natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In this connection, the Court of First Instance held, in paragraphs 100 of Kadi and 136 of Yusuf and Al Barakaat, that no specific provision of the EC Treaty provides for the adoption of measures of the kind laid down in the contested regulation relating to the campaign against international terrorism and, more particularly, to the imposition of economic and financial sanctions, such as the freezing of funds, in respect of individuals and entities suspected of contributing to the funding of international terrorism, where no connection whatsoever has been established with the governing regime of a third State, with the result that the first condition for the applicability of Article 301 EC was satisfied in the case in point.
V tejto súvislosti Súd prvého stupňa v bodoch 100 napadnutého rozsudku Kadi a 136 napadnutého rozsudku Yusuf a Al Barakaat rozhodol, že žiadne z ustanovení Zmluvy ES nestanovuje prijímanie opatrení takej povahy, ako majú opatrenia stanovené v spornom nariadení týkajúce sa boja proti medzinárodnému terorizmu a osobitne ukladania hospodárskych a finančných sankcií, akými sú zmrazenie finančných prostriedkov, namierených proti fyzickým a právnickým osobám podozrivým z jeho financovania bez toho, aby bol stanovený akýkoľvek vzťah s územím alebo vládnym režimom niektorej tretej krajiny, takže táto prvá podmienka uplatniteľnosti článku 308 ES je v prejednávanej veci splnená.
That conclusion must be upheld.
Tento záver musí byť schválený.
According to the Court’s settled caselaw, the choice of legal basis for a Community measure must rest on objective factors which are amenable to judicial review, including, in particular, the aim and the content of the measure (see, inter alia, Case C-440/05 Commission v Council [2007] ECR I-9097, paragraph 61 and the caselaw there cited).
Podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora totiž voľba právneho základu aktu Spoločenstva musí byť založená na objektívnych prvkoch, ktoré môžu byť súdne preskúmané a medzi ktoré patria predovšetkým cieľ a obsah aktu (pozri najmä rozsudok z 23. októbra 2007, Komisia/Rada, C-440/05, Zb. s. I-9097, bod 61 a citovanú judikatúru).
A Community measure falls within the competence in the field of the common commercial policy provided for in Article 133 EC only if it relates specifically to international trade in that it is essentially intended to promote, facilitate or govern trade and has direct and immediate effects on trade in the products concerned (see, inter alia, Case C-347/03 Regione autonoma Friuli­Venezia Giulia and ERSA [2005] ECR I-3785, paragraph 75 and the caselaw there cited).
Na jednej strane akt Spoločenstva spadá do výlučnej právomoci v oblasti spoločnej obchodnej politiky podľa článku 133 ES iba vtedy, ak sa špecificky vzťahuje na medzinárodný obchod tým, že jeho hlavným účelom je podporovať, uľahčovať alebo upravovať obchodné vzťahy, a má priamy a bezprostredný účinok na obchod s dotknutými tovarmi (pozri najmä rozsudok z 12. mája 2005, Regione autonoma Friuli-Venezia Giulia a ERSA, C-347/03, Zb. s. I-3785, bod 75 a citovanú judikatúru).
With regard to its essential purpose and object, as explained in paragraph 169 above, the contested regulation is intended to combat international terrorism and it provides to that end a series of restrictive measures of an economic and financial kind, such as freezing the economic funds and resources of persons or entities suspected of contributing to the funding of international terrorism.
Pokiaľ ide o hlavný cieľ a predmet sporného nariadenia, ako bolo vysvetlené v bode 169 tohto rozsudku, ten má bojovať proti medzinárodnému terorizmu a upraviť na tento účel uloženie súboru obmedzujúcich opatrení finančnej a hospodárskej povahy, ako je zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov, proti fyzickým a právnickým osobám podozrivým z podporovania financovania medzinárodnému terorizmu.
Having regard to that purpose and object, it cannot be considered that the regulation relates specifically to international trade in that it is essentially intended to promote, facilitate or govern trade.
Vzhľadom na tento cieľ a tento obsah sa nemožno domnievať, že toto nariadenie sa týka osobitne medzinárodného obchodu tým, že je určené predovšetkým na podporu, uľahčenie a úpravu obchodných vzťahov.
Furthermore, although that regulation may indeed produce effects on international trade, it is plainly not its purpose to give rise to direct and immediate effects of that nature.
Okrem toho, ak uvedené nariadenie nepochybne môže mať účinky na obchod alebo medzinárodné obchodné vzťahy, jeho cieľom zjavne nie je vytvárať priame a okamžité účinky tejto povahy.
The contested regulation could not, therefore, be based on the powers of the Community in the sphere of the common commercial policy.
Sporné nariadenie teda nemôže byť založené na právomoci Spoločenstva v oblasti spoločnej obchodnej politiky.
On the other hand, according to the Commission, in so far as the contested regulation prohibits the transfer of economic resources to individuals in third countries, it
Na druhej strane podľa Komisie sporné nariadenie v rozsahu, v akom zakazuje prevod hospodárskych zdrojov na fyzické osoby v tretích krajinách, patrí do pôsobnosti ustanovení Zmluvy ES týkajúcich sa voľného pohybu kapitálu a platieb.
2008 — JOINED CASES C-402/05 P AND C-415/05 P falls within the ambit of the provisions of the EC Treaty on free movement of capital and payments.
2008 — SPOJENÉ VECI C-402/05 P A C-415/05 P
That assertion too must be rejected.
Toto tvrdenie musí byť tiež zamietnuté.
With regard, first of all, to Article 57(2) EC, the restrictive measures imposed by the contested regulation do not fall within one of the categories of measures listed in that provision.
Pokiaľ ide v prvom rade o článok 57 ods. 2 ES, treba konštatovať, že obmedzujúce opatrenia, ktoré ukladá sporné nariadenie, nepatria do jednej z kategórií vymenovaných v tomto ustanovení.
Nor can Article 60(1) EC furnish the basis for the contested regulation, for its ambit is determined by that of Article 301 EC.
Čo sa ďalej týka článku 60 ods. 1 ES, toto ustanovenie rovnako nemôže odôvodniť sporné nariadenie, keďže jeho pôsobnosť je určená pôsobnosťou článku 301 ES.
As has earlier been held in paragraph 167 above, that latter provision is not concerned with the adoption of restrictive measures such as those at issue, which are notable for the absence of any link to the governing regime of a third country.
Ako sa rozhodlo v bode 167 tohto rozsudku, toto posledné uvedené ustanovenie sa netýka prijatia obmedzujúcich opatrení, o aké ide v predmetnej veci, ktoré sú charakterizované neexistenciou akéhokoľvek vzťahu s vládnym režimom tretej krajiny.
As regards, finally, Article 60(2) EC, this provision does not include any Community competence to that end, given that it does no more than enable the Member States to take, on certain exceptional grounds, unilateral measures against a third country with regard to capital movements and payments, subject to the power of the Council to require a Member State to amend or abolish such measures.
Pokiaľ ide nakoniec o článok 60 ods. 2 ES, treba konštatovať, že toto ustanovenie neobsahuje právomoc Spoločenstva na tento účel, keďže sa obmedzuje na to, že umožňuje členským štátom prijať z určitých výnimočných dôvodov jednostranné opatrenia proti tretej krajine týkajúce sa pohybu kapitálu a platieb s výhradou právomoci Rady uložiť členskému štátu povinnosť zmeniť alebo zrušiť takéto opatrenia.
In the fourth place it is appropriate to examine the claims directed by Mr Kadi, in the second and third parts of his first ground of appeal, against paragraphs 122 to 135 of Kadi, by Al Barakaat against paragraphs 158 to 170 of Yusuf and Al Barakaat, and the Commission’s criticisms of those same paragraphs of the judgments under appeal.
Vo štvrtom rade treba preskúmať výhrady zo strany pána Kadiho v rámci druhej a tretej časti jeho prvého odvolacieho dôvodu proti bodom 122 až 135 napadnutého rozsudku Kadi, ďalej zo strany Al Barakaat proti bodom 158 až 170 napadnutého rozsudku Yusuf a Al Barakaat, ako aj kritiku Komisie proti tým istým bodom napadnutých rozsudkov.
In those paragraphs, the Court of First Instance ruled that it was possible for the contested regulation to be adopted on the joint basis of Articles 60 EC, 301 EC and 308 EC, on the ground that, by reason of the bridge explicitly established between Community actions imposing economic sanctions under Articles 60 EC and 301 EC, on the one hand, and the objectives of the EU Treaty in the sphere of external relations, on the other, recourse to Article 308 EC in the particular context envisaged by the two former articles is justified in order to attain such objectives, in this instance the objective of the CFSP pursued by the contested regulation, that is to say, the campaign against international terrorism and its funding.
V týchto bodoch Súd prvého stupňa rozhodol, že sporné nariadenie mohlo byť prijaté na základe spojených článkov 60 ES, 301 ES a 308 ES preto, lebo kvôli osobitne ustanovenému premosteniu medzi činnosťami Spoločenstva týkajúcimi sa ekonomických sankcií podľa článkov 60 ES a 301 ES na jednej strane a cieľmi Zmluvy EÚ v oblasti vonkajších vzťahov na druhej strane je odvolanie sa na článok 308 ES v osobitnom kontexte predpokladanom dvoma prvými článkami dôvodné na dosiahnutie takýchto cieľov a v predmetnej veci cieľa SZBP dotknutej sporným nariadením, a to boja proti medzinárodnému terorizmu a jeho financovaniu.
In this regard it must be held that the judgments under appeal are indeed vitiated by an error of law.
V tejto súvislosti treba konštatovať, že napadnuté rozsudky skutočne vychádzajú z nesprávneho právneho posúdenia.
In point of fact, while it is correct to consider, as did the Court of First Instance, that a bridge has been constructed between the actions of the Community involving economic measures under Articles 60 EC and 301 EC and the objectives of the EU Treaty in the sphere of external relations, including the CFSP, neither the wording of the provisions of the EC Treaty nor the structure of the latter provides any foundation for the view that that bridge extends to other provisions of the EC Treaty, in particular to Article 308 EC.
Ak je totiž správne domnievať sa, ako to urobil Súd prvého stupňa, že bolo upravené premostenie medzi činnosťami Spoločenstva obsahujúcimi hospodárske opatrenia podľa článkov 60 ES a 301 ES a cieľmi Zmluvy ES v oblasti vonkajších vzťahov, vrátane SZBP, ani znenie ustanovení Zmluvy ES, ani jej štruktúra nedávajú základ pre koncepciu, podľa ktorej sa toto premostenie rozširuje na ďalšie ustanovenia Zmluvy ES a osobitne na článok 308 ES.
With specific regard to Article 308 EC, if the position of the Court of First Instance were to be accepted, that provision would allow, in the special context of Articles 60 EC and 301 EC, the adoption of Community measures concerning not one of the
Pokiaľ ide osobitne o článok 308 ES, ak by bol postoj Súdu prvého stupňa prijatý, toto ustanovenie by umožnilo v osobitnom kontexte článkov 60 ES a 301 ES prijatie aktov Spoločenstva smerujúcich nie k jednému z cieľov Spoločenstva, ale k jednému
2008 — JOINED CASES C-402/05 P AND C-415/05 P objectives of the Community but one of the objectives under the EU Treaty in the sphere of external relations, including the CFSP.
2008 — SPOJENÉ VECI C-402/05 P A C-415/05 P z cieľov v rámci Zmluvy EÚ v oblasti vonkajších vzťahov, medzi ktorými sa nachádza SZBP.
The inevitable conclusion is that such a view runs counter to the very wording of Article 308 EC.
Je však nutné konštatovať, že takáto koncepcia naráža na samotné znenie článku 308 ES.
Recourse to that provision demands that the action envisaged should, on the one hand, relate to the ‘operation of the common market’ and, on the other, be intended to attain ‘one of the objectives of the Community’.
Odvolanie sa na toto ustanovenie totiž vyžaduje, aby zamýšľaná činnosť na jednej strane súvisela s „fungovaním spoločného trhu“ a na druhej strane mala za cieľ uskutočnenie „niektorého z cieľov Spoločenstva“.
Furthermore, the coexistence of the Union and the Community as integrated but separate legal orders, and the constitutional architecture of the pillars, as intended by the framers of the Treaties now in force, referred to by the Court of First Instance in paragraphs 120 of Kadi and 156 of Yusuf and Al Barakaat, constitute considerations of an institutional kind militating against any extension of the bridge to articles of the EC Treaty other than those with which it explicitly creates a link.
Koexistencia Únie a Spoločenstva ako integrovaných, avšak rozdielnych právnych poriadkov, ako aj ústavná architektúra pilierov, zamýšľaná autormi v súčasnosti účinných zmlúv, správne uvedených Súdom prvého stupňa v bodoch 120 napadnutého rozsudku Kadi a 156 napadnutého rozsudku Yusuf a Al Barakaat, predstavujú okrem iného dôvody inštitucionálnej povahy brojace proti rozšíreniu uvedeného premostenia na články Zmluvy ES iné ako tie, s ktorými vytvára vzťah výslovným spôsobom.
In addition, Article 308 EC, being an integral part of an institutional system based on the principle of conferred powers, cannot serve as a basis for widening the scope of Community powers beyond the general framework created by the provisions of the EC Treaty as a whole and, in particular, by those defining the tasks and the activities of the Community (Opinion 2/94, paragraph 30).
Okrem toho článok 308 ES, ktorý je neoddeliteľnou súčasťou inštitucionálneho poriadku založeného na zásade pridelených právomocí, nemôže predstavovať základ pre rozšírenie oblasti právomocí Spoločenstva nad všeobecný rámec vyplývajúci zo súhrnu ustanovení Zmluvy ES a osobitne z tých, ktoré definujú úlohy a činnosti Spoločenstva (stanovisko 2/94, už citované, bod 30).
Likewise, Article 3 EU, referred to by the Court of First Instance in paragraphs 126 to 128 of Kadi and 162 to 164 of Yusuf and Al Barakaat, in particular its second paragraph, cannot supply a base for any widening of Community powers beyond the objects of the Community.
Rovnako článok 3 EÚ, na ktorý Súd prvého stupňa odkazuje v bodoch 126 až 128 napadnutého rozsudku Kadi a 162 až 164 napadnutého rozsudku Yusuf a Al Barakaat, osobitne druhý odsek tohto článku, nemôže slúžiť ako základ pre rozšírenie právomocí Spoločenstva nad rámec cieľov Spoločenstva.
The effect of that error in law on the validity of the judgments under appeal will be considered later, after the evaluation of the other claims raised against the explanations given in those judgments concerning the possibility of including Article 308 EC in the legal basis of the contested regulation jointly with Articles 60 EC and 301 EC.
Vplyv tohto nesprávneho právneho posúdenia na platnosť napadnutých rozsudkov bude preskúmaný neskôr s ohľadom na posúdenie iných výhrad vznesených proti úvahám týchto rozsudkov týkajúcim sa možnosti zahrnúť článok 308 ES do právneho základu sporného nariadenia v spojení s článkami 60 ES a 301 ES.
Those other claims may be divided into two categories.
Tieto ďalšie výhrady môžu byť zoskupené do dvoch kategórií.
The first category includes, in particular, the first part of Mr Kadi’s first ground of appeal, in which he argues that the Court of First Instance erred in law when it accepted that it was possible for Article 308 EC to supplement the legal basis of the contested regulation formed by Articles 60 EC and 301 EC.
Prvá kategória zahŕňa predovšetkým prvú časť prvého odvolacieho dôvodu pána Kadiho, v ktorej najmä vytýka Súdu prvého stupňa, že sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tvrdením, že článok 308 ES mohol doplniť právny základ sporného nariadenia vytvorený článkami 60 ES a 301 ES.
In his submission, those two latter articles cannot form the legal basis, even in part, of the contested regulation because, according to the interpretation given by the Court of First Instance itself, measures directed against persons or entities in no way linked to the governing regime of a third country — the only persons to whom the contested regulation is addressed — do not fall within the ambit of those articles.
Tieto dva posledné uvedené články teda nemôžu predstavovať právny základ sporného nariadenia, a to ani čiastočný, keďže podľa výkladu samotného Súdu prvého stupňa nepatria opatrenia týkajúce sa fyzických alebo právnických osôb, ktoré nemajú nijaký vzťah s vládnym režimom tretej krajiny, jediných adresátov sporného nariadenia, do pôsobnosti týchto článkov.
That criticism may be compared with that made by the Commission, to the effect that, if it were to be held that recourse to Article 308 EC could be allowed, it would have to be as the sole legal basis, and not jointly with Articles 60 EC and 301 EC.
Táto kritika môže byť spájaná s kritikou Komisie, podľa ktorej, ak by sa malo rozhodnúť, že odvolanie sa na článok 308 ES môže byť prijaté, mal by to byť jediný právny základ, a nie v kombinácii s článkami 60 ES a 301 ES.
The second category includes the Commission’s criticisms of the Court of First Instance’s decision, in paragraphs 116 and 121 of Kadi and 152 and 157 of Yusuf and Al Barakaat, that, for the purposes of the application of Article 308 EC, the objective of the contested regulation, namely, according to the Court of First Instance, the fight against international terrorism, and more particularly the imposition of economic and financial sanctions, such as the freezing of funds, in respect of individuals and entities suspected of contributing to the funding of terrorism, cannot be made to refer to one of the objects which the EC Treaty entrusts to the Community.
Druhá kategória zahŕňa kritiky Komisie proti rozhodnutiu Súdu prvého stupňa obsiahnutému v bodoch 116 až 121 napadnutého rozsudku Kadi a v bodoch 152 až 157 napadnutého rozsudku Yusuf a Al Barakaat, podľa ktorého na účely uplatnenia článku 308 ES nemožno cieľ sporného nariadenia, a to, podľa Súdu prvého stupňa, boj proti medzinárodnému terorizmu a osobitne ukladanie hospodárskych a finančných sankcií, ku ktorým patrí zmrazenie finančných prostriedkov, fyzickým a právnickým osobám podozrivým z jeho financovania, spájať s niektorým z cieľov uložených Spoločenstvu Zmluvou ES.
The Commission maintains in this respect that the implementing measures imposed by the contested regulation in the area of economic and financial sanctions fall, by their very nature, within the scope of the objects of the Community, that is to say, first, the common commercial policy and, second, the free movement of capital.
Komisia v tejto súvislosti tvrdí, že vykonávacie opatrenia, ktoré ukladá sporné nariadenie v oblasti hospodárskych a finančných sankcií, patria svojou povahou medzi ciele Spoločenstva, akými sú na jednej strane spoločná obchodná politika a na druhej strane voľný pohyb kapitálu.
With regard to that first category of claims, it is to be borne in mind that Article 308 EC is designed to fill the gap where no specific provisions of the Treaty confer on the Community institutions express or implied powers to act, if such powers appear none the less to be necessary to enable the Community to carry out its functions with a view to attaining one of the objectives laid down by the Treaty (Opinion 2/94, paragraph 29).
Pokiaľ ide o prvú vyššie uvedenú kategóriu výhrad, treba pripomenúť, že článok 308 ES umožňuje kompenzovať nedostatok právomoci v prípade, že osobitné ustanovenia Zmluvy výslovne alebo implicitne nezverujú inštitúciám Spoločenstva právomoc prijať akt, a ak je táto právomoc potrebná na to, aby Spoločenstvo mohlo vykonávať svoju úlohu na dosiahnutie niektorého z cieľov stanovených v Zmluve (stanovisko 2/94, už citované, bod 29).
The Court of First Instance correctly held that Article 308 EC could be included in the legal basis of the contested regulation, jointly with Articles 60 EC and 301 EC.
Súd prvého stupňa preto správne rozhodol, že článok 308 ES mohol byť zahrnutý spolu s článkami 60 ES a 301 ES do právneho základu sporného nariadenia.
The contested regulation, inasmuch as it imposes restrictive measures of an economic and financial nature, plainly falls within the ambit ratione materiae of Articles 60 EC and 301 EC.
Sporné nariadenie totiž v časti, v ktorej ukladá obmedzujúce opatrenia hospodárskej a finančnej povahy, zjavne patrí do pôsobnosti ratione materiae článkov 60 ES a 301 ES.
To that extent, the inclusion of those articles in the legal basis of the contested regulation was therefore justified.
Zahrnutie týchto článkov do právneho základu sporného nariadenia bolo preto v tomto opatrení dôvodné.
Since Articles 60 EC and 301 EC do not, however, provide for any express or implied powers of action to impose such measures on addressees in no way linked to the governing regime of a third country such as those to whom the contested regulation applies, that lack of power, attributable to the limited ambit ratione materiae of those provisions, could be made good by having recourse to Article 308 EC as a legal basis for that regulation in addition to the first two provisions providing a foundation for that measure from the point of view of its material scope, provided, however, that the other conditions to which the applicability of Article 308 EC is subject had been satisfied.
Vzhľadom na to, že články 60 ES a 301 ES neupravovali nijaké výslovné alebo implicitné právomoci konať na uloženie takýchto opatrení adresátom, ktorí nemajú žiadny vzťah s vládnym režimom tretej krajiny, akými sú adresáti uvedení v spornom nariadení, tento nedostatok právomoci v dôsledku obmedzení pôsobnosti ratione personae týchto ustanovení mohol byť nahradený odvolaním sa na článok 308 ES ako na právny základ tohto nariadenia okrem týchto dvoch prvých ustanovení zakladajúcich tento akt z hľadiska jeho vecného dosahu, samozrejme, s tým, že ďalšie podmienky, ktorým podlieha uplatniteľnosť článku 308 ES, boli splnené.
The claims in that first category must therefore be rejected as unfounded.
Je teda opodstatnené zamietnuť ako nedôvodné výhrady zoskupené vo vyššie uvedenej prvej kategórii.
With regard to the other conditions for the applicability of Article 308 EC, the second category of claims will now be considered.
Pokiaľ ide o ďalšie podmienky uplatniteľnosti článku 308 ES, je ďalej potrebné preskúmať druhú kategóriu vyššie uvedených výhrad.
The Commission maintains that, although Common Position 2002/402, which the contested regulation is intended to put into effect, pursues the objective of the campaign against international terrorism, an objective covered by the CFSP, that regulation must be considered to lay down an implementing measure intended to impose economic and financial sanctions.
Komisia uvádza, že ak spoločná pozícia 2002/402, ktorú má sporné nariadenie vykonať, sleduje cieľ boja proti medzinárodnému terorizmu, cieľ patriaci do SZBP, toto nariadenie musí byť samo osebe považované za obsahujúce vykonávacie opatrenie smerujúce k uloženiu hospodárskych a finančných sankcií.
That objective falls within the scope of the objectives of the Community for the purpose of Article 308 EC, in particular those relating to the common commercial policy and the free movement of capital.
Tento cieľ teda patrí medzi ciele Spoločenstva v zmysle článku 308 ES, osobitne medzi tie, ktoré sa týkajú spoločnej obchodnej politiky a voľného pohybu kapitálu.
The United Kingdom takes the view that the purely instrumental specific objective of the contested regulation, namely, the introduction of coercive economic measures, must be distinguished from the underlying CFSP objective of maintaining international peace and security.
Spojené kráľovstvo sa domnieva, že vlastný cieľ sporného nariadenia, čisto inštrumentálny, a to zavedenie záväzných hospodárskych opatrení, treba odlišovať od jeho základného cieľa vyplývajúceho zo SZBP, týkajúceho sa zachovania mieru a medzinárodnej bezpečnosti.
That specific objective contributes to the implicit Community objective underlying Articles 60 EC and 301 EC, which is to supply effective means to put into effect, solely by coercive economic measures, acts adopted under the CFSP.
Tento vlastný cieľ prispieva k implicitnému cieľu Spoločenstva na základe článkov 60 ES a 301 ES, ktorým je poskytnúť účinné prostriedky, výlučne záväznými hospodárskymi opatreniami, na vykonanie aktov prijatých v rámci SZBP.