natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is necessary to go back to the report of the Tribunal de Contas, adopted more than a year before the contested decision, which was clearly known to the Portuguese Republic and RTP and which should also have been known to the Commission.
Bolo by vhodné vrátiť sa k správe Tribunal de Contas prijatej viac ako rok pred napadnutým rozhodnutím, ktorej obsah bol Portugalskej republike a RTP zjavne známy a musel byť tiež známy Komisii.
In view of both the length of its investigation of RTP and the duty of the Member States to cooperate in good faith with the Community institutions, the Commission could not have been unaware that the Tribunal de Contas was conducting an in-depth investigation, nor could it have been unaware of the existence of that report.
Komisia totiž vzhľadom na dĺžku vyšetrovania RTP, ako aj na povinnosť lojálnej spolupráce členských štátov voči inštitúciám Spoločenstva nemohla opomenúť, že Tribunal de Contas viedol hĺbkové šetrenie, a ignorovať existenciu tejto správy.
That report confirms the contractual external audit report for 1998 and the wording of the application describing how the Commission erred in law when assessing the costs which RTP incurred in providing the public service.
Táto správa potvrdzuje zmluvne dohodnutú externú audítorskú správu za rok 1998, ako aj znenie žaloby týkajúce sa chýb, ktorých sa Komisia dopustila pri analýze nákladov vynaložených RTP na poskytnutie služby vo verejnom záujme.
It also confirms the applicant’s allegations that the Commission erred in law concerning the assessment of the conditions for the application of Article 86(2) EC, particularly with regard to the ineffectiveness of the monitoring mechanisms.
Potvrdzuje tiež tvrdenia žalobkyne týkajúce sa nesprávneho právneho posúdenia Komisie v prípade posúdenia podmienok uplatnenia článku 86 ods. 2 ES, najmä v súvislosti s neúčinnosťou kontrolných mechanizmov.
It confirms, also, that RTP did not supply the service which was expected.
Nakoniec tiež potvrdzuje, že RTP neposkytla očakávanú službu.
Thus, having regard to the criteria in the Communication on broadcasting, ‘the Commission would not [have been] able to carry out its tasks under Article 86(2) [EC] and, therefore, [would not have been able to] grant any exemption under that provision’ (point 43 of the Communication).
Vzhľadom na kritériá oznámenia o vysielaní vo verejnom záujme teda „Komisia nebola schopná vykonávať svoje úlohy na základe člán -ku 86 ods. 2 [ES] a z tohto dôvodu… nemohla poskytovať žiadnu výnimku na základe uvedeného ustanovenia“ (bod 43 oznámenia).
According to the applicant, it was not possible for the Commission not to have known of the report of the Tribunal de Contas, from which it was clearly apparent that the conditions for the application of Article 86(2) EC had not been fulfilled.
Podľa žalobkyne Komisia nemohla nebyť oboznámená so správou Tribunal de Contas, z ktorej jasne vyplývalo, že podmienky uplatnenia článku 86 ods. 2 ES neboli splnené.
The Commission cannot monitor the way in which RTP ensures the public service on the basis of the annual reports drawn up by an auditor of the undertaking or the undertaking’s accounting records. Moreover, the role of an auditor is not to verify whether a specific undertaking provides or does not provide public services and still less to verify whether certain sums correspond or not to those services.
Komisia nemohla skontrolovať spôsob, akým RTP zabezpečuje službu vo verejnom záujme na základe ročných účtovných uzávierok vyhotovených audítorom alebo na základe účtovných správ. Úlohou audítora navyše nie je overovať, či určený podnik zabezpečuje, alebo nezabezpečuje poskytovanie služby vo verejnom záujme, a tým menej to, ktoré sumy zodpovedajú a ktoré nezodpovedajú poskytnutiu takejto služby.
The contested decision is thus manifestly unlawful and must be annulled.
Napadnuté rozhodnutie je teda zjavne nezákonné a musí sa zrušiť.
The Commission contends that, contrary to the applicant’s assertions, the Communication on broadcasting imposes no obligation of independent verification that the public service of broadcasting is actually provided.
Komisia odpovedá, že na rozdiel od tvrdení žalobkyne oznámenie o vysielaní vo verejnom záujme vo vzťahu k skutočnému poskytnutiu vysielania vo verejnom záujme neukladá povinnosť nezávislej kontroly.
In point 29, that communication lays down three criteria to be fulfilled for a measure to benefit from the derogation provided for in Article 86(2) EC.
V bode 29 toto oznámenie stanovuje tri kritériá, aby sa na opatrenie mohla vzťahovať výnimka stanovená v článku 86 ods. 2 ES.
Those criteria, which consist of the definition of an SGEI, the public service remit and proportionality, are those which were applied in the contested decision.
Tieto kritériá, týkajúce sa vymedzenia SVHZ, zverenia služby vo verejnom záujme a proporcionality, sa v napadnutom rozhodnutí uplatnili.
It is incorrect that a ‘wide’ definition of public service does not allow a clear distinction to be drawn between competitive activity and public service activity, nor does such a definition render it impossible either to verify that public services are actually provided or to apportion the costs incurred by the undertaking between its commercial activities and its public service activities.
Bolo by nesprávne, aby „extenzívna“ definícia služby vo verejnom záujme neumožnila rozlíšiť medzi činnosťou v rámci súťaže a činnosťou vo verejnom záujme či znemožňovala kontrolu skutočného poskytnutia služby vo verejnom záujme, ako aj rozdelenie nákladov medzi jej obchodné činnosti a činnosti vo verejnom záujme.
The role of the Commission in the broadcasting sector is limited to verifying any manifest errors in the definition of public service, which must be in harmony with the objective of responding to the democratic, social and cultural needs of a given society.
Úloha Komisie sa v odvetví vysielania obmedzuje na preskúmanie prípadných zjavných chýb pri definícii služby vo verejnom záujme, ktorá musí byť v súlade s cieľom vyhovieť demokratickým, sociálnym a kultúrnym potrebám určitej spoločnosti.
The Commission did not find such errors.
Komisia takéto chyby nezistila.
Accordingly, it is a question of whether the funding of the public service remit is proportional or not to the net cost of the public service.
Za týchto podmienok pôjde skôr o otázku, či financovanie úlohy vo verejnom záujme bolo, alebo nebolo primerané čistým nákladom na službu vo verejnom záujme.
The Commission’s finding is that the total financing received by RTP in the course of the period under consideration did not exceed the net costs of the public service.
Komisia teda dospela k záveru, že celkový objem financií, ktoré dostala RTP počas zohľadňovaného obdobia, neprekročil čisté náklady na službu vo verejnom záujme.
It appears that RTP drew up separate accounts for public service activities and commercial activities, and the latter were carried on by legally separate undertakings.
Ukazuje sa, že RTP uplatňovala osobitné účtovníctvo na služby vo verejnom záujme a na obchodné činnosti, ktoré boli vykonávané z právnej stránky samostatnými podnikmi.
RTP’s accounting thus showed the costs and income of the public service remit, as well as RTP’s holdings in commercial undertakings, treated for accounting purposes as financial investments.
Účtovníctvo RTP teda preukazuje, aké boli náklady a príjmy v súvislosti s úlohou vo verejnom záujme, ako aj podiely RTP v obchodných podnikoch, ktoré boli účtované ako peňažné investície.
RTP’s financial accounts were always subject to annual audit by an auditor.
Peňažné účty RTP boli vždy predmetom ročného auditu uskutočneného audítorom.
In addition, under the Portuguese internal system of funding, RTP obtained only partial reimbursement of its public service costs.
Okrem toho v rámci portugalského vnútorného systému financovania sa RTP poskytovala len čiastočná náhrada nákladov na službu
2008 — CASE T-442/03 service activities properly so called — something which was always reflected in the reports on the public service — which showed in a transparent way which costs were reimbursable by public service activity.
2008 — VEC T-442/03 vo verejnom záujme. V rámci toho RTP uplatňovala druhú úroveň analytického účtovníctva v súvislosti s takzvanými činnosťami vo verejnom záujme — čo sa vždy odzrkadľovalo v správach o službe vo verejnom záujme —, ktoré transparentne preukázali, ktoré náklady na činnosť vo verejnom záujme bolo možné nahradiť.
Admittedly, the Portuguese authorities chose initially to apply, through the public service contract, a compensation mechanism which did not cover all public service costs.
Je pravda, že portugalské orgány sa spočiatku rozhodli vytvoriť na základe zmluvy o poskytovaní služby vo verejnom záujme kompenzačný mechanizmus, ktorý nepokrýval všetky náklady na službu vo verejnom záujme.
The fact remains that Community law permits full compensation of those costs.
Pravdou však tiež ostáva, že právo Spoločenstva umožňovalo úplnú kompenzáciu uvedených nákladov.
Thus, the applicant cannot object to other measures taken subsequently by the Portuguese authorities in order to cover that portion of costs which had not yet been the subject of compensation.
Žalobkyňa preto nemôže namietať proti opatreniam následne prijatým portugalskými orgánmi s cieľom kryť časť nákladov, ktoré ešte neboli predmetom kompenzácie.
In addition, the idea that it was legitimate to accept a ‘wide’ definition of the public service remit in RTP’s case, since RTP had established that the funding of that remit was proportional to its net costs, is also confirmed by the fact that there was no distortion of the market in respect of commercial activities resulting from public service activities.
Okrem toho koncepcia, podľa ktorej by bolo legitímne prijať „extenzívnu“ definíciu úlohy vo verejnom záujme v prípade RTP, lebo sa preukázalo, že financovanie tejto úlohy bolo primerané jej čistým nákladom, by sa tiež potvrdila na základe skutočnosti, že na trhu nedošlo v súvislosti s obchodnými činnosťami vyplývajúcimi z činností vo verejnom záujme k žiadnemu narušeniu rovnováhy.
The argument alleging that monitoring mechanisms were ineffective is not valid.
Tvrdenie založené na údajnej neúčinnosti kontrolných mechanizmov nie je relevantné.
The Commission’s role is not to assess whether RTP or the Portuguese Republic correctly applied all the internal Portuguese rules, but only to verify whether RTP’s State funding was compatible with the Treaty.
Úlohou Komisie totiž nie je posudzovať, či RTP alebo Portugalská republika správne uplatnili všetky portugalské vnútroštátne predpisy, ale len overiť, či bolo financovanie RTP štátom zlučiteľné so Zmluvou.
In order to do this, the Commission was required to analyse and assess the objective and credible data relating to the cost of RTP’s public service and commercial activities.
Na tento účel musela Komisia analyzovať a zhodnotiť objektívne a vierohodné údaje týkajúce sa nákladov na činnosti vo verejnom záujme a na obchodné činnosti RTP.
What should be noted is that, as detailed in recital 177 et seq. of the contested decision, all the data analysed and confirmed by the Commission were subject to appropriate monitoring mechanisms in Portugal.
Je dôležité zdôrazniť, ako to bolo podrobne uvedené v odôvodnení č. 177 a nasl. napadnutého rozhodnutia, že všetky uvedené údaje, ktoré Komisia analyzovala a potvrdila, boli v Portugalsku predmetom primeraných kontrolných mechanizmov.
Even if it were to be found subsequently that any monitoring system described did not operate as it should have or that the data supplied to the Commission were inaccurate, that does not mean that the contested decision was defective in any way.
Ak by sa aj neskôr zistilo, že celý opísaný kontrolný systém nefungoval, ako mal, alebo že údaje poskytnuté Komisii neboli správne, neznamená to, že napadnuté rozhodnutie by obsahovalo nejaký nedostatok.
The Commission adopted that decision on the basis of the evidence at its disposal at the date of its adoption which it had no reason to doubt.
Komisia totiž toto rozhodnutie prijala na základe údajov, ktorými disponovala ku dňu jeho prijatia a o ktorých nemala dôvod pochybovať.
Concerning, lastly, the contention that the contested decision was not substantiated by any documentary evidence to show that RTP had actually fulfilled its public service remit, that argument is incorrect.
Nakoniec, čo sa týka tvrdenia, podľa ktorého sa napadnuté rozhodnutie nezakladá na žiadnom dôkaze o tom, že služba vo verejnom záujme bola RTP skutočne poskytnutá, je nesprávne.
It is not for the Commission to assess specifically whether the public service contracts were precisely performed or whether the quality standards which are defined therein were complied with.
Komisii totiž neprináleží, aby konkrétne posudzovala, či sa zmluvy na poskytnutie služby vo verejnom záujme vykonali v plnom rozsahu ani či sa dodržali v nich vymedzené kvalitatívne normy.
Its role is confined to verifying whether the activities carried out by RTP as a public service may or may not be considered to be an SGEI within the meaning of the Treaty.
Jej úloha sa obmedzuje na overenie, či činnosti vykonávané RTP ako služby vo verejnom záujme možno, alebo nemožno považovať za SVHZ v zmysle Zmluvy.
All the activities carried out by RTP as an SGEI are legitimate and are not vitiated by any manifest error.
Všetky činnosti vykonané RTP ako SVHZ boli legitímne a pri ich skúmaní nedošlo k nijakému zjavne nesprávnemu posúdeniu.
In addition, the investigation permitted the finding that the funding awarded to RTP was actually allocated to the fulfilment of RTP’s public service remit.
Okrem toho vyšetrovanie umožnilo dospieť k záveru, že financie poskytnuté RTP boli skutočne použité na splnenie úlohy vo verejnom záujme.
The Commission contends that the production of the report of the Tribunal de Contas in the reply occurred late and without a convincing justification for that lateness.
Komisia zdôrazňuje, že k predloženiu správy Tribunal de Contas v rámci repliky prišlo oneskorene a bez akéhokoľvek presvedčivého odôvodnenia tohto oneskorenia.
That institution expressly denies that it was aware of the existence of that report prior to the contested decision.
Taktiež formálne namieta, že by vedela o existencii tejto správy pred vydaním napadnutého rozhodnutia.
In any event, that report does not call into question the assessment contained in the contested decision.
V každom prípade však táto správa nespochybňuje posúdenie obsiahnuté v napadnutom rozhodnutí.
It is necessary, at the outset, to resolve the question whether the report of the Tribunal de Contas, produced as an annex to the reply, is admissible and relevant to the present action, in order to assess the lawfulness of the contested decision.
Na úvod je potrebné odpovedať na otázku, či je správa Tribunal de Contas predložená v replike prípustná a relevantná v rámci tohto konania na účely posúdenia zákonnosti napadnutého rozhodnutia.
It is necessary to consider, first, the relevance of that report.
Preto sa treba zaoberať priamo otázkou relevantnosti tejto správy.
According to settled case-law, in an action for annulment brought under Article 230 EC, the legality of a Community measure must be assessed on the basis of the information existing at the time when the measure was adopted.
Podľa ustálenej judikatúry musí byť zákonnosť aktu Spoločenstva v rámci žaloby o neplatnosť podanej podľa článku 230 ES posudzovaná v závislosti od informácií existujúcich v čase prijatia tohto aktu.
The applicant claims that, in view of the length of the Commission’s investigation of RTP and the duty of the Member States to cooperate in good faith with the Community institutions, the Commission must have known that the Tribunal de Contas was conducting a detailed investigation of RTP and could not have been unaware of the existence of that report.
Žalobkyňa sa domnieva, že vzhľadom na dĺžku vyšetrovania RTP Komisiou, ako aj na povinnosť lojálnej spolupráce členských štátov voči inštitúciám Spoločenstva táto inštitúcia nemohla opomenúť, že Tribunal de Contas viedol hĺbkové šetrenie, a ignorovať existenciu tejto správy.
Clearly, however, apart from the general assertions referred to above, the applicant, on whom the burden of proof rests, has not adduced any specific evidence that the Commission had actual knowledge even of the existence of the report, when it adopted the contested decision.
Je však nutné konštatovať, že žalobkyňa, ktorá znáša dôkazné bremeno, nepredkladá okrem vyššie uvedených všeobecných tvrdení nijaký konkrétny dôkaz, že by Komisia skutočne vedela čo i len o existencii uvedenej správy v okamihu prijímania napadnutého rozhodnutia.
The applicant maintains, however, that it was unaware of the existence of that report when that decision was adopted.
Žalobkyňa navyše tvrdí, že v okamihu prijatia tohto rozhodnutia o existencii tejto správy nevedela.
The Commission formally denies that it had any knowledge of the existence of that report at the time of the contested decision and contends that it was, accordingly, impossible for it even to request that it be disclosed to it.
Čo sa týka Komisie, tá formálne uvádza, že v čase prijímania napadnutého rozhodnutia o existencii tejto správy nevedela, a preto ani nemohla požiadať o jej predloženie.
In that regard, the Court of First Instance finds that it has not been established that the Commission had knowledge of the existence of the report of the Tribunal de Contas at the time of the contested decision.
V tomto ohľade sa Súd prvého stupňa domnieva, že sa nepreukázalo, že Komisia vedela o existencii správy Tribunal de Contas v čase prijímania napadnutého rozhodnutia.
Consequently, regardless even of whether that report, despite being produced only at the reply stage, must be considered to be admissible pursuant to Article 48(2) of the Rules of Procedure, it must be held to be lacking in any relevance and cannot be taken into consideration for the purpose of assessing the lawfulness of the contested decision.
Z toho vyplýva, že nezávisle od otázky, či sa táto správa, hoci bola predložená až v štádiu repliky, má považovať za prípustnú podľa článku 48 ods. 2 rokovacieho poriadku, musí sa vyhlásiť za irelevantnú a nemožno ju zohľadniť pri posudzovaní zákonnosti napadnutého rozhodnutia.
Having disposed of that preliminary question, it is necessary to deal with the applicant’s argument that, where, as in this case, it chooses to award the broadcasting SGEI to an operator which at the same time pursues commercial activities, a Member State cannot opt for a ‘wide’ definition of public service.
Po odpovedaní na túto predbežnú otázku sa treba zaoberať námietkou žalobkyne založenou na tom, že ak sa členský štát, ako v prejednávanej veci, rozhodne o pridelení SVHZ spočívajúcej vo vysielaní vysielateľovi, ktorý zároveň vykonáva obchodné činnosti, nemôže si zvoliť „extenzívnu“ definíciu pojmu služby vo verejnom záujme.
It is necessary, first, to note that, as stated in the caselaw (see, to that effect, FFSA and Others v Commission, paragraph 144 above, paragraph 99) and as set out by the Commission in point 22 of its communication COM(2000) 580 final of 20 September 2000 on services of general interest in Europe, Member States have a wide discretion to define what they regard as SGEIs.
Najskôr je potrebné zdôrazniť, že tak, ako to vyjadruje judikatúra (pozri v tomto zmysle rozsudok FFSA a i./Komisia, už citovaný v bode 144 vyššie, bod 99) a ako to uvádza aj Komisia v bode 22 oznámenia KOM(2000) 580 v konečnom znení z 20. septembra 2000 o službách všeobecného hospodárskeho záujmu v Európe, členské štáty pri definovaní toho, čo pokladajú za SVHZ, disponujú širokou mierou voľnej úvahy.
Hence, the definition of such services by a Member State can be questioned by the Commission only in the event of manifest error (Opinion of Advocate General Léger in Case C-309/99 Wouters and Others [2002] ECR I-1577, I-1583, point 162, and the judgment in Olsen v Commission, paragraph 145 above, paragraph 216).
Komisia preto môže definovanie takejto služby spochybniť iba v prípade zjavne nesprávneho posúdenia (návrhy, ktoré predniesol generálny advokát Léger k rozsudku Súdneho dvora z 19. februára 2002, Wouters a i., C-309/99, Zb. s. I-1577, I-1583, bod 162; rozsudok Olsen/Komisia, už citovaný v bode 145 vyššie, bod 216).
2008 — CASE T-442/03
2008 — VEC T-442/03 bod 124, a generálny advokát Poiares Maduro k rozsudku Súdneho dvora z 11. júla 2006, FENIN/Komisia, C-205/03P, Zb. s.
Maduro in Case C-205/03 P FENIN v Commission [2006] ECR I-6295, I-6297, footnote 35, point 26; see also the order of the President of the Court in Case T-53/01 R Poste Italiane v Commission [2001] ECR II-1479, paragraph 132).
I-6295, I-6297, poznámka 35, bod 26; pozri tiež uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z 28. mája 2001, Poste Italiane/Komisia, T-53/01R, Zb. s. II-1479, bod 132).
More specifically concerning broadcasting SGEIs, the Court in Case 155/73 Sacchi [1974] ECR 409 — concerning, inter alia, whether the exclusive right granted by a Member State to an undertaking to make all kinds of television transmissions, even for advertising purposes, constitutes a breach of the rules of competition — recognised, essentially, that Member States could legitimately define a broadcasting SGEI to include the broadcast of full-spectrum programming.
Čo sa týka konkrétne SVHZ spočívajúcej vo vysielaní, Súdny dvor v rozsudku z 30. apríla 1974, Sacchi (155/73, Zb. s. 409), ktorý sa okrem iného týkal otázky, či výlučné právo udelené členským štátom určitému podniku, aby uskutočňoval všetky druhy televízneho vysielania, aj na reklamné účely, predstavuje porušenie pravidiel hospodárskej súťaže, v podstate uznal, že členské štáty mohli legitímne definovať SVHZ spočívajúcu vo vysielaní, ktoré tvorí univerzálna programová štruktúra.
In that judgment, the Court held that ‘nothing in the Treaty prevents Member States, for considerations of public interest of a non-economic nature, from removing radio and television transmissions … from the field of competition by conferring on one or more establishments an exclusive right to conduct them’ (Sacchi, paragraph 14; see, also, the Opinion of Advocate General Reischl in that judgment, p. 433, p.
V tomto rozsudku totiž Súdny dvor rozhodol, že „nič v zmluve nebráni tomu, aby členské štáty z dôvodov verejného záujmu nehospodárskej povahy vyňali televízne vysielanie… z rámca hospodárskej súťaže a udelili výlučné právo na jeho poskytovanie jednému ale viacerým podnikom“ (rozsudok Sacchi, už citovaný, bod 14; pozri tiež návrhy, ktoré predniesol generálny advokát Reischl k tomuto rozsudku, Zb. s. 433, a s.
445, second to fifth unnumbered points, and Opinion of Advocate General Léger in Wouters and Others, paragraph 195 above, point 163).
445 druhý až piaty odsek, a generálny advokát Léger k rozsudku Wouters a i., už citované v bode 195 vyššie, bod 163).
In addition, when Member States stated in the Amsterdam Protocol that ‘the system of public broadcasting in the Member States is directly related to the democratic, social and cultural needs of each society and to the need to preserve media pluralism’, they were making a direct reference to public service broadcasting systems introduced by them and entrusted with broadcasting full-spectrum television programmes for the benefit of the entire population of those States.
Navyše, keďže členské štáty v Amsterdamskom protokole uviedli, že „systém verejnoprávneho vysielania v členských štátoch je priamo spojený s demokratickými, sociálnymi a kultúrnymi potrebami každej spoločnosti a s potrebou zachovania plurality médií“, priamo odkázali na nimi vytvorené systémy vysielania vo verejnom záujme, poverené vysielaním univerzálnej programovej štruktúry v prospech celej populácie týchto štátov.
Lastly, it is necessary to bear in mind the terms in which the Council and the Member States, in their resolution of 25 January 1999 concerning public service broadcasting (paragraph 153 above), reaffirmed the importance of broadcasting SGEIs.
Nakoniec je potrebné pripomenúť znenie, v ktorom Rada a členské štáty vo svojej rezolúcii z 25. januára 1999 o vysielaní vo verejnom záujme (už citovanom v bode 153 vyššie) opätovne potvrdili dôležitosť SVHZ spočívajúcej vo vysielaní.