natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For those reasons, the Court declares to be admissible an action for the annulment of such a decision brought by a person who is concerned within the meaning of Article 88(2) EC where he seeks, by instituting proceedings, to safeguard the procedural rights available to him under the latter provision (see, to that effect, Cook v Commission, paragraphs 23 to 26; Matra v Commission, paragraphs 17 to 20; Commission v Styral and Brink’s France, paragraph 40; and Commission v Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum, paragraph 35).
Preto súd Spoločenstva vyhlasuje žalobu o neplatnosť takéhoto rozhodnutia, ktorú podala príslušná strana v zmysle článku 88 ods. 2 ES, za prípustnú, ak chce žalobca podaním žaloby hájiť svoje procesné práva, ktoré má podľa posledného uvedeného ustanovenia (pozri v tomto zmysle rozsudky Cook/Komisia, už citovaný, body 23 až 26; Matra/Komisia, už citovaný, body 17 až 20; Komisia/Sytraval a Brink’s France, už citovaný, bod 40, ako aj Komisia/Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum, už citovaný, bod 35).
Furthermore, Article 10(1) and the first sentence of Article 20(2) of Regulation No 659/1999 grant to a person concerned the right to set in motion the preliminary examination stage provided for in Article 88(3) EC, by sending information regarding any allegedly unlawful aid to the Commission, which it is then obliged to examine, without delay, the possible existence of aid and its compatibility with the common market.
Okrem toho článok 10 ods. 1 a článok 20 ods. 2 prvá veta nariadenia č. 659/1999 priznávajú takejto zainteresovanej strane právo spustiť fázu predbežného preskúmania podľa článku 88 ods. 3 ES tým, že Komisii predloží informácie týkajúce sa údajne protiprávnej pomoci, pričom Komisia má povinnosť bezodkladne zistiť existenciu prípadnej pomoci a jej zlučiteľnosť so spoločným trhom.
Although the parties concerned cannot rely on rights of the defence for that pro -cedure, they do, however, have the right to be associated with it in an adequate manner taking into account the circumstances of the case at issue (see, to that effect, judgement of 8 May 2008 in Case C-49/05 P Ferriere Nord v Commission, paragraph 69).
Hoci zainteresované strany nemôžu uplatniť svoje právo na obranu v rámci tohto konania, majú právo zúčastniť sa ho v primeranom rozsahu podľa okolností konkrétneho prípadu (pozri v tomto zmysle rozsudok z 8. mája 2008, Ferriere Nord/Komisia, C-49/05 P, bod 69).
Such an association with that procedure must mean that, where the Commission informs the interested parties, in accordance with Article 20(2) of Regulation No 659/1999, that there are insufficient grounds for taking a view on the case, it is required, as the Advocate General points out at point 101 of his Opinion, to allow the interested parties to submit additional comments within a reasonable period.
Takáto účasť na uvedenom konaní musí znamenať, že ak ich Komisia v súlade s článkom 20 ods. 2 druhou vetou nariadenia č. 659/1999 informuje, že neexistujú dostatočné dôvody na zaujatie stanoviska k veci, musí im tiež umožniť, ako uviedol generálny advokát v bode 101 svojich návrhov, aby jej v primeranej lehote predložili dodatočné pripomienky.
Once those comments have been lodged, or the reasonable period has expired, Article 13(1) of Regulation No 659/1999 obliges the Commission to close the preliminary examination stage by adopting a decision pursuant to Article 4(2), (3) or (4) of that regulation, that is to say, a decision stating that aid does not exist; raising no objections, or initiating the formal investigation procedure.
Po predložení týchto pripomienok alebo po vypršaní primeranej lehoty článok 13 ods. 1 nariadenia č. 659/1999 ukladá Komisii, aby fázu predbežného preskúmania ukončila prijatím rozhodnutia podľa článku 4 ods. 2, 3 alebo 4 tohto nariadenia, čiže buď rozhodnutím, v ktorom konštatuje neexistenciu pomoci, alebo rozhodnutím o nevznesení námietok alebo rozhodnutím o začatí konania vo veci formálneho zisťovania.
Thus, the Commission is not authorised to persist in its failure to act during the preliminary examination stage.
Táto inštitúcia teda nie je oprávnená donekonečna predlžovať stav nečinnosti počas fázy predbežného preskúmania.
Once that stage of the procedure has been completed the Commission is bound either to initiate a procedure against the subject of the complaint, or to adopt a definitive decision rejecting the complaint (see, in the context of the procedure in matters of competition, Case 282/95 P Guérin automobiles v Commission [1997] ECR I-1503, paragraph 36).
V určitom momente jej prislúcha buď otvoriť nasledujúcu fázu preskúmania, alebo zastaviť konanie prijatím rozhodnutia v tomto zmysle (pozri v rámci konania v oblasti hospodárskej súťaže rozsudok z 18. marca 1997, Guérin automobiles/Komisia, C-282/95 P, Zb. s. I-1503, bod 36).
Under the third sentence of Article 20(2) of Regulation No 659/1999, where the Commission takes such a decision on the basis of information supplied by an interested party, it must send a copy of that decision to the interested party.
V zmysle článku 20 ods. 2 tretej vety nariadenia č. 659/1999, ak Komisia prijme takéto rozhodnutie v nadväznosti na informácie, ktoré jej poskytla zainteresovaná strana, zašle tejto strane kópiu rozhodnutia.
In that context, it should be noted that the Commission can take one of the aforementioned decisions provided for in Article 4 of Regulation No 659/1999 without, however, describing it as a decision pursuant to that provision.
V tomto kontexte je potrebné zdôrazniť, že Komisia môže prijať niektoré z uvedených rozhodnutí zakotvených v článku 4 nariadenia č. 659/1999 bez toho, aby ho označila ako rozhodnutie prijaté na základe tohto rozhodnutia.
It is apparent from settled caselaw concerning the admissibility of actions for annulment that it is necessary to look to the substance of the contested acts, as well as the intention of those who drafted them, to classify those acts.
Z ustálenej judikatúry týkajúcej sa prípustnosti žalôb o neplatnosť totiž vyplýva, že pri kvalifikovaní napadnutých aktov treba vychádzať zo samotnej ich podstaty, ako aj zo zámeru ich autorov.
In that regard, it is in principle those measures which definitively determine the position of the Commission upon the conclusion of an administrative procedure, and which are intended to have legal effects capable of affecting the interests of the complainant, which are open to challenge and not intermediate measures whose purpose is to prepare for the final decision, which do not have those effects (see, to that effect, IBM v Commission, paragraphs 9 and 10, and Case C-147/96 Netherlands v Commission [2000] ECR I-4723, paragraphs 26 and 27).
V tomto ohľade sú napadnuteľnými aktmi v zásade opatrenia, ktoré konečným spôsobom určujú postoj Komisie na záver určitého správneho konania a majú vyvolávať záväzné právne účinky spôsobilé ovplyvniť záujmy žalobcu, s výnimkou dočasných opatrení, ktorých účelom je pripraviť konečné rozhodnutie a ktoré takéto účinky nemajú (pozri v tomto zmysle rozsudky IBM/Komisia, už citovaný, body 9 a 10, ako aj z 22. júna 2000, Holandsko/Komisia, C-147/96, Zb. s. I-4723, body 26 a 27).
By contrast, the form in which an act or decision is adopted is in principle irrelevant to the right to challenge such acts or decisions by way of an action for annulment (see, to that effect, IBM v Commission, paragraph 9, and Case C-208/03 P Le Pen v Parliament [2005] ECR I-6051, paragraph 46).
Naopak forma, v akej je prijatý akt alebo rozhodnutie, je v zásade z hľadiska prípustnosti žaloby o neplatnosti bezvýznamná (pozri v tomto zmysle rozsudky IBM/Komisia, už citovaný bod 9, a zo 7. júla 2005, Le Pen/Parlament, C-208/03 P, Zb. s. I-6051, bod 46).
It is therefore, in principle, irrelevant for the classification of the act in question whether or not it satisfies certain formal requirements, namely, that it is duly named by its author; that it is sufficiently reasoned, and that it mentions the provisions providing the legal basis for it (see, as regards the requirement of being sufficiently reasoned, Case C-39/93 P SFEI and Others v Commission [1994] ECR I-2681, paragraph 31).
V zásade preto na kvalifikovanie dotknutého aktu nemá vplyv, či akt spĺňa určité formálne požiadavky, a síce či ho autor náležite označil, či je dostatočne odôvodnený alebo či uvádza ustanovenia, ktoré tvoria jeho právny základ (pokiaľ ide o požiadavku odôvodnenia, pozri rozsudok zo 16. júna 1994, SFEI a i./Komisia, C-39/93 P, Zb. s. I-2681, bod 31).
It is therefore irrelevant that the act may not be described as a ‘decision’ or that it does not refer to Article 4(2), (3) or (4) of Regulation No 659/1999.
Je preto irelevantné, že tento akt nie je označený ako „rozhodnutie“ alebo že neodkazuje na článok 4 ods. 2, 3 alebo 4 nariadenia č. 659/1999.
It is also of no importance that the Member State concerned was not notified of it by the Commission, infringing Article 25 of that regulation, as such an error is not capable of altering the substance of that act (see, in that regard, Case C-57/95 France v Commission [1997] ECR I-1627, paragraph 22).
Takisto je bezvýznamné, že ho dotknutý členský štát neoznámil Komisii, čím porušil článok 25 tohto nariadenia, pretože takáto vada nemôže zmeniť podstatu daného aktu (v tejto súvislosti pozri rozsudok z 20. marca 1997, Francúzsko/Komisia, C-57/95, Zb. s. I-1627, bod 22).
If it were otherwise, the Commission could avoid review by the Community judicature simply by failing to adhere to such formal requirements.
Ak by to bolo inak, Komisia by sa mohla vyhnúť kontrole zo strany súdu Spoločenstva jednoducho tým, že nebude rešpektovať takéto formálne požiadavky.
It follows that, to determine whether an act in matters of State aid constitutes a decision within the meaning of Article 4 of Regulation No 659/1999, it is necessary to ascertain whether, taking account of the substance of that act and the Commission’s intention, that institution has, at the end of the preliminary examination stage, definitively established its position — by way of the act under consideration — on
Z toho vyplýva, že pri rozhodovaní, či určitý akt v oblasti štátnej pomoci predstavuje rozhodnutie v zmysle článku 4 nariadenia č. 659/1999, treba overiť, či vzhľadom na jeho podstatu a na zámer Komisie táto inštitúcia v skúmanom akte konečným spôsobom na záver fázy predbežného preskúmania vymedzila svoj postoj k oznámenému opatreniu, a teda či dospela k záveru, že toto opatrenie predstavuje alebo
2008 — CASE C-521/06 P the measure under review and, therefore, whether it has decided that that measure constituted aid or not, that it had no doubts as regards its compatibility with the common market, or that it did have such doubts.
2008 — VEC C-521/06 P nepredstavuje pomoc, že nevzbudzuje pochybnosti o zlučiteľnosti so spoločným trhom alebo že ich vzbudzuje.
The contested act
O napadnutom akte
As has been noted at paragraph 30 of this judgment, in its action Athinaïki Techniki did not challenge the letter in dispute, which was a mere letter of notification informing it of the adoption of the contested act.
Ako vyplýva z bodu 30 tohto rozsudku, Athinaïki Techniki vo svojej žalobe nenapadla sporný list, ktorý je len obyčajným informatívnym listom oznamujúcim tejto spoločnosti prijatie napadnutého aktu. Athinaïki Techniki výslovne napadla uvedený akt.
By the letter in dispute the Commission, first of all, indicated to Athinaïki Techniki that, by an earlier letter of 16 September 2003, the Commission had informed it that ‘on the basis of the information in its possession, there [we]re insufficient grounds for continuing to examine that case’.
V uvedenom liste Komisia najprv spoločnosti Athinaïki Techniki oznámila, že vo svojom predchádzajúcom liste zo 16. septembra 2003 ju informovala, že „na základe informácií, ktoré má k dispozícii, neexistujú dostatočné dôvody na pokračovanie v skúmaní tejto veci“.
The letter in dispute then stated that ‘in the absence of additional information to justify continuing the investigation, the Commission ha[d], for the purposes of administrative action, closed the file on the case on 2 June 2004’.
V spornom liste bolo ďalej upresnené, že „vzhľadom na absenciu dodatočných informácií, ktoré by odôvodňovali pokračovanie skúmania, Komisia vec administratívne odložila 2. júna 2004“.
On the assumption that that letter of 16 September 2003 had been drafted in the terms of the letter in dispute, it would constitute the preliminary act for the purposes of Article 20(2) of Regulation No 659/1999, by which the Commission satisfied its obligation, arising from that provision, to inform the interested party that it did not intend to take a view on the case.
Za predpokladu, že by list zo 16. septembra 2003 bol formulovaný tak, ako sa uvádza v spornom liste, predstavoval by predbežný akt v zmysle článku 20 ods. 2 druhej vety nariadenia č. 659/1999, ktorým si Komisia splnila požiadavku vyplývajúcu z toho ustanovenia, a síce informovať zainteresovanú stranu, že nemá v úmysle zaujať k veci stanovisko.
As a consequence, Athinaïki Techniki had the option of providing additional information to the Commission.
V dôsledku toho mala Athinaïki Techniki možnosť poskytnúť Komisii dodatočné informácie.
Further, the words ‘in the absence of additional information to justify continuing the investigation, the Commission ha[d], for the purposes of administrative action,
Ďalej slová „vzhľadom na absenciu dodatočných informácií, ktoré by odôvodňovali pokračovanie skúmania, Komisia vec administratívne odložila 2. júna 2004“ uvedené
ATHINAÏKI TECHNIKI v COMMISSION closed the file on the case on 2 June 2004’ in the letter in dispute indicate that the Commission, on that date, actually closed the file for the purposes of administrative action, that is to say, it adopted the contested act.
ATHINAÏKI TECHNIKI/KOMISIA v spornom liste naznačujú, že Komisia v ten deň skutočne prijala akt o administratívnom odložení veci, t. j. napadnutý akt.
It is apparent from the substance of that act and from the intention of the Commission that it thus decided to bring to an end the preliminary examination procedure initiated by Athinaïki Techniki.
Z podstaty tohto aktu a zo zámeru Komisie vyplýva, že Komisia sa tak rozhodla skončiť postup predbežného preskúmania začatý na podnet Athinaïki Techniki.
By that act, the Commission stated that the review initiated had not enabled it to establish the existence of State aid within the meaning of Article 87 EC and it implicitly refused to initiate the formal investigation pro -cedure provided for in Article 88(2) EC (see, to that effect, Commission v Sytraval and Brink’s France, paragraph 47).
Uvedeným aktom Komisia konštatovala, že začaté skúmanie neumožnilo dospieť k záveru o existencii pomoci v zmysle článku 87 ES, a implicitne odmietla začať konanie vo veci formálneho zisťovania podľa článku 88 ods. 2 ES (pozri v tomto zmysle rozsudok Komisia/Sytraval a Brink’s France, už citovaný, bod 47).
It is apparent from the caselaw referred to in paragraph 36 of this judgment that, in such a situation, the persons to whom the procedural guarantees under that provision apply may ensure that they are observed only if they are able to challenge that decision before the Community judicature in accordance with the fourth paragraph of Article 230 EC.
Okrem toho z judikatúry citovanej v bode 36 tohto rozsudku vyplýva, že v takejto situácii môžu držitelia procesných záruk zakotvených v tomto ustanovení presadiť ich dodržiavanie len vtedy, ak majú možnosť napadnúť toto rozhodnutie na súde Spoločenstva podľa článku 230 štvrtého odseku ES.
The contested act cannot be classified as preliminary or preparatory since it cannot be followed, in the context of the administrative procedure which has been initiated, by any other decision amenable to annulment proceedings (see, to that effect, inter alia, SFEI and Others v Commission, paragraph 28).
Napadnutý akt nemožno kvalifikovať ako predbežný alebo prípravný, pretože v rámci začatého správneho konania po ňom nebude nasledovať žiaden iný akt, ktorý by mohol viesť k žalobe o neplatnosť (pozri v tomto zmysle najmä rozsudok SFEI a i./Komisia, už citovaný, bod 28).
Contrary to what the Court of First Instance held, it is not relevant, in that regard, that the interested party may still provide the Commission with additional information which might oblige the Commission to review its position on the State measure at issue.
Na rozdiel od toho, čo usúdil Súd prvého stupňa, v tejto súvislosti nie je relevantná skutočnosť, že príslušná strana môže ešte Komisii poskytnúť dodatočné informácie, ktoré ju môžu prinútiť, aby prehodnotila svoj postoj k spornému štátnemu opatreniu.
The lawfulness of a decision taken at the end of the preliminary examination stage is examined only on the basis of the information which the Commission had at its
Zákonnosť rozhodnutia prijatého na záver fázy predbežného preskúmania sa totiž posudzuje len podľa informácií, ktorými mohla Komisia disponovať v čase jeho
2008 — CASE C-521/06 P disposal at the time when it made the decision (see Nuova Agricast, paragraphs 54 to 60), that is to say, in the present case, at the time the contested act was adopted.
2008 — VEC C-521/06 P prijatia (pozri rozsudok Nuova Agricast, už citovaný, body 54 až 60), to znamená v predmetnom prípade v čase prijatia napadnutého aktu.
If an interested party provides additional information after the closing of the file, the Commission can be obliged to open, if appropriate, a new administrative pro -cedure.
Ak príslušná strana poskytne dodatočné informácie po administratívnom odložení veci, Komisia môže mať povinnosť začať nové správne konanie.
By contrast, that information has no effect on the fact that the first preliminary examination procedure is already closed.
Tieto informácie však nemajú vplyv na skutočnosť, že prvé konanie o predbežnom preskúmaní je už zastavené.
It follows that, contrary to what the Court of First Instance held at paragraph 29 of the order under appeal, the Commission did adopt a definite position on Athinaïki Techniki’s request seeking a finding of infringement of Articles 87 EC and 88 EC.
Z toho vyplýva, že v protiklade s tým, ako Súd prvého stupňa rozhodol v bode 29 napadnutého rozsudku, Komisia zaujala definitívny postoj k návrhu spoločnosti Athinaïki Techniki smerujúcemu k tomu, aby bolo konštatované porušenie člán -kov 87 ES a 88 ES.
Finally, as has been noted at paragraph 44 of this judgment, the fact that the Commission did not notify the Member State concerned, that it did not describe the contested act as a ‘decision’, and that it did not refer to Article 4 of Regulation No 659/1999, has no bearing on the classification of the contested act.
Napokon, ako bolo povedané v bode 44 tohto rozsudku, na kvalifikovanie napadnutého aktu nemá vplyv, že ho Komisia neoznámila členskému štátu, že ho neoznačila ako „rozhodnutie“ a že neodkázala na článok 4 nariadenia č. 659/1999.
In that regard, it is apparent from the progress of the administrative procedure, as noted inter alia in paragraph 6 of the order under appeal, that the Commission adopted its position on the ground that the State measure at issue did not constitute State aid.
V tomto ohľade z priebehu správneho konania, ako sa spomína najmä v bode 6 napadnutého uznesenia, vyplýva, že Komisia prijala stanovisko na základe toho, že sporné štátne opatrenie nepredstavuje štátnu pomoc.
The contested act must therefore be classified as a decision within the meaning of Article 4(2) of Regulation No 659/1999, read in conjunction with Art -icles 13(1) and the third sentence of Article 20(2) of that regulation.
Napadnutý akt preto treba kvalifikovať ako rozhodnutie v zmysle článku 4 ods. 2 nariadenia č. 659/1999 v spojení s člán -kom 13 ods. 1 a článkom 20 ods. 2 treťou vetou tohto nariadenia.
As that act prevented Athinaïki Techniki from submitting its comments, in the context of a formal investigation procedure referred to in Article 88(2) EC, it produced legal effects which were capable of affecting that company’s interests.
Keďže tento akt zabránil spoločnosti Athinaïki Techniki predložiť pripomienky v rámci konania vo veci formálneho zisťovania podľa článku 88 ods. 2 ES, vyvoláva záväzné právne účinky, ktoré môžu ovplyvniť záujmy tejto spoločnosti.
The contested act does, therefore, constitute an act open to challenge for the purposes of Article 230 EC.
Napadnutý akt je preto napadnuteľným aktom v zmysle článku 230 ES.
Setting aside of the order under appeal
O zrušení napadnutého uznesenia
It follows from all of the foregoing that the Court of First Instance erred in law in holding that Athinaïki Techniki had brought an action for annulment against an act which has no legal effect and cannot therefore be the subject of an action under Article 230 EC.
Zo všetkých uvedených skutočností vyplýva, že Súd prvého stupňa vec nesprávne právne posúdil, keď rozhodol, že Athinaïki Techniki podala žalobu proti aktu, ktorý nemá právne účinky, a teda nie je napadnuteľný žalobou podľa článku 230 ES.
Consequently, the order under appeal must be set aside.
V dôsledku toho je potrebné napadnuté uznesenie zrušiť.
In accordance with the first paragraph of Article 61 of the Statute of the Court of Justice, that court may, where the decision of the Court of First Instance has been quashed, give final judgment in the matter, where the state of proceedings so permits.
Podľa článku 61 prvého odseku Štatútu Súdneho dvora môže Súdny dvor v prípade zrušenia rozhodnutia Súdu prvého stupňa sám vydať konečné rozhodnutie vo veci, ak to stav konania dovoľuje.
In the current state of the proceedings the Court is not in a position to give judgment on the substance of the application before the Court of First Instance.
V tejto fáze konania nie je Súdny dvor v stave rozhodnúť o žalobe podanej na Súde prvého stupňa.
That aspect of the dispute involves the consideration of questions of fact based on evidence which was not assessed before the Court of First Instance, nor argued before the Court, as a result of which it is apparent that the state of proceedings do not permit judgment to be given.
Tento aspekt sporu totiž predpokladá preskúmanie skutkových otázok na základe dôkazov, ktoré Súd prvého stupňa nehodnotil a ktoré neboli prejednané v konaní na Súdnom dvore, z čoho vyplýva, že v tejto otázke stav konania neumožňuje spor rozhodnúť.
However, the Court does possess all the information necessary for it to give final judgment on the preliminary plea of inadmissibility raised by the Commission in the proceedings at first instance (see Case C-193/01 P Pitsiorlas v Council and ECB [2003] ECR I-4837, paragraph 32).
Súdny dvor však naopak disponuje informáciami potrebnými nato, aby mohol s konečnou platnosťou rozhodnúť o námietke neprípustnosti, ktorú vzniesla Komisia počas konania na prvom stupni (pozri rozsudok z 15. mája 2003, Pitsiorlas/Rada a ECB, C-193/01 P, Zb. s. I-4837, bod 32).
In addition to the preliminary plea of inadmissibility raised by the Commission and based on the argument that the contested act cannot be the subject of an action for annulment, which must be rejected for the reasons set out in paragraphs 33 to 61 of this judgment, the Commission contends that Athinaïki Techniki filed its application outside of the prescribed time-limits.
Okrem námietky neprípustnosti, ktorú Komisia založila na tvrdení, že napadnutý akt nemôže byť napadnutý žalobou o neplatnosť, a ktorú treba zamietnuť z dôvodov uvedených v bodoch 33 až 61 tohto rozsudku, Komisia tvrdí, že Athinaïki Techniki podala žalobu po uplynutí stanovených lehôt.
It should, at the outset, be borne in mind that, in the words of the fifth paragraph of Article 230 EC, the proceedings provided for in that article must be instituted within two months of the publication of the measure, or of its notification to the plaintiff, or, in the absence thereof, of the day on which it came to the knowledge of the latter.
Na úvod je potrebné pripomenúť, že v zmysle článku 230 piateho odseku ES musia byť žaloby uvedené v tomto článku podané v lehote dvoch mesiacov buď od uverejnenia aktu, alebo od jeho oznámenia žalobcovi, alebo ak akt nebol uverejnený ani oznámený, odo dňa, keď sa o ňom žalobca dozvedel.