natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Monks were involved in farming and helped develop agriculture all over Europe.
Mnísi sa aktívne zapojili do roľníctva a tak pomohli rozvoju poľnohospodárstva v celej Európe.
They also set up schools and wrote books.
Zakladali tiež školy a písali knihy.
Their monasteries often had libraries where important books from ancient times were preserved.
V ich kláštoroch boli často knižnice, kde sa uchovávali dôležité knihy z obdobia staroveku.
In southern Spain, where Islam was the main religion, the rulers built beautiful mosques and minarets.
V južnom Španielsku, kde bol hlavným náboženstvom islam, postavili vládcovia nádherné mešity a minarety.
The most famous ones left today are the mosque in Cordoba and the Giralda minaret in Seville.
Tie najznámejšie, ktoré sa zachovali dodnes, sú mešita v Cordobe a minaret Giralda v Seville.
View of the huge medieval mosque in Cordoba (Spain).
Pohľad na obrovskú stredovekú mešitu v Cordobe (Španielsko)
During the Middle Ages, most people could not read or write and they knew only what they learnt in church.
V stredoveku nevedela väčšina ľudí čítať a písať a vedeli len to, čo sa dozvedeli v kostoloch.
Only monasteries and universities had copies of the books the ancient Greeks and Romans had written.
Len kláštory a univerzity mali kópie kníh, ktoré napísali antickí Gréci a Rimania.
But in the 1300s and 1400s, students began rediscovering the ancient books.
V 14. a 15. storočí však študenti začali znovu objavovať antické knihy.
They were amazed at the great ideas and knowledge they found there and the news began to spread.
Boli ohromení veľkými myšlienkami a vedomosťami, ktoré tam našli a začali ich znovu šíriť.
One of the world’s most famous statues: David by Michelangelo.
Jedna z najslávnejších sôch na svete: Dávid od Michelangela
Wealthy and educated people, for example in Florence (Italy), became very interested.
O tieto poznatky sa začali zaujímať zámožní a vzdelaní ľudia, napríklad vo Florencii (Taliansko).
They could a ord to buy books – especially once printing was invented in Europe (1445) – and they fell in love with ancient Greece and Rome.
Mohli si dovoliť kúpiť knihy – zvlášť potom, ako sa v Európe vynašla kníhtlač (1445) – a obľúbili si antické Grécko a Rím.
They had their homes modelled on Roman palaces, and they paid talented artists and sculptors to decorate them with scenes from Greek and Roman stories, and with statues of gods, heroes and emperors.
Stavali si domy v štýle románskych palácov a platili nadaným výtvarníkom a sochárom za to, že im domy vyzdobili scénami z gréckych a rímskych povestí a sochami bohov, hrdinov a cisárov.
Leonardo da Vinci designed this ‘helicopter’ 500 years ago!
Leonardo da Vinci navrhol túto „helikoptéru“ pred 500 rokmi!
One of the great Renaissance paintings: Venus by Botticelli.
Jeden z najslávnejších obrazov z obdobia renesancie: Venuša od Botticelliho
It was as if a lost world of beauty and wisdom had been reborn.
Bolo to, akoby sa znovu narodil stratený svet krásy a múdrosti.
That is why we call this period the ‘Renaissance’ (meaning ‘rebirth’).
Preto sa toto obdobie nazýva„renesancia“ (čo znamená„znovuzrodenie“). Renesancia dala svetu:
> great painters and sculptors such as Michelangelo and Botticelli; > talented architects like Brunelleschi; > the amazing inventor and artist Leonardo da Vinci; > great thinkers such as Thomas More, Erasmus and Montaigne; > scientists such as Copernicus and Galileo (who discovered that the Earth and other planets move around the sun); > beautiful buildings such as the castles in the Loire valley; > a new interest in what human beings can achieve. 24
> veľkých maliarov a sochárov ako Michelangelo a Botticelli; > nadaných architektov ako Brunelleschi; > úžasného vynálezcu a výtvarníka Leonarda da Vinci; > veľkých mysliteľov ako Thomas More, Erasmus a Montaigne; > vedcov ako Koperník a Galileo (ktorý objavil, že Zem a iné planéty obiehajú okolo Slnka); > nádherné stavby ako sú zámky v údolí Loiry; > nový záujem o to, čo môže ľudstvo dosiahnuť. 24
A di erent kind of ‘revolution’ started in Europe about 250 years ago – in the world of‘industry’.
Asi pred 250 rokmi začal v Európe iný druh„revolúcie“ – vo svete„priemyslu“.
It all began with an energy crisis.
Všetko začalo energetickou krízou.
For thousands of years, people had been burning wood and charcoal.
Ľudia tisíce rokov spaľovali drevo a drevené uhlie.
But now, parts of Europe were running out of forests!
Teraz však v častiach Európy začal byť nedostatok lesov!
What else could we use as fuel?
Čo iné môžeme používať ako palivo?
The answer was coal.
Odpoveďou bolo uhlie.
There was plenty of it in Europe, and miners began digging for it.
V Európe ho bolo veľa a baníci ho začali ťažiť.
Coal powered the newly invented steam engines.
Uhlie poháňalo novo vynájdené parné stroje.
It could also be roasted and turned into‘coke’, which is a much cleaner fuel – ideal for making iron and steel.
Tiež sa mohlo pražiť a zmeniť na „koks“, čo je oveľa čistejšie palivo – ideálne na výrobu železa a ocele.
About 150 years ago, an Englishman called Henry Bessemer invented a ‘blast furnace’that could produce large amounts of steel quite cheaply.
Asi pred 150 rokmi vynašiel Angličan Henry Bessemer„vysokú pec“, v ktorej sa môže produkovať veľké množstvo ocele, a to celkom lacno.
Soon Europe was producing huge quantities of it, and it changed the world!
Európa čoskoro vyrábala obrovské množstvo ocele, skutočnosť, ktorá zmenila svet!
Cheap steel made it possible to build skyscrapers, huge bridges, ocean liners, cars, fridges… Powerful guns and bombs too.
Lacná oceľ umožnila stavať mrakodrapy, veľké mosty, zaoceánske parníky, autá, chladničky... ale aj výkonné zbrane a bomby.
Henry Bessemer – the inventor of modern steelmaking.
Henry Bessemer – vynálezca moderného spôsobu výroby ocele.
At the time of the Renaissance, trade with distant lands was becoming very important for European merchants.
V dobe renesancie bol pre európskych obchodníkov veľmi významný obchod so vzdialenými krajinami.
For example, they were selling goods in India and bringing back valuable spices and precious stones.
V Indii predávali tovar a späť prinášali vzácne korenie a drahokamy.
But travelling overland was di cult and took a long time, so the merchants wanted to reach India by sea.
Cestovanie na veľké vzdialenosti však bolo náročné a trvalo veľmi dlho, tak obchodníci hľadali cestu do Indie po mori.
The problem was, Africa was in the way – and it is very big!
V ceste im stála Afrika – ktorá je okrem toho veľmi veľká!
However, if the world really was round (as people were beginning to believe), European ships ought to be able to reach India by sailing west.
Ak by bol však svet naozaj guľatý (ako ľudia začínali veriť), malo by byť možné pre európske lode dostať sa do Indie tak, že budú plávať stále na západ.
So, in 1492, Christopher Columbus and his sailors set out from Spain and crossed the Atlantic.
Tak sa v roku 1492 Krištof Kolumbus spolu so svojimi námorníkmi vydal zo Španielska cez Atlantik.
But instead of reaching India they discovered the Bahamas (islands in the Caribbean Sea, near the coast of America).
Avšak namiesto toho, aby sa dostali do Indie, objavili Bahamy (ostrovy v Karibskom mori blízko amerického pobrežia).
om Europe to India.
urópy do Indie ktorý sa plavil z E
Other explorers soon followed.
Čoskoro ho nasledovali ďalší cestovatelia.
In 1497–98, Vasco da Gama – a Portuguese naval o cer – was the rst European to reach India by sailing around Africa.
V rokoch 1497 – 1498 Vasco da Gama – portugalský námorný dôstojník – ako prvý Európan sa dostal do Indie tak, že oboplával Afriku.
In 1519, another Portuguese explorer – Ferdinand Magellan, working for the King of Spain – led the rst European expedition to sail right round the world!
Ďalší portugalský cestovateľ – Ferdinand Magellan, v službách španielskeho kráľa, v roku 1519 viedol prvú európsku expedíciu, s ktorou oboplával zemeguľu!
Before long, Europeans were exploring the Caribbean islands and America (which they called the‘New World’) and founding colonies there.
Onedlho potom Európania objavili karibské ostrovy a Ameriku (ktorú nazvali„Nový svet“) a zakladali tam kolónie.
In other words, they took over the land, claiming it now belonged to their home country in Europe.
Inými slovami obsadzovali krajinu a tvrdili, že teraz patrí ich rodnej vlasti v Európe.
They took their beliefs, customs and languages with them – and that is how English and French came to be the main languages spoken in North America, and Spanish and Portuguese in Central and South America.
Brali so sebou svoje názory, zvyky a jazyk – a to je dôvod, prečo sa angličtina a francúzština stali hlavnými jazykmi v severnej Amerike a španielčina a portugalčina v strednej a južnej Amerike.
The dodo, a ¡ightless bird, once lived on an island in the Indian Ocean.
Dodo, vták, ktorý nie je schopný lietať, kedysi žil na jednom ostrove v Indickom oceáne.
It was driven to extinction by European colonists.
Európski kolonizátori ho vyhubili.
As time passed, Europeans sailed further and further – to China, Japan, South-East Asia, Australia and Oceania.
Postupom času sa Európania plavili stále ďalej – do Číny, Japonska, juhovýchodnej Ázie, Austrálie a Oceánie.
Sailors returning from these distant lands reported seeing strange creatures very di erent from those in Europe.
Námorníci sa z týchto ďalekých krajín vracali so správami, že videli zvláštne tvory, ktoré sa veľmi líšili od tých, ktoré žijú v Európe.
This made scientists keen to explore these places and to bring back animals and plants for Europe’s museums.
To spôsobilo, že vedci chceli tieto miesta preskúmať a priviesť zvieratá a rastliny do európskych múzeí.
In the 1800s, European explorers went deep into Africa and by 1910 European nations had colonised most of the African continent.
V 19. storočí prenikli európski bádatelia hlboko do Afriky a do roku 1910 európske národy kolonizovali väčšinu afrického kontinentu.
Voltaire, one of the great writers of the Enlightenment age.
Voltaire, jeden z najväčších spisovateľov v období osvietenstva
Meanwhile, back in Europe, scientists were finding out more and more about about how the universe works.
V Európe v tom období vedci stále viac odhaľovali princípy toho, ako funguje svet.
Geologists, studying rocks and fossils, began wondering how the Earth had been formed and how old it really was.
Geológovia študovali kamene a fosílie a začali zisťovať, ako vznikala Zem a aká je v skutočnosti stará.
Two great scientists, Jean-Baptiste Lamarck (in France) and Charles Darwin (in England), eventually concluded that animals and plants had ‘evolved’ – changing from one species into another over millions and millions of years.
Dvaja veľkí vedci, Jean-Baptiste Lamarck (vo Francúzsku) a Charles Darwin (v Anglicku) došli nakoniec k záveru, že zvieratá a rastliny prešli„vývojom“ – počas miliónov a miliónov rokov sa menili z jedného druhu na iný.
In the 1700s, people were asking other important questions too – such as how countries should be governed, and what rights and freedoms people should have.
V 18. storočí si ľudia kládli ďalšiu dôležitú otázku – ako sa majú krajiny viesť a aké práva a slobody majú ľudia mať.
The writer Jean-Jacques Rousseau said that everyone should be equal.
Spisovateľ Jean-Jacques Rousseau povedal, že všetci si majú byť rovní.
Another writer, Voltaire, said the world would be better if reason and knowledge replaced ignorance and superstition.
Iný spisovateľ, Voltaire, povedal, že svet by bol lepší, keby rozum a vedomosti nahradili ignoranciu a povery.
This age of new ideas, called the‘Enlightenment’, led to great changes in some countries – for example the French revolution of 1789, when the people decided they would no longer be ruled by kings and queens.
Tento vek nových myšlienok nazývaný„osvietenstvo“ viedol v niektorých krajinách k veľkým zmenám – napríklad ku Francúzskej revolúcii v roku 1789, kedy sa ľudia rozhodli, že im už nebudú vládnuť králi a kráľovné.
One of their revolutionary slogans was‘freedom, equality and brotherhood’– which eventually became the French national motto.
Jedným z ich revolučných sloganov boli slová„sloboda, rovnosť, bratstvo“, ktoré sa napokon stali francúzskym národným mottom.
The modern world roughly 1880 until today
Moderný svet približne od 1880 do súčasnosti
The  rst telephone – invented by Scottish-born Alexander Graham Bell.
Prvý telefón – vynašiel ho Alexander Graham Bell, rodák zo Škótska.
Today, Europe makes the latest mobile phones.
Dnes sa v Európe vyrábajú najmodernejšie mobilné telefóny.
Other European inventions from the 19th and 20th centuries helped create the world we know today.
Ďalšie európske vynálezy z 19. a 20. storočia pomohli vytvoriť svet, aký poznáme dnes.
1886 The petrol engine 1901 First radio messages1909 Bakelite, the rst plastic
1886 Naftový motor1901 Prvá rádiová správa1909 Bakelit, prvý plast
1937 Instant co­ ee1939 First jet aircraft1940s First computer
Neónové svetlo Televízia a diaľnice Radar a guličkové pero
1912 Neon lighting1920s Television and motorways1935 Radar and the biro pen
Instantná káva Prvé tryskové lietadlo Prvý počítač
Today, roughly a quarter of the people working in Europe are producing things needed for the modern world: food and drinks; mobile phones and computers; clothes and furniture; washing machines and televisions; cars, buses and lorries and lots more besides.
Dnes približne štvrtina ľudí pracujúcich v Európe vyrába veci, ktoré moderný svet potrebuje: potraviny a nápoje, mobilné telefóny a počítače, šaty a nábytok, pračky a televízne prijímače, autá, autobusy a nákladné automobily a veľa ďalších vecí.
About 7 out of every 10 European workers have ‘service’ jobs.
Približne 7 z každých 10 európskych pracujúcich pracuje v„službách“.
In other words, they work in shops and post o ces, banks and insurance companies, hotels and restaurants, hospitals and schools, etc. – either selling things or providing services that people need.
Inými slovami, pracujú v obchodoch a na poštách, v bankách a poisťovacích spoločnostiach, v hoteloch a reštauráciách, v nemocniciach a školách atď. – buď predávajú veci, alebo poskytujú služby, ktoré ľudia potrebujú.
Learning the lessons of history
Poučenie z histórie
Sadly, the story of Europe is not all about great achievements we can be proud of.
Príbeh Európy žiaľ nie je len o veľkých úspechoch, na ktoré môžeme byť pyšní.
There are also many things to be ashamed of.
Existuje tiež veľa vecí, za ktoré sa musíme hanbiť.
Down the centuries, European nations fought terrible wars against each other.
V priebehu storočí viedli európske národy medzi sebou hrozné vojny.
These wars were usually about power and property, or religion.
Obyčajne sa bojovalo o moc a majetok alebo náboženstvo.
European colonists killed millions of native people on other continents – by fighting or mistreating them, or by accidentally spreading European diseases among them.
Európski kolonizátori zabili milióny domorodcov na iných svetadieloch – v boji alebo pri mučení, alebo ich vyhubili európske choroby, ktoré medzi nich Európania náhodne zavliekli.
Europeans also took millions of Africans to work as slaves.
Európania tiež zajali milióny Afričanov do otroctva.
Lessons had to be learnt from these dreadful wrongdoings.
Z týchto hrozných previnení bolo potrebné sa poučiť.
The European slave trade was abolished in the 1800s.
Európsky obchod s otrokmi bol zrušený v 19. storočí.
Colonies gained their freedom in the 1900s.
Kolónie získali slobodu v 20. storočí.
And peace did come to Europe at last.
A v Európe nakoniec zavládol mier.
To nd out how, read the chapter called‘Bringing the family together: the story of the European Union’.
Aby ste sa dozvedeli ako bol nastolený mier, prečítajte si kapitolu„Zblíženie národov: príbeh Európskej únie“.
Regrettably, there have been many quarrels in the European family.
V európskej rodine bolo, žiaľ, veľa sporov.
Often they were about who should rule a country, or which country owned which piece of land.
Často šlo o to, kto bude v krajine vládnuť, alebo ktorá krajina bude vlastniť určité územie.
Sometimes a ruler wanted to gain more power by conquering his neighbours, or to prove that his people were stronger and better than other peoples.
Niekedy chceli vládcovia získať väčšiu moc tým, že dobyli územie svojich susedov, alebo chceli dokázať, že ich ľudia sú silnejší a lepší ako ostatní.
One way or another, for hundreds of years, there were terrible wars in Europe.
Akokoľvek, stovky rokov boli v Európe strašné vojny.
In the 20th century, two big wars started on this continent but spread and involved countries all around the world.
V 20. storočí začali na tomto kontinente dve vojny, ktoré sa však rozšírili a boli do nich zapojené krajiny z celého sveta.
That is why they are called world wars.
Preto sa nazývajú svetové vojny.
They killed millions of people and left Europe poor and in ruins.
Zahynuli v nich milióny ľudí a zanechali Európu chudobnú a v troskách.
Could anything be done to stop these things happening again?
Môžeme urobiť niečo pre to, aby sa tieto udalosti v budúcnosti neopakovali?
Would Europeans ever learn to sit down together and discuss things instead of fighting?
Môžu sa Európania poučiť, sadnúť si spolu a rozprávať sa o problémoch namiesto bojovania?
The answer is‘yes’. ‘yes’.
Odpoveď znie„áno“. „áno“.
That’s the story of our next chapter: the story of the European Union.
To je téma našej ďalšej kapitoly: Príbeh Európskej únie.
We Europeans belong to many di erent countries, with di erent languages, traditions, customs and beliefs.
My Európania patríme do rôznych krajín, v ktorých sa hovorí rôznymi jazykmi, s rôznymi tradíciami, zvykmi a vierovyznaním.
Yet we belong together, like a big family, for all sorts of reasons.
Patríme však k sebe, sme ako veľká rodina a to z mnohých dôvodov.
Here are some of them.
Tu sú niektoré z nich.
> We have shared this continent for thousands of years. > Our languages are often related to one another. > Many people in every country are descended from people from other countries. > Our traditions, customs and festivals often have the same origins. > We share and enjoy the beautiful music and art, and the many plays and stories, that people from all over Europe have given us, down the centuries. > Almost everyone in Europe believes in things like fair play, neighbourliness, freedom to have your own opinions, respect for each other and caring for people in need. > So we enjoy what’s di erent and special about our own country and region, but we also enjoy what we have in common as Europeans. 29
> Zdieľame tento kontinent už tisíce rokov. > Naše jazyky sú si často podobné. > Mnohí ľudia v jednej krajine sú potomkovia ľudí z iných krajín. > Naše tradície, zvyky a sviatky majú často rovnaký pôvod. > Zdieľame a obdivujeme krásnu hudbu a umenie a mnoho hier a príbehov, ktoré nám počas storočí zanechali ľudia z celej Európy. > Takmer každý človek v Európe verí v také veci, ako je fair play, susedstvo, sloboda vlastného názoru, vzájomné rešpektovanie a starostlivosť o ľudí v núdzi. > Takže sa tešíme z toho, čo máme v našej vlastnej krajine a v náboženstve rozdielne a špeciálne, ale tešíme sa však aj z toho, čo máme spoločné ako Európania. 29
The Second World War ended in 1945.
Druhá svetová vojna sa skončila v roku 1945.
It had been a time of terrible destruction and killing, and it had started in Europe.
Bolo to obdobie strašného ničenia a zabíjania a začalo v Európe.
How could the leaders of European countries stop such dreadful things from ever happening again?
Čo mohli vedúci predstavitelia európskych krajín urobiť, aby sa tieto strašné veci už nikdy neopakovali?
They needed a really good plan that had never been tried before.
Potrebovali vyhotoviť naozaj dobrý plán, ktorý nikdy predtým neexistoval.
He realised that there were two things a country needed before it could make war: iron for producing steel (to make tanks, guns, bombs and so on) and coal to provide the energy for factories and railways.
Uvedomil si, že existovali dve veci,ktoré krajiny pred vojnou potrebovali: železo na výrobu ocele (aby mohli vyrábať tanky, pušky, bomby a podobne) a uhlie na poskytovanie energie pre továrne a železnice.
Europe had plenty of coal and steel: that’s why European countries had easily been able to make weapons and go to war.
Európa mala veľké množstvo uhlia a ocele a preto mohli európske krajiny ľahko vyrábať zbrane a ísť do vojny.
So Jean Monnet came up with a very daring new idea.
S veľmi odvážnou novou myšlienkou prišiel Jean Monnet.
His idea was that the governments of France and Germany – and perhaps of other European countries too – should no longer run their own coal and steel industries.
Jeho myšlienka spočívala v tom, že vlády Francúzska a Nemecka – a možno aj ďalších európskych krajín – už nebudú riadiť svoj vlastný uhoľný a oceľový priemysel.
Instead, these industries should be organised by people from all the countries involved, and they would sit around a table and discuss and decide things together.
Namiesto toho budú tieto priemyselné odvetvia riadené ľuďmi zo všetkých zainteresovaných krajín a sadnú si k stolu a budú diskutovať a rozhodovať o veciach spoločne.
That way, war between them would be impossible!
Potom nebude možné, aby medzi nimi vypukla vojna!
Jean Monnet felt that his plan really would work if only European leaders were willing to try it.
Jean Monnet cítil, že jeho plán môže naozaj fungovať len vtedy, pokiaľ sa na ňom budú chcieť podieľať európski predstavitelia.
He spoke about it to his friend Robert Schuman, who was a minister in the French government.
Hovoril o tom so svojím priateľom Robertom Schumanom, ktorý bol ministrom francúzskej vlády.
Robert Schuman thought it was a brilliant idea and he announced it in an important speech on 9 May 1950.
Robert Schuman sa domnieval, že je to geniálna myšlienka a oznámil to v dôležitom prejave 9. mája 1950.
The speech convinced not only the French and German leaders but also the leaders of Belgium, Italy, Luxembourg and the Netherlands.
Jeho prejav nepresvedčil nie len francúzskych a nemeckých predstaviteľov, ale aj predstaviteľov Belgicka, Talianska, Luxemburska a Holandska.
They all decided to put their coal and steel industries together and to form a club they called the European Coal and Steel Community (ECSC).
Spoločne sa rozhodli združiť uhoľný a oceliarsky priemysel a vytvoriť spoločenstvo, ktoré nazvali Európske spoločenstvo pre uhlie a oceľ (ESUO).
It would work for peaceful purposes and help rebuild Europe from the ruins of war.
Toto spoločenstvo malo pôsobiť pre mierové účely a pomôcť znovu vybudovať Európu z trosiek vojny.
The ECSC was set up in 1951.
ESUO bolo založené v roku 1951.
The common market
Spoločný trh
The six countries got on so well working together that they soon decided to start another club, called the European Economic Community (EEC).
Šesť krajín pokračovalo v spolupráci tak úspešne, že sa čoskoro dohodli vytvoriť iné spoločenstvo nazvané Európske hospodárske spoločenstvo (EHS).
It was set up in 1957.
Bolo založené v roku 1957.
‘Economic’ means ‘to do with the economy’– in other words, to do with money, business, jobs and trade.
„Hospodársky“ znamená„mať niečo spoločné s hospodárstvom“ – inými slovami, mať niečo spoločného s peniazmi, podnikaním, prácou a obchodom.
One of the main ideas was that the EEC countries would share a‘common market’, to make it easier to trade together.
Jednou z hlavných myšlienok bolo, že krajiny EHS budú mať„spoločný trh“, aby sa uľahčil vzájomný obchod.
Until then, lorries and trains and barges carrying goods from one country to another always had to stop at the border, and papers had to be checked and money called‘customs duties’had to be paid.
Dovtedy museli kamióny, vlaky a riečne člny prepravujúce tovar z jednej krajiny do druhej vždy zastaviť na hraniciach, bolo potrebné skontrolovať doklady a zaplatiť peniaze nazývané„colné poplatky“.
This held things up and made goods from abroad more expensive.
To zdržovalo a zdražovalo tovar zo zahraničia.