natgillin/translations-raw huggingface dataset:
More specifically, it was UCB that had informed the Commission on 26 June 1999 of the existence of the infringement at European level and of nine meetings which had taken place between March 1994 and October 1998, when the Commission had information only about the global level of the cartel.
Presnejšie, práve UCB 26. júla 1999 informoval Komisiu o existencii porušenia na európskej úrovni, keď jej oznámil, že od marca 1994 do októbra 1998 sa konalo deväť stretnutí, kým Komisia disponovala len informáciami týkajúcimi sa kartelu na svetovej úrovni.
The Commission therefore reduced the basic amount of the fine by 25.8%, bringing it to EUR 14.84 million (recitals 218 and 219 to the Decision).
Táto skutočnosť viedla k zníženiu základnej čiastky pokuty o 25,8 %, čo viedlo k jej zníženiu na 14,84 milióna eur (odôvodnenia č. 218 a 219 Rozhodnutia).
As regards the application of the 1996 Leniency Notice, the Commission states that the applicants all cooperated with it at various stages of the procedure.
Čo sa týka uplatnenia oznámenia o spolupráci z roku 1996, Komisia v odôvodnení č. 220 Rozhodnutia upresňuje, že všetci žalobcovia s ňou počas rôznych častí konania spolupracovali.
In response to a request for information of 26 May 1999, BASF (the first of the three European producers to submit evidence voluntarily) provided, on 15 June 1999, a report, section G of which referred to choline chloride.
V odpovedi na žiadosť o informácie z 26. mája 1999 BASF (prvý z troch európskych výrobcov, ktorý bol ochotný dobrovoľne predložiť dôkazy) poskytol 15. júna 1999 správu, ktorej časť G sa týkala cholínchloridu.
However, as the questions put to BASF did not relate to that product, the Commission considered, at recital 221 to the Decision, that section G of the report must be characterised as a voluntary submission of evidence within the meaning of Section D of the 1996 Leniency Notice.
Keďže sa však položené otázky tohto výrobku netýkali, Komisia sa v odôvodnení č. 221 Rozhodnutia domnievala, že časť G uvedenej správy je potrebné kvalifikovať za dobrovoľné oznámenie dôkazov v zmysle časti D oznámenia o spolupráci z roku 1996.
The same applies to the documents provided by BASF on 23 June 1999, which contained documents relating to the Ludwigshafen meeting (recital 221 to the Decision).
To isté platí aj pre dokumenty predložené BASF 23. júna 1999, ktoré obsahovali skutočnosti týkajúce sa stretnutia v Ludwigshafene (odôvodnenie č. 221 Rozhodnutia).
As regards the appraisal of the value of those documents, the Commission makes clear that the evidence already supplied by Chinook and Bioproducts was in itself manifestly sufficient to constitute decisive evidence within the meaning of section B of the 1996 Leniency Notice.
Pokiaľ ide o posúdenie hodnoty týchto dokumentov, Komisia zdôrazňuje, že dôkazy, ktoré už predložili Chinook a Bioproducts boli samy osebe zjavne dostatočné na to, aby sa stali rozhodujúcim dôkazom v zmysle časti B oznámenia o spolupráci z roku 1996.
It was the evidence provided by Bioproducts on 7 May 1999 that led the Commission to send a request for information on 22 June 1999 relating specifically to choline chloride.
Práve dôkazy poskytnuté Bioproducts 7. mája 1999 totiž viedli Komisiu k tomu, aby 22. júna 1999 zaslala žiadosť o informácie týkajúcu sa konkrétne cholínchloridu.
However, section G of BASF’s report could, notwithstanding its limited value in light of the information already available, be considered evidence which materially contributed to establishing the existence of the infringement at global level for the purposes of section D of the 1996 Leniency Notice.
Časť G správy BASF by sa však napriek svojej obmedzenej hodnote vzhľadom na už získané informácie mohla považovať za potvrdenie porušenia na svetovej úrovni v zmysle časti D oznámenia o spolupráci z roku 1996.
So far as the European arrangements are concerned, the Commission emphasises that BASF merely stated that, in spite of the efforts of the European producers, no effective agreement had been reached or implemented.
Vo vzťahu k európskym dohodám Komisia zdôrazňuje, že BASF sa obmedzil na vyhlásenie, že napriek snahám európskych výrobcov nedošlo k uzavretiu či uplatneniu žiadnej skutočnej dohody.
A communication from BASF dated 16 July 1999 contained no evidence materially contributing to establishing the existence of the infringement and, in any event, was sent in response to the request for information of 22 June 1999.
Čo sa týka oznámenia BASF zo 16. júla 1999, toto oznámenie neobsahovalo skutočnosti, ktoré by prispeli k potvrdeniu porušenia, a v každom prípade bolo len odpoveďou na žiadosť o informácie z 22. júna 1999.
For the remainder, the Commission states that a communication from BASF dated 4 November 2002, in response to a request for information of 30 August 2002, had only limited value concerning two meetings.
K ostatnému Komisia uvádza, že sa ukázalo, že oznámenie BASF zo 4. novembra 2002 zaslané v odpovedi na žiadosť o informácie z 30. augusta 2002 má len veľmi obmedzenú hodnotu vo vzťahu k uvedeným dvom stretnutiam.
Furthermore, after receiving the statement of objections
BASF navyše po tom, ako sa mu doručilo oznámenie
BASF informed the Commission that it did not substantially contest the facts.
2007 — SPOJENÉ VECI T-101/05 A T-111/05 o výhradách, informoval Komisiu, že nenamieta proti vecnej správnosti skutkových zistení.
On the basis of those factors, the Commission granted BASF a reduction of 20% in the amount of the fine which would otherwise have been imposed (recitals 221 to 226 to the Decision).
Na základe týchto skutočností znížila Komisia BASF výšku pokuty, ktorá by sa mu inak uložila, o 20 % (odôvodnenia č. 221 až 226 Rozhodnutia).
As regards UCB, the Commission acknowledged that the information provided on 26 July 1999 (see paragraph 19 above) constituted a significant material contribution to the establishment of the infringement at European level, even if no document dating from the period 1995 to 1998 had been provided .
Čo sa týka UCB, Komisia uznala, že informácie poskytnuté 26. júla 1999 (pozri bod 19 vyššie) predstavujú významný vecný prínos pre preukázanie porušenia na európskej úrovni, aj keď sa nepredložil žiadny dokument datovaný z obdobia 1995 až 1998.
On the other hand, the Commission did not consider that a supplementary communication dated 21 September 1999 was of similar importance.
Na druhej strane však Komisia za podobne dôležité nepovažovala doplňujúce oznámenie z 21. septembra 1999.
Furthermore, the denial of having participated in the cartel at global level led the Commission to refuse to grant a reduction for not substantially contesting the facts.
Navyše namietanie proti účasti na karteli na svetovej úrovni viedlo Komisiu k odmietnutiu zníženia pokuty z dôvodu nenamietania voči vecnej správnosti skutkových zistení.
On those grounds, the Commission granted UCB a reduction under section D of the 1996 Leniency Notice of 30% of the amount of the fine which would otherwise have been imposed on it (recitals 227 to 231 to the Decision).
Z týchto dôvodov Komisia znížila UCB na základe časti D oznámenia o spolupráci z roku 1996 výšku pokuty, ktorá by mu inak bola uložená, o 30 % (odôvodnenia č. 227 až 231 Rozhodnutia).
Following that procedure, the fines imposed on the applicants were fixed as follows:
Na základe tohto konania boli pokuty uložené žalobcom stanovené takto:
EUR 34.97 million for BASF;
— 34,97 milióna eur pre BASF,
EUR 10.38 million for UCB .
— 10,38 milióna eur pre UCB.
By applications lodged at the Registry of the Court of First Instance on 25 February (Case T-111/05 UCB v Commission) and 1March 2005 (Case T-101/05 BASF v Commission), the applicants brought the present actions.
Žalobcovia návrhmi doručenými do kancelárie Súdu prvého stupňa 25. februára (vec T-111/05, UCB/Komisia) a 1. marca 2005 (vec T-101/05, BASF/Komisia) podali žaloby, na základe ktorých sa začalo toto konanie.
By application lodged at the Registry on 2 March 2005 (and registered as Case T-112/05), Akzo Nobel, also an addressee of the Decision, brought an action against it .
Návrhom doručeným do kancelárie Súdu prvého stupňa 2. marca 2005 (zapísaný do registra pod číslom T-112/05) Akzo Nobel, ktorému je tiež Rozhodnutie určené, podal žalobu proti tomuto Rozhodnutiu.
By letter of 25 July 2006 in response to a written question, BASF informed the Court that it was withdrawing the first and seventh pleas in law.
Listom z 25. júla 2006 zaslaným ako odpoveď na písomnú otázku BASF informoval Súd prvého stupňa o späťvzatí prvého a siedmeho žalobného dôvodu.
By order of 7 September 2006, the President of the Second Chamber of the Court decided, after hearing the parties, to join Cases T-101/05 and T-111/05, and also Case T-112/05, for the purposes of the oral procedure and the judgment, in accordance with Article 50 of the Rules of Procedure of the Court of First Instance .
Uznesením zo 7. septembra 2006 predseda druhej komory Súdu prvého stupňa po vypočutí účastníkov konania rozhodol o spojení vecí T-101/05, T-111/05, ako aj veci T-112/05 na účely ústnej časti konania a vyhlásenia rozsudku v súlade s článkom 50 Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa.
Upon hearing the report of the Judge-Rapporteur, the Court decided to open the oral procedure and, in the context of the measures of organisation of procedure, put a question in writing to the parties.
Na základe správy sudcu spravodajcu Súd prvého stupňa rozhodol o otvorení ústnej časti konania a v rámci opatrení na zabezpečenie priebehu konania položil písomne účastníkom konania jednu otázku.
After hearing the parties’ views on the matter at the hearing, the Court decided to disjoin Case T-112/05 from Cases T-101/05 and T-111/05 for the purposes of the judgment, in accordance with Article 50 of the Rules of Procedure.
Po vypočutí účastníkov konania na pojednávaní v súvislosti s týmto bodom Súd prvého stupňa rozhodol o vylúčení veci T-112/05 z vecí T-101/05 a T-111/05 na účely vyhlásenia rozsudku podľa článku 50 rokovacieho poriadku.
In Case T-101/05, BASF claims that the Court should:
Vo veci T-101/05 BASF navrhuje, aby Súd prvého stupňa:
— annul or substantially reduce the fine imposed by the Decision;
— zrušil pokutu uloženú Rozhodnutím alebo podstatne znížil jej výšku,
— order the Commission to pay the costs and other expenses incurred by the applicant in connection with the present case;
— zaviazal Komisiu, aby znášala trovy konania a ostatné výdavky, ktoré mu vznikli v súvislosti s touto vecou,
— adopt any measure which the Court might deem appropriate .
— prijal akékoľvek opatrenie, ktoré považuje za primerané.
In Case T-111/05, UCB claims that the Court should:
Vo veci T-111/05 UCB navrhuje, aby Súd prvého stupňa:
— annul the Decision or in any event annul or substantially reduce the fine;
— zrušil Rozhodnutie alebo aspoň zrušil pokutu alebo podstatne znížil jej výšku,
— order the applicants to pay the costs.
— zaviazal žalobcov na náhradu trov konania.
BASF puts forward five pleas challenging the Commission’s appraisal concerning, first, the deterrent effect of the fine, second, the increase in the amount of the fine for repeated infringement, third, its cooperation during the administrative procedure, fourth, the overall reduction which ought to be granted independently of the 1996 Leniency Notice and, fifth, the characterisation of the global and European arrangements as a single and continuous infringement.
BASF uvádza päť žalobných dôvodov spochybňujúcich posúdenie Komisie týkajúce sa po prvé odstrašujúceho dosahu uloženej pokuty, po druhé jej zvýšenia z dôvodu opakovania porušenia, po tretie jeho spolupráce počas správneho konania, po štvrté celkového zníženia pokuty, ktoré sa mu malo poskytnúť bez ohľadu na oznámenie o spolupráci z roku 1996, a po piate kvalifikácie dohôd na svetovej a európskej úrovni za jediné a nepretržité porušenie.
UCB puts forward three pleas, alleging error in the characterisation of the global and European arrangements as a single and continuous infringement, misapplication of the 1996 Leniency Notice and, in the alternative, breach of that notice, even if the Court should find that the global and European arrangements constituted a single and continuous infringement.
UCB uvádza tri žalobné dôvody založené na nesprávnej kvalifikácii dohôd na svetovej a európskej úrovni za jediné a nepretržité porušenie, na nesprávnom uplatnení oznámenia o spolupráci z roku 1996 a subsidiárne na porušení tohto oznámenia, a to aj za predpokladu, že by dohody na svetovej a európskej úrovni boli Súdom prvého stupňa považované za jediné a nepretržité porušenie.
The Court will first of all examine BASF’s first four pleas, then determine the merits of the arguments put forward in support of the joint plea concerning the single and continuous nature of the infringement and, last, examine the second and third pleas put forward by UCB .
Najskôr je potrebné preskúmať prvé štyri žalobné dôvody BASF, potom posúdiť dôvodnosť tvrdení na podporu spoločného žalobného dôvodu týkajúceho sa jednotnej a nepretržitej povahy porušenia a nakoniec analyzovať druhý a tretí žalobný dôvod UCB.
First plea raised by BASF: infringement of Regulations No 17 and No 1/2003 and breach of the Guidelines owing to the increase in the amount of the fine by 100% for deterrence
O prvom žalobnom dôvode BASF založenom na porušení nariadení č. 17 a č. 1/2003, ako aj usmernení z dôvodu zvýšenia sumy pokuty o 100 % na účely odstrašenia
In the application, BASF has raised three objections to the increase in the fine for deterrence.
BASF vo svojom návrhu predkladá tri výhrady proti zvýšeniu pokuty na účely odstrašenia.
87) and Regulation No 1/2003 and to the legitimate expectations deriving from the Guidelines.
3) a s nariadením č. 1/2003, ako aj s legitímnym očakávaním vyplývajúcim z usmernení.
Second, it asserts that the Commission did not consider whether an increase for deterrence was necessary in light of BASF’s conduct.
Po druhé, Komisia neskúmala nevyhnutnosť zvýšenia pokuty z tohto dôvodu vzhľadom na správanie BASF.
Third, it maintains that the increase is incompatible with the application of the 1996 Leniency Notice.
Po tretie, toto zvýšenie je nezlučiteľné s uplatnením oznámenia o spolupráci z roku 1996.
At the hearing, BASF withdrew the first and third objections in the present plea.
BASF sa na pojednávaní vzdal prvej a tretej výhrady tohto dôvodu.
In connection with the second objection, it claims that before increasing a fine for deterrence the Commission is required to determine whether such an increase is necessary for the undertaking concerned by reference to the probability that it will commit a repeat infringement.
V rámci druhej výhrady uvádza, že Komisia je predtým, ako zvýši pokutu na účely odstrašenia, povinná posúdiť, či toto zvýšenie je vo vzťahu k dotknutému podniku nevyhnutné vzhľadom na pravdepodobnosť opakovania porušenia z jeho strany.
The size of a company is not a relevant factor in that assessment.
Veľkosť spoločnosti nie je na účely tohto posúdenia relevantným faktorom.
On the other hand, other factors might indicate the future conduct of an undertaking.
Naopak, iné skutočnosti by mohli naznačovať budúce správanie určitého podniku.
A large undertaking has less need to be deterred owing, for example, to the fact that it is exposed to class actions or on account of any consequences affecting its share value.
Je menej potrebné odstrašovať veľký podnik, a to napríklad z dôvodu jeho vystavenia hromadným žalobám alebo z dôvodu prípadných dôsledkov majúcich vplyv na jeho hodnotu na burze.
The need for deterrence cannot be assessed on the basis of the overall size of an undertaking, but must be based on its specific attitude.
Potrebu odstrašenia nemožno posudzovať na základe celkovej veľkosti podniku, ale musí sa zakladať na jeho konkrétnom správaní.
However, the only ground stated by the Commission for increasing the fine was BASF’s global turnover.
Komisia však uvedené zvýšenie odôvodnila výlučne odkazom na svetový obrat BASF.
Since it is the final amount of the fine that indicates whether the penalty is likely to deter the undertaking from committing future infringements, BASF contends that
Vzhľadom na to, že práve konečná suma pokuty umožňuje stanoviť, či by sankcia mohla odstrašiť podnik od spôsobenia budúcich porušení, BASF uvádza, že
BASF AND UCB v COMMISSION the need to increase the fine for the purposes of deterrence must be assessed when the calculation of the fine is complete and not at an intermediate stage .
BASF A UCB/KOMISIA nevyhnutnosť zvýšenia pokuty na účely odstrašenia by sa mala posudzovať na konci výpočtu pokuty a nie v strednej fáze tohto výpočtu.
Furthermore, such an increase in the amount of the fine must be explained (in the statement of objections and in the decision) by reference to the attitude of each company.
Navyše takéto zvýšenie pokuty by sa malo vysvetliť (v oznámení o výhradách a v rozhodnutí) odkazom na správanie každej spoločnosti.
In addition, when the Commission adopts the decision it is required to take into account fines which the undertaking concerned has had to pay in third countries for a similar infringement of the law.
Komisia by navyše mala mať povinnosť zohľadniť pokuty, ktoré dotknutý podnik musel zaplatiť v tretích krajinách v okamihu prijatia rozhodnutia za podobné porušenie práva.
BASF further submits that the Commission was wrong to increase the amount of the fine on the basis of activities in other, wholly independent, markets.
BASF ďalej uvádza, že Komisia nesprávne zvýšila sumu pokuty na základe činností na iných úplne nezávislých trhoch.
BASF emphasises that no additional increase for the purposes of deterrence was necessary in its case .
BASF zdôrazňuje, že žiadne dodatočné zvýšenie pokuty na účely odstrašenia sa v jeho prípade nevyžadovalo.
In fact, following Commission Decision 2003/2/EC of 21 November 2001 relating to a proceeding pursuant to Article 81 [EC] and Article 53 of the EEA Agreement (Case COMP/ E-1/37.512 — Vitamins) (OJ 2003 L 6, p.
V nadväznosti na Rozhodnutie Komisie 2003/2/ES z 21. novembra 2001 o konaní o uplatnení článku 81 ES a článku 53 Dohody EHP (vec COMP/E-1/37.512 — Vitamíny) (Ú. v. ES L 6, 2003, s.
1), BASF took unprecedented steps to ensure that no unlawful conduct of that type would be repeated in the future, as it explained in its response to the statement of objections.
1) totiž BASF prijal bezprecedentné kroky s cieľom dohliadnuť na to, aby sa už žiadne protiprávne správanie tohto druhu v budúcnosti neopakovalo, čo aj vysvetlil vo svojej odpovedi na oznámenie o výhradách.
Its cooperation during the administrative procedure and the fines which it had to pay in nonmember countries following the Vitamins case demonstrate that there is no need for deterrence.
Jeho spolupráca v priebehu správneho konania, ako aj pokuty, ktoré musel zaplatiť v tretích krajinách v nadväznosti na vec Vitamíny, svedčia o neexistencii potreby odstrašenia.
However, there is nothing in the Decision to refute BASF’s arguments .
Rozhodnutie však neobsahovalo skutočnosti, ktorými by sa dala vyvrátiť argumentácia BASF.
BASF submits that if the Commission maintains that deterrence constitutes a component of the gravity of the infringement, and not an element of the individual conduct of each undertaking, it does not explain why some undertakings rather than others have their fines increased for the purposes of deterrence.
Podľa BASF, hoci Komisia tvrdí, že odstrašenie je zložkou závažnosti porušenia a nie prvkom individuálneho správania každého podniku, nevysvetľuje, prečo sa niektorým podnikom zvyšujú pokuty na účely odstrašenia skôr ako iným.
Furthermore, given the history and the close relationship between this case and the Vitamins case, paragraph 39 above, Decision 2003/2 should not be considered relevant for the purpose of calculating BASF’s fine or evaluating the issue of deterrence, since the Commission has failed to explain why it did not deal with all the vitamin cartels in a single decision.
BASF ďalej uvádza, že vzhľadom na históriu a vzájomné prepojenie prejednávanej veci a veci Vitamíny, už citovanej v bode 39 vyššie, sa rozhodnutie 2003/2 nemalo považovať za relevantné pre výpočet pokuty BASF ani pre posúdenie otázky odstrašenia, pretože Komisia nevysvetlila, prečo neposudzovala všetky kartely týkajúce sa vitamínov v rámci jedného rozhodnutia.
In response to the Commission’s argument that the presumption of innocence precludes an appraisal of future conduct, BASF submits that the relevant question is whether an undertaking which is aware of the unlawful nature of its conduct and
BASF v odpovedi na tvrdenie Komisie, podľa ktorého prezumpcia neviny bráni posúdeniu budúceho porušujúceho správania, zdôrazňuje, že relevantné je to, či podnik, ktorý si je vedomý protiprávnosti svojho správania a prijme opatrenia proti jeho
2007 — JOINED CASES T-101/05 AND T-111/05 which takes steps to prevent a repetition needs further deterrence.
2007 — SPOJENÉ VECI T-101/05 A T-111/05 opakovaniu, potrebuje ďalšie odstrašenie.
It maintains that the examination of that issue bears no relation to the presumption of innocence.
Toto preskúmanie by totiž s prezumpciou neviny nijako nesúviselo.
The Commission disputes the merits of the present plea.
Komisia namieta proti dôvodnosti tohto žalobného dôvodu.
It must be borne in mind that the object of the penalties laid down in Article 15 of Regulation No 17 and Article 23 of Regulation No 1/2003 is to suppress illegal activities and to prevent any recurrence.
Je namieste pripomenúť, že cieľom sankcií stanovených v článku 15 nariadenia č. 17 a článku 23 nariadenia č. 1/2003 je potláčať nedovolené správanie, rovnako ako zabrániť jeho opakovaniu.
Deterrence is therefore one objective of the fine (Case T-15/02 BASF v Commission [2006] ECR II-497, ‘Vitamins’, paragraphs 218 and 219).
Odstrašenie je teda účelom pokuty (rozsudok Súdu prvého stupňa z 15. marca 2006, BASF/Komisia, T-15/02, Zb. s. II-497, ďalej len „rozsudok Vitamíny“, body 218 a 219).
The Guidelines refer to that objective at point 1A, which provides that it ‘will … be necessary … to set the fine at a level which ensures that it has a sufficiently deterrent effect’.
Usmernenia pripomínajú tento účel vo svojom bode 1 A, podľa ktorého „je nevyhnutné stanoviť pokutu na úroveň, ktorá zabezpečí, aby mala pokuta dostatočne odstrašujúci účinok“.
Furthermore, the deterrence of fines is one of the factors by reference to which the gravity of infringements must be determined (Case C-219/95 P Ferriere Nord v Commission [1997] ECR I-4411, paragraph 33).
Odstrašujúci dosah pokút okrem toho predstavuje jednu zo skutočností, v závislosti od ktorých sa musí stanoviť závažnosť porušení (rozsudok Súdneho dvora zo 17. júla 1997, Ferriere Nord/Komisia, C-219/95 P, Zb. s. I-4411, bod 33).
In the present case, for the purpose of increasing the starting amount of BASF’s fine, the Commission did not evaluate the likelihood of any repeat infringement.
V prejednávanej veci je potrebné zdôrazniť, že na účely uplatnenia zvýšenia východiskovej sumy pokuty voči BASF Komisia neposudzovala pravdepodobnosť opakovania tohto porušenia zo strany BASF.
As stated at recital 203 to the Decision, the Commission took into consideration only the size of the undertaking.
Ako totiž vyplýva z odôvodnenia č. 203 Rozhodnutia (pozri bod 16 vyššie), Komisia výlučne zohľadnila veľkosť tohto podniku.
Nonetheless, it must be held that the failure to evaluate the likelihood of repeated infringement on BASF’s part does not in any way affect the lawfulness of the increase .
Je však potrebné zohľadniť, že neexistencia posúdenia pravdepodobnosti opakovania porušenia zo strany BASF nemá žiaden vplyv na zákonnosť tohto zvýšenia pokuty.
A wellestablished line of caselaw has recognised the relevance of the size of undertakings as a factor to be taken into account when setting the fine.
Dlhodobo ustálená judikatúra totiž uznala relevantnosť veľkosti podniku ako skutočnosti, ktorú je potrebné zohľadniť v rámci stanovenia výšky pokuty.