natgillin/translations-raw huggingface dataset:
When the Portuguese withdrew, Indonesia began a policy of destabilising East Timor.
Po odchode Portugalcov začala Indonézia politiku destabilizácie Východného Timoru.
On 7December 1975, Indonesia invaded.
Dňa 7. decembra 1975 obsadila krajinu.
Gusmão went underground and in1978 became leader of the military wing of the Revolutionary Front for the Independence of East Timor (FRETILIN).The violence which accompanied the invasion cost an estimated 200000 lives, but failed to break the people’s determination to resist.
Xanana Gusmão sa stiahol do ilegality a v roku 1978 sa stal vodcom vojenského krídla Revolučného frontu za nezávislosť Východného Timoru (FRETILIN).Násilie, ktoré sprevádzalo inváziu, si vyžiadalo asi 200 000 životov, ale nepodarilo sa mu zlomiť odhodlanie ľudu brániť sa.
Xanana Gusmão sought to secure a peaceful solution to the conict by proposing a peace plan and talks under UN supervision to the Indonesian Government.
Xanana Gusmão sa pokúšal dosiahnuť mierové riešenie konfliktu tým, že navrhol indonézskej vláde mierový plán a rokovania pod dohľadom OSN.
In 1986 he managed to bring together the various political and social groupings to form the Timorese National Resistance Council (TNRC).
V roku 1986 sa mu podarilo zjednotiť rozličné politické a sociálne zoskupenia a vytvoriť Timorskú národnú radu odporu (TNRC). Xananu Gusmãu 20. novembra 1992 zatkli.
He was sentenced to life imprisonment, subsequently reduced to 20 years, on charges of separatism and illegal possession of arms and ultimately, in February 1999, was placed under house arrest.
Bol obvinený zo separatizmu a nezákonnej držby zbraní a odsúdený na doživotné väzenie. Rozsudok sa neskôr zmiernil na 20 rokov a nakoniec vo februári 1999 bol umiestnený do domáceho väzenia.
Even the imprisonment of Xanana Gusmão, who is also known as the “Mandela of Timor”, failed to break the opposition in East Timor.
Dokonca ani uväznenie Gusmãu, známeho ako„Mandela Timoru“, nezlomilo opozíciu vo Východnom Timore.
In releasing Xanana Gusmão on 7September 1999 – shortly after the referendum of 30 August, in which 80% of the population of East Timor had voted for independence – Indonesia’s President Habibie was responding to massive international pressure.
Indonézsky prezident Habibie reagoval na obrovský medzinárodný tlak tým, že 7. septembra 1999 Xananu Gusmau prepustil. Stalo sa tak krátko po referende z 30. augusta, v ktorom sa 80 % obyvateľstva Východného Timoru vyslovilo za nezávislosť.
Xanana Gusmão, who has become a symbol of resistance in East Timor and the embodiment of the hopes of the international solidarity movement, said on his release: “As a free man, I promise to do everything in my power to bring peace to East Timor and my people”.
Xanana Gusmão, ktorý sa ako hlásateľ za mier a dialóg stal symbolom odporu vo Východnom Timore a zosobnením nádejí hnutia medzinárodnej solidarity, pri svojom prepustení povedal:„Ako slobodný muž sľubujem, že urobím všetko, čo je v mojich silách, aby som priniesol mier Východnému Timoru a jeho ľudu“.
In April 2002 the first free presidential elections were held in East Timor.
V apríli 2002 sa vo Východnom Timore uskutočnili prvé slobodné prezidentské voľby.
Xanana Gusmão was elected with almost 83% of the votes and the same year he received the North-South Prize of the Council of Europe.
Xanana Gusmão bol zvolený s takmer 83 percentami hlasov a v tom istom roku dostal Cenu Rady Európy Sever – Juh.
On 20 May 2002 Kofi Annan officially declared the Democratic Republic of East Timor an independent state.
Kofi Annan oficiálne vyhlásil Demokratickú republiku Východný Timor za nezávislý štát 20. mája 2002.
While José Xanana Gusmão served as President of East Timor until May 2007, he became Prime Minister of the country following the legislative elections of 30 June 2007.In 2008 Xanana Gusmão survived an assassination attempt against him and remains Prime Minister of East Timor to this day.
José Xanana Gusmão pôsobil vo funkcii prezidenta Východného Timoru do mája 2007 a na základe výsledkov parlamentných volieb z 30. júna 2007 sa stal predsedom vlády.V roku 2008 prežil Xanana Gusmão pokus o atentát a dodnes je predsedom vlády Východného Timoru.
The pressure group BASTA YA (Stop it now), which was granted consultative status with the United Nations Economic and Social Council in July 2004, consists of people who work for basic human rights, democracy and tolerance in the Basque country.
Občianska iniciatíva ¡BASTAYA!, od júla 2004 združenie s poradnou funkciou v Hospodárskej a sociálnej rade Organizácie spojených národov, je otvorenou skupinou občanov – žien a mužov, ktorí sa aktívne zasadzujú za ľudské práva, demokraciu, svornosť a toleranciu v Baskicku.
Members of the group come from different ideological backgrounds but agree on three principles:
Členovia rôzneho svetonázoru sú za jedno v troch zásadách:
_BAR_ They actively oppose terrorism._BAR_ They support all victims of terrorism and political violence._BAR_ They uphold the rule of law, as enshrined in the Constitution and Statute of Autonomy.
_BAR_ aktívnom odpore proti terorizmu_BAR_ podpore všetkých obetí terorizmu a politického násilia _BAR_ obrane právneho štátu, zakotvenom v ústave a vštatúte o autonómii.
He chaired the Union of PalestinianWriters, wrote novels and short stories, was a literary critic and organised and chaired the first International Writers’ Conference in Palestine (1997).Izzat Ghazzawi was a member of the Executive Bureau of the Palestinian Council for Justice and Peace and was awarded the International Prize for Freedom of Expression in Stavanger in 1995.
Písal romány a krátke poviedky, bol literárnym kritikom a predsedal 1. medzinárodnej konferencii spisovateľov v Palestíne (1997).Izzat Ghazzawi bol členom výkonného výboru Palestínskej rady za spravodlivosť a mier a v roku 1995 získal v Stavangeri Medzinárodnú cenu za slobodu prejavu.
He was imprisoned and punished on a number of occasions by the Israeli authorities as a result of his political activities.His life was marked by the murder, by the Israeli Army, of his son Ramy, aged16.
Za jeho politickú činnosť ho izraelské úrady uväznili a viackrát týrali.Jeho život poznačila vražda 16-ročného syna Ramyho izraelskou armádou.
Ramy was killed in the courtyard of his school as he went to help a wounded friend.
Ramy zahynul na školskom dvore, keď išiel pomôcť ranenému priateľovi.
Despite this tragedy, Izzat Ghazzawi always continued to seek cultural and political dialogue with the Israeli people.Together with the Israeli writer Abraham B.Yehoshua and the photographer Oliviero Toscani, he published a book on relations between the Palestinians and the Israelis which became hugely successful.Izzat Ghazzawi died on 4 April 2003.
Izzat Ghazzawi aj napriek tejto tragédii pokračoval v úsilí o kultúrny a politický dialóg s Izraelčanmi.Spolu s izraelským spisovateľom Abrahámom B. Jehošuom a fotografom Olivierom Toscanim vydal veľmi úspešnú knihu o vzťahoch medzi Palestínčanmi a Izraelčanmi.Izzat Ghazzawi zomrel 4. apríla 2003.
Fundamental freedoms and human rights are under threat in the Basque country from terrorism by ETA and related groups.Thousands of people have been victims of intimidation, extortion, blackmail and attacks, with families and property also targeted.
Následkom terorizmu ETA a podobných skupín sú základné slobody a ľudské práva v Baskicku ohrozené.Tisícky ľudí sú obeťami zastrašovacích akcií, vydierania a útokov, pričom terčom sú aj rodiny a majetok.
They are unable to express themselves freely or exercise their rights without taking great risks.The members of BASTA YA are risking their lives to fight terrorism and the only “weapon” they have is the peaceful mobilisation of the people to protect their basic freedoms.
Nemôžu sa slobodne vyjadrovať ani uplatňovať svoje práva bez toho, aby sa nevystavili veľkému nebezpečenstvu.Členovia skupiny !BASTA YA! riskujú v boji proti terorizmu vlastné životy. Ich jedinou „zbraňou“ je mierové mobilizovanie ľudí na ochranu ich základných slobôd.
BASTA YA wants to raise awareness through actions designed to display solidarity with all those who oppose terrorism and support democratic values.In March 2002 the group’s spokesman, Fernando Savater, told the European Parliament’s Committee on Foreign Affairs that, after 25 years of daily struggle, the people have had enough and, in the last ten years, 10% of the population have already left the Basque country. In July 2004 BASTA YA gained a consultative status with the United Nations Economic and Social Council.
¡BASTA YA! chce zvyšovať citlivosť ľudí prostredníctvom činov, ktoré ukazujú solidaritu so všetkými ľuďmi, ktorí bojujú proti terorizmu a podporujú demokratické hodnoty.V marci 2002 vysvetlil hovorca skupiny Fernando Savater pred Výborom EP pre zahraničné veci, že ľudia už majú toho po 25 rokoch každodenného zápasu dosť a za uplynulých 10 rokov emigrovalo z Baskicka už 10 % obyvateľstva.BASTA YA získala v júli 2004 poradný status pri Hospodárskej a sociálnej rade OSN.
In 1999, renewed awareness of the need to fight for peace and human rights began to increase among the Angolan people, encouraged by the efforts of church leaders and various civil society bodies to foster “inclusive national reconciliation”.Archbishop Zacarias Kamwenho is in the vanguard of this peace movement.
V roku 1999 sa začalo medzi ľuďmi v Angole prebúdzať nové povedomie o potrebe aktívne vystupovať za mier a ľudské práva, ktoré podporilo úsilie cirkevných vodcov a viacerých organizácií občianskej spoločnosti zamerané na podporu„celonárodného zmierenia“.Na čele tohto mierového hnutia je arcibiskup. Zacarias Kamwenho. Narodil sa v Chimbunde (Huambo, Angola) v roku 1934.
In 2001 he was awarded the Sakharov prize in recognition of his untiring efforts for peace.The ceasefire which came about in 2002 after the killing of Jonas Savimbi, the peace talks and the general climate of support for democratisation can largely be attributed to the campaign conducted by Dom Zacarias Kamwenho and other religious and civil leaders.
Predkladal svoje rozhodné, nestranné a neoblomné názory všetkým stranám zúčastneným v konflikte v snahe dosiahnuť trvalý mier prostredníctvom politického dialógu po 26 rokoch občianskej vojny. Európsky parlament mu v roku 2001 za jeho neúnavné úsilie o mier udelil Sacharovovu cenu.V roku 2002 po zavraždení Jonasa Savimbisiho nasledovalo prímerie.
In 2003 Archbishop Zacarias Kamwenho resigned as chair of the Bishops’ Conference of Angola and São Tome (CEAST) but he continues to work actively through his diocese and the Ecumenical Committee for Peace in Angola (COIEPA) for the realisation of democracy, respect for fundamental freedoms and human rights, the implementation of the rule of law and lasting national reconciliation.
Kamwenho v roku 2003 odstúpil z funkcie predsedu Biskupskej konferencie Angoly a São Tomé (CEAST), ale prostredníctvom svojej diecézy a Ekumenického výboru za mier v Angole (COIEPA) je stále aktívny v podporovaní demokracie, dodržiavaní základných slobôd a ľudských práv, presadzovaní zásad právneho štátu a trvalého národného zmierenia.
An Israeli born in1949, Nurit Peled-Elhanan is a university professor of comparative literature.
Izraelčanka Nurit Peled-Elhanan, narodená v roku 1949, je univerzitnou profesorkou porovnávacej literárnej vedy.
She represents all Israelis who are committed to a negotiated solution to the conict and who clearly acknowledge the right of two peoples and two States to exist side by side on an equal footing.
Reprezentuje všetkých Izraelčanov, ktorí sa zasadzujú o riešenie konfliktu prostredníctvom rokovania a ktorí jednoznačne uznávajú právo oboch národov a oboch štátov na rovnocennú existenciu.
Her father is the famous General Matti Peled, who is renowned for his efforts to foster peace and progress.Her 14-year-old daughter, Smadar, was killed in an attack carried out inWest Jerusalem by a Palestinian suicide bomber.When her daughter was killed, Nurit did not give in to despair but made speeches which focused on the responsibility borne by those who implement a short sighted policy that refuses to acknowledge the rights of others and fuels hatred and conict.
Jej otcom je známy generál Matti Peled, ktorý sa preslávil svojím bojom za mier a pokrok.Jej 14-ročná dcéra Smadar zahynula pri útoku palestínskeho samovražedného atentátnika v západnom Jeruzaleme.
Nurit Peled-Elhanan founded the Israeli-Palestinian Bereaved Families Forum.Speaking to secondary school pupils in Rimini on 4 February 2004, Nurit Peled-Elhanan said “It is high time that we de ne what is happening in the Middle East in terms of criminality rather than in political and military terms ...
Nurit po smrti dcéry povedala:„Nezačala som zúfať a predniesla som prejav, ktorý sa zameral na zodpovednosť tých, ktorí uplatňujú krátkozrakú politiku, ktorá odmieta uznať práva iných a vyvoláva nenávisť a konflikty“.
It is time to teach how to recognise false ideals and how to oppose the terrible misuse of ideals ...
Nurit Pelet-Elhanan založila spolok izraelských a palestínskych rodín, ktoré sa stali obeťami násilia.Nurit Peled-Elhanan na stretnutí so stredoškolákmi v Rimini 4. februára 2004 povedala:„Je najvyšší čas presne definovať, čo sa deje na Blízkom východe z hľadiska zločinnosti, a nie politiky či vojenských operácií...
It is high time ... for us to become individuals again instead of nations, individuals instead of troops, and to work together to save those children who are still alive by saying,‘enough is enough’ ”.Through their lives and their commitment, Izzat Ghazzawi and Nurit Peled-Elhanan embody the hope of a negotiated, peaceful solution to the conict between Palestinians and Israelis.
Je najvyšší čas naučiť ľudí, ako rozoznať falošné ideály a postaviť sa proti hroznému zneužívaniu ideálov … Je najvyšší čas ... aby sme sa opäť stali jednotlivcami namiesto národov, jednotlivcami namiesto vojenských oddielov a začali spolupracovať na záchranu detí, ktoré sú ešte nažive, a povedali:„Tak už dosť!“Izzat Ghazzawi a Nurit Peled svojimi skúsenosťami a angažovanosťou zosobňujú nádeje na mierové riešenie konfliktu medzi Palestínčanmi a Izraelčanmi, a to prostredníctvom rokovaní.
Their personal tragedies have not turned them into enemies; their pain has not been transformed into hatred, but instead into the energy required to find ways of respecting the rights of individual citizens.
Ich osobné tragédie z nich neurobili nepriateľov, ich bolesť sa nezmenila na nenávisť, ale na potrebnú energiu, potrebnú na hľadanie spôsobov dodržiavania práv jednotlivých občanov.
Parliament delegation to meet him in Cuba. Invited along with all the other Sakharov Laureates to the European Parliament in 2008, José Payá Sardiñas was not allowed to leave his country and as a result did not participate in the Conference celebrating the 20th Anniversary of the Sakharov Prize.
José Payá Sardiñasovi, ktorý bol spolu s ostatnými držiteľmi Sacharovovej ceny pozvaný v roku 2008 do Európskeho parlamentu, nepovolili opustiť krajinu, a preto sa nezúčastnil na konferencii na oslavu 20. výročia udeľovania Ceny Andreja Sacharova.
And we will also work together to fight terrorism and the spread of weapons of mass destruction.
2002 udelil Európsky parlament Sacharovovu cenu Oswaldovi José Payá Sardiñasovi, ktorý sa narodil v r.
The United Nations must confront all these threats at once.”The Sakharov Prize honoured the United Nations staff who work tirelessly for world peace, often under difficult conditions.
1952 a stal sa zakladateľom Kresťanského oslobodeneckého hnutia (Movimiento Cristiano Liberación).
In 2002 the European Parliament awarded the Sakharov Prize to the founder of the Movimiento Cristiano Liberación (Christian Liberation Movement), Oswaldo José Payá Sardiñas, born in 1952, thus honouring his undeterred commitment to national dialogue and democratic change in Cuba.Despite being persecuted and condemned since his youth for his criticism of Fidel Castro’s policy, his commitment is unwavering.
EP tým vyjadril uznanie jeho neochvejnému nasadeniu za národný dialóg a presadzovanie demokratických zmien na Kube.Hoci bol Payá Sardiñas od mladosti prenasledovaný a odsúdený za svoj kritický postoj k vládnej politike Fidela Castra, jeho nasadenie je nezlomné.V r.
In 1997 Payá Sardiñas drew up the Varela project calling for a national referendum on freedom of expression and assembly, free pluralist elections, the release of all political prisoners, and economic and social reforms.
1997 navrhol projektVarela, ktorý požaduje zorganizovanie národného referenda o slobode prejavu a zhromažďovania, o slobodných pluralistických voľbách, prepustení všetkých politických väzňov a uskutočnení hospodárskych a sociálnych reforiem.
In so doing Payá Sardiñas demonstrated his support for the goal of bringing about political change using existing legal means.
Tým chce vyvolať politickú zmenu prostredníctvom využitia existujúcich právnych prostriedkov.
He and his supporters succeeded in gathering 25000 signatures and presenting the project to the National Assembly of People’s Power in May 2002.
Spolu so svojimi spolupracovníkmi sa mu podarilo zozbierať 25 000 podpisov a v máji 2002 predložiť projekt Národnému zhromaždeniu ľudovej moci.
For the first time, the opposition came together to support the manifesto“Todos Unidos” (All Together).In March 2003, 75 Cubans – two thirds of whom had been active in the campaign for a referendum – were sentenced to long-term prison sentences for offences against national independence and territorial integrity.In his address to the European Parliament, Oswaldo José Payá Sardiñas pledged a commitment that the Cuban Government’s repression would not halt the campaign, as the Cuban people wanted change without violence.In July 2003, 200 Members of the European Parliament put their signatures to the“Sakharov initiative”giving Oswaldo José Payá Sardiñas an assurance of their continuing support.
Opozícia sa po prvý raz dohodla na spoločnom cieli v manifeste nazvanom Todos Unidos (Všetci spolu).V marci 2003 bolo odsúdených 75 Kubáncov – dve tretiny z nich tvorili aktívni účastníci kampane za referendum – na dlhoročné tresty väzenia za „trestné činy proti národnej nezávislosti a územnej integrite“.Oswaldo José Payá Sardiñas vo svojom prejave pred Európskym parlamentom ubezpečil, že kampaň za uskutočnenie referenda bude pokračovať, a to aj napriek represáliám kubánskej vlády, pretože kubánsky ľud si želá zmenu bez násilia.V júli 2003 podpísalo 200 poslancov Európskeho parlamentu„Sacharovovu iniciatívu“, a tým ubezpečili nositeľa ceny o ich pokračujúcej podpore.
In 2003, Payá and other leaders launched a National Dialogue process in which over 12 000 Cubans on and o the island discussed their visions for Cuba’s future.
Payá a ďalší vodcovia začali v roku 2003 proces národného dialógu, v rámci ktorého diskutovalo vyše 12 000 Kubáncov na ostrove, ako aj mimo neho o svojich predstavách o budúcnosti Kuby.
Their comments and suggestions were systematically collected and included into the Program for All Cubans presented by Payá to the public in 2006 as a contribution to a peaceful and democratic transition.A resolution adopted on 21 June 2007 by the European Parliament reiterated the need to follow up on the laureate by inviting him to the European Parliament or sending a European
Ich komentáre a návrhy sa systematicky zbierali a zapracovali do Programu pre všetkých Kubáncov, ktorý Payá predstavil verejnosti v roku 2006 ako príspevok k mierovej a demokratickej zmene.Európsky parlament prijal 21. júna 2007 uznesenie, vktorom opakovane uviedol, že stýmto laureátom je potrebné naďalej udržiavať kontakt tým, že ho pozve do Európskeho parlamentu, alebo vyšle delegáciu EP, aby sa sním stretla na Kube.
toadopt equivalent measures. Journalists are also continuously striving to improve the high, professional standard.An important part of the Association’s work involves increasing public awareness of the constitutional right to freedom of information and of how people can exercise their rights.
Dôležitou súčasťou činnosti asociácie je zvyšovanie povedomia verejnosti o jej ústavnom práve na slobodný prístup k informáciám a o uplatňovaní jej práv. BAJ preto vyvíja činnosť, aby zabránila prijatiu nového represívneho zákona o médiách.
To this end the BAJ is working to prevent the adoption of a new repressive media law.Through its Law Center for Media Protection, the BAJ is working to improve the current regulatory framework.On 3 May 2005, World Press Freedom Day, the Association called for support for the independent press in Belarus as the only source – given the situation in the country – of up-to-date and comprehensive information for the citizens of Belarus on what is happening in the country and the rest of the world.
Prostredníctvom svojho Centra na ochranu médií pracuje BAJ na zlepšení súčasného regulačného rámca.V máji 2005, pri príležitosti Dňa slobody tlače, vyzvala asociácia na podporu nezávislej žurnalistiky v Bielorusku, pretože tá je vzhľadom na situáciu v krajine pre bieloruských obyvateľov jediným aktuálnym a uceleným zdrojom informácií o dianí v Bielorusku a vo svete.
The Belarusian Association of Journalists continues, despite the hostility of the regime and harsh conditions it encounters, to work for the promotion of independent journalism and freedom of speech in Belarus.
Bieloruské združenie novinárov naďalej pokračuje – napriek odporu režimu a tvrdým podmienkam, ktorým čelí – v činnosti na podporu nezávislého novinárstva a slobody prejavu v Bielorusku.
where he outlined his vision for a comprehensive and extensive reform of the UN.
predstavu o celkovej rozsiahlej reforme OSN.
Among other things, this resulted in the creation in March 2006 of a new Human Rights Council, to replace the old Commission on Human Rights, and aiming to strengthen the world body’s machinery to promote and protect fundamental rights, and deal with major human rights o enders.After completing two five-year terms as the UN Secretary General in January 2007, K o Annan has been involved with several organizations having both global and African focuses.
Výsledkom bolo okrem iného vytvorenie novej Rady pre ľudské práva vmarci 2006, ktorá nahradila predchádzajúcu Komisiu pre ľudské práva, s cieľom posilniť systém OSN, ktorý má podporovať aochraňovať základné práva azaoberať sa najvážnejšími prípadmi porušovania ľudských práv.Po tom, ako Kofi Annan vjanuári 2007 skončil druhé volebné obdobie vo funkcii generálneho tajomníka OSN, zapojil sa do činnosti niekoľkých organizácií scelosvetovou pôsobnosťou aj so zameraním na Afriku.
Among other things, he was appointed president of the Global Humanitarian Forum in Geneva and became a member of the Global Elders, a group of leaders “to contribute their wisdom, independent leadership and integrity to tackling some of the world’s toughest problems”.As head of the Panel of Eminent African Personalities, Annan participated in the negotiations to end the civil unrest in Kenya at the beginning of 2008 and successfully achieved a resolution of the crisis whereby President Mwai Kibaki and Raila Odinga signed a coalition government agreement in February 2008.
Okrem iného bol vymenovaný za predsedu Svetového humanitárneho fóra v Ženeve astal sa členom Global Elders, skupiny vedúcich predstaviteľov, ktorí„svojimi skúsenosťami, nezávislým verejným vplyvom a integritou prispievajú kriešeniu niektorých najpálčivejších problémov vo svete“.Ako predseda výboru popredných afrických osobností sa Annan začiatkom roka 2008 zúčastnil na rokovaniach, ktorých cieľom bolo skončiť občianske nepokoje v Keni, apodarilo sa mu dosiahnuť úspešné vyriešenie krízy, keď prezident Mwai Kibaki a Raila Odinga podpísali vo februári 2008 dohodu ovládnej koalícii.
LADIESIN WHITE
ŽENY V BIELOM
THE BELARUSIAN ASSOCIATION OF JOURNALISTS
BIELORUSKÁ ASOCIÁCIA NOVINÁROV