natgillin/translations-raw huggingface dataset:
19 In any event, it seems to me that this exception to Article 5(1) of Directive 90/435 cannot be applied to the main proceedings.
19V každom prípade sa mi táto odchýlka od článku 5 ods. 1 smernice 90/435 nezdá uplatniteľná vo veci samej.
As the Commission rightly observed in its reply to the written question from the Court, whereas the scope of Directive 90/435 covers the relationship between a subsidiary and its parent company residing in different Member States, the tax credit for shareholders of the subsidiary, provided for by the German legislation and alleged by the German Government to fulfil the conditions of Article 7(2) of the directive, is paid, after the issue of a tax certificate, only to the parent companies established in German territory.
Ako správne uviedla Komisia vo svojej odpovedi na písomnú otázku položenú Súdnym dvorom, zatiaľ čo pôsobnosť smernice 90/435 sa týka vzťahov medzi dcérskou spoločnosťou a jej materskou spoločnosťou, ktoré sídlia v rozdielnych členských štátoch, daňový kredit v prospech spoločníkov dcérskej spoločnosti stanovený daňovou právnou úpravou a na ktorý poukazuje nemecká vláda s tým, že spĺňa podmienky článku 7 ods. 2 tejto smernice, je vyplatený po doručení daňového potvrdenia len materským spoločnostiam usadeným na nemeckom území.
Therefore, particularly since the circumstances of the main proceedings differ from those of Athinaïki Zythopoiïa, I do not think that the latter can be applied by analogy to the present case.
Za týchto podmienok, s ohľadom najmä na rôzne okolnosti charakterizujúce spor vo veci samej a vec, o ktorej sa rozhodlo už citovaným rozsudkom Athinaïki Zythopoiïa, zastávam názor, že uvedený rozsudok nemôže byť analogicky použitý na prejednávaný prípad.
The mention of that issue now leads me to examine the national court’s second question.
Táto problematika ma teraz privádza k preskúmaniu druhej otázky položenej vnútroštátnym súdom.
19 — By way of reminder, in Océ Van der Grinten, paragraphs 86 to 89, the Court held that Article 7(2) of Directive 90/435 could authorise a withholding tax within the meaning of Article 5(1) of the same directive.
19 — Na pripomenutie, v už citovanom rozsudku Océ Van der Grinten (body 86 až 89), Súdny dvor rozhodol, že článok 7 ods. 2 smernice 90/435 môže povoliť zrážkovú daň v zmysle článku 5 ods. 1 tej istej smernice.
For all those reasons, I consider that the application of a provision of national law, such as Paragraph 28(4) of the KStG 1996, as part of the general scheme of tax rules of which it forms a part, is not a withholding tax within the meaning of Article 5(1) of Directive 90/435.
Vzhľadom na všetky tieto skutočnosti usudzujem, že uplatnenie ustanovenia vnútroštátneho práva, akým je § 28 ods. 4 KStG 1996 v rámci všeobecnej štruktúry daňového režimu, do ktorého patrí, nepredstavuje zrážkovú daň v zmysle článku 5 ods. 1 smer nice 90/435.
C — The second question be applied and not those relating to the free movement of capital. 20
C — O druhej prejudiciálnej otázke ustanovenia vzťahujúce sa na voľný pohyb kapitálu. 20
As I have already had occasion to observe in another case, it is not always easy to delimit those two freedoms, particularly in the context of a reference for a preliminary ruling, where the national court is better able to assess, in a particular case, the rights conferred upon a shareholder by the shares he holds in the company concerned. 21
Ako som už mal príležitosť zdôrazniť v inej veci, vymedzenie medzi týmito dvoma slobodami nie je vždy jednoduché, najmä v rámci prejudiciálneho konania, v ktorého kontexte má vnútroštátny súd lepšie možnosti posúdiť in concreto práva spoločníka na základe podielov, ktoré má v držbe v rámci kapitálu dotknutej spoločnosti. 21
By its second question, the national court asks in essence whether, if the tax at issue in the main proceedings is not a withholding tax within the meaning of Article 5(1) of Directive 90/435, it is compatible with the freedom of establishment (Article 52 of the EC Treaty) or the free movement of capital (Articles 73b and 73d of the EC Treaty) where it applies to a nonresident parent company which cannot, unlike resident parent companies, be given a tax credit equivalent to the amount of corporation tax paid by the subsidiary (Burda) resident in Germany.
Vnútroštátny súd sa svojou druhou otázkou v podstate pýta, či v prípade, keď zdanenie sporné vo veci samej nepredstavuje zrážkovú daň v zmysle článku 5 ods. 1 smernice 90/435, je toto zdanenie zlučiteľné so slobodou usadiť sa (článok 52 Zmluvy) alebo s voľným pohybom kapitálu (články 73b a 73d Zmluvy), pokiaľ sa použije na materskú spoločnosť nerezidenta, ktorá nemôže na rozdiel od materskej spoločnosti rezidenta ťažiť z daňového kreditu rovnajúceho sa čiastke dane z príjmov právnických osôb zaplatenej dcérskou spoločnosťou (Burda) so sídlom v Nemecku.
Before suggesting a reply to that question, it is appropriate to make a few remarks about the applicability of the two freedoms of movement referred to by the national court.
Pred návrhom odpovede na túto otázku je vhodné uskutočniť niekoľko poznámok týkajúcich sa uplatnenia jednej alebo druhej slobody pohybu, o ktorých sa zmienil vnútroštátny súd.
As I have already noted in the present Opinion, the dispute in the main proceedings concerns a company resident in Germany, Burda, 50% of whose shares are held by a nonresident company, RCS.
Ako som na to upozornil v predchádzajúcich návrhoch, spor vo veci samej sa týka spoločnosti usadenej v Nemecku, t. j. Burdy, z 50 % vlastnenej spoločnosťou nerezidentom, v tomto prípade RCS.
As the Commission correctly points out, a holding of that size normally confers a right of veto concerning the subsidiary’s strategic decisions and therefore generally enables the company holding the shares to exercise a definite influence over the subsidiary’s activity.
Ako správne uviedla Komisia, rovnaký podiel normálne zakladá právo veta týkajúce sa strategických rozhodnutí dcérskej spoločnosti, a teda v zásade umožňuje spoločnosti, ktorá má v držbe tento podiel, vykonávať určitý vplyv na činnosť dcérskej spoločnosti.
22Fur-thermore, the order for reference provides no evidence of a contractual nature, such as a shareholders’ agreement, which would negate joint control of the subsidiary by the parent companies.
22Okrem toho rozhodnutie nedáva žiadnu indíciu zmluvnej povahy, akou je dohoda spoločníkov, ktorá by umožňovala oslabiť spoločnú kontrolu dcérskej spoločnosti materskými spoločnosťami.
21 — See point 51 of my Opinion delivered on 29 March 2007 in Columbus Container Services.
21 — Pozri bod 51 návrhov, ktoré som predniesol 29. marca 2007 vo veci Columbus Container Services, o ktorej sa rozhodlo už citovaným rozsudkom.
22 — See also, to that effect, Case T-282/02 Cementbouw Handel & Industrie v Commission [2006] ECR II-319, paragraph 67. It should be noted that an appeal was lodged against that judgment on other points, leading to Case C-202/06 P Cementbouw Handel & Industrie v Commission [2007] ECR I-12129. 82.
22 — Pozri v tomto zmysle tiež rozsudok Súdu prvého stupňa z 23. februára 2006, Cementbouw Handel & Industrie/Komisia, T-282/02, Zb. s. II-319, bod 67. Je potrebné poznamenať, že tento rozsudok bol predmetom odvolania týkajúceho sa iných bodov, o ktorom sa rozhodlo rozsudkom z 18. decembra 2007, Cementbouw Handel & Industrie/Komisia (C-202/06 P, Zb. s. I-12129). 82.
It must be borne in mind that, according to the caselaw, where a national of a Member State holds shares in the capital of a company established in another Member State which enable the shareholder to exercise definite influence over the company’s decisions and to determine the company’s activities, it is the provisions of the Treaty on the freedom of establishment that are to
Je potrebné pripomenúť, že podľa judikatúry, ak má štátny príslušník členského štátu v držbe v rámci kapitálu spoločnosti usadenej v inom členskom štáte podiel, ktorý mu umožňuje vykonávať určitý vplyv na rozhodnutia tejto spoločnosti a stanovovať jej činnosti, použijú sa ustanovenia Zmluvy týkajúce sa slobody usadiť sa, a nie
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-284/06
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — P. MENGOZZI — VEC C-284/06 samotného dôvodu, že sídlo spoločnosti sa nachádza v inom členskom štáte, zbavilo by to článok 52 Zmluvy jeho podstaty. 24
Member State would deprive Article 52 of the EC Treaty of all meaning. 24 Freedom of establishment thus aims to guarantee the benefit of national treatment in the host Member State, by prohibiting any discrimination based on the place in which companies have their seat. 25
Sloboda usadiť sa teda sleduje zabezpečenie výhody vnútroštátneho zaobchádzania v hostiteľskom členskom štáte, pričom zakazuje akúkoľvek diskrimináciu na základe miesta sídla spoločností. 25
It follows that the Treaty provisions on freedom of establishment may apply to a situation such as that in the dispute in the main proceedings.
Z vyššie uvedeného vyplýva, že ustanovenia Zmluvy týkajúce sa slobody usadiť sa sa môžu uplatniť na situáciu, akou je situácia v spore vo veci samej.
In that context, any interference with the free movement of capital is merely a consequence of the alleged impediment to the freedom of establishment.
V tomto kontexte prípadné ohrozenie voľného pohybu kapitálu je jednoducho dôsledok údajnej prekážky slobody usadiť sa.
The present question must therefore be examined in the light of Article 52 of the EC Treaty, while bearing in mind that similar reasoning would be valid for Article 73b of the EC Treaty.
Je vhodné teda analyzovať túto prejudiciálnu otázku s ohľadom na článok 52 Zmluvy a mať na zreteli, že porovnateľné odôvodnenie je platné vo vzťahu k článku 73b Zmluvy.
To determine whether a difference in tax treatment is discriminatory and therefore, in principle, prohibited by Article 52 of the EC Treaty it is first necessary to examine the objective comparability of the situation of the companies concerned in relation to the disputed tax legislation. 26
Aby bolo možné určiť, či je rozdielne daňové zaobchádzanie diskriminačné, čo je v zásade zakázané článkom 52 Zmluvy, je dôležité vopred preskúmať objektívnu porovnateľnosť situácií dotknutých spoločností voči spornej daňovej úprave. 26
It has consistently been held that the freedom of establishment entails for Community nationals access to, and pursuit of, activities as employed persons and the forming and management of undertakings in the same conditions as those laid down for its own nationals by the laws of the Member State where establishment is effected.
Podľa ustálenej judikatúry zahŕňa sloboda usadiť sa pre štátnych príslušníkov Spoločenstva právo začať vykonávať samostatnú zárobkovú činnosť a pokračovať v nej, ako aj právo založiť a viesť podniky za rovnakých podmienok, ako sú podmienky stanovené pre vlastných štátnych príslušníkov právom členského štátu, v ktorom dochádza k usadeniu sa.
It also includes the right of companies or firms formed in accordance with the laws of a Member State and having their registered office, central administration or principal place of business within the Community to pursue their activities in the Member State concerned through a subsidiary, a branch or an agency. 23
Zahŕňa aj právo spoločností, ktoré sú založené podľa zákonov členského štátu a ktoré majú svoje štatutárne sídlo, ústredie alebo hlavné miesto podnikateľskej činnosti v Spoločenstve, vykonávať ich činnosť v dotknutom členskom štáte prostredníctvom dcérskej spoločnosti, organizačnej zložky alebo obchodného zastúpenia. 23
In the present case, the national court appears to consider that the situation at issue in the main proceedings leads to applying the same rule, namely Paragraph 28(4) of the KStG 1996, to different situations.
V prejednávanej veci, zdá sa, vnútroštátny súd usudzuje, že situácia vo veci samej smeruje k uplatneniu rovnakého pravidla, t. j. § 28 ods. 4 KStG 1996, na rozdielne situácie.
27 The national court observes that the objective of Paragraph 28(4) is to prevent a company established in Germany, which has initially distributed excess profits set off against capital and reserves, from being able retrospectively to avoid corporation tax on that
27Pripomína, že cieľ sledovaný týmto ustanovením spočíva v zabránení tomu, aby sa mohla spoločnosť usadená v Nemecku, ktorá pôvodne nadmerne rozdelila zisk započítateľný voči vlastnému kapitálu, retroaktívne vyhnúť dani z príjmov právnických osôb vyberanej z rozdelenia tohto zisku, ak tieto zisky boli po oprave uskutočnenej
24 — See, to that effect, Case 270/83 Commission v France [1986] ECR 273, paragraph 18; Marks & Spencer, paragraph 37; Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, paragraph 43; and Oy AA, paragraph 30. 87.
24 — Pozri v tomto zmysle rozsudok z 28. januára 1986, Komisia/Francúzsko, 270/83, Zb. s.
26 — See, to that effect, Case C-311/07 Royal Bank of Scotland [1999] ECR I-2651, paragraph 26, and Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, paragraph 46.
23 — Pozri najmä rozsudky z 21. septembra 1999, Saint-Gobain ZN, C-307/97, Zb. s.
27 — It must be borne in mind that the Court has consistently held that discrimination consists in treating differently situations which are identical, or treating in the same way situations which are different.
I-6161, bod 35; z 13. decembra 2005, Marks & Spencer, C-446/03, Zb. s. I-10837, bod 30, a z 12. decembra 2006, Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, C-374/04, Zb. s. I-11673, bod 42. 27 — Pripomínam, že z ustálenej judikatúry vyplýva, že diskriminácia spočíva v uplatnení rozdielnych pravidiel na porovnateľné situácie, ako aj v uplatnení rovnakého pravidla na rozdielne situácie. Pozri rozsudky Royal Bank of Scotland, už citovaný, bod 26, a Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, už citovaný, bod 46.
BURDA paid by the subsidiary which distributed the profits.
BURDA osôb zaplatenú dcérskou spoločnosťou, ktorá rozdelila zisk.
Although the German Government agrees that, under the system for the avoidance of double taxation in the Member State of residence of the parent company, the amount of tax to be paid by the parent may be greater than what would be paid in a purely national situation, the German Government nevertheless considers that this would only be the consequence of the coexistence of different tax systems and would not interfere with one of the freedoms of movement provided for by the Treaty.
Aj keď nemecká vláda pripúšťa, že podľa preventívneho systému dvojitého zdanenia zavedeného v členskom štáte sídla materskej spoločnosti čiastka dane, ktorá má byť zaplatená materskou spoločnosťou, môže byť dôležitejšia ako čiastka, ktorá bude zaplatená vo výlučne vnútroštátnej situácii, napriek tomu sa domnieva, že tento dôsledok je iba výsledkom koexistencie dvoch rozdielnych daňových systémov a nepredstavuje porušenie jednej zo slobôd pohybu stanovených Zmluvou.
The Commission concurs in essence with the German Government’s line of argument, pointing out however that it is not necessary in the present case to settle the problem of the tax treatment of parent companies as the tax in question in the present case concerns only the subsidiary resident in Germany.
Komisia sa v zásade pridáva k argumentácii rozvedenej nemeckou vládou, predsa však upozorňuje, že v prejednávanom prípade nebude nevyhnutné vyriešiť problematiku daňového zaobchádzania materských spoločností, lebo zdanenie v predmetnom prípade vo veci samej sa týka výlučne dcérskej spoločnosti usadenej v Nemecku.
distribution of profits if, after the correction by the German tax authority, they were set off against income exempt from corporation tax, while its parent companies would already have obtained a tax credit as a result of the initial, but excessive, distribution of profits taxed at 30%.
nemeckým daňovým úradom započítané voči príjmom oslobodeným od takéhoto zdanenia, zatiaľ čo jej materské spoločnosti by vopred ťažili z daňového kreditu po pôvodnom, ale nadmernom rozdelení zisku zdanenom 30 %-nou sadzbou.
According to the national court, to apply Paragraph 28(4) to a situation such as that in the main proceedings, when a nonresident parent company such as RCS cannot obtain a tax credit equivalent to the corporation tax paid by Burda, would be disproportionate by reference to the objective of that provision.
Teda podľa vnútroštátneho súdu by bolo uplatnenie § 28 ods. 4 KStG 1996 na takúto situáciu, ako je v spore vo veci samej, teda aj keby materská spoločnosť nerezident, akou je RCS, nemohla získať daňový kredit rovnajúci sa sume dane z príjmov právnických osôb zaplatenej spoločnosťou Burda, neprimerané v porovnaní s cieľom sledovaným týmto ustanovením.
In the national court’s opinion, the Federal Republic of Germany could be required, under the Treaty provisions relating to the freedom of establishment, to refrain, in favour of the subsidiary, from taxing the income from EK 02 deemed to have been used for the profit distribution, if the subsidiary proves that it made the distribution to nonresident parent companies, which therefore cannot obtain the tax credit equivalent to the portion of corporation tax paid by Burda.
Podľa názoru vnútroštátneho sudcu by mala byť Spolková republika Nemecko povinná podľa ustanovení Zmluvy týkajúcich sa slobody usadiť sa upustiť v prospech dcérskej spoločnosti od zdanenia príjmov pochádzajúcich z kategórie EK 02 považovaných za použité na rozdelenie zisku, ak táto dcérska spoločnosť predloží dôkaz, že uskutočnila toto rozdelenie v prospech materských spoločností nerezidentov, ktoré teda nemôžu získať daňový kredit rovnajúci sa podielu dane z príjmov právnických osôb zaplatených spoločnosťou Burda.
While Burda agrees with that reasoning, the German Government considers, on the other hand, that there is no discrimination against Burda according to whether it distributes profits to its resident parent company or the nonresident parent company, or against RCS.
Zatiaľ čo Burda súhlasí s týmto názorom, nemecká vláda zastáva naopak názor, že neexistuje nijaký rozdiel v zaobchádzaní so spoločnosťou Burda, podľa toho, či rozdeľuje zisk svojej materskej spoločnosti rezidentovi alebo svojej materskej spoločnosti nerezidentovi, alebo RCS.
On this point, the German Government observes that, because of the distribution of taxation powers between the Member State of the source of dividends and the Member State of residence of the parent company, recognised both by Directive 90/435 and by primary law, in principle it is for the latter Member State, in order to avoid double taxation of the parent company, to set off in the hands of that company the corporation tax
V tomto ohľade nemecká vláda upozorňuje, že podľa rozdelenia daňovej pôsobnosti medzi členským štátom zdroja dividend a členským štátom sídla materskej spoločnosti, uznaného tak smernicou 90/435, ako aj primárnym právom, prislúcha v zásade členskému štátu sídla materskej spoločnosti na účely zamedzenia dvojitého zdanenia nahradiť tejto spoločnosti platbu dane z príjmov právnických
It must be noted, first of all, that the national court focuses only on the consequences of applying Paragraph 28(4) of the KStG 1996, that is to say, Burda’s tax resulting from the correction in accordance with that provision in relation to the fact that it is impossible for a nonresident parent company to set off the tax paid by Burda against its own tax.
Predovšetkým je vhodné zdôrazniť, že vnútroštátny súd sa zameriava výlučne na dôsledky uplatnenia § 28 ods. 4 KStG 1996, teda na zdanenie Burdy vyplývajúce z opravy uskutočnenej v súlade s týmto ustanovením vo vzťahu s nemožnosťou materskej spoločnosti nerezidenta započítať daň zaplatenú Burdou voči jej vlastnému zdaneniu.
Nevertheless, as I mentioned when considering the national court’s first question, the fact that the nonresident parent company cannot be given a tax credit for the portion of corporation tax paid by Burda is not due to the application of Paragraph 28(4), but it is also impossible before the correction under that provision in relation to the corporation tax initially levied on Burda in respect of the profit distribution. In my view, the context in which
Ako som to však uviedol pri preskúmaní prvej prejudiciálnej otázky, nemožnosť poskytnutia daňového kreditu materskej spoločnosti nerezidentovi zodpovedajúceho podielu dane z príjmov právnických osôb zaplatenej Burdou nesúvisí s uplatnením § 28 ods. 4 KStG 1996, ale existuje aj pred opravou stanovenou týmto ustanovením, pokiaľ ide o daň z príjmov právnických osôb pôvodne vybratú od Burdy z dôvodu rozdelenia zisku.
Paragraph 28(4) is to be applied cannot be ignored.
Podľa mňa nemôžeme ignorovať kontext, v ktorom sa tento § 28 ods. 4 uplatňuje.
To reply to the question from the national court, it seems to me necessary to distinguish the tax treatment of the subsidiary which carries out a profit distribution from that of the parent company.
Na účely odpovede vnútroštátnemu súdu sa mi zdá byť vhodné rozlišovať daňové zaobchádzanie s dcérskou spoločnosťou, ktorá vykonáva rozdeľovanie zisku, od zaobchádzania s materskou spoločnosťou.
With regard to the subsidiary, it is clear that its overall tax charge under the KStG 1996 does not differ according to whether it distributes profits to a resident or a nonresident parent company.
Pokiaľ ide o dcérsku spoločnosť, treba konštatovať, že všeobecné daňové zaťaženie, ktoré na základe uplatnenia KStG 1996 leží na dcérskej spoločnosti, sa nijako nerozlišuje podľa toho, či táto spoločnosť rozdeľuje zisk materskej spoločnosti rezidentovi, alebo materskej spoločnosti nerezidentovi.
Whether before or after the correction provided for by Paragraph 28(4) of the KStG 1996, the tax charge of the subsidiary established in Germany does not depend on the location of the parent companies’ registered office.
Či je to pred opravou stanovenou v § 28 ods. 4 KStG 1996, alebo po nej, daňové zaťaženie dcérskej spoločnosti usadenej v Nemecku nezávisí od miesta sídla materských spoločností.
On that point, it is clear from the reasoning of the order for reference that the national court is uncertain primarily as to whether Article 52 of the EC Treaty prohibits the Member State of the source of the dividends from applying the same tax provision, in the present case Paragraph 28(4) of the KStG 1996, irrespective of the fact that a resident and a nonresident parent company are in different situations (same treatment of different situations).
V tomto ohľade z odôvodnenia vnútroštátneho rozhodnutia vyplýva, že vnútroštátny súd sa pýta najmä na otázku, či člá -nok 52 Zmluvy zakazuje členskému štátu zdroja dividend uplatniť rovnaké daňové ustanovenie, v tomto prípade § 28 ods. 4 KStG 1996, nezávisle od skutočnosti, že sa materská spoločnosť rezident a materská spoločnosť nerezident nachádzajú v rôznych situáciách (rovnaké zaobchádzanie v rôznych situáciách).
It therefore focuses less on whether, under the Treaty provisions on freedom of establishment, the nonresident parent company, in the present case RCS, should be entitled to a tax credit, like the parent company resident in Germany, on the ground that the two companies must be regarded as being in a similar situation in relation to application of the tax law of that Member State (different treatment of similar situations).
Tento súd venuje menšiu pozornosť otázke, či na základe uplatnenia ustanovení Zmluvy týkajúcich sa slobody usadiť sa musí mať materská spoločnosť nerezident, v tomto prípade RCS, možnosť daňového kreditu rovnako ako materská spoločnosť rezident v Nemecku z dôvodu, že by bolo vhodné pokladať tieto dve spoločnosti za spoločnosti v podobnej situácii vzhľadom na uplatnenie právnych predpisov tohto členského štátu (rôzne zaobchádzanie v podobných situáciách).
Nor do I think that it can be suggested, as Burda attempts to do, that the application of Paragraph 28(4) of the KStG 1996 leads, so far as the subsidiary is concerned, to the same treatment of different situations.
Nemyslím si ani, že môže byť navrhnuté, ako sa o to pokúša Burda, že uplatnenie § 28 ods. 4 KStG 1996 vedie v prípade dcérskej spoločnosti k rovnakému zaobchádzaniu v rôznych situáciách.