenie hladiny zvyšovania cien a podmienok uplatnenia tohto zvyšovania v oblasti farbív) a od augusta 1980 do mája 1984 (určenie „cieľových“ cien a „cieľových“ kvót a plánovanie zosúladených postupov s cieľom zvýšiť cenovú hladinu a dohľad nad jeho uskutočnením).
It is held that the latter of those two infringements can in itself justify the application of an increase of 50% to the basic amount of the fine imposed on BASF (see, to that effect, Michelin v Commission, cited in paragraph 66 above, paragraph 293).
Je namieste sa domnievať, že posledné z týchto porušení môže samo osebe odôvodniť uplatnenie zvýšenia základnej čiastky pokuty uloženej BASF o 50 % (pozri v tomto zmysle rozsudok Michelin/Komisia, už citovaný v bode 66 vyššie, bod 293).
In any event, the Court points out that the exercise of its unlimited jurisdiction may justify the production and taking into consideration of additional information which did not have to be referred to as such under the obligation to state reasons laid down in Article 253 EC (Case C-248/98 P KNPO BT v Commission [2000] ECR I-9641, paragraph 40).
Súd prvého stupňa v každom prípade zdôrazňuje, že výkon jeho neobmedzenej právomoci môže odôvodniť predloženie a zohľadnenie doplňujúcich informácií, ktorých uvedenie v rozhodnutí nie je ako také požadované na základe povinnosti odôvodnenia stanovenej v článku 253 ES (rozsudok Súdneho dvora zo 16. novembra 2000, KNP BT/Komisia, C-248/98 P, Zb. s. I-9641, bod 40).
In that context, account must be taken of the fact that BASF was also the object of Commission Decision 86/398/EEC of 23 April 1986 relating to a proceeding pursuant to Article [81 EC] (IV/31.149 — Polypropylene) (OJ 1986 L 230, p. 1).
V tejto súvislosti je potrebné zohľadniť skutočnosť, že spoločnosti BASF bolo tiež určené rozhodnutie Komisie 86/398/EHS z 23. apríla 1986 o konaní o uplatnení článku [81 ES] (IV/31.149 — Polypropylén) (Ú. v. ES L 230, s. 1).
BASF AND UCB v COMMISSION business policy, fixing target prices and agreeing on measures for that purpose, increasing prices and sharing the market between the end of 1978 or the beginning of 1979 until November 1983.
BASF A UCB/KOMISIA a zosúladených postupoch s cieľom vymedzenia obchodnej politiky, určenia cieľových cien a dohodnutia opatrení na tento účel, zvýšenia cien a rozdelenia trhov od konca roku 1978 alebo začiatku roku 1979 až do novembra 1983.
When questioned at the hearing, the Commission was unable to explain why that decision had been omitted, although it is mentioned at paragraph 29 of the statement of objections.
Komisia pri vypočutí na pojednávaní nevedela vysvetliť opomenutie tohto rozhodnutia napriek tomu, že je uvedené v bode 29 oznámenia o výhradách.
In the light of that factor, it must be held that between 1964 and 1993 BASF was in flagrant breach of the competition rules for approximately 13 years.
Vzhľadom na túto skutočnosť je nutné konštatovať, že BASF v rokoch 1964 až 1993 zjavne porušoval pravidlá hospodárskej súťaže približne počas trinástich rokov.
It follows that the increase of the basic amount by 50% is appropriate .
Z toho vyplýva, že zvýšenie základnej čiastky pokuty o 50 % je primerané.
The complaint alleging miscalculation of the increase for repeated infringement must also be rejected, since it is the result of confusion on BASF’s part between the concepts of starting amount and basic amount (see paragraphs 15 to 17 above).
Čo sa týka výhrady založenej na nesprávnom výpočte zvýšenia pokuty z dôvodu opakovania porušenia, tá sa musí tiež zamietnuť, pretože vyplýva z toho, že BASF si zamenil pojmy východisková suma pokuty a základná čiastka pokuty (pozri body 15 až 17 vyššie).
According to paragraph 229 of Cheil Jedang v Commission, cited in paragraph 59 above, on which BASF relies in support of its assertion, the percentages corresponding to the increases or reductions applied for aggravating or attenuating circumstances must be applied to the basic amount of the fine, which is determined by reference to the gravity and duration of the infringement.
Podľa bodu 229 rozsudku Cheil Jedang/Komisia, už citovaného v bode 59 vyššie, na ktorý BASF na podporu svojho tvrdenia odkazuje, sa totiž percentuálna sadzba zodpovedajúca zvýšeniu alebo zníženiu pokuty uskutočnenému na základe priťažujúcich alebo poľahčujúcich okolností musí uplatniť na základnú čiastku pokuty stanovenú v závislosti od závažnosti a dĺžky trvania porušenia.
That is precisely what the Commission did in this case, as may be seen from recital 219 to the Decision (see paragraphs 17 and 18 above).
A presne to Komisia v prejednávanej veci urobila, ako to preukazuje odôvodnenie č. 219 Rozhodnutia (pozri body 17 a 18 vyššie).
In any event, in the present case the method of calculation proposed by BASF would have led to the same result .
V každom prípade je potrebné zdôrazniť, že metóda výpočtu navrhnutá BASF by za okolností tejto veci viedla k rovnakému výsledku.
The second plea must therefore be rejected in its entirety.
V dôsledku toho sa druhý žalobný dôvod ako celok musí zamietnuť.
Third plea raised by BASF: incorrect application of the 1996 Leniency Notice
O treťom žalobnom dôvode BASF založenom na nesprávnom uplatnení oznámenia o spolupráci z roku 1996
BASF contends that the 20% reduction granted under section D of the 1996 Leniency Notice (see paragraph 22 above) is too low by reference to the extent of its cooperation.
BASF sa domnieva, že zníženie pokuty o 20 %, ktoré mu bolo priznané na základe časti D oznámenia o spolupráci z roku 1996 (pozri bod 22 vyššie), je vzhľadom na rozsah jeho spolupráce príliš malé.
In application of the principle of proportionality, the Commission is required to grant reductions which are proportionate to the cooperation provided by each undertaking.
Pri uplatnení zásady proporcionality by Komisia bola povinná znížiť pokutu v miere, ktorá je proporcionálna k spolupráci každého podniku.
According to the Commission’s consistent practice, BASF was entitled to a reduction of 10% for not substantially contesting the accuracy of the facts attributed to it .
Podľa ustálenej praxe Komisie by mal BASF právo na zníženie o 10 % z dôvodu nenamietania proti vecnej správnosti skutkových zistení, za ktoré sa mu prikladala vina.
It follows that its early, complete and voluntary cooperation in any form other than not disputing the facts deserved a much greater reduction than the 10% granted.
Z toho vyplýva, že skorá, úplná a dobrovoľná spolupráca v inej forme ako v podobe nenamietania proti skutkovým zisteniam si zaslúži významnejšie zníženie ako poskytnutých 10 %.
In BASF’s submission, the Decision did not provide an objective and precise record of its cooperation, since it describes incorrectly the content of certain communications, remains silent as to other significant aspects of BASF’s cooperation and does not allow BASF to appraise the Commission’s evaluation of certain aspects of its cooperation.
Rozhodnutie totiž neposkytuje objektívny a presný súhrn spolupráce BASF, pretože nesprávne opisuje obsah určitých oznámení, mlčí o ďalších dôležitých aspektoch tejto spolupráce a ani neumožňuje BASF posúdiť hodnotenie Komisie vo vzťahu k určitým aspektom tejto spolupráce.
Those shortcomings also demonstrate a breach of the principle of sound administration.
Tieto nedostatky podľa BASF svedčia tiež o porušení zásady riadnej správy vecí verejných.
In support of its claims, BASF submits that in the Decision the Commission:
BASF na podporu svojich tvrdení uvádza, že Komisia v Rozhodnutí:
— makes no reference to BASF’s letter of 6 May 1999 in which it informed the Commission of the existence of unlawful agreements in the vitamin sector, in
— neodkazuje na jeho list zo 6. mája 1999, ktorým ju informoval o existencii protiprávnych dohôd v oblasti vitamínov, pre ktoré orgány Spojených štátov začali
BASF AND UCB v COMMISSION respect of which the United States authorities had initiated an investigation, and sought a meeting in order to discuss the matter in detail.
BASF A UCB/KOMISIA vyšetrovanie, a požiadal o stretnutie na účely podrobnej diskusie o tejto veci.
BASF believes that the Commission has lost that letter;
BASF sa domnieva, že Komisia tento list stratila,
— makes no reference to a meeting held on 17 May 1999, during which BASF described a number of collusive agreements and provided information which materially contributed to establishing the infringement, including the thenimminent conclusion of a judicial settlement with the United States authorities, which was eventually signed on 19 May 1999 and also concerned choline chloride;
— neodkazuje na stretnutie, ktoré sa konalo 17. mája 1999, na ktorom opísal skupinu tajných dohôd a poskytol informácie, ktoré vecne prispeli k preukázaniu porušenia vrátane vtedy sa blížiaceho uzavretia dohody o súdnom urovnaní s orgánmi Spojených štátov, ktorá bola nakoniec podpísaná 19. mája 1999 a tiež sa týkala cholínchloridu,
— makes no reference to BASF’s letter of 21 May 1999 in which it provided documents relating to the investigation carried out in the United States.
— neodkazuje na list datovaný z 21. mája 1999, ktorým BASF poskytol dokumenty týkajúce sa vyšetrovania vedeného v Spojených štátoch.
— misrepresents BASF’s communication of 23 July 1999;
— nesprávne prezentovala jeho oznámenie datované z 23. júla 1999,
— provides an incomplete description of a request for information of 26 May 1999, in such a way that it disregards the fact that the report of 15 June and the communication of 23 June 1999 were provided voluntarily;
— neúplne opísala žiadosť o informácie z 26. mája 1999 takým spôsobom, že opomenula, že správa z 15. júna, ako aj oznámenie z 23. júna 1999 jej boli poskytnuté dobrovoľne,
— wrongly considered that BASF’s communication of 16 July 1999 was a response to a request for information of 22 June 1999.
— nesprávne považovala jeho oznámenie datované zo 16. júla 1999 za odpoveď na žiadosť o informácie datovanú z 22. júna 1999.
BASF maintains that the omission of the letter of 6 May 1999 and of the meeting of 17 May 1999 is impossible to explain, since there is a reference to them at recital 127 to Decision 2003/2.
Opomenutie listu zo 6. mája 1999 a stretnutia z 17. mája 1999 je nevysvetliteľné, keďže sa na tieto skutočnosti odkazuje v odôvodnení č. 127 rozhodnutia 2003/2.
The fact that the Commission lost substantial evidence from the file prevented it from obtaining a full picture of BASF’s cooperation.
Strata dôležitých dôkazov zo spisu Komisie jej zabránila v získaní úplného obrazu o spolupráci BASF.
Thus, BASF was unable to find in the Commission’s file the letters of 6 and 21 May 1999 or any indication (in the form of notes or minutes drafted by Commission officials) of the meeting of 17 May 1999.
BASF preto nemohol v spise Komisie nájsť listy zo 6. a 21. mája 1999 ani žiaden údaj (vo forme poznámky alebo zápisnice spísanej úradníkmi Komisie) zo stretnutia zo 17. mája 1999.
The value of the evidence provided to the Commission cannot be disputed on the ground that the Commission did not accept production of additional evidence in the form, inter alia, of oral testimony offered by BASF, but insisted on receiving only written evidence.
Hodnotu dôkazov poskytnutých Komisii nemožno spochybňovať z dôvodu, že Komisia neprijala doplňujúce dôkazy predovšetkým vo forme ústnych svedectiev navrhnutých BASF, trvajúc na tom, že bude prijímať len písomné dôkazy.
Its insistence on written evidence deprived BASF of the possibility of producing important information, which it would have be enable to do in writing if the Commission had made its argument clear by responding to the letter of 6 May 1999.
Trvanie na tejto skutočnosti pripravilo BASF o možnosť poskytnutia dôležitých informácií, čo mohol urobiť aj písomne, ak by Komisia v odpovedi na list zo 6. mája 1999 objasnila svoj postoj.
That conduct on the Commission’s part is contrary to the principle of sound administration.
Toto správanie Komisie je v rozpore so zásadou riadnej správy vecí verejných.
In BASF’s submission, the Commission ought to have ensured that a proper minute of the meeting of 17 May 1999 was drawn up .
Podľa BASF mala Komisia zaručiť spísanie primeranej zápisnice zo stretnutia zo 17. mája 1999.
Even the shorthand notes kept by the person responsible for the file show that the meeting was substantial and that it covered in detail a number of sectors, including choline chloride, which the Commission does not dispute.
Dokonca aj zo stenografických poznámok osoby zodpovednej za spis vyplýva, že stretnutie malo zásadnú dôležitosť a že detailne pokrývalo viacero odvetví vrátane odvetvia cholínchloridu, čo Komisia nespochybňuje.
The failure to include those notes in the choline chloride file is also a breach of the principle of sound administration.
Nezahrnutie týchto poznámok do spisu týkajúceho sa cholínchloridu je taktiež porušením zásady riadnej správy vecí verejných.
BASF claims that it supplied at that meeting information which substantially contributed to establishing the infringement (it identified the collusive agreements,
BASF tvrdí, že na tomto stretnutí poskytol informácie, ktoré vecne prispeli k preukázaniu porušenia (poskytnutie informácií o tajných dohodách, dotknutých výrobkoch
BASF AND UCB v COMMISSION the products and undertakings involved, the duration, the imminent conclusion of a judicial settlement with the United States Department of Justice concerning, inter alia, choline chloride).
BASF A UCB/KOMISIA a zúčastnených podnikoch, dĺžke trvania, blížiacej sa dohode o súdnom urovnaní s americkým ministerstvom spravodlivosti najmä v súvislosti s cholínchloridom).
That, in BASF’s submission, is demonstrated by a statement of 24 February 2005, drawn up by its counsel, Mr J. Scholz, which it calls the ‘Scholz statement’.
Toto podľa BASF preukazuje vyhlásenie datované z 24. februára 2005 vyhotovené jeho právnym poradcom pánom J. Scholzom, ktoré nazýva „vyhlásenie Scholz“.
Following the meeting of 17 May 1999, BASF considered that it had done everything necessary to benefit from the maximum possible reduction under the 1996 Leniency Notice.
Po stretnutí zo 17. mája 1999 sa BASF domnieval, že urobil všetko preto, aby mu bola pokuta na základe oznámenia o spolupráci z roku 1996 znížená v najvyššej možnej miere.
In those circumstances, BASF contends that its subsequent communications merely confirmed, in writing, the information which it had communicated orally, which means that the written evidence must be regarded as having been submitted during that meeting .
Za týchto okolností sa BASF domnieva, že jeho následné oznámenia len vo forme písomného dôkazu potvrdzovali ústne poskytnuté informácie, z čoho vyplýva, že písomné dôkazy sa musia považovať za poskytnuté počas tohto stretnutia.
That information was all supplied voluntarily, which the Commission disregarded in the Decision.
Tieto informácie boli poskytnuté dobrovoľne, čo Komisia v Rozhodnutí ignorovala.
Furthermore, the Commission does not dispute that information for the purposes of section D of the 1996 Leniency Notice may be supplied orally.
Navyše Komisia nespochybňuje, že informácie na základe časti D oznámenia o spolupráci z roku 1996 možno poskytnúť aj ústne.
As regards the report of 15 June 1999, BASF maintains that it was submitted not in response to the request for information of 26 May 1999 but in response to the request for written evidence made by the Commission at the meeting of 17 May 1999.
Čo sa týka správy z 15. júna 1999, BASF zdôrazňuje, že nebola zaslaná v odpovedi na žiadosť o informácie z 26. mája 1999, ale v odpovedi na žiadosť o poskytnutie písomných dôkazov formulovanú Komisiou na stretnutí zo 17. mája 1999.
BASF began drafting that report before the request for information was issued .
Vyhotovovanie uvedenej správy začalo ešte pred zaslaním tejto žiadosti o informácie.
That circumstance is also proved by BASF’s communication of 21 May 1999.
Túto skutočnosť navyše preukazuje aj oznámenie BASF z 21. mája 1999.
Furthermore, the report also provides information about vitamins not covered by the request of 26 May 1999, such as vitamin D3 and carotenoids.
Okrem toho táto správa poskytovala aj informácie o vitamínoch, ktoré neboli predmetom žiadosti z 26. mája 1999, ako sú vitamín D 3 a karotenoidy.
It was the Commission’s request to receive a written report that gave rise to the delay in submitting the information .
Práve žiadosť Komisie o písomnú správu spôsobila oneskorenie poskytnutia informácií.
However, interviews with members of BASF’s staff, as proposed by BASF, would have been an effective way of gathering the necessary evidence.
Rozhovory so zamestnancami BASF, ktoré BASF navrhol, boli v každom prípade účinným prostriedkom zbierania požadovaných dôkazov.
The communication of 23 June 1999, which constituted a supplement to the report of 15 June 1999, was also provided at BASF’s initiative.
Oznámenie z 23. júna 1999, ktoré je doplnením správy z 15. júna 1999, bolo taktiež poskytnuté z vlastného podnetu BASF.
That communication of 23 June 1999 contains further evidence which was not in the Commission’s possession at the time and which related to the Ludwigshafen meeting (see paragraph 4 above).
Toto oznámenie z 23. júna 1999 obsahuje doplňujúce dôkazy, ktorými Komisia v tej dobe nedisponovala, a týkalo sa stretnutia v Ludwigshafene (pozri bod 4 vyššie).
In addition, the communication of 16 July 1999 also supplements the evidence requested at the meeting of 17 May 1999 and must therefore be regarded as voluntary.
Oznámenie zo 16. júla 1999 navyše tiež dopĺňalo dôkazy požadované na stretnutí zo 17. mája 1999 a je nutné ho považovať za dobrovoľné.
It concerns the implementation of the
Týkalo sa uskutočnenia predmetných dohôd a poskytovalo
2007 — JOINED CASES T-101/05 AND T-111/05 arrangements in question and provides evidence relating to them.
2007 — SPOJENÉ VECI T-101/05 A T-111/05 súvisiace dôkazy.
The communication of 4 November 2002 (see paragraph 22 above) also contains a set of relevant materials, in particular about two cartel meetings.
Oznámenie zo 4. novembra 2002 (pozri bod 22 vyššie) obsahovalo tiež skupinu dôležitých dôkazov najmä v súvislosti s dvoma stretnutiami kartelu.
In any event, the distinction which the Decision draws between voluntary and involuntary communications is incorrect, since a request for information from the Commission cannot be decisive for reducing an undertaking’s cooperation under section D3, first indent, of the 1996 Leniency Notice.
Rozlišovanie v Rozhodnutí medzi dobrovoľnými a nedobrovoľnými oznámeniami je v každom prípade nesprávne, keďže žiadosť Komisie o informácie nemôže byť určujúcou na účely znižovania spolupráce podniku na základe časti D ods. 2 prvej zarážky oznámenia o spolupráci z roku 1996.
Thus, in BASF’s submission, it is incorrect for the Commission to consider that the report of 15 June 1999 and the communications of 23 June, 16 July 1999 and 4 November 2002 did not substantially contribute to establishing the infringement.
Preto sa podľa BASF Komisia nesprávne domnieva, že správa z 15. júna 1999 a oznámenia z 23. júna, 16. júla 1999 a 4. novembra 2002 vecne neprispeli k preukázaniu porušenia.
Nor has the Commission explained why it waited six weeks after the information was sent by Bioproducts (on 7 May 1999, see paragraph 22 above) before sending the request for information on 22 June 1999, when it had all the information provided at the meeting of 17 May 1999 and by the report of 15 June 1999.
Komisia navyše ani nevysvetlila, prečo po poskytnutí informácií zo strany Bioproducts (7. mája 1999, pozri bod 22 vyššie) čakala šesť týždňov s odoslaním žiadosti o informácie, ku ktorému došlo 22. júna 1999, teda v deň, keď disponovala všetkými informáciami poskytnutými na stretnutí zo 17. mája 1999 a správou z 15. júna 1999.
In reality, the documents submitted by Bioproducts contain no detailed or exhaustive information, unlike those offered by BASF on 17 May and 15 June 1999, which refer to the meetings held and also to the names of the participants and would have allowed the Commission to begin its investigations.
Dokumenty predložené Bioproducts v skutočnosti totiž neobsahovali podrobné a vyčerpávajúce informácie na rozdiel od informácií ponúknutých BASF 17. mája a 15. júna 1999, ktoré hovorili o uskutočnených stretnutiach, ako aj o menách ich účastníkov a umožnili Komisii začať jej vyšetrovanie.
Furthermore, the information supplied by Chinook six months before the submissions of Bioproducts and BASF (see paragraph 3 above) were of limited value and irrelevant in part, which was the reason why the Commission did not initiate an investigation at that time.
Okrem toho informácie poskytnuté Chinook šesť mesiacov pred vyjadreniami Bioproducts a BASF (pozri bod 3 vyššie) mali len obmedzenú hodnotu a čiastočne boli irelevantné, čo bolo dôvodom, pre ktorý Komisia v danej dobe nezačala vyšetrovanie.
In any event, it was the meeting of 17 May 1999 that prompted the Commission to request information on choline chloride.
V každom prípade to bolo stretnutie zo 17. mája 1999, ktoré motivovalo Komisiu, aby žiadala informácie týkajúce sa cholínchloridu.
The Commission confirms that the reduction of 20% granted to BASF may be broken down into a reduction of 10% for not substantially disputing the facts and a reduction of 10% for providing evidence.
Komisia potvrdzuje, že 20 % zníženie pokuty priznané BASF sa skladá z 10 % zníženia z dôvodu nenamietania proti vecnej správnosti skutkových zistení a z 10 % zníženia založeného na poskytnutí dôkazov.
Moreover, it disputes the merits of BASF’s assertions.
Vo zvyšnej časti namieta proti dôvodnosti tvrdení BASF.
Section D of the 1996 Leniency Notice reads as follows:
Časť D oznámenia o spolupráci z roku 1996 znie takto:
‘D. Significant reduction in a fine
„D. Výrazné zníženie výšky pokuty
Where an [undertaking] cooperates without having met all the conditions set out in Sections B or C, it will benefit from a reduction of 10% to 50% of the fine that would have been imposed if it had not cooperated.
Ak podnik spolupracuje bez toho, aby boli splnené všetky podmienky stanovené v častiach B a C, zníži sa mu v rozsahu od 10 do 50 % výška pokuty, ktorá by mu bola uložená pri neexistujúcej spolupráci.
Such cases may include the following:
Ide najmä o prípad, ak podnik:
— before a statement of objections is sent, an [undertaking] provides the Commission with information, documents or other evidence which materially contribute to establishing the existence of the infringement;
— pred zaslaním oznámenia o výhradách poskytne Komisii informácie, dokumenty alebo iné dôkazné materiály prispievajúce k potvrdeniu existencie porušenia, ktorého sa dopustil,
— after receiving a statement of objections, an [undertaking] informs the Commission that it does not substantially contest the facts on which the Commission bases its allegations.’
— po doručení oznámenia o výhradách informuje Komisiu, že nepopiera vecnú správnosť skutkových zistení, na ktorých Komisia zakladá svoje obvinenia.“ [neoficiálny preklad]
As stated in Section E, paragraph 3, of the 1996 Leniency Notice, that notice created legitimate expectations on which undertakings may rely when disclosing the existence of a cartel to the Commission .
Ako je to uvedené v bode E ods. 3 oznámenia o spolupráci z roku 1996, toto oznámenie vyvolalo legitímne očakávania, o ktoré sa opierajú podniky, ktoré chcú informovať Komisiu o existencii kartelu.
In view of the legitimate expectation which
So zreteľom na legitímnu dôveru, ktorú podniky,