natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Each Member State may take measures in accordance with Community law to ensure that broadcasters under its jurisdiction do not broadcast on an exclusive basis events which are regarded by that Member State as being of major importance for society in such a way as to deprive a substantial proportion of the public in that Member State of the possibility of following such events via live coverage or deferred coverage on free television.
Každý členský štát môže uskutočniť opatrenia v súlade s právnymi predpismi spoločenstva, aby sa zabezpečil, že prevádzkovatelia vysielania, na ktorých sa vzťahuje právomoc [jeho právomoc — neoficiálny preklad], nebudú vysielať na základe výlučnosti udalosti, ktoré tento členský štát považuje za udalosti veľkého významu pre spoločnosť takým spôsobom, že zbavia podstatnú časť verejnosti v tomto členskom štáte možnosti [že by podstatná časť verejnosti prišla o možnosť — neoficiálny preklad] sledovať takéto udalosti prostredníctvom priameho prenosu (naživo) alebo prostredníctvom nepriameho prenosu (zo záznamu) [na voľne dostupnej televízii — neoficiálny preklad].
If it does so, the Member State concerned shall draw up a list of designated events, national or non-national, which it considers to be of major importance for society.
Ak tak príslušný členský štát koná, [V tejto súvislosti členský štát — neoficiálny preklad] vypracuje zoznam stanovených vnútroštátnych alebo nie vnútroštátnych udalostí, ktoré považuje za udalosti veľkého významu pre spoločnosť.
It shall do so in a clear and transparent manner in due and effective time.
Vypracuje ho zrozumiteľným a prehľadným spôsobom s dostatočným časovým predstihom.
In so doing the Member State concerned shall also determine whether these events should be available via whole or partial live coverage, or where necessary or appropriate for objective reasons in the public interest, whole or partial deferred coverage.
Pri takom konaní [Súčasne — neoficiálny preklad] dotknutý členský štát taktiež určí, či tieto udalosti budú dostupné prostredníctvom úplného alebo čiastočného priameho prenosu alebo, ak je to nevyhnutné alebo vhodné z objektívnych dôvodov v záujme verejnosti, úplného alebo čiastočného nepriameho prenosu.
Member States shall immediately notify to the Commission any measures taken or to be taken pursuant to paragraph 1.
Členské štáty ihneď oznámia Komisii akékoľvek uskutočnené opatrenia alebo opatrenia, ktoré sa musia uskutočniť podľa odseku 1.
Within a period of three months from the notification, the Commission shall verify that such measures are compatible with Community law
Do troch mesiacov od oznámenia Komisia potvrdí, že takéto opatrenia sú
In the present Opinion, I shall show that the Court of First Instance did not, in my view, err in law when finding that Infront had standing to bring the proceedings.
V týchto návrhoch ukážem, že pri posudzovaní aktívnej legitimácie spoločnosti Infront Súd prvého stupňa po právnej stránke nepochybil.
II — The facts which gave rise to dispute and communicate them to the other Member States.
II — Skutkové okolnosti sporu zlučiteľné s právnymi predpismi spoločenstva a oznámi ich ostatným členským štátom.
It shall seek the opinion of the [Contact] Committee established pursuant to Article 23a [composed of representatives of the competent authorities of the Member States].
Požiada o stanovisko [kontaktný] výbor zriadený v súlade s článkom 23a [zložený zo zástupcov príslušných orgánov členských štátov].
It shall forthwith publish the measures taken in the Official Journal of the Euro­pean Communities and at least once a year the consolidated list of the measures taken by Member States.
Uskutočnené opatrenia bezodkladne uverejní v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev a aspoň raz do roka uverejní úplný zoznam opatrení uskutočnených členskými štátmi.
The facts set out in the judgment under appeal which seem to me to be necessary for an understanding of the legal problems raised by the Commission’s appeal are the following.
Skutočnosti uvedené v napadnutom rozsudku, ktoré je podľa mňa nevyhnutné uviesť pre pochopenie právnych otázok vznesených v odvolaní podanom Komisiou, sú nasledujúce.
Infront is involved in the acquisition, management and marketing of television broadcasting rights for sporting events and typically purchases those rights from the event’s organiser.
Spoločnosť Infront sa zaoberá nadobúdaním, spravovaním a obchodovaním s právami na televízny prenos športových podujatí, pričom tieto práva zvyčajne nakupuje u usporiadateľov týchto podujatí.
It resells the rights thus acquired to broadcasters.
Takto nadobudnuté práva následne predáva prevádzkovateľom televízneho vysielania.
Member States shall ensure, by appropriate means, within the framework of their legislation that broadcasters under their jurisdiction do not exercise the exclusive rights purchased by those broadcasters following the date of publication of this Directive in such a way that a substantial proportion of the public in another Member State is deprived of the possibility of following events which are designated by that other Member State in accordance with the preceding paragraphs via whole or partial live coverage or, where necessary or appropriate for objective reasons in the public interest, whole or partial deferred coverage on free television as determined by that other Member State in accordance with paragraph 1.’
Členské štáty vhodnými prostriedkami zabezpečia, v rámci svojho právneho poriadku, aby si prevádzkovatelia vysielania spadajúci pod ich jurisdikciu [právomoc — neoficiálny preklad] neuplatňovali výlučné práva, ktoré títo prevádzkovatelia vysielania zakúpili po dátume uverejnenia tejto smernice, takým spôsobom, že podstatná časť verejnosti v inom členskom štáte je zbavená možnosti na sledovanie udalostí, ktoré tento druhý členský štát ustanovil v súlade s predchádzajúcim odsekom [predchádzajúcimi odsekmi — neoficiálny preklad], prostredníctvom úplného alebo čiastočného priameho prenosu alebo, kde je to nevyhnutné alebo vhodné z objektívnych dôvodov v záujme verejnosti, celého alebo čiastočného nepriameho prenosu na nezávislej televízii [voľne dostupnej televízii — neoficiálny preklad], ako tento druhý členský štát ustanovil v súlade s odsekom 1 [podľa toho, aké opatrenia členský štát v súlade s odsekom 1 prijal — neoficiálny preklad].“
Infront was assigned by its parent company the exclusive broadcasting rights, which that company had acquired from FIFA for a minimum price of CHF 1.4 billion, in respect of the FIFA World Cup finals for the countries of Europe, except the Federal Republic of Germany, for Russia and the other former Republics of the Soviet Union and for Turkey.
Na spoločnosť Infront boli zo strany jej materskej spoločnosti prevedené výhradné práva na prenos zápasov záverečnej fázy Majstrovstiev sveta FIFA s platnosťou pre krajiny európskeho kontinentu s výnimkou Spolkovej republiky Nemecko, ako aj Ruskej federácie, ďalších bývalých republík Sovietskeho zväzu a Turecka, ktoré od FIFA kúpila jej materská spoločnosť za cenu najmenej 1,4 miliardy švajčiarskych frankov.
The United Kingdom notified the Commission on 25 September 1998, then by letter of 5 May 2000, of the measures
Dňa 25. septembra 1998 a neskôr listom z 5. mája 2000 oznámilo Spojené kráľovstvo Komisii opatrenia prijaté v súlade
The meaning of ‘broadcaster’ is defined in Article 1(b) of the Directive as ‘the natural or legal person who has editorial responsibility for the composition of schedules of television programmes within the meaning of (a) and who transmits them or has them transmitted by third parties’.
Pojem „prevádzkovateľ vysielania“ vymedzuje článok 1 písm. b) smernice ako „fyzickú alebo právnickú osobu, ktorá má edičnú zodpovednosť za zostavenie programovej skladby televíznych vysielaní v zmysle písmena a) a ktorá ich prenáša sama alebo prostredníctvom tretích osôb“.
OPINION OF MR BOT — CASE C-125/06 P taken under Article 3a(1) of the Directive, including a list of events of major importance for society in that State.
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — Y. BOT — VEC C-125/06 P s článkom 3a ods. 1 smernice vrátane zoznamu udalostí veľkého významu pre spoločnosť v tomto štáte.
On 18 November 2000, the Commission, in accordance with Article 3a(2) of the Directive, published the measures in question.
Dňa 18. novembra 2000 Komisia v súlade s článkom 3a ods. 2 smernice sporné opatrenia uverejnila.
Those measures include extracts from United Kingdom legislation and the list of events of major importance for society in that Member State, including the FIFA World Cup finals.
Tieto opatrenia obsahujú výňatky z právnych predpisov Spojeného kráľovstva, ako aj zoznam udalostí veľkého významu pre spoločnosť tohto členského štátu, medzi ktoré patrí aj záverečná fáza Majstrovstiev sveta FIFA.
By letter of 22 January 2001, the Commission, in reply to Infront’s requests by letters of 7 and 22 December 2000, informed it that the verification procedure for the measures notified by the United Kingdom had been completed and that the list of events was regarded as being compatible with Community law.
Listom z 22. januára 2001 tento orgán v odpovedi na požiadavky spoločnosti Infront vznesené v listoch zo 7. a 22. decembra 2000 túto spoločnosť informoval, že konanie o overení opatrení oznámených Spojeným kráľovstvom bolo skončené a že zoznam udalostí sa považuje sa zlučiteľný s právom Spoločenstva.
By letter of 14 July 2000, addressed to the Commission, Infront submitted that the list drawn up by the United Kingdom could not be approved because it was incompatible both with Article 3a of the Directive and with other provisions of Community law.
Listom zo 14. júla 2000 zaslaným Komisii sa spoločnosť Infront domáhala neschválenia zoznamu vyhotoveného Spojeným kráľovstvom z dôvodu jeho nezlučiteľnosti tak s článkom 3a smernice, ako aj s ďalšími ustanoveniami práva Spoločenstva.
It alleged that, among other things, the list in question was not drawn up pursuant to a clear and transparent procedure, that it included events which were not of major importance for United Kingdom society and that the national and Community consultation procedures were marred by serious deficiencies, and it criticised the retroactive nature of the relevant legislation.
Tvrdila najmä, že uvedený zoznam nebol vypracovaný zrozumiteľným a prehľadným spôsobom, že tento zoznam obsahuje udalosti, ktoré nemajú veľký význam pre britskú spoločnosť, že vnútroštátne konzultačné procesy a konzultačné procesy Spoločenstva vykazujú vážne nedostatky a poukázala na retroaktívny charakter spornej právnej úpravy.
On 28 July 2000, the Director-General of the Commission’s Directorate-General for Education and Culture sent a letter to the United Kingdom stating that the measures notified by that Member State concerning the television coverage of events of national interest in the United Kingdom gave rise to no objection on the Commission’s part.
Dňa 28. júla 2000 zaslal generálny riaditeľ Generálneho riaditeľstva Komisie pre „Vzdelanie a kultúru“ Spojenému kráľovstvu list, v ktorom uviedol, že proti opatreniam oznámeným týmto členským štátom, týkajúcim sa televízneho pokrytia udalostí národného významu v Spojenom kráľovstve, nemá Komisia námietky.
By letter of 7 November 2000, Infront informed the Commission that it was aware of that approval and complained of the infringement of its property rights.
Listom zo 7. novembra 2000 spoločnosť Infront upozornila Komisiu, že sa o tomto schválení dozvedela a poukázala na zásah do svojho vlastníckeho práva.
On 12 February 2001, Infront brought an action before the Court of First Instance for the annulment, in whole or in part, of the Commission’s decision under Article 3a of the Directive that the measures notified by the United Kingdom were compatible with Community law.
Dňa 12. februára 2001 podala spoločnosť Infront žalobu na Súde prvého stupňa, ktorou sa domáhala čiastočného alebo úplného zrušenia rozhodnutia Komisie prijatého na základe článku 3a smernice, ktorým sa konštatovala zlučiteľnosť opatrení oznámených Spojených kráľovstvom s právom Spoločenstva.
By separate document of 11 June 2001, the Commission raised an objection, under Article 114 of the Rules of Procedure of the Court of First Instance, to the admissibility of that action.
Podaním z 11. júna 2001 vzniesla Komisia námietku neprípustnosti tejto žaloby podľa článku 114 Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa.
The Court reserved its decision on that objection for the final judgment.
Súd prvého stupňa spojil konanie o námietke s konaním vo veci samej.
It also granted the Kingdom of Denmark, the French Republic, the United Kingdom, the European Parliament and the Council of the European Union leave to intervene in support of the forms of order sought by the Commission.
Vyhovel tiež návrhom Dánskeho kráľovstva, Francúzskej republiky a Spojeného kráľovstva, ako aj Európskeho parlamentu a Rady Európskej únie, aby vstúpili do konania na podporu návrhov Komisie.
The Kingdom of Denmark withdrew its intervention.
Dánske kráľovstvo vzalo späť svoj návrh na vstup do konania ako vedľajší účastník.
The Council lodged no pleading.
Rada žiadne vyjadrenie nepredložila.
The Court of First Instance held that the contested letter produced legal effects for the Member States since it envisaged publication in the Official Journal of the measures notified to the Commission and such publication triggered the mechanism for mutual recognition laid down by Article 3a(3) of the Directive.
Súd prvého stupňa vyslovil, že napadnutý list má právne účinky voči členským štátom, lebo stanovuje uverejnenie opatrení oznámených Komisii v úradnom vestníku, pričom toto uverejnenie má za následok začatie postupu vzájomného uznávania podľa článku 3a ods. 3 smernice.
It stated that publication informed the Member States of the existence of those measures and enabled them to comply with their obligations under that provision. 6
Uviedol, že toto uverejnenie umožňuje členským štátom oboznámiť sa s týmito opatreniami a splniť si povinnosti, ktoré im z tohto ustanovenia vyplývajú. 6
IV — The judgment under appeal
IV — Napadnutý rozsudok
In the Court of First Instance’s view, Article 3a(2) of the Directive confers on the Commission the power to make a decision, notwithstanding the fact that the provision does not expressly refer to the adoption by the Commission of a ‘decision’. 7
Súd prvého stupňa vyslovil, že napadnutým aktom bol list z 28. júla 2000, v ktorom Komisia na základe článku 3a smernice informovala Spojené kráľovstvo o zlučiteľnosti opatrení prijatých týmto členským štátom s právom Spoločenstva.
OPINION OF MR BOT — CASE C-125/06 P jurisdiction, and that in which it wished to assign those rights to a television broadcaster established in another Member State.
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — Y. BOT — VEC C-125/06 P
The Court of First Instance then examined Infront’s standing to bring the proceedings.
Súd prvého stupňa následne skúmal aktívnu legitimáciu spoločnosti Infront.
It held that Infront was directly and individually concerned by the contested letter for the following reasons.
Vyslovil, že táto spoločnosť bola napadnutým listom priamo a osobne dotknutá z nasledujúcich dôvodov.
A — The question whether Infront was directly concerned
A — O otázke, či je spoločnosť Infront priamo dotknutá
As regards the first case, the Court of First Instance held that Infront was not directly concerned by the contested measure because the approval, by the Commission, of the measures notified by the United Kingdom had no bearing on their applicability in that Member State. 9
Pokiaľ ide o prvú hypotézu, Súd prvého stupňa vyslovil, že spoločnosť Infront nebola napadnutým aktom priamo dotknutá, pretože súhlas Komisie s opatreniami oznámenými Spojeným kráľovstvom je pre ich platnosť v tomto členskom štáte irelevantný. 9
The Court of First Instance noted, first of all, that it has consistently been held that, in order to be of direct concern to an individual within the meaning of the fourth paragraph of Article 230 EC, the Community measure in question must directly affect the applicant’s legal situation and its implementation must be purely automatic and result from Community rules alone without the application of other intermediate rules. 8
Súd prvého stupňa predovšetkým pripomenul, že podľa ustálenej judikatúry je jednotlivec priamo dotknutý aktom Spoločenstva v zmysle článku 230 štvrtého odseku ES, ak má predmetný akt Spoločenstva priame účinky na právne postavenie dotknutej osoby, pričom platí úplne automaticky a vyplýva zo samotného práva Spoločenstva bez potreby vydať ďalšie predpisy na jeho vykonanie. 8
It noted, in that regard, that the measures entered into force in the United Kingdom prior to their notification to the Commission and were therefore capable of producing legal effects there before such notification.
V tejto súvislosti poukázal na to, že tieto opatrenia nadobudli účinnosť pred ich oznámením Komisii a tak v tomto štáte mali právne účinky už pred týmto oznámením.
It concluded that the Commission, by the contested letter, could neither grant the United Kingdom prior authorisation to adopt those measures nor authorise their retrospective maintenance, but only enabled that State to profit from their mutual recognition by the other Member States. 10
Z toho vyvodil, že Komisia nemohla napadnutým listom udeliť Spojenému kráľovstvu predbežný súhlas k prijatiu týchto opatrení ani povoliť ich retroaktívne uplatnenie, ale len umožnila tomuto štátu prospech z uznania týchto opatrení inými členskými štátmi. 10
As regards the second case, the Court of First Instance stated that the Member State other than the United Kingdom in which
Pokiaľ ide o druhú hypotézu, Súd prvého stupňa uviedol, že iný členský štát ako Spojené kráľovstvo, na území ktorého je
It then examined whether, in the light of that caselaw, Infront was directly concerned in the two cases envisaged by Infront in its action, namely that in which the television broadcasting rights for the matches of the FIFA World Cup finals, which it held for 2002 and 2006, were sold by it, for retransmission in the United Kingdom, to a television broadcaster under the United Kingdom’s
Následne skúmal, či bola spoločnosť Infront v zmysle tejto judikatúry priamo dotknutá za dvoch hypotéz, o ktorých táto spoločnosť vo svojej žalobe uvažovala, t. j. po prvé za hypotézy, že by práva na televízne vysielanie zápasov záverečnej fázy Majstrovstiev sveta FIFA, ktorých je držiteľkou na roky 2002 a 2006, predala na účely ich
COMMISSION v INFRONT WM legislation implementing Article 3a(3) of the Directive, those authorities must ensure that broadcasters under their jurisdiction comply with the conditions for broadcasting the events in question as defined by the Member State in its measures approved and published in the Official Journal by the Commission’.
KOMISIA/INFRONT WM aj tak musia uvedené orgány zabezpečiť, aby prevádzkovatelia televízneho vysielania patriaci do ich právomoci dodržiavali podmienky retransmisie tých konkrétnych udalostí, ktoré člensky štát uvádza vo svojich Komisiou schválených a v úradnom vestníku uverejnených opatreniach“ 13.
13 the television broadcaster which acquired Infront’s broadcasting rights was established would be required to satisfy itself that that broadcaster did not circumvent the measures approved by the Commission and that that obligation arose from the contested letter which validated those measures, thenceforth, for the purposes of their mutual recognition by the other Member States. 11
usadený prevádzkovateľ televízneho vysielania, ktorý nadobudol vysielacie práva od spoločnosti Infront, je povinný zabezpečiť, že daný prevádzkovateľ neobíde opatrenia schválené Komisiou a že táto povinnosť vyplýva z napadnutého listu, ktorým sa ex nunc konštatuje platnosť týchto opatrení s cieľom ich vzájomného uznania inými členskými štátmi. 11
The Court of First Instance then considered the Commission’s argument that only television broadcasters established in the United Kingdom would be interested in purchasing from Infront the rights to broadcast the FIFA World Cup finals.
Súd prvého stupňa sa ďalej zaoberal tvrdením Komisie, že záujem o kúpu práv spoločnosti Infront na vysielanie záverečnej fázy Majstrovstiev sveta FIFA by mohli mať len prevádzkovatelia televízneho vysielania so sídlom v Spojenom kráľovstve.
The Court of First Instance concluded that the case now before the Court is different from the case which gave rise to the judgment in DSTV v Commission, 12cited by the Commission, concerning the second subparagraph of Article 2a(2) of the Directive, which requires a posteriori verification of the compatibility with Community law of the measures adopted by a Member State in order to prevent the broadcasting on its territory of programmes from other Member States.
Súd prvého stupňa z toho vyvodil, že prejednávaná vec sa líši od veci, v ktorej bol vydaný rozsudok Súdu prvého stupňa z 13. decembra 2000, DSTV/Komisia 12, na ktorý sa odvoláva Komisia a ktorý sa týka článku 2a ods. 2 druhého pododseku smernice, ktorým sa zavádza kontrola a posteriori zlučiteľnosti opatrení prijatých členským štátom s cieľom zakázať na svojom území vysielanie z iných členských štátov s právom Spoločenstva.
It stated, furthermore, that the contested letter did not leave the national authorities any discretion, once the measures were published, as to the performance of their obligations.
Okrem toho uviedol, že napadnutý list nedáva vnútroštátnym orgánom od okamihu uverejnenia opatrení žiaden priestor na voľnú úvahu v rámci splnenia ich povinností.
In the Court of First Instance’s view, ‘[a]lthough the detailed rules for the control which the national authorities are required to exercise under the mechanism of mutual recognition are determined by each Member State in the framework of its
Podľa Súdu prvého stupňa „aj keď si totiž každý členský štát môže vo svojej právnej úprave preberajúcej článok 3a ods. 3 smernice stanoviť spôsoby kontroly, ktorú sú povinné vnútroštátne orgány uskutočniť v rámci mechanizmu vzájomného uznania,
The Commission maintained, indeed, that even if its preliminary verification of the measures notified were to cause other Member States to ensure that broadcasters in their jurisdiction respected the list of events of major importance for society, that would have no effect in the present case.
Komisia totiž tvrdila, že aj keby predbežné preverenie oznámených opatrení vyžadovalo, aby ostatné členské štáty zabezpečili, aby prevádzkovatelia televízneho vysielania spadajúci do ich právomoci dodržiavali zoznam udalostí veľkého významu pre spoločnosť, pre daný prípad je to irelevantné.
In the Commission’s submission, it was inconceivable that Infront would sub-license its television rights for the United Kingdom to a television broadcaster not established in the United Kingdom, as those rights were granted on a national basis.
Podľa tohto orgánu nie je totiž možné, aby spoločnosť Infront udelila sublicencie na televízne práva v Spojenom kráľovstve prevádzkovateľovi televízneho vysielania, ktorý nemá sídlo v Spojenom kráľovstve, pretože tieto práva sa prevádzajú na vnútroštátnom právnom základe.
It stated that, at the national level, the income of television
Na vnútroštátnej úrovni je zdrojom príjmov prevádzkovateľov
11 — Paragraphs 138 to 143.12 — T-69/99 [2000] ECR II-4039.
11 — Body 138 až 143.12 — T-69/99, Zb. s. II-4039.
OPINION OF MR BOT — CASE C-125/06 P broadcasters was generated from advertising directed at the national audience, national licence fees or national subscription fees for pay television.
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — Y. BOT — VEC C-125/06 P televízneho vysielania reklama zameraná na divákov v danom štáte, vnútroštátne licenčné poplatky alebo vnútroštátne predplatné za platenú televíziu.
As their interest was in providing programmes to a national audience, only those broadcasters reaching a high proportion of the national population would be prepared to pay very large amounts for the broadcasting rights held by Infront.
Keďže sa títo prevádzkovatelia vo svojich vysielaniach zameriavajú na divákov v danom štáte, súhlasili by s vysokou cenou práv na televízne vysielanie, ktorých vlastníčkou je spoločnosť Infront, len tí prevádzkovatelia, ktorí pokrývajú širokú časť obyvateľstva.