natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Article 1(a) of Regulation No 1049/2001 states that the purpose of that regulation is ‘to define the principles, conditions and limits on grounds of public or private interest governing the right of access to European Parliament, Council and Commission … documents provided for in Article 255 of the EC Treaty in such a way as to ensure the widest possible access to documents’.
Článok 1 písm. a) nariadenia č. 1049/2001 stanovuje, že toto nariadenie má za cieľ „vymedziť pravidlá, podmienky a obmedzenia z dôvodu verejného alebo súkromného záujmu, ktorými sa spravuje právo na prístup k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie… ako sa ustanovuje v článku 255 Zmluvy o ES, takým spôsobom, aby sa zaistil čo najširší prístup k dokumentom“.
(4) The purpose of this Regulation is to give the fullest possible effect to the right of public access to documents and to lay down the general principles and limits on such access in accordance with Article 255(2) of the EC Treaty.
(4) Účelom tohto nariadenia je čo najúčinnejšie uplatniť právo verejnosti na prístup k dokumentom a ustanoviť pre tento prístup všeobecné pravidlá a obmedzenia v súlade s článkom 255 ods. 2 Zmluvy o ES.
Article 2(1) of the Regulation grants any citizen of the Union, and any natural or legal person residing or having its registered office in a Member State, a right of access to documents of the institutions, ‘subject to the principles, conditions and limits defined in this Regulation’.
Článok 2 ods. 1 uvedeného nariadenia priznáva každému občanovi Únie a každej fyzickej alebo právnickej osobe s bydliskom alebo sídlom v niektorom členskom štáte právo na prístup k dokumentom orgánov „v súlade s pravidlami, podmienkami a obmedzeniami určenými v tomto nariadení“.
Article 4 of the Regulation, entitled ‘Exceptions’, provides:
Také dokumenty majú byť v čo najširšom rozsahu priamo prístupné.
OPINION OF MR POIARES MADURO — JOINED CASES C-39/05 P AND C-52/05 P
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — M. POIARES MADURO — SPOJENÉ VECI C-39/05 P A C-52/05 P dokumentu mohlo vážne narušiť rozhodovací proces orgánu, pokiaľ nepreváži verejný záujem na jeho zverejnení.
The institutions shall refuse access to a document where disclosure would undermine the protection of: the document would seriously undermine the institution’s decisionmaking process, unless there is an overriding public interest in disclosure.
Orgány odmietnu prístup k dokumentu v prípade, ak by sa jeho zverejnením porušila ochrana:
— court proceedings and legal advice,
— súdneho konania a právneho poradenstva [právnych stanovísk — neoficiálny preklad],
unless there is an overriding public interest in disclosure.
Výnimky môžu platiť najviac na obdobie 30 rokov. …“ pokiaľ nepreváži verejný záujem na jeho zverejnení.
B — The facts
B — Skutkové okolnosti
Access to a document, drawn up by an institution for internal use or received by an institution, which relates to a matter where the decision has not been taken by the institution, shall be refused if disclosure of the document would seriously undermine the institution’s decisionmaking process, unless there is an overriding public interest in disclosure.
Prístup k dokumentu, ktorý orgán vypracoval pre vnútornú potrebu alebo ktorý orgán obdržal, vzťahujúcemu sa k veci, v ktorej ešte orgán nerozhodol, bude odmietnutý v prípade, ak by zverejnenie dokumentu mohlo vážne narušiť rozhodovací proces orgánu, pokiaľ nepreváži verejný záujem na jeho zverejnení.
On 5 November 2002, on the basis of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001, the Council refused Mr Turco access to the opinion in question on the ground that ‘given its content, the release of this document could undermine the protection of internal legal advice to the Council’ and that ‘in the absence of any specific reasons pointing to a particular overriding public interest in disclosure, the General Secretariat has concluded that, on balance, the interest in protecting internal legal advice outweighs the public interest’.
Dňa 5. novembra 2002 Rada na základe článku 4 ods. 2 nariadenia č. 1049/2001 odmietla prístup k predmetnému stanovisku z dôvodu, že „zverejnenie tohto dokumentu by so zreteľom na jeho obsah mohlo poškodiť ochranu vnútorných právnych stanovísk Rady“ a že „keďže neexistuje žiaden osobitný dôvod, ktorý by naznačoval, že prevažuje verejný záujem na zverejnení tohto dokumentu, generálny tajomník rozhodol po tom, ako zvážil jednotlivé záujmy, že záujem ochrany vnútorných právnych stanovísk má prevahu nad verejným záujmom“.
issue, and that, furthermore, disclosure of the legal service’s opinions could create uncertainty regarding the legality of legislative acts adopted further to those opinions, such as to undermine the presumption of legality which such acts enjoy and, therefore, to jeopardise the legal certainty and stability of the Community legal order.
s právom Spoločenstva a umožniť vývoj diskusie o predmetných právnych aspektoch; že ich zverejnenie by mohlo viesť k neistote, pokiaľ ide o zákonnosť aktov prijatých na základe týchto stanovísk, čo by mohlo oslabiť prezumpciu zákonnosti, ktorú tieto právne akty požívajú a tým ohroziť právnu istotu a stabilitu právneho poriadku Spoločenstva.
As for the overriding public interest put forward by Mr Turco, it is not, according to the Council, constituted by the mere fact that the disclosure of those opinions given in the context of the debate on legislative initiatives would increase the transparency and openness of the decisionmaking process, as the same could be said of all written opinions or similar documents of the Council’s legal service, thereby making it practically impossible for the Council to refuse access under Article 4(2) of Regulation No 1049/2001 and thus depriving that provision of practical effect.
Prevažujúci verejný záujem uvádzaný pánom Turcom nemôže byť podľa Rady založený len na skutočnosti, že by zverejnenie týchto stanovísk vyjadrených v rámci rokovaní o návrhoch právnych aktov zvýšilo transparentnosť a otvorenosť rozhodovacích postupov; to by totiž bolo možné povedať o všetkých písomných vyjadreniach alebo o všetkých podobných dokumentoch právneho servisu Rady, čo by v podstate znemožnilo, aby Rada odmietla prístup podľa článku 4 ods. 2 nariadenia č. 1049/2001 a zbavilo tak toto ustanovenie potrebného účinku.
On 22 November 2002, Mr Turco made a confirmatory application claiming that the Council had incorrectly applied the exceptions to the right of public access to the documents of the institutions, provided for in Article 4(2) and (3) of Regulation No 1049/2001, and that the principle of democracy and citizen participation in the legislative process constituted an overriding public interest in the disclosure of the opinion of the Council’s legal service.
Dňa 22. novembra 2002 predložil pán Turco opakovanú žiadosť, v ktorej uviedol, že Rada nesprávne uplatnila výnimky z práva na prístup verejnosti k dokumentom inštitúcií uvedené v článku 4 ods. 2 a 3 nariadenia č. 1049/2001 a tvrdil, že zásada demokracie a účasti občanov na zákonodarnom procese predstavuje prevažujúci verejný záujem odôvodňujúci zverejnenie stanoviska právneho servisu Rady.
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 28 February 2003, Mr Turco brought an action for annulment of the Council’s decision of 19 December 2002.
Žalobou podanou do kancelárie Súdu prvého stupňa 28. februára 2003 podal pán Turco proti rozhodnutiu Rady z 19. decembra 2002 žalobu o neplatnosť.
C — The judgment under appeal
C — Napadnutý rozsudok
By decision of 19 December 2002, the Council agreed to disclose the introductory paragraph of that opinion, in which it is stated that the opinion contains the advice of the Council’s legal service on the question of the powers of the Community regarding access to the labour market by third-country nationals.
Rozhodnutím z 19. decembra 2002 súhlasila Rada so zverejnením úvodného článku tohto stanoviska, v ktorom je uvedené, že stanovisko obsahuje odporúčania právneho servisu Rady týkajúce sa otázky právomoci Spoločenstva v oblasti prístupu štátnych príslušníkov tretích štátov na pracovný trh.
As to the remainder, it refused to revise its position.
Pokiaľ ide o zvyšnú časť stanoviska, svoj postoj odmietla zmeniť.
It justified its confirmation of refusal of access on the grounds that the independent advice of its legal service deserves particular protection, because it is an important instrument which enables the Council to be sure of the compatibility of its acts with Community law and to move forward the discussion of the legal aspects at
Potvrdenie odmietnutia prístupu odôvodnila úvahami, že nezávislé stanoviská jej právneho servisu si zaslúžia osobitnú ochranu, pretože predstavujú dôležitý nástroj, ktorý jej umožňuje uistiť sa o zlučiteľnosti jej aktov
OPINION OF MR POIARES MADURO — JOINED CASES C-39/05 P AND C-52/05 P relating to infringement of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001, which he substantiated with three arguments.
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — M. POIARES MADURO — SPOJENÉ VECI C-39/05 P A C-52/05 P žený na porušení článku 4 ods. 2 nariadenia č. 1049/2001, ktorý podporil troma argumentmi.
Primarily, he submitted that there had been an error as to the legal basis, since legal opinions drawn up in the context of the examination of legislative proposals are covered by the exception laid down by Article 4(3) of Regulation No 1049/2001 and not by that referred to in Article 4(2) which covers only legal opinions drawn up in the context of court proceedings.
V prvom rade uplatňuje nesprávne posúdenie, pokiaľ ide o právny základ, lebo na právne stanoviská vypracované v rámci preskúmania návrhov právnych aktov sa vzťahuje výnimka stanovená v článku 4 ods. 3 tohto nariadenia a nie výnimka stanovená v článku 4 ods. 2, ktorá sa vzťahuje len na stanoviská vypracované v kontexte súdnych konaní.
That interpretation defended by the applicant did not convince the Court of First Instance which held that it was at variance with the wording of the provision, which does not include such a restriction, and that it would mean that the inclusion of legal advice among the exceptions under Regulation No 1049/2001 had no practical effect, since the Community legislature intended, in Article 4(2) of that regulation, to provide for an exception relating to legal advice distinct from that relating to court proceedings.
Tento výklad obhajovaný žalobcom Súd prvého stupňa nepresvedčil, pretože rozhodol, že je v rozpore so znením tohto predpisu, ktorý takéto obmedzenie neobsahuje, a že by viedol k tomu, že uvedenie právnych stanovísk medzi výnimkami stanovenými nariadením č. 1049/2001 by bolo zbavené potrebného účinku, pretože zákonodarca Spoločenstva si prial zakotviť v článku 4 ods. 2 tohto nariadenia výnimku vzťahujúcu sa na právne stanoviská, odlišnú od výnimky týkajúcej sa súdnych konaní.
Consequently, according to the Court of First Instance, the Council could legitimately rely on the exception relating to legal advice which is set out in the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001, in order to decide whether it should give the applicant access to the relevant opinion of its legal service.
Z tohto dôvodu podľa Súdu prvého stupňa mohla Rada pri rozhodovaní, či má umožniť žalobcovi prístup k predmetnému stanovisku svojho právneho servisu, vychádzať z výnimky týkajúcej sa právnych stanovísk upravenej v článku 4 ods. 2 druhej zarážke nariadenia č. 1049/2001.
In the alternative, the applicant submitted that there had been a misapplication of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001, as the Council was wrong to take the view that all the opinions issued by its legal service merit the protection of the confidentiality of legal advice which that provision ensures, when, far from being able to make categorisations, it can decide on the application of the exception only in each individual case, having regard to a specific analysis of each legal opinion.
Subsidiárne sa žalobca odvolával na nesprávne uplatnenie uvedeného článku 4 ods. 2 tým, že sa Rada nesprávne domnievala, že všetky stanoviská vydané jej právnym servisom vyžadujú ochranu dôverného zaobchádzania s právnymi stanoviskami, ktorú toto ustanovenie zaručuje, zatiaľ čo by nemala kategorizovať a mala sa vyjadriť k uplatneniu výnimiek na konkrétny prípad s ohľadom na konkrétne posúdenie každého právneho stanoviska.
The applicant also disputed the relevance of the need to protect the legal opinion in question, which was identified by the Council in the contested decision.
Tiež spochybnil relevantnosť potreby ochrany predmetného právneho stanoviska, ktoré Rada uviedla v napadnutom rozhodnutí.
In reply to the first point, the Court of First Instance acknowledged that the fact that the document in question is a legal opinion cannot, of itself, justify the refusal of access because the Council is bound to assess in each individual case whether the documents whose disclosure is sought actually fall within the exceptions set out in Regulation No 1049/2001.
V odpovedi na prvý bod Súd prvého stupňa uznal, že samotná skutočnosť, že dotknutý dokument je právnym stanoviskom, nemôže byť dôvodom na odmietnutie prístupu, pretože Rada je povinná posúdiť, či sa na dokumenty, ktorých zverejnenie je požadované, skutočne vzťahujú výnimky uvedené v nariadení č. 1049/2001.
Furthermore, according to the Court of First Instance, the reasoning given by the Council for its refusal to disclose the entirety of the legal opinion in question seems to relate to all of its legal service’s advice on legislative acts and not specifically to the legal opinion in question.
Okrem toho sa podľa Súdu prvého stupňa odôvodnenie poskytnuté Radou v súvislosti s odmietnutím prístupu k predmetnému právnemu stanovisku v celom rozsahu zrejme týka všetkých jej právnych stanovísk týkajúcich sa právnych aktov a nie osobitne predmetného právneho stanoviska.
The applicant’s arguments were, however, rejected for two reasons: the generality of the reasoning was justified by the fact that giving additional information, making particular reference to the contents of the legal opinion in question, would deprive the exception of its purpose, and the fact that the Council finally agreed to disclose the introductory paragraph of the opinion indicates that it considered its content before giving a decision on the request for access.
Argumentácia žalobcu sa však zamietla z dvoch dôvodov: všeobecnosť odôvodnenia je podoprená skutočnosťou, že uvedenie dodatočných informácií, najmä pokiaľ ide o obsah predmetného právneho stanoviska, by zbavilo výnimku jej účelu; skutočnosť, že Rada napokon súhlasila so zverejnením úvodného článku predmetného stanoviska, poukazuje na to, že predtým, ako sa vyjadrila k žiadosti o prístup, obsah tohto stanoviska preskúmala.
As regards the challenge to the existence of an interest in the protection of the legal opinion in question, which was relied on by the Council, the Court of First Instance discounted any error of assessment, on the grounds that the disclosure of that opinion, firstly, would make public the Council’s internal discussions on the question of the legality of the legislative act to which it related and therefore, ‘given the particular nature of such documents’,
Pokiaľ ide o spochybnenie existencie záujmu na ochrane predmetného právneho stanoviska, na ktoré sa odvoláva Rada, Súd prvého stupňa odmietol akékoľvek nesprávne posúdenie, pretože zverejnením takéhoto stanoviska by jednak došlo k zverejneniu interných diskusií Rady týkajúcich sa otázky zákonnosti právneho aktu, ktorého sa stanovisko týka, a vzhľadom na to by „s ohľadom na osobitnú povahu týchto dokumentov“ boli vyvolané pochybnosti, pokiaľ ide o túto zákonnosť, a jednak
II — Analysis of the appeals give rise to lingering doubts as to that legality and, secondly, could compromise the independence of the opinions of the Council’s legal service.
II — Analýza odvolaní by mohla byť spochybnená nezávislosť stanovísk právneho servisu Rady.
The Kingdom of Sweden and Mr Turco have appealed before the Court of Justice against that judgment of the Court of First Instance.
Napokon žalobca vytýkal Rade, že neoverila existenciu prevažujúceho verejného záujmu, osobitne záujmu súvisiaceho s transparentnosťou rozhodovacieho procesu a so zásadami otvorenosti a demokracie, ktoré odôvodňujú prístup verejnosti k právnym stanoviskám týkajúcim sa návrhov právnych aktov.
In support of their appeals, the appellants raise pleas in law which, in essence, call in question the reasoning followed by the Court of First Instance in rejecting the arguments which had been put forward at first instance.
Aj tu Súd prvého stupňa zamietol akékoľvek nesprávne posúdenie uplatnením dvoch úvah.
Mr Turco claims, first, that there was a misinterpretation of the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001, as the Court of First Instance wrongly held that legal opinions relating to draft legislation could fall within the scope of that provision although only Article 4(3) of the Regulation can apply to such opinions. Secondly, Mr Turco and the Swedish Government submit that the Court of First Instance misapplied the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001 in holding that legal opinions of the Council’s legal service relating to draft legislation are by definition covered by the exception laid down by that provision in favour of legal advice.
Všetky ustanovenia nariadenia č. 1049/2001 sú založené na zásadách transparentnosti, otvorenosti a demokracie, takže prevažujúci verejný záujem podľa článku 4 ods. 2 uvedeného nariadenia sa od nich v zásade musí líšiť, alebo žalobca musí preukázať, čo sa mu však v prejednávanej veci nepodarilo, že vzhľadom na osobitné okolnosti prejednávanej veci je uplatnenie týchto zásad tak naliehavé, že prekračuje potrebu ochrany požadovaného dokumentu.
Thirdly, the appellants claim that the Court of First Instance misinterpreted and misapplied the concept of an overriding public interest capable of justifying the disclosure of a document which is in principle covered by the exception on the ground of confidentiality provided for in respect of legal advice.
Žiadateľ, ktorý sa chce odvolávať na prevažujúci verejný záujem spôsobilý odôvodniť zverejnenie právneho stanoviska, by mal v rámci svojho návrhu vyzvať inštitúciu, aby sa k tomu vyjadrila, aj keď tento prevažujúci verejný záujem môže táto inštitúcia určiť aj bez návrhu.
Lastly, the applicant complained that the Council did not examine whether there was an overriding public interest, in particu- lar that related to the transparency of the decisionmaking process and to the principles of openness and democracy, which would justify public access to legal opinions relating to legislative initiatives.
Práve proti uvedenému rozsudku Súdu prvého stupňa podali Švédske kráľovstvo a pán Turco odvolanie na Súdny dvor. Na podporu svojich odvolaní predkladajú odvolatelia dôvody, ktoré v podstate a z väčšej časti spochybňujú úvahy uvedené Súdom prvého stupňa s cieľom zamietnuť tvrdenia uvedené v prvom stupni.
There too, the Court of First Instance discounted any error of assessment and made two findings.
Pán Turco v prvom rade uvádza nesprávny výklad článku 4 ods. 2 druhej zarážky nariadenia č. 1049/2001, pretože Súd prvého stupňa sa nesprávne domnieval, že právne stanoviská týkajúce sa návrhov právnych aktov môžu patriť do pôsobnosti tohto ustanovenia, zatiaľ čo na takéto stanoviská sa vzťahuje len článok 4 ods. 3 tohto nariadenia.
The principles of transparency, openness and democracy underlie all the provisions of Regulation No 1049/2001, with the result that the overriding public interest mentioned in Article 4(2) of that regulation must, as a rule, be distinct from those principles or, at the very least, the applicant must show, which he failed to do in the present case, that, having regard to the specific facts of the case, the invocation of those same principles is so pressing that it overrides the need to protect the document requested.
V druhom rade pán Turco a švédska vláda tvrdia, že Súd prvého stupňa nesprávne uplatnil článok 4 ods. 2 druhú zarážku nariadenia č. 1049/2001, keď rozhodol, že na právne stanoviská právneho servisu Rady týkajúce sa návrhov právnych aktov sa vzťahujú výnimky stanovené v prospech právnych stanovísk v tomto ustanovení.
Furthermore, it is for the applicant who intends to rely on an overriding public interest capable of justifying the disclosure of a legal opinion to invoke it in his application so as to invite the institution to give a decision on that point, although the institution may itself identify an overriding public interest of that kind.
V treťom rade vytýkajú odvolatelia Súdu prvého stupňa nesprávny výklad a nesprávne uplatnenie prevažujúceho verejného záujmu, ktorý je spôsobilý odôvodniť zverejnenie dokumentu, na ktorý sa v zásade vzťahuje výnimka dôverného zaobchádzania stanovená pre právne stanoviská.
Before dealing in detail with those pleas, I must quickly refute the final two pleas in law raised by Mr Turco.
Predtým, ako sa budem detailne zaoberať týmito dôvodmi, je potrebné rýchlo rozhodnúť o dvoch dôvodoch, ktoré pán Turco uvádza ako posledné.
Mr Turco claims, first, in essence, that the Court of First Instance contravened the principle of a community governed by the rule of law.
Pán Turco najprv Súdu prvého stupňa vytýka, že porušil zásadu právneho spoločenstva.
By accepting
Ak pripustíme, že
Since none of the arguments put forward by the applicant found favour with the Court of First Instance, it dismissed the action for annulment of the refusal of access to the opinion of the Council’s legal service, by judgment of 23 November 2004.
Keďže žiadne z tvrdení predložených žalobcom Súd prvého stupňa nepresvedčilo, rozsudkom z 23. novembra 2004 žalobu o neplatnosť smerujúcu proti odmietnutiu prístupu k stanovisku právneho servisu Rady zamietol.
OPINION OF MR POIARES MADURO — JOINED CASES C-39/05 P AND C-52/05 P the exception relating to legal advice, the Court of First Instance did not have to rule on the independence of that legal service or of its members, but on the extent to which the disclosure of its legal opinions could affect the independence, that is to say the sincerity with which it is required to give them.
Súd prvého stupňa nebol povinný rozhodovať o nezávislosti tohto servisu alebo jeho členov, ale o tom, v akom rozsahu by zverejnenie jeho právnych stanovísk mohlo ovplyvniť nezávislosť, to znamená úprimnosť, s akou sa predpokladá, že ich vydáva.
The Court of First Instance ruled on that point by finding that the ‘independence of the opinions of [the] legal service’ can justify a refusal to disclose.
Súd prvého stupňa tak urobil, keď sa domnieval, že „nezávislosť stanovísk právneho servisu“ môže odôvodňovať odmietnutie zverejnenia.
5Furthermore, the Court of First Instance cannot properly be criticised for failing to discuss, for the purposes of that assessment, the applicant’s assertion that the disclosure of the opinions of the Council’s legal service would help to protect that service from improper external influences since, as the Court of First Instance rightly pointed out, the applicant had put forward no explanation in support of it.
5A nie je možné platne mu vytýkať, že v rámci tohto posúdenia neprejednal tvrdenie žalobcu, podľa ktorého by zverejnenie stanovísk právneho servisu prispievalo k ochrane právneho servisu Rady pred neoprávnenými vonkajšími vplyvmi, keďže, ako správne zdôraznil Súd prvého stupňa, žalobca na podporu svojho tvrdenia nepredložil žiadne vysvetlenie.
6 In that regard it should be borne in mind that ‘although the Court of First Instance is required to give reasons for its decisions, it is not obliged to respond in detail to every single argument advanced by a party, par -ticularly if the argument is not sufficiently clear and precise’.
6 V tejto súvislosti treba pripomenúť, že „povinnosť Súdu prvého stupňa odôvodniť jeho rozhodnutia nemožno vykladať tak, že by Súdu prvého stupňa ukladala odpovedať podrobne na každé tvrdenie uvedené niektorým z účastníkov konania, najmä pokiaľ nie je dostatočne jasné a presné“.