natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The fact that Hoechst did not agree with that objection and that it sought to refute it in its response to the statement of objections does not alter the fact that the objection was levelled against it.
Skutočnosť, že Hoechst nesúhlasí s uvedenou výhradou a že sa snaží ju vyvrátiť vo svojej odpovedi na oznámenie o výhradách, nemení nič na skutočnosti, že mu táto výhrada bola predložená.
That principle requires, in particular, that the statement of objections which the Commission sends to an undertaking on which it envisages imposing a penalty for an infringement of the competition rules contain the essential elements used against it, such as the facts, the characterisation of those facts and the evidence on which the Commission relies, so that the undertaking may submit its arguments effectively in the administrative procedure brought against it (see Arbed v Commission, paragraph 420 above, paragraph 20 and the caselaw cited).
Táto zásada predovšetkým vyžaduje, aby oznámenie o výhradách zaslané Komisiou podniku, ktorému zamýšľa uložiť sankcie za porušenie hospodárskej súťaže, obsahovalo podstatné skutočnosti uplatnené voči nemu, akými sú vytýkané skutkové okolnosti, ich posúdenie a dôkazy, o ktoré sa Komisia opiera, aby tento podnik mohol účinne uviesť svoje tvrdenia v rámci správneho konania, ktoré sa voči nemu vedie (pozri rozsudok Arbed/Komisia, už citovaný v bode 420 vyššie, bod 20 a tam citovanú judikatúru).
As regards, more particularly, the calculation of the fines, the Commission fulfils its obligation to respect the undertakings’ right to be heard provided that it indicates expressly in the statement of objections that it is going to consider whether it is appropriate to impose fines on the undertakings concerned and provided that it sets out the main elements of fact and of law which might entail a fine, such as the gravity and duration of the alleged infringement and the fact that the infringement was committed ‘deliberately or negligently’.
Čo sa presnejšie týka stanovenia pokút, Komisia splní svoju povinnosť dodržať právo podnikov byť vypočutý, ak v oznámení o výhradách výslovne uvedie, že bude skúmať, či je potrebné uložiť dotknutým podnikom pokutu, a ak označí hlavné skutkové a právne okolnosti spôsobilé viesť k pokute, ako napríklad závažnosť a dĺžka trvania predpokladaného porušenia a skutočnosť, že bolo spáchané „úmyselne alebo z nedbanlivosti“.
It must also be borne in mind that the role of ‘leader’ played by one or more undertakings in a cartel must be taken into account for the purposes of calculating the fine, since the undertakings which have played such a role must for that reason bear particular responsibility by comparison with the other undertakings (judgment of 29 April 2004 in Tokai Carbon and Others v Commission, paragraph 165 above, paragraph 301, and BASF v Commission, paragraph 120 above, paragraph 281; see also, to that effect, Case T-347/94 Mayr-Melnhof v Commission [1998] ECR II-1751, paragraph 291).
Treba tiež pripomenúť, že na účely stanovenia výšky pokuty treba zohľadniť úlohu „vedúcej spoločnosti“, ktorú má jeden alebo viaceré podniky v rámci kartelu, keďže podniky, ktoré mali takúto úlohu, musia na základe tohto dôvodu niesť osobitnú zodpovednosť v porovnaní s ostatnými podnikmi (rozsudky Súdu prvého stupňa z 29. apríla 2004, Tokai Carbon a i./Komisia, už citovaný v bode 165 vyššie, bod 301, a BASF/Komisia, už citovaný v bode 120 vyššie, bod 281; pozri tiež v tomto zmysle rozsudok Súdu prvého stupňa zo 14. mája 1998, Mayr-Melnhof/Komisia, T-347/94, Zb. s. II-1751, bod 291).
In that context, in order to be characterised as a leader, the undertaking in question must have represented a significant driving force in the cartel (see, to that effect, BASF v Commission, paragraph 120 above, paragraph 374).
V rámci toho, aby bol dotknutý podnik označený za vodcu, musí predstavovať v karteli významnú hybnú silu (pozri v tomto zmysle rozsudok BASF/Komisia, už citovaný v bode 120 vyššie, bod 74).
In the present case, first, it must be observed that, although all the elements of fact on which the Commission relied in the Decision to substantiate the objection that the applicant was a leader of the cartel were already to be found in the statement of objections, they were set out at various points in that statement of objections, without any link being established between them and without being characterised in any particular way by the Commission.
V prejednávanom prípade treba po prvé uviesť, že síce všetky skutkové okolnosti, ktoré boli zohľadnené Komisiou v rozhodnutí na účely odôvodnenia výhrady vodcu, boli predložené už v oznámení o výhradách, tieto skutočnosti však boli uvedené v rôznych bodoch tohto oznámenia o výhradách bez toho, že by spolu akokoľvek súviseli a že by ich Komisia akokoľvek kvalifikovala.
It was only at the stage of the Decision that those elements were brought together in a single part and that the objection that Hoechst was a leader was clearly apparent.
Až v štádiu rozhodnutia boli tieto skutočnosti spojené do jednej časti a objavila sa výhrada vodcu voči podniku Hoechst.
More specifically, only paragraph 60 of the statement of objections, among the paragraphs on which the Commission relies in support of its defence, uses the word ‘leader’ (‘führende Rolle’ in the German version of the statement of objections) with respect to Hoechst.
Presnejšie len bod 60 oznámenia o výhradách používa spomedzi bodov uvedených Komisiou na podporu jej obrany v súvislosti s podnikom Hoechst pojem „vodca“ („leader“ v anglickom znení uvedeného oznámenia a „führende Rolle“ v nemeckom znení).
However, the sentence concerned, as a whole, reads as follows: ‘Hoechst was a leader … of the joint meetings held with the four Japanese producers, together with Daicel’.
Celá uvedená veta však znie takto: „Hoechst bol, spolu s podnikom Daicel, vodcom spoločných stretnutí konajúcich sa so štyrmi japonskými výrobcami“.
A similar sentence was set out at paragraph 64 of the statement of objections, concerning Daicel (‘[Daicel] … was a leader of the joint meetings, along with Hoechst’).
Podobná veta bola uvedená v bode 64 oznámenia o výhradách vo vzťahu k podniku Daicel („[Daicel]… bol, spolu s podnikom Hoechst, vodcom spoločných stretnutí“).
However, the abovementioned sentence at paragraph 60 of the statement of objections may mean that Hoechst had had a particular role in arranging the joint meetings — as is demonstrated, moreover, by the other matters set out at the same paragraph, which deal with the actual organisation of those meetings — without giving the clear impression that Hoechst was a ‘leader of the infringement’ for the purposes of the Guidelines.
Citovaná veta, uvedená v bode 60 oznámenia o výhradách môže však znamenať, že Hoechst mal osobitnú úlohu pri vedení spoločných stretnutí — ako to navyše preukazujú ostatné skutočnosti uvedené v tom istom bode, ktoré sa vzťahujú na vecné organizovanie daných stretnutí — avšak bez toho, že by z toho jasne vyplývalo, že Hoechst bol „vodcom porušenia“ v zmysle usmernení.
That interpretation is borne out, furthermore, by the fact that the Commission changed the terminology used in the Decision.
Takýto výklad je navyše podporený skutočnosťou, že Komisia v rámci rozhodnutia zmenila terminológiu.
Thus, at recital 92 to the Decision the Commission states: ‘Along with Daicel, Hoechst was in charge of scheduling and chairing the joint meetings’.
V odôvodnení č. 92 rozhodnutia Komisia uviedla: „Spolu s podnikom Daicel bol Hoechst poverený plánovať a predsedať spoločným stretnutiam“.
The same change was made with respect to Daicel; the Commission states in the Decision: ‘Along with Hoechst, [Daicel] was in charge of scheduling and chairing the joint meetings’ (recital 89).
Rovnaká zmena bola uvedená aj v súvislosti s podnikom Daicel, pričom Komisia uviedla v rozhodnutí: „Spolu s podnikom Hoechst bol Daicel poverený plánovať a predsedať spoločným stretnutiam“ (odôvodnenie č. 89).
In addition, although the Commission states in the Decision that Hoechst, along with Daicel, was in charge of ‘scheduling’ the joint meetings, in the statement of objections that role seemed to be attributed solely to Daicel, as may be seen from paragraph 64 of the statement of objections, which reads: ‘[Daicel] organised the pre-meetings, it was in charge of scheduling the joint meetings and was a leader of the joint meetings, along with Hoechst’.
Okrem toho síce v rozhodnutí Komisia spresnila, že Hoechst bol spolu s podnikom Daicel poverený „plánovať“ spoločné stretnutia, tak sa zdá, že táto úloha bola v oznámení o výhradách pripísaná len podniku Daicel, ako vyplýva z bodu 64 uvedeného oznámenia, ktoré znie: „[Daicel] organizoval prípravné stretnutia, bol poverený plánovať spoločné stretnutia a bol vodcom spoločných stretnutí spolu s podnikom Hoechst“.
Second, as regards the fact, stated at paragraph 77 of the statement of objections, that Hoechst was ‘usually’ the first to announce the new price in Europe, followed by the Japanese producers, it must be emphasised that the mere fact that a member of a cartel was the first to announce a new price or a price increase cannot be regarded as indicating that it had the role of leader of the cartel when the circumstances of the case show that the price or price increase in question was previously fixed by joint agreement with the other members of the cartel and when those other members also decided which of them would be first to make the announcement, such a designation showing that the fact of being first to announce the price or price increase is merely an act of strict observance of a plan predefined by common intention and not a spontaneous initiative giving an impetus to the cartel (BASF v Commission, paragraph 120 above, paragraph 427).
Po druhé, čo sa týka skutočnosti uvedenej v bode 77 oznámenia o výhradách, že Hoechst „bežne“ ako prvý oznamoval nové ceny v Európe a sledovali ho japonskí výrobcovia, treba zdôrazniť, že samotnú skutočnosť, že člen kartelu bol prvým, ktorý oznámil novú cenu alebo cenové zvýšenie, nemožno považovať za dôkaz jeho úlohy vodcu kartelu, keď okolnosti prípadu preukazujú, že táto cena alebo toto zvýšenie boli vopred stanovené vzájomnou dohodou s ďalšími členmi kartelu a že títo ďalší členovia kartelu rovnako rozhodli o tom, ktorý z nich ich oznámi ako prvý, keďže takéto určenie ukazuje, že oznámenie ceny alebo zvýšenia podnikom ako prvým je iba striktným dodržaním vopred spoločne definovanej schémy a nie dobrovoľnou iniciatívou poskytujúcou impulz kartelu (rozsudok BASF/Komisia, už citovaný v bode 120 vyššie, bod 427).
In this case, as shown at paragraphs 150, 158 and 190 of the statement of objections, certain price announcements were scheduled by the members of the cartel, who decided which undertaking would be the first to make them.
V prejednávanej veci, ako vyplýva z bodov 150, 158 a 190 oznámenia o výhradách, niektoré oznámenia o cenách boli plánované členmi kartelu, ktorí prípadne rozhodli, ktorý podnik ich oznámi ako prvý. Na základe citovaného
HOECHST v COMMISSION permit the clear conclusion, in the light of the other elements in that document, that the price announcements made by Hoechst corresponded to a spontaneous initiative giving impetus to the cartel.
HOECHST/KOMISIA bodu 77 oznámenia o výhradách nie je vzhľadom na ostatné skutočnosti uvedené v danom oznámení možné jednoznačne dospieť k záveru, že oznámenia cien vykonané podnikom Hoechst boli dobrovoľnou iniciatívou poskytujúcou impulz kartelu.
Third, as regards the fact, described at paragraph 94 of the statement of objections, that Daicel and Hoechst agreed on the agenda for the joint meetings, it must be noted, as shown by paragraph 207 of the statement of objections, that the agenda for the joint meetings were first of all prepared by the Japanese producers during the preparatory meetings and then proposed to Hoechst.
Po tretie, čo sa týka skutočnosti uvedenej v bode 94 oznámenia o výhradách, podľa ktorej sa Daicel a Hoechst sa dohodovali o rozvrhu spoločných stretnutí, treba uviesť, ako vyplýva z bodu 207 oznámenia o výhradách, že rozvrhy spoločných stretnutí boli najskôr vyhotovené na prípravných stretnutiach japonských výrobcov a potom predložené podniku Hoechst.
Those preparatory meetings also enabled the Japanese producers, as may be seen from paragraph 204 of the statement of objections, to agree upon the target prices and volume allocations, which were then proposed to Hoechst.
Tieto prípravné stretnutia tiež umožňovali japonským výrobcom, ako vyplýva z bodu 204 oznámenia o výhradách, dohodnúť sa na cieľových cenách a na množstevných kvótach, ktoré boli následne navrhnuté podniku Hoechst.
Fourth, the fact, set out at paragraph 166 of the statement of objections, that Hoechst, as a member of CIPEC, had access to the Japanese export statistics, whereas the Japanese producers could not have access to the official German statistics, cannot be interpreted as meaning in itself that Hoechst represented a driving force for the cartel.
Po štvrté, pokiaľ ide o okolnosť uvedenú v bode 166 oznámenia o výhradách, že Hoechst mal prístup ako člen CIPEC k štatistikám o japonských vývozoch, zatiaľ čo japonskí výrobcovia nemohli mať prístup k oficiálnym nemeckým štatistikám, nie je možné ju samu osebe vykladať tak, že Hoechst bol hybnou silou kartelu.
Fifth, concerning the bilateral meetings between Hoechst and the Japanese producers referred to at paragraphs 210 and 211 of the statement of objections, it must be observed that even if those contacts were to a large extent with Daicel, Hoechst also maintained relations with Ueno and Nippon Synthetic, as stated at paragraph 211 of the statement of objections.
Po piate, čo sa týka dvojstranných kontaktov podniku Hoechst s japonskými výrobcami uvedených v bodoch 210 a 211 oznámenia o výhradách, treba uviesť, že hoci boli tieto kontakty väčšinou nadviazané s podnikom Daicel, Hoechst vstupoval aj do vzťahov s podnikmi Ueno a Nippon Synthetic, ako vyplýva z bodu 211 oznámenia o výhradách.
As regards the other bilateral contacts referred to at paragraph 212 et seq. of the statement of objections, it must be held that, as stated in particular at paragraphs 219 and 220 of the statement of objections, certain of those contacts were the result of the intention of all the members of the cartel, or indeed of the Japanese producers alone.
Pokiaľ ide o ostatné dvojstranné kontakty uvedené v bode 212 a nasl. oznámenia o výhradách, treba uviesť, že ako vyplýva predovšetkým z bodov 219 a 220 tohto oznámenia, niektoré z týchto kontaktov vyplývali z vôle všetkých účastníkov kartelu, dokonca aj z vôle samotných japonských výrobcov.
Sixth, as regards the sentence set out at paragraph 282 of the statement of objections, and highlighted by the Commission, namely that Hoechst was one of the main players in the cartel, it must be placed in its context.
Po šieste je potrebné vetu uvedenú v bode 282 oznámenia o výhradách a zdôraznenú Komisiou, podľa ktorej bol Hoechst jedným z hlavných účastníkov kartelu vrátiť do jej kontextu.
Paragraph 21 et seq. of the statement of objections is clearly intended to specify the extent of the responsibilities of
Bod 281 a nasl. oznámenia o výhradách sa totiž zjavne snažili spresniť rozsah zodpovednosti na jednej strane podniku Hoechst a na druhej strane podniku
Hoechst and those of Nutrinova, in so far as Nutrinova took over Hoechst’s sorbates business from September 1997.
Nutrinova, keďže Nutrinova prevzala od podniku Hoechst od septembra 1997 úsek činností v sektore sorbátov.
That sentence could not be taken, in any event in a sufficiently precise manner, as delimiting any role as leader played by Hoechst.
Túto vetu však nie je možné v žiadnom prípade chápať tak, že dostatočne jasne stanovuje akúkoľvek úlohu vodcu podniku Hoechst.
Admittedly, certain factual elements set out in the statement of objections, notably at paragraphs 79 (a proposal to establish a price difference between sorbic acid and potassium sorbates), 178 (a proposal to increase Hoechst’s volume quota) and 179 (a proposal to provide the Japanese producers’ sales figures to a neutral organisation), reflect occasional initiatives on Hoechst’s part.
Isteže, niektoré skutkové okolnosti uvedené v oznámení o výhradách, predovšetkým v bodoch 79 (návrh robiť cenový rozdiel medzi kyselinou sorbovou a sorbanom draselným), 178 (návrh zvýšiť množstevnú kvótu pre podnik Hoechst) a 179 (návrh zveriť údaje o predajoch japonských výrobcov nezávislej organizácii), dokazujú občasné iniciatívy podniku Hoechst.
Taken together, however, the elements mentioned by the Commission in the statement of objections, and on which the Commission based its conclusion in the Decision that Hoechst had played a role as leader, were insufficiently precise as to their scope and their characterisation.
Všetky tieto skutočnosti uvedené Komisiou v oznámení o výhradách na podporu jej záveru o úlohe Hoechst ako vodcu však neboli ako celok dostatočne presné, čo sa týka ich dosahu a kvalifikácie.
Furthermore, even though the Commission gave the impression, at paragraph 295 of the statement of objections, that it would take account of the leading role played by ‘some companies’, that indication was not sufficient, in light of the lack of precision of the rest of the statement of objections, to allow Hoechst to determine whether or not it was concerned by any characterisation as leader.
Okrem toho síce Komisia v bode 295 oznámenia o výhradách uviedla, že zohľadní úlohu vodcu „niektorých podnikov“, tento údaj nestačí vzhľadom na nepresnosti vo zvyšných častiach oznámenia o výhradách, aby Hoechst mohol na jeho základe zistiť, či sa ho týka alebo netýka prípadné označenie za vodcu.
For all of the foregoing reasons, it must be considered that, even though the facts in respect of which Hoechst is criticised were addressed in the statement of objections, the Commission did not characterise them sufficiently precisely to enable the applicant to defend itself properly.
Na základe vyššie uvedených dôvodov sa treba domnievať, že aj keď boli skutočnosti vytýkané podniku Hoechst uvedené v oznámení o výhradách, Komisia ich dostatočne nekvalifikovala na to, aby sa žalobca mohol účinne brániť.
It should further be observed in that regard that, in its response to the statement of objections, Hoechst stated:
Okrem toho treba v tejto súvislosti uviesť, že Hoechst vo svojej odpovedi na oznámenie o výhradách spresnil:
‘Hoechst/Nutrinova did not play a determining role in the cartel.
„Hoechst/Nutrinova nemal rozhodujúcu úlohu v karteli.
The word “leader” used in para. 60 of the [statement of objections] is unclear in this respect. … The
Výraz ‚vodca‘ uvedený v bode 60 oznámenia o výhradách nie je v tejto súvislosti jasný…. Odkaz na ‚vodcu‘
HOECHST v COMMISSION language referring to “leader” in para. 60 of the [statement of objections] concerns exclusively Hoechst/Nutrinova’s role as host and organiser of those joint meetings held in Europe.’
HOECHST/KOMISIA v bode 60 oznámenia o výhradách sa výlučne týka úlohy podniku Hoechst/Nutrinova ako hostiteľa a organizátora spoločných stretnutí, ktoré sa konali v Európe.“
Likewise, at the hearing on 24 April 2003, counsel for Hoechst and Nutrinova declared that that undertaking satisfied all the conditions for obtaining immunity from a fine, stating that:
Rovnako na pojednávaní 24. apríla 2003 právni zástupcovia podniku Hoechst a podniku Nutrinova vyhlásili, že tento podnik spĺňal všetky podmienky na to, aby bol oslobodený od pokút, pričom spresnili:
‘As regards the role played by Hoechst and Nutrinova as hosts of the joint meetings held in Europe, it must be emphasised that as my clients were the only European undertaking to have participated in those joint meetings, it was quite natural that they should be responsible for organisation of the meetings in Europe.
„Čo sa týka úlohy podniku Hoechst a Nutrinova ako hostiteľov spoločných stretnutí konajúcich sa v Európe, treba zdôrazniť, že keďže moji klienti boli jediným európskym podnikom zúčastňujúcim sa na spoločných stretnutiach, bolo len prirodzené, že boli poverení organizáciou spoločných stretnutí v Európe.
However, that does not mean that they played any role as leader of the cartel.’
To však neznamená, že by v karteli mali úlohu vodcu.“
It follows that the lack of precision in the statement of objections concerning the characterisation of Hoechst as a leader led that undertaking to focus on the organisation of the joint meetings, the only topic initially addressed by the Commission at paragraph 60 of the statement of objections.
Z uvedeného vyplýva, že nepresnosť v oznámení o výhradách, čo sa týka označenia podniku Hoechst za vodcu, viedla tento podnik k tomu, že sa vo svojej odpovedi zameral na organizovanie spoločných stretnutí, čo bola jediná téma pôvodne predložená Komisiou v bode 60 oznámenia o výhradách.
In the absence of greater precision, and as the other factual elements were scattered throughout the statement of objections, Hoechst was not placed in a position to adopt an effective defence on that point.
Vzhľadom na neexistenciu ďalšieho upresnenia a rozptýlenie ostatných skutkových okolností uvedených v oznámení o výhradách, Hoechst sa v tejto otázke nemohol užitočne brániť.
It must further be borne in mind that the Commission was aware of the lack of precision of the word ‘leader’ used at paragraph 60 of the statement of objections.
Okrem toho treba pripomenúť, že Komisia si bola vedomá nepresnosti pojmu „vodca“ použitého v bode 60 oznámenia o výhradách.
That may be seen, in particular, from the fact that the Commission altered the wording used in the Decision.
To vyplýva najmä z toho, že v rozhodnutí zmenila použitú terminológiu.
For all of those reasons, the second plea must be upheld.
Na základe všetkých uvedených dôvodov druhý žalobný dôvod treba prijať.
Accordingly, without there being any need to analyse the sixth plea, the Decision must be varied in that it establishes the aggravating circumstance of having been a leader of the cartel as against Hoechst.
Takže bez toho, aby bolo potrebné preskúmať šiesty žalobný dôvod, treba zmeniť rozhodnutie v rozsahu, v akom sa proti podniku Hoechst uplatňuje priťažujúca okolnosť vodcu kartelu.
The consequences of that variation will be determined below.
Konkrétne dôsledky tejto zmeny budú stanovené neskôr.
E — The seventh plea, alleging that the increase in the fine imposed for a repeated infringement was unjustified
E — O siedmom žalobnom dôvode založenom na neodôvodnenom zvýšení pokuty za opakované porušovanie
Recital 363 to the Decision reads as follows:
Odôvodnenie č. 363 rozhodnutia znie:
(a) Hoechst’s role as a leader of the cartel (recitals 92 to 95);
„V prípade podniku Hoechst je závažnosť porušenia zvýšená týmito priťažujúcimi okolnosťami: a) Hoechst mal úlohu vodcu kartelu (odôvodnenia č. 92 až 95); b) Hoechst bol objektom skorších rozhodnutí konštatujúcich porušenie rovnakého druhu.“ [neoficiálny preklad]
Footnote 211, which accompanies recital 363 to the Decision, reads as follows:
Poznámka pod čiarou č. 211, vložená za odôvodnenie č. 363 rozhodnutia, znie:
‘See Commission Decisions 94/599/EC (PVC II) (OJ L 239, 14.9.1994, p. 14), 89/191/EEC (PVC I) (OJ L 74, 17.3.1989, p. 21), 86/398/EEC (Polypropylene) (OJ L 230, 18.8.1986, p.
„Vzhľadom na rozhodnutia Komisie 94/599/ES (PVC II) (Ú. v. ES L 239 zo 14.9.1994, s. 14), 89/191/EHS (PVC I) (Ú. v. ES L 74 zo 17.3.1989, s. 21), 86/398/EHS
At recital 368 to the Decision, the Commission states:
Komisia v odôvodnení č. 368 rozhodnutia stanovuje:
‘It is necessary to ensure that the level of the fine has sufficient deterrent effect.
„Je nevyhnutné, aby výška pokuty mala dostatočne odstrašujúci účinok.
The Commission notes that previous Decisions addressed to Hoechst ordered the company to put an end to its anticompetitive conduct and to refrain from repeating it (see recital 363).
Komisia poznamenáva, že v skorších rozhodnutiach, ktoré boli určené podniku Hoechst, bol vyzvaný, aby skončil svoje protisúťažné správanie a opakovane sa ho nedopustil (pozri odôvodnenie č. 363).