natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Moreover, in accordance with Article 35 of Directive 2004/38, Member States may adopt the necessary measures to refuse, terminate or withdraw any right conferred by that directive in the case of abuse of rights or fraud, such as marriages of convenience, it being understood that any such measure must be proportionate and subject to the procedural safeguards provided for in the directive.
Okrem toho podľa článku 35 smernice 2004/38 môžu členské štáty prijať potrebné opatrenia na odmietnutie, ukončenie alebo zrušenie akéhokoľvek práva priznaného podľa tejto smernice v prípade zneužívania práv alebo podvodu, ako napríklad účelové manželstvá, pričom všetky takéto opatrenia musia byť primerané a podliehať procedurálnym ochranám stanoveným touto smernicou.
Those governments further submit that that interpretation of Directive 2004/38 would lead to unjustified reverse discrimination, in so far as nationals of the host Member State who have never exercised their right of freedom of movement would not derive rights of entry and residence from Community law for their family members who are nationals of nonmember countries.
Tie isté vlády tiež tvrdia, že uvedený výklad smernice 2004/38 by viedol k nedôvodnej obrátenej diskriminácii, keďže štátni príslušníci hostiteľského členského štátu, ktorí nikdy neuplatnili svoje právo voľného pohybu, by nemohli vyvodiť z práva Spoločenstva právo na vstup a pobyt ich rodinných príslušníkov, ktorí sú štátnymi príslušníkmi tretej krajiny.
In that regard, it is settled caselaw that the Treaty rules governing freedom of movement for persons and the measures adopted to implement them cannot be applied to activities which have no factor linking them with any of the situations governed by Community law and which are confined in all relevant respects within a single Member State (Case C-212/06 Government of the French Community and Walloon Government [2008] ECR I-1683, paragraph 33).
V tejto súvislosti z ustálenej judikatúry vyplýva, že pravidlá Zmluvy v oblasti voľného pohybu osôb a akty prijaté na ich vykonanie sa nemôžu uplatňovať na činnosti, ktoré nemajú nijakú spojitosť s niektorou zo situácií, ktoré predpokladá právo Spoločenstva a v prípade ktorých sa všetky relevantné skutočnosti obmedzujú iba na územie jedného členského štátu (rozsudok z 1. apríla 2008, Vláda Francúzskeho spoločenstva a valónska vláda, C-212/06, Zb. s. I-1683, bod 33).
Any difference in treatment between those Union citizens and those who have exercised their right of freedom of movement, as regards the entry and residence of their family members, does not therefore fall within the scope of Community law.
Preto prípadný rozdiel v zaobchádzaní medzi týmito občanmi Únie a tými občanmi Únie, ktorí uskutočnili svoju slobodu pohybu, pokiaľ ide o vstup a pobyt ich rodinných príslušníkov, nepatrí do pôsobnosti práva Spoločenstva.
Moreover, it should be recalled that all the Member States are parties to the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms signed in Rome on 4 November 1950, which enshrines in Article 8 the right to respect for private and family life.
Okrem toho treba pripomenúť, že všetky členské štáty sú stranami Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd podpísaného v Ríme 4. novembra 1950, ktorý vo svojom článku 8 zakotvuje právo na rešpektovanie súkromného a rodinného života.
The answer to the first question must therefore be that Directive 2004/38 precludes legislation of a Member State which requires a national of a nonmember country who is the spouse of a Union citizen residing in that Member State but not possessing its nationality to have previously been lawfully resident in another Member State before arriving in the host Member State, in order to benefit from the provisions of that directive.
Na prvú otázku preto treba odpovedať, že smernici 2004/38 odporuje právna úprava členského štátu, ktorá vyžaduje od štátneho príslušníka tretej krajiny, ktorý je manželským partnerom občana Únie zdržiavajúceho sa v tomto členskom štáte, pričom nie je jeho štátnym príslušníkom, aby mal legálny pobyt v inom členskom štáte predtým, ako prišiel do hostiteľského členského štátu, na to, aby sa na neho vzťahovali ustanovenia tejto smernice.
By its second question the referring court asks essentially whether the spouse of a Union citizen who has exercised his right of freedom of movement by becoming established in a Member State whose nationality he does not possess accompanies or joins that citizen within the meaning of Article 3(1) of Directive 2004/38, and consequently benefits from the provisions of that directive, irrespective of when and where the marriage took place and of the circumstances in which he entered the host Member State.
Svojou druhou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či manželský partner občana Únie, ktorý uplatnil svoje právo voľného pohybu tým, že sa usadil v členskom štáte, ktorého nie je štátnym príslušníkom, sprevádza tohto občana alebo sa k nemu pripája v zmysle článku 3 ods. 1 smernice 2004/38 a vzťahujú sa preto na neho ustanovenia tejto smernice bez ohľadu na miesto a dátum uzatvorenia manželstva, ako aj okolnosti jeho vstupu na územie hostiteľského členského štátu.
It should be noted at the outset that, as may be seen from recitals 1, 4 and 11 in the preamble, Directive 2004/38 aims to facilitate the exercise of the primary and individual right to move and reside freely within the territory of the Member States that is conferred directly on Union citizens by the Treaty.
Na úvod treba pripomenúť, že smernica 2004/38, tak ako vyplýva z jej odôvodnení č. 1, 4 a 11, má za cieľ zjednodušiť výkon základného a individuálneho práva voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktoré je občanom Únie priamo priznané Zmluvou.
Moreover, as recital 5 in the preamble to Directive 2004/38 points out, the right of all Union citizens to move and reside freely within the territory of the Member States should, if it is to be exercised under objective conditions of dignity, be also granted to their family members, irrespective of nationality.
Okrem toho, tak ako zdôrazňuje odôvodnenie č. 5 smernice 2004/38, právo všetkých občanov Únie voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov by sa malo, ak sa má uplatňovať podľa objektívnych podmienok dôstojnosti, udeliť tiež ich rodinným príslušníkom bez ohľadu na ich štátnu príslušnosť.
Having regard to the context and objectives of Directive 2004/38, the provisions of that directive cannot be interpreted restrictively, and must not in any event be deprived of their effectiveness (see, to that effect, Eind, paragraph 43).
S ohľadom na kontext a ciele sledované smernicou 2004/38 nemožno vykladať ustanovenia tejto smernice reštriktívne a v žiadnom prípade ich nemožno zbaviť ich potrebného účinku (pozri v tomto zmysle rozsudok Eind, už citovaný, bod 43).
Article 3(1) of Directive 2004/38 provides that the directive is to apply to all Union citizens who move to or reside in a Member State other than that of which they are a national, and to their family members as defined in point 2 of Article 2 of the directive who accompany or join them.
Článok 3 ods. 1 smernice 2004/38 stanovuje, že táto smernica sa uplatňuje na všetkých občanov Únie, ktorí sa pohybujú alebo zdržiavajú v členskom štáte inom, ako je členský štát, ktorého štátnymi príslušníkmi sú, a na ich rodinných príslušníkov, ako sú definovaní v článku 2 bode 2 uvedenej smernice, ktorí ich buď sprevádzajú, alebo sa k nim pripájajú.
Articles 6 and 7 of Directive 2004/38, relating respectively to the right of residence for up to three months and the right of residence for more than three months, likewise require that the family members of a Union citizen who are not nationals of a Member State ‘accompany’ or ‘join’ him in the host Member State in order to enjoy a right of residence there.
Takisto články 6 a 7 smernice 2004/38, ktoré sa týkajú práva pobytu na menej ako tri mesiace a práva pobytu na viac ako tri mesiace požadujú, aby rodinní príslušníci občana Únie, ktorí nie sú štátnymi príslušníkmi žiadneho členského štátu, tohto občana buď „sprevádzali“, alebo „sa k nemu pripájali“ v hostiteľskom členskom štáte, ak v ňom majú mať právo pobytu.
First, none of those provisions requires that the Union citizen must already have founded a family at the time when he moves to the host Member State in order for his family members who are nationals of nonmember countries to be able to enjoy the rights established by that directive.
Po prvé, aby rodinní príslušníci občana Únie, ktorí sú štátnymi príslušníkmi tretích krajín, mohli využiť práva zakotvené touto smernicou, žiadne z týchto ustanovení nevyžaduje, aby si občan Únie založil rodinu už predtým, ako sa premiestni do hostiteľského členského štátu.
That interpretation is consistent with the purpose of Directive 2004/38, which aims to facilitate the exercise of the fundamental right of residence of Union citizens in a Member State other than that of which they are a national.
Takýto výklad je v súlade s cieľom smernice 2004/38 zjednodušiť uplatnenie základného práva na pobyt, ktoré majú občania Únie v inom členskom štáte ako v členskom štáte, ktorého sú štátnymi príslušníkmi.
Where a Union citizen founds a family after becoming established in the host Member State, the refusal of that Member State to authorise his family members who are nationals of nonmember countries to join him there would be such as to discourage him from con -tinuing to reside there and encourage him to leave in order to be able to lead a family life in another Member State or in a nonmember country.
Ak by si občan Únie založil rodinu až po tom, ako sa usadil v hostiteľskom členskom štáte, skutočnosť, že tento štát by odmietol povoliť jeho rodinným príslušníkom, štátnym príslušníkom tretích krajín, aby sa tu k nemu pripojili, by ho odradila, aby tu mal aj naďalej pobyt a podporila by ho v tom, aby ho opustil a viedol rodinný život v inom členskom štáte alebo tretej krajine.
It must therefore be held that nationals of nonmember countries who are family members of a Union citizen derive from Directive 2004/38 the right to join that Union citizen in the host Member State, whether he has become established there before or after founding a family.
Preto treba konštatovať, že štátnym príslušníkom tretích krajín, ktorí sú rodinnými príslušníkmi občana Únie, plynie zo smernice 2004/38 právo pripojiť sa k občanovi Únie v hostiteľskom členskom štáte bez ohľadu na to, či sa tu tento občan usadil predtým alebo potom, ako si založil rodinu.
Second, it must be determined whether, where the national of a nonmember country has entered a Member State before becoming a family member of a Union citizen who resides in that Member State, he accompanies or joins that Union citizen within the meaning of Article 3(1) of Directive 2004/38.
Po druhé treba určiť, či v prípade, že štátny príslušník tretej krajiny vstúpil do členského štátu predtým, ako sa stal rodinným príslušníkom občana Únie, ktorý mal v tomto štáte bydlisko, tohto občana Únie sprevádza alebo sa k nemu pripája v zmysle článku 3 ods. 1 smernice 2004/38.
It makes no difference whether nationals of nonmember countries who are family members of a Union citizen have entered the host Member State before or after becoming family members of that Union citizen, since the refusal of the host Member State to grant them a right of residence is equally liable to discourage that Union citizen from continuing to reside in that Member State.
Je nepodstatné, či štátni príslušníci tretích krajín, ktorí sú rodinnými príslušníkmi občana Únie, vstúpili do hostiteľského členského štátu predtým alebo potom ako sa stali rodinnými príslušníkmi tohto občana Únie, keďže odmietnutie hostiteľského členského štátu udeliť im právo na pobyt môže v oboch prípadoch rovnakým spôsobom odradiť uvedeného občana Únie od toho, aby pokračoval v pobyte v tomto členskom štáte.
Therefore, in the light of the necessity of not interpreting the provisions of Dir -ective 2004/38 restrictively and not depriving them of their effectiveness, the words ‘family members [of Union citizens] who accompany … them’ in Article 3(1) of that directive must be interpreted as referring both to the family members of a Union citizen who entered the host Member State with him and to those who reside with him in that Member State, without it being necessary, in the latter case, to distinguish according to whether the nationals of nonmember countries entered that
Preto s ohľadom na potrebu nevykladať ustanovenia smernice 2004/38 reštriktívne a nezbaviť ich potrebného účinku, treba pojmy „rodinní príslušníci [občana Únie], ktorí [ho] sprevádzajú“ uvedené v článku 3 ods. 1 uvedenej smernice vykladať tak, že sa týkajú rodinných príslušníkov občana Únie, ktorí s ním vstúpili do hostiteľského členského štátu a zároveň tých, ktorí sa s ním v tomto členskom štáte zdržiavajú, bez ohľadu na to, či v tomto druhom prípade štátni príslušníci tretích krajín vstúpili
Member State before or after the Union citizen or before or after becoming his family members.
do uvedeného členského štátu skôr alebo neskôr ako občan Únie, alebo skôr alebo neskôr, ako sa stali jeho rodinnými príslušníkmi.
Application of Directive 2004/38 solely to the family members of a Union citizen who ‘accompany’ or ‘join’ him is thus equivalent to limiting the rights of entry and residence of family members of a Union citizen to the Member State in which that citizen resides.
Uplatnenie smernice 2004/38 len na tých rodinných príslušníkov občana Únie, ktorí tohto občana buď „sprevádzajú“, alebo sa „k nemu pripájajú“, znamená obmedziť právo na vstup a pobyt rodinných príslušníkov občana Únie na členský štát, v ktorom sa tento občan zdržiava.
From the time when the national of a nonmember country who is a family member of a Union citizen derives rights of entry and residence in the host Member State from Directive 2004/38, that State may restrict that right only in compliance with Articles 27 and 35 of that directive.
Akonáhle štátnemu príslušníkovi tretej krajiny, ktorý je rodinným príslušníkom občana Únie, vyplýva zo smernice 2004/38 právo na vstup a pobyt v hostiteľskom členskom štáte, môže tento štát obmedziť toto právo len vtedy, ak dodrží články 27 a 35 tejto smernice.
Compliance with Article 27 is required in particular where the Member State wishes to penalise the national of a nonmember country for entering into and/or residing in its territory in breach of the national rules on immigration before becoming a family member of a Union citizen.
Dodržiavanie uvedeného článku 27 je potrebné najmä vtedy, ak členský štát zamýšľa sankcionovať štátneho príslušníka tretej krajiny za to, že predtým, ako sa stal rodinným príslušníkom občana Únie, svojím vstupom alebo zdržiavaním sa na jeho území porušil vnútroštátne predpisy v oblasti prisťahovalectva.
However, even if the personal conduct of the person concerned does not justify the adoption of measures of public policy or public security within the meaning of Article 27 of Directive 2004/38, the Member State remains entitled to impose other penalties on him which do not interfere with freedom of movement and residence, such as a fine, provided that they are proportionate (see, to that effect, MRAX, paragraph 77 and the caselaw cited).
Ak aj osobné správanie dotknutej osoby neodôvodňuje prijatie opatrení verejného záujmu alebo verejnej bezpečnosti v zmysle článku 27 smernice 2004/38, členský štát je však aj naďalej oprávnený prijať voči nej iné sankcie, ktoré nezasahujú do slobody pohybu a pobytu, ako napríklad pokutu, za podmienky, že budú primerané (pozri v tomto zmysle rozsudok MRAX, už citovaný, bod 77 a citovanú judikatúru).
The answer to the second question must therefore be that Article 3(1) of Dir -ective 2004/38 must be interpreted as meaning that a national of a nonmember country who is the spouse of a Union citizen residing in a Member State whose nationality he does not possess and who accompanies or joins that Union citizen benefits from the provisions of that directive, irrespective of when and where their marriage took place and of how the national of a nonmember country entered the host Member State.
Na druhú otázku preto treba odpovedať, že článok 3 ods. 1 smernice 2004/38 sa má vykladať v tom zmysle, že na štátneho príslušníka tretej krajiny, ktorý je manželským partnerom občana Únie zdržiavajúceho sa v členskom štáte, pričom nie je jeho štátnym príslušníkom, ktorý tohto občana Únie sprevádza alebo sa k nemu pripája, sa vzťahujú ustanovenia uvedenej smernice bez ohľadu na miesto a dátum uzatvorenia ich manželstva, ako aj na spôsob, akým tento štátny príslušník tretej krajiny vstúpil do hostiteľského členského štátu.
In view of the answer to the second question, there is no need to answer the third question.
S ohľadom na odpoveď na druhú prejudiciálnu otázku netreba na tretiu otázku odpovedať.
Directive 2004/38/EC of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 on the right of citizens of the Union and their family members to move and reside freely within the territory of the Member States amending
Smernici Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS)
Regulation (EEC) No 1612/68 and repealing Directives 64/221/EEC, 68/360/EEC, 72/194/EEC, 73/148/EEC, 75/34/EEC, 75/35/EEC, 90/364/EEC, 90/365/EEC and 93/96/EEC precludes legislation of a Member State which requires a national of a nonmember country who is the spouse of a Union citizen residing in that Member State but not possessing its nationality to have previously been lawfully resident in another Member State before arriving in the host Member State, in order to benefit from the provisions of that directive.
č. 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, odporuje právna úprava členského štátu, ktorá vyžaduje od štátneho príslušníka tretej krajiny, ktorý je manželským partnerom občana Únie zdržiavajúceho sa v tomto členskom štáte, pričom nie je jeho štátnym príslušníkom, aby mal legálny pobyt v inom členskom štáte predtým, ako prišiel do hostiteľského členského štátu, na to, aby sa na neho vzťahovali ustanovenia tejto smernice.
Article 3(1) of Directive 2004/38 must be interpreted as meaning that a national of a nonmember country who is the spouse of a Union citizen residing in a Member State whose nationality he does not possess and who accompanies or joins that Union citizen benefits from the provisions of that directive, irrespective of when and where their marriage took place and of how the national of a nonmember country entered the host Member State.
Článok 3 ods. 1 smernice 2004/38 sa má vykladať v tom zmysle, že na štátneho príslušníka tretej krajiny, ktorý je manželským partnerom občana Únie zdržiavajúceho sa v členskom štáte, pričom nie je jeho štátnym príslušníkom, ktorý tohto občana Únie sprevádza alebo sa k nemu pripája, sa vzťahujú ustanovenia uvedenej smernice bez ohľadu na miesto a dátum uzatvorenia ich manželstva, ako aj na spôsob, akým tento štátny príslušník tretej krajiny vstúpil do hostiteľského členského štátu.
Case C-152/08
Vec C-152/08
(Reference for a preliminary ruling from the Tribunal Superior de Justicia de Madrid)
(návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Tribunal Superior de Justicia de Madrid)
(Article 104(3) of the Rules of Procedure — EEC-Turkey Association Agreement — Article 37 of the Additional Protocol — Direct effect — Working conditions — Principle of nondiscrimination — Football — Limit on the number of professional players from nonmember States who may be fielded per team in national competitions)
„Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku — Dohoda o pridružení medzi EHS a Tureckom — Článok 37 dodatkového protokolu — Priamy účinok — Pracovné podmienky — Zásada zákazu diskriminácie — Futbal — Obmedzenie počtu profesionálnych hráčov, štátnych príslušníkov tretích štátov, ktorí môžu nastúpiť za mužstvo v národnej súťaži“
Order of the Court (Fifth Chamber), 25 July 2008 . . . . . . . . . . . . . .
Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z 25. júla 2008 . . . . . . . . . . .
International agreements — Agreements concluded by the Community — Direct effect
Medzinárodné dohody — Dohody Spoločenstva — Priamy účinok
(Additional Protocol to the EEC-Turkey Association Agreement, Art. 37; Decision No 1/80 of the EEC-Turkey Association Council, Art. 10(1))
(Dodatkový protokol k Dohode o pridružení medzi EHS a Tureckom, článok 37; rozhodnutie asociačnej rady EHSTurecko č. 1/80, článok 10 ods. 1)
International agreements — EEC-Turkey Association Agreement — Workers — Equal treatment
Medzinárodné dohody — Dohoda o pridružení medzi EHS a Tureckom — Pracovníci — Rovnosť zaobchádzania
discriminating, on the basis of nationality, against Turkish migrant workers duly registered as belonging to their labour force as regards remuneration and other conditions of work.
na ujmu migrujúcich pracovníkov s tureckou štátnou príslušnosťou pôsobiacich na legálnom trhu práce týchto štátov na základe ich štátnej príslušnosti, pokiaľ ide o odmeňovanie a iné pracovné podmienky.
(see paras 28, 29)
(pozri body 28, 29)
The wording of Article 37 of the Additional Protocol, annexed to the EEC-Turkey Association Agreement, is essentially the same as that in the first indent of Article 38(1) of the Association Agreement with Slovakia and Article 23(1) of the Communities-Russia Partnership Agreement which lay down, in clear, precise and unconditional terms, a prohibition precluding any Member State from discriminating, on grounds of nationality, against the workers from the nonmember State concerned, vis-à-vis their own nationals, so far as their conditions of work, remuneration and dismissal are concerned.
Znenie článku 37 dodatkového protokolu pripojeného k Dohode o pridružení medzi EHS a Tureckom sa nijako podstatne neodlišuje od znenia článku 38 ods. 1 prvej zarážky Dohody o pridružení medzi Spoločenstvami a Slovenskom, ako aj znenia článku 23 ods. 1 Dohody o partnerstve medzi Spoločenstvami a Ruskom, ktoré stanovujú pre každý členský štát jasný, presný a bezpodmienečný zákaz zaobchádzať s pracovníkmi dotknutého tretieho štátu z dôvodu ich štátnej príslušnosti diskriminačne v porovnaní so štátnymi príslušníkmi daného členského štátu, pokiaľ ide o pracovné podmienky, odmeňovanie alebo prepúšťanie.
Those provisions may therefore be relied on by individuals before the courts of the Member States.
Uvedených ustanovení sa preto môžu jednotlivci dovolávať na súdoch členských štátov.
Furthermore, Article 10(1) of Decision No 1/80, which repeats the rule laid down in Article 37 of the Additional Protocol, lays down in clear, precise and unconditional terms a prohibition precluding Member States from
Okrem toho článok 10 ods. 1 rozhodnutia č. 1/80, ktorý preberá pravidlo stanovené v článku 37 tohto dodatkového protokolu, stanovuje pre členské štáty jasný, presný a bezpodmienečný zákaz zaobchádzať diskriminačne
The prohibition on all discrimination against Turkish workers duly registered as belonging to the labour force of the Member States with respect to remuneration and other conditions of work, as laid down in Article 37 of the Additional Protocol, annexed to the EEC-Turkey Association Agreement, and Article 10(1) of Decision No 1/80, adopted by the Association Council established by that agreement, on the development of the association, must be interpreted as precluding the application to a professional sportsman of
Zákaz akejkoľvek diskriminácie voči tureckým pracovníkom pôsobiacim na legálnom trhu práce členských štátov, pokiaľ ide o odmeňovanie a iné pracovné podmienky, ktorý je stanovený v článku 37 dodatkového protokolu pripojeného k Dohode o pridružení medzi EHS a Tureckom, ako aj v článku 10 ods. 1 rozhodnutia č. 1/80 o rozvoji asociácie, prijatého asociačnou radou vytvorenou touto dohodou, sa má vykladať v tom zmysle, že mu odporuje skutočnosť, že sa na profesionálneho športovca s tureckou štátnou
REAL SOCIEDAD DE FÚTBOL AND KAHVECI
REAL SOCIEDAD DE FÚTBOL A KAHVECI ktoré nie sú členmi Európskeho hospodárskeho priestoru.