natgillin/translations-raw huggingface dataset:
73 — Van de Walle and Others (cited in footnote 27, paragraph 59).
73 — Rozsudok Van de Walle a i., už citovaný v poznámke pod čiarou 27, bod 59.
74 — Van de Walle and Others (cited in footnote 27, paragraph 60).
74 — Rozsudok Van de Walle a i., už citovaný v poznámke pod čiarou 27, bod 60.
75 — Van de Walle and Others (cited in footnote 27, paragraph 58).
75 — Rozsudok Van de Walle a i., už citovaný v poznámke pod čiarou 27, bod 58.
In fact, the Commission seems to take the view that all those referred to in Article 15 of the Waste Framework Directive may be required to bear the cost of disposing of waste.
Komisia sa v skutočnosti zjavne domnieva, že všetky osoby uvedené v člán -ku 15 rámcovej smernice o odpadoch môžu byť povinné znášať náklady zneškodnenia odpadu.
On the other hand, at the hearing the United Kingdom maintained that Article 15 of the Waste Framework Directive does not establish any rules on liability, in
Na druhej strane na pojednávaní Spojené kráľovstvo uviedlo, že článok 15 rámcovej smernice o odpadoch nestanovuje žiadny režim zodpovednosti najmä preto,
sibly be responsible for bearing the cost, from whom it is necessary to select the person who is to bear the costs, in accordance with the polluterpays principle.
COMMUNE DE MESQUER spomedzi ktorých je potrebné vybrať si podľa zásady znečisťovateľ platí osobu, ktorá má byť zaviazaná na úhradu nákladov.
Nevertheless, some rules on dealing with waste impose the cost of its disposal in principle on the producer of the product which became waste.
Určitý počet predpisov o nakladaní s odpadmi však ukladá náklady na ich zneškodnenie v zásade výrobcovi výrobku, ktorý sa stal odpadom.
In this connection the Commission refers to Directive 2006/66/EC of 6 September 2006 on batteries and accumulators and waste batteries and accumulators and repealing Directive 91/157/EEC, 77Article 8 of which provides that producers of batteries and accumulators are to bear the costs of their disposal as waste.
V tejto súvislosti Komisia odkazuje na smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2006/66/ES zo 6. septembra 2006 o batériách a akumulátoroch a použitých batériách a akumulátoroch, ktorou sa zrušuje smernica 91/157/EHS 77, ktorej článok 8 uvádza, že výrobcovia batérií a akumulátorov zabezpečia financovanie nákladov ich zneškodnenia.
78 In addition, under Article 15 of European Parliament and Council Directive 94/62/EC of 20 December 1994 on packaging and packaging waste 79 the Member States may impose the costs of disposal under the law on waste on the producer of the packaging. 80
78Článok 15 smernice Európskeho Parlamentu a Rady 94/62/ES z 20. decembra 1994 o obaloch a odpadoch z obalov 79tiež umožňuje člen- ským štátom nariadiť, aby náklady nakladania s týmito odpadmi znášali výrobcovia obalov. 80
This interpretation of the polluterpays principle, as a principle governing the apportionment of costs, is consistent with other language versions which — unlike the German version — do not use a notion of causality, but state that the polluter pays (polluter pays, pollueur-payeur).
Tento výklad zásady znečisťovateľ platí, ako zásady upravujúcej rozdelenie nákladov, je v súlade s ostatnými jazykovými verziami, ktoré — na rozdiel od nemeckej verzie — nepoužívajú pojem kauzality, ale uvádzajú, že znečisťovateľ platí („polluter pays“, „pollueur--payeur“).
Accordingly, the Court has interpreted the polluterpays principle as an expression of the proportionality principle, which requires the Member States — and the Community legislature — to refrain from imposing on anyone costs that are unnecessary having regard to the circumstances.
Súdny dvor v súlade s tým vykladal zásadu znečisťovateľ platí ako vyjadrenie zásady proporcionality, ktorá ukladá členským štátom — a zákonodarcovi Spoločenstva — neukladať nikomu náklady, ktoré nie sú potrebné vzhľadom na okolnosti.
76In the case at issue the question was whether agriculture could be called on to reduce nitrate discharges more than is commensurate with its proportion of the total amount.
76V predmetnej veci išlo o to, či príspevok poľnohospodárskeho odvetvia k zníženiu znečistenia dusičnanmi môže ísť nad rámec podielu, ktorý má na celkových emisiách dusičnanov.
With regard to the law on waste, it can be inferred, first of all, that a person cannot bear the cost of disposing of waste which comes from others.
Pri prebratí na režim odpadov je potrebné prijať záver, že nikto nesmie znášať náklady zneškodnenia odpadov, ktoré pochádzajú od tretích osôb.
Those rules have their basis in the fact that Article 15 of the Waste Framework Directive, and in particular the polluterpays principle referred to therein, do not constitute clear and definitive rules on responsibility for costs.
Tieto predpisy sa vysvetľujú skutočnosťou, že článok 15 rámcovej smernice o odpadoch a najmä zásada znečisťovateľ platí tam uvedená nedefinuje jasný a konečný režim zodpovednosti za náklady.
The polluterpays principle can and must be clarified further.
Zásada znečisťovateľ platí naopak môže a má byť upresnená ďalej.
This is a priority task for the legislature.
To je prioritná úloha pre zákonodarcu.
If a product becomes waste, the final holder is in principle the producer of the waste since he discards the product.
Ak sa výrobok stane odpadom, posledný držiteľ je v zásade pôvodcom odpadu, pretože sa zbavuje výrobku.
As Total argues, responsibility for costs on the part of the producer of the product — as is possible under Article 15 of the Waste Framework
Ako uvádza Total, zdá sa, teda v rozpore so zásadou znečisťovateľ platí, že výrobca výrobku zodpovedá za náklady, čo sa možno domnievať aj na základe článku 15 rámcovej smernice o odpadoch.
80 — Order in Case C-26/05 Plato Plastik Robert Frank [2006] ECR I-24, paragraph 34.
80 — Uznesenie Súdneho dvora zo 16. februára 2006, Plato Plastik Robert Frank, C-26/05, Zb. s. I-24, bod 34.
76 — Case C-293/97 Standley and Others [1999] ECR I-2603, paragraph 52.
76 — Rozsudok z 29. apríla 1999, Standley a i., C-293/97, Zb. s. I-2603, bod 52.
Courts must apply and if necessary interpret that clarification and possibly verify whether it respects the limits of the polluterpays principle.
Súdy musia uplatňovať a ak je to potrebné vykladať toto upresnenie a prípadne overiť, či rešpektuje hranice zásady znečisťovateľ platí.
That principle is the criterion for any national transposition of Article 15 of the Waste Framework Directive, but it is also binding on the Community legislature since it is laid down in Article 174(2) of the Treaty as the basis for environmental policy.
Táto zásada je kritériom pre akékoľvek prebratie článku 15 rámcovej smernice o odpadoch do vnútroštátneho práva, ale tiež zaväzuje zákonodarcu Spoločenstva, keďže je uvedená v článku 174 ods. 2 Zmluvy, ako základ politiky v oblasti životného prostredia.
Responsibility for costs on the part of the producer has some benefits.
Skutočnosť, že výrobca zodpovedá za náklady, má určité výhody.
If the producer has to pay for disposal, there is an incentive to design the product in such a way that it can be disposed of as inexpensively as possible.
Ak výrobca musí zaplatiť za zneškodnenie, vedie ho to k navrhovaniu výrobku takým spôsobom, aby výrobok bolo možné zneškodniť najmenej nákladným spôsobom.
This is consistent with the objective laid down in the third indent of Article 174(1) EC of prudent and rational utilisation of natural resources and the principle under Article 174(2) EC that environmental damage should as a priority be rectified at source.
To realizuje cieľ zakotvený v článku 174 ods. 1 tretej zarážke ES, smerujúci k rozvážnemu a racionálnemu využívaniu prírodných zdrojov, ako aj zásadu uvedenú v článku 174 ods. 2 ES, podľa ktorej majú byť škody na životnom prostredí napravené prioritne pri zdroji.
At the same time, the producer can integrate disposal costs into the price and pass them on to the final holder as the actual producer of the waste.
Výrobca má tiež možnosť zahrnúť náklady zneškodnenia do ceny a preniesť ich na posledného držiteľa, ako skutočného pôvodcu odpadu.
Lastly, this arrangement for costs removes any incentive for the final holder to dispose of the product illegally in order to save disposal costs.
Nakoniec tento režim nákladov oberá posledného držiteľa o pohnútku zbaviť sa výrobku nezákonne s úmyslom ušetrenia nákladov zneškodnenia.
There is however a need to strike a balance between certain of the objectives and principles mentioned in Article 174.
Ciele a zásady uvedené v článku 174 však musia byť vyvážené.
The implementation of those criteria is also complex.
Zavedenie kritérií je tiež zložité.
The review by the Court must therefore necessarily be limited to the question whether there was a manifest error of appraisal regarding the conditions for the application of Article 174 EC. 81
Z toho vyplýva, že Súdne preskúmanie sa musí nevyhnutne obmedziť na overenie, či právna úprava bola, alebo nebola prijatá v zjavnom rozpore s podmienkami uplatnenia článku 174 ES. 81
However, the special rules on the responsibility of the producer also suggest that the imposition of the disposal costs on the producer of the product requires express provision to that effect.
Osobitné predpisy o zodpovednosti výrobcu však ukazujú, že je potrebné výslovné ustanovenie, aby náklady zneškodnenia zaťažovali výrobcu.
In particular, the benefits described occur only if the producer and the final holder are aware of the arrangements governing costs.
Výhody, ktoré boli uvedené sú relevantné iba vtedy, ak výrobca a držiteľ poznajú režim znášania nákladov.
Against this background, there can be no objection in principle to a decision by the Community legislature or by the national legislature to order the producer of a product from which waste came to bear the cost of its disposal.
Za týchto okolností v zásade nie je možné kritizovať rozhodnutie zákonodarcu Spoločenstva alebo vnútroštátneho zákonodarcu, zaťažiť výrobcu výrobku, ktorý vytvára odpad, nákladmi na jeho zneškodnenie.
In the case of most products the producer must assume that they will become waste at some time when they are used as intended.
V prípade väčšiny výrobkov výrobca musí predpokladať, že sa stanú odpadom po určitej dobe, keď sú používané v súlade s ich určením.
By producing economic goods the producer therefore causes waste and is therefore also responsible in accordance with the polluterpays principle.
Výrobou hospodárskych statkov preto výrobca produkuje odpad, a preto tiež zodpovedá v súlade so zásadou znečisťovateľ platí.
Moreover, the considerations relating to responsibility for costs where products are used as intended cannot be applied unreservedly to waste which is created through extraordinary events.
Navyše úvahy uvedené k znášaniu nákladov spojených s používaním výrobkov v súlade s ich určením nemôžu byť bezvýhradne prebraté na odpad, ktorý vzniká pri neobvyklých udalostiach.
This is illustrated by the present case: when heavy fuel oil is used as intended, that is to say when it is combusted, gaseous derivatives which do not fall within the scope of the law on waste under Article 2(1)(a) of the Waste Framework
Prejednávaný prípad to ilustruje: pri použití v súlade s určením, teda ak je ťažký vykurovací olej spálený, by plynné odpady, ktoré nepatria do pôsobnosti režimu odpadov podľa člán ku 2 ods. 1 písm. a) rámcovej smernice o odpadoch boli vypustené do atmosféry, ako aj, možno
COMMUNE DE MESQUER solely on the basis of Article 15 of the Waste Framework Directive, it would follow from the above considerations that as the producer of heavy fuel oil and/or the seller and carrier they may be ordered to bear the cost of disposing of oil waste following a shipping accident in so far as they can be accused of contributing personally to causing the leak of the heavy fuel oil.
COMMUNE DE MESQUER že náklady zneškodnenia odpadu z ropných látok, pochádzajúcich zo stroskotania lode, by im mohli byť uložené, ako výrobcovi ťažkého vykurovacieho oleja a/alebo predajcovi a nájomcovi lode, pokiaľ by im bolo možné pripisovať, že osobne prispeli k úniku ťažkého vykurovacieho oleja.
Directive accumulate in the atmosphere, and possibly to a lesser extent solid waste.
v menšej miere, pevné odpady.
Its disposal would have been relatively inexpensive since it accumulates in a power station which is already equipped for that purpose.
Ich zneškodnenie by mohlo byť vykonané s pomerne nízkymi nákladmi, pretože sú zachytávané v elektrárni už vybavenej na tento účel.
After the heavy fuel oil leaks and mixes with water and sediment, however, very much larger quantities of waste are created which can be collected and disposed of only with great difficulty.
Únik ťažkého vykurovacieho oleja a jeho zmiešanie s vodou a usadeninami vytvára zjavne väčšie množstvo odpadu, ktorý môže byť zozbieraný a zneškodnený s oveľa väčšími ťažkosťami.
The risk of such waste being created cannot therefore simply be imposed on the producer of the heavy fuel oil in accordance with the polluterpays principle, but only in so far as he can influence the extraordinary creation of waste.
Nebezpečenstvo vytvorenia takéhoto odpadu preto nemôže byť jednoducho automaticky prenesené na výrobcu podľa zásady znečisťovateľ platí, ale výlučne v prípade, ak výrobca môže vplývať na vznik odpadu, ktorý nie je bežný.
However, a directive provision like Article 15 of the Waste Framework Directive cannot of itself impose obligations on an individual and cannot therefore be relied upon as such against an individual.
Ustanovenie smernice, akým je člá -nok 15 rámcovej smernice o odpadoch, však nemôže samo osebe ukladať povinnosti jednotlivcovi, z čoho vyplýva, že smernice ako takej sa nie je možné voči jednotlivcovi dovolávať.
82The stipulations of Article 15 can therefore be applied as against the Total companies only in so far as they have a basis in French law.
82 Zásady článku 15 teda môžu byť voči spoločnostiam Total uplatňované, iba ak nachádzajú svoj základ vo francúzskom práve.
This is the explanation for the judgment in Van de Walle: the risk of the creation of waste as a result of an accident is borne by the person who is able to prevent the accident.
Tak sa vysvetľuje rozsudok Van de Walle a i.: nebezpečenstvo vytvorenia odpadu ako dôsledku nehody znáša osoba, ktorá môže zabrániť nehode.
Other persons are responsible only exceptionally where they can be accused of contributing independently to causing the waste.
Iné osoby sú zodpovedné iba výnimočne, ak je možné vytýkať im, že v kauzálnej súvislosti prispeli k vzniku odpadu.
French law might preclude liability on the part of the Total companies.
Francúzske právo by mohlo brániť zodpovednosti spoločností Total.
Article III(4)(c) of the Liability Convention, which applies in France, precludes in principle any claim for compensation against a charterer.
Článok III ods. 4 písm. c) dohovoru o zodpovednosti, ktorý je vo Francúzsku účinný, v zásade vylučuje akýkoľvek nárok na náhradu škody voči prenajímateľovi lode.
Exceptions arise only when the damage resulted from the charterer’s personal act or omission, committed with the intent to cause such damage, or recklessly and with knowledge that such damage would probably result.
Výnimky platia len vtedy, ak škoda vyplýva z konania alebo opomenutia prenajímateľa lode, spáchaného s úmyslom spôsobiť túto škodu, alebo z nedbanlivosti a s vedomím, že takáto škoda by pravdepodobne mohla vzniknúť.
The competent courts must decide whether that exclusion from liability is applicable to the Total companies. 83
Či je takáto výnimka zodpovednosti uplatniteľná na spoločnosti Total prislúcha rozhodnúť príslušným súdom. 83
Application to the present case
82 — Rozsudky z 26. februára 1986, Marshall, 152/84, Zb. s.
83 — The judgment of the Tribunal de grande instance de Paris of 16 January 2008 (cited in footnote 15, p.
83 — Rozsudok Tribunal de grande instance de Paris zo 16. januára 2008, už citovaný v poznámke pod čiarou 15, s. 235, to vylúčil vo vzťahu k Total S.A.
If responsibility for costs on the part of the Total companies were to be assessed
Ak by sa povinnosť spoločností Total znášať náklady mala posudzovať iba na základe článku 15 rámcovej smernice o odpadoch, z vyššie uvedených úvah by vyplývalo,
However, the exclusion from liability does not appear to be incompatible with Article 15 of the Waste Framework Directive, even if the persons concerned contributed to causing the waste, but is a permissible full utilisation of the scope which the polluterpays principle allows the Member States in connection with implementation.
Výnimka zo zodpovednosti sa však nezdá byť nezlučiteľná s článkom 15 rámcovej smernice o odpadoch ani v prípade, ak dotknuté osoby v kauzálnej súvislosti prispeli k vzniku odpadu, ale je prípustná ako plné uplatnenie právomoci voľnej úvahy, ktorú zásada znečisťovateľ platí priznáva členským štátom pri prebratí predmetnej smernice.
First of all, claims can be made directly against those persons, in the event of increased responsibility, where the damage resulted from their personal act or omission, committed with the intent to cause such damage, or recklessly and with knowledge that such damage would probably result.
zodpovednosti, a to ak škoda spôsobená znečistením vyplýva z ich osobného konania alebo opomenutia, spáchaného s úmyslom spôsobiť túto škodu, alebo z nedbanlivosti a s vedomím, že takáto škoda by pravdepodobne mohla vzniknúť.
Secondly, the owner may have recourse against them under Article III(5) of the Liability Convention.
Na druhej strane vlastník voči nim môže mať podľa článku III ods. 5 dohovoru o zodpovednosti regresný nárok.
It is therefore ensured that these persons too may be ordered to bear costs for their contribution in accordance with the polluterpays principle.
Tým je zabezpečená možnosť uložiť týmto osobám znášať náklady podľa zásady znečisťovateľ platí, za ich podiel zavinenia.
It would be necessary to examine such a claim in particular if the Total companies are partially or wholly responsible for the ship’s accident, as the Tribunal de grande instance found 85 and as the Commission and France also consider to be possible.
Taký nárok by bolo potrebné preskúmať najmä vtedy, ak sú spoločnosti Total čiastočne alebo úplne zodpovedné za stroskotanie lode, ako to určil Tribunal de grande instance 85a ako to pripúšťajú Komisia a Francúzska republika.
The Liability Convention and the Fund Convention clarify the apportionment of responsibility for costs in connection with oil accidents at sea.
Dohovor o zodpovednosti a dohovor FIPOL upresňujú rozdelenie znášania nákladov súvisiacich s nehodami tankerov na mori.
The channelling of responsibility for costs to the owner of the ship under the Liability Convention is consistent with the polluterpays principle.
Usmernením zodpovednosti za náklady zneškodnenia odpadu na vlastníka lode, dohovor o zodpovednosti dokonale zapadá do zásady znečisťovateľ platí.
As a rule, in the event of an accident the owner is responsible for the cargo of his ship becoming waste since he has responsibility for the command and condition of the ship which he operates or has operated.
V prípade nehody je pravidlom, že vlastník lode zodpovedá za to, že náklad jeho lode sa stal odpadom, pretože zodpovedá za riadenie lode a stav lode, ktorú prevádzkuje alebo necháva prevádzkovať.
For certain cases where third parties are responsible for the damage, Article III(2) and (3) provide for exemption from liability for the ship’s owner.
Pre určité prípady, keď sú za škodu zodpovedné tretie osoby, článok III ods. 2 a 3 predvída vylúčenie zodpovednosti vlastníka lode.
This form of liability is consistent with the liability which the Court established in connection with the manager of a service station in relation to hydrocarbons leaked from storage facilities into the surrounding ground. 84
Tento režim zodpovednosti zodpovedá zodpovednosti, ktorú Súdny dvor konštatoval vo vzťahu k prevádzkovateľovi čerpacej stanice za pohonné hmoty, ktoré unikli z uskladňovacích zariadení do okolitej pôdy. 84
The barriers to claims against third parties which accompany the channelling
Na jednej strane tieto osoby je možné priamo žalovať, v prípade prísnejšej
However, under Article V of the Liability Convention liability on the part of the owner is limited if it is not proved that the pollution damage resulted from his personal act or omission, committed with the intent to cause such damage, or recklessly and with knowledge that such damage would probably result.
Zodpovednosť vlastníka lode je však obmedzená podľa článku V dohovoru o zodpovednosti, ak nie je preukázané, že škoda spôsobená znečistením vyplýva z jeho osobného konania alebo opomenutia, spáchaného s úmyslom spôsobiť túto škodu, alebo z nedbanlivosti a s vedomím, že takáto škoda by pravdepodobne mohla vzniknúť.
If this limitation of liability applies, the individual claims under Article V(4) are settled only pro rata, that is to say partially, by the owner of the ship.
Pokiaľ je toto obmedzenie zodpovednosti uplatnené, budú jednotlivé nároky podľa článku V ods. 4 vlastníkom lode uspokojené iba pro rata, teda čiastočne.
This appears prima facie to be a breach of the polluterpays principle.
Na prvý pohľad sa zdá, že je to v rozpore so zásadou znečisťovateľ platí.
84 — Van de Walle and Others (cited in footnote 27, paragraph 59).
84 — Rozsudok Van de Walle a i., už citovaný v poznámke pod čiarou 27, bod 59.
85 — Judgment of 16 January 2008 (cited in footnote 15, p. 228).
85 — Rozsudok zo 16. januára 2008, už citovaný v poznámke pod čiarou 15, s. 228.
COMMUNE DE MESQUER persons who are likewise required to pay the costs under national law.
COMMUNE DE MESQUER daňových poplatníkov, alebo určité osoby, ktoré rovnako môžu byť povinné znášať náklady podľa vnútroštátneho práva.
The imposition on individuals of the cost of disposing of waste which they have not caused would be incompatible with the polluterpays principle.
Bolo by v rozpore so zásadou znečisťovateľ platí, ak by náklady zneškodnenia odpadu boli uložené jednotlivcom, ktorí ich nespôsobili.
87Those concerned could therefore apply Article 15 of the Waste Framework Directive vis-à-vis such a demand made by State authorities.
87 Dotknuté osoby by mohli voči takejto požiadavke štátnych orgánov uplatňovať článok 15 rámcovej smernice o odpadoch.
However, the limited liability of the owner of the ship is supplemented under the Fund Convention by liability under the International Oil Pollution Damage Compensation Fund.
Obmedzená zodpovednosť vlastníka lode bude však podľa dohovoru FIPOL doplnená prostredníctvom zodpovednosti fondu pre náhradu škôd spôsobených znečistením ropnými látkami.
Under Article 12, the Fund is financed by those who have received large quantities of crude oil or heavy fuel oil after sea transport.
Podľa článku 10 dohovoru FIPOL, fond je financovaný tými, ktorým bude námornou dopravou dopravované veľké množstvo ropy alebo ťažkého vykurovacieho oleja.
Through their demand those undertakings cause the oil transportation which creates the risk of oil accidents at sea.
Práve dopyt uvedených subjektov je dôvodom dopravy tankermi, ktorá vytvára nebezpečenstvo nehôd spôsobujúcich znečistenie mora ropnými látkami.
They too may therefore be apportioned the cost of disposing of oil waste which is created in the event of oil accidents in accordance with the polluterpays principle.
Zásada znečisťovateľ platí umožňuje tiež uložiť im náklady odstránenia odpadu z ropných látok, ktorý vznikol pri nehode.
Liability under the Fund is excluded in the event of damage resulting from an act of war under Article 4(2) of the Fund Convention and may be limited, under Article 4(3), if the party which suffered the damage is partially at fault.
Podľa znenia člán -ku 4 ods. 2 je zodpovednosť fondu vylúčená v prípade vojnových škôd a môže byť podľa znenia odseku 3 obmedzená, ak poškodený prispel ku škode úmyselným, nedbanlivostným konaním alebo opomenutím.
In addition, under Article 9 of the Fund Convention there is the right of recourse against other responsible persons in relation to costs borne by the Fund.
Navyše článok 9 dohovoru FIPOL tiež umožňuje fondu regres voči zodpovedným tretím osobám do výšky nákladov, ktoré vynaložil.