natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, an institution cannot, without breaching that provision, restrict generally and impersonally, as here by means of general implementing provisions or an internal decision of general application, the maximum possible period of employment of contract staff as determined by the legislature itself.
Inštitúcia však nemôže, bez toho, aby porušila toto posledné uvedené ustanovenie, v danom prípade všeobecným a neosobným spôsobom prostredníctvom všeobecných vykonávacích ustanovení alebo interným rozhodnutím všeobecného dosahu, obmedziť maximálnu možnú dobu zamestnania zmluvných zamestnancov, akú stanovil samotný zákonodarca.
Costs
O trovách konania
Cases brought before the entry into force of the Rules of Procedure oftheTribunal
Veci začaté pred nadobudnutím účinnosti rokovacieho poriadku Súdupreverejnúslužbu
The Tribunal has on several occasions applied Article 87(3) of the Rules of Procedure of theCourtofFirstInstance , applicable mutatis mutandis to the CivilService Tribunal pursuant to Article 3(4) of Council Decision 2004/752/EC, Euratom of 2 November 2004 establishing the EuropeanUnion CivilService Tribunal (OJ L 333, p.
Súd preverejnúslužbu viackrát uplatnil článok 87 ods. 3 rokovacieho poriadku Súduprvéhostupňa , ktorý je použiteľnýmutatismutandis na základe článku 3 ods. 4 rozhodnutia 2004/752/ES, Euratom z 2. novembra 2004, ktorýmsa zriaďuje Súd preverejnúslužbu Európskej únie (Ú. v. EÚ L 333, s.
7), until the entry into force of its Rules of Procedure.
7) pre Súd preverejnúslužbu až do nadobudnutia účinnosti jeho rokovacieho poriadku.
For instance, in its judgment of 24 June 2008 in Case F-84/07 Islamaj vCommission, the Tribunal decided to order that the costs be shared between the parties as the circumstances were exceptional, whereas in its judgments in Bui Van v Commission and Lafili vCommission, the Tribunal ordered that the costs be shared between the parties who were unsuccessful on one or more heads.
V rozsudku z 24. júna 2008, Islamaj/Komisia, F-84/07, Súd preverejnúslužbu rozhodol o rozdelení trov konania medzi účastníkov konania z osobitných dôvodov, zatiaľ čo v už citovaných rozsudkoch Bui Van/Komisia a Lafili/Komisia, Súd preverejnúslužbu rozdelil trovy konania medzi účastníkov konania, ktorí nemali úspech v jednom alebo vo viacerých dôvodoch.
It should also be observed that, in a case in which the Tribunal held that therewas no needto adjudicate on the dispute, a situation in which costs are at the discretion of the Court pursuant to Article 87(6) of the Rules of Procedure of theCourtofFirstInstance , applicable mutatismutandis, the defendant was ordered to pay all the costs incurred by the applicant (order of 1 February 2008 in Case F-77/07 Labate v Commission).
Je potrebné tiež uviesť, že vo veci, v ktorej Súd preverejnúslužbu konštatoval, že v spore nebude rozhodnuté o veci samej, v prípade, v ktorom súd podľa článku 87 ods. 6 Rokovacieho poriadku Súduprvéhostupňa uplatniteľného mutatis mutandis rozhoduje o trovách konania podľa vlastnej úvahy, žalovaná bola zaviazaná nahradiť všetky trovy konania, ktoré vznikli žalobkyni (uznesenie z 1. februára 2008, Labate/Komisia, F-77/07).
The Tribunal took into account, first, the fact that the Commission did not reply to the complaint lodged by the applicant and, second, the fact that, by withdrawing the contested decision, the Commission had implicitly acknowledged that the procedure for the adoption of that decision was open to criticism, which led directly to the case being brought before the Community court.
Súd preverejnúslužbu totiž zohľadnil okolnosť, že Komisia neodpovedala na sťažnosť podanú žalobkyňou ako aj skutočnosť, že zrušením sporného rozhodnutia Komisia implicitne uznala, že postup prijatia tohto rozhodnutia bol predmetom kritiky, čo priamo prispelo k predloženiu veci na súd Spoločenstva.
Cases brought after the entry into force of the Rules of Procedure oftheTribunal
Veci začaté po nadobudnutí účinnosti rokovacieho poriadku Súdupreverejnúslužbu
One of the significant innovations brought about by the entry into force of the Rules of Procedure oftheTribunal on 1 November 2007 concerns the arrangements relating to costs.
Jedna z dôležitých noviniek spôsobených nadobudnutím účinnosti rokovacieho poriadku Súdupreverejnúslužbu 1. novembra 2007 sa týka režimu trov konania.
Under Article 87(1) of the Rules of Procedure the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs if they have been applied for in the successful party’s pleadings.
Na základe článku 87 ods.1 rokovacieho poriadku je účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, povinný nahradiť trovy konania, akt o bolo v tomto zmysle navrhnuté.
Under Article 87(2) of those rules, if equity so requires, the Tribunal may decide that an unsuccessful party is to pay only part of the costs or even that he is not to be ordered to pay any.
Podľa článku 87 ods. 2 tohto poriadku, súd môže rozhodnúť, akt o vyžaduje spravodlivé zaobchádzanie, že účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť iba časť trov konania, resp. ho vôbec nemusí zaviazať na náhradu trov konania.
In its judgment of 4 December 2008 in Case F-6/08 Blais v ECB, the Tribunal applied for the first time the provision concerning equity laid down by Article 87(2) of the Rules of Procedure, deciding that it was appropriate, although the applicant was unsuccessful, to order her to pay, in addition to her own costs, only half of the costs incurred by the defendant.
V rozsudku zo 4. decembra 2008, Blais/ECB, F-6/08, Súd preverejnúslužbu po prvýkrát uplatnil ustanovenie týkajúce sa spravodlivosti, stanovenej v článku 87 ods. 2 rokovacieho poriadku, rozhodnutím, že je potrebné, hoci žalobkyňa nemala v konaní úspech, uložiť jej okrem jej vlastných trov konania znášať aj polovicu trov konania, ktoré vznikli žalovanej.
The Tribunal took the view that it would be unfair to order the applicant to pay all the costs of the defendant having regard, first, to the fact that the proceedings may be considered to have been occasioned in part by the conduct of the defendant, second, to the financial importance of the proceedings for the applicant, third, to the fact that the arguments of the applicant were not without merit, fourth, to the personal situation of the applicant and, finally, to the fact that the amount of the costs that the applicant might be ordered to bear was higher than in most disputes before the Tribunal, because the defendant had chosen to be represented not only by its own agents but also by a lawyer.
Súd usúdil, že by bolo nespravodlivé uložiť žalobkyni nahradiť všetky trovy konania žalovanej so zreteľom na, po prvé, okolnosť, že konanie jemožné považovať za konanie sčasti spôsobené správaním žalovanej, po druhé, na značný finančný záujem v spore pre žalobkyňu, po tretie, na skutočnosť, že tvrdenia žalobkyne boli závažné, a po štvrté, na osobnú situáciu žalobkyne a napokon so zreteľomna okolnosť, že výška trov konania, ktoré by žalobkyňa mohla znášať, bola vyššia ako vo väčšine sporov, o ktorých Súd preverejnúslužbu rozhoduje z dôvodu skutočnosti, že si žalovaná zvolila zastupovanie nielen svojimi splnomocnenými zástupcami, ale aj advokátom.
In the order of 10 July 2008 in Case F-141/07 Maniscalco vCommission, it was determined that an application for an appropriate order as to costs cannot be regarded as a request that the unsuccessful party be ordered to pay the costs.
V uznesení z 10. júla 2008, Maniscalco/Komisia, F-141/07, Súd preverejnúslužbu upresnil, že návrh, aby sa o trovách konania rozhodlo podľa práva, nemožno považovať za návrh, ktorýmsa žiada zaviazanie na náhradu trov konania účastníka, ktorý nemal úspech vo svojich dôvodoch.
Finally, it is of note that, in its order of 25 November 2008 in Case F-53/07 Iordanova vCom-mission, the Tribunal applied Article 98(4) of the Rules of Procedure under which, where the recipient of the aid is unsuccessful, the Tribunal may, in ruling as to costs in the decision closing the proceedings, if equity so requires, order that one or more parties should bear their own costs or that those costs should be borne, in whole or in part, by the cashier oftheTribunal by way of legal aid.
Napokon jemožné uviesť, že v uznesení z 25. novembra 2008, Iordanova/Komisia, F-53/07, Súd preverejnúslužbu uplatnil článok 98 ods. 4 rokovacieho poriadku, podľa ktorého ak osoba, ktorej bola poskytnutá právna pomoc, nemá vo veci úspech, môže Súd, akt o vyžaduje spravodlivé zaobchádzanie, pri rozhodovaní o trovách konania v rozhodnutí, ktorýmsa konanie končí, vysloviť, že jeden alebo viacero ďalších účastníkov konania znášajú svoje vlastné trovy konania alebo že tieto trovy konania úplne alebo čiastočne nahradí pokladňa Súdupreverejnúslužbu v rámci právnej pomoci.
Four applications forinterim measures were brought in 2007, which were rejected because of the lack of urgency of the measures sought, which are required by settled case-law to be taken and produce their effects before a decision is reached in the main action in order to avoid serious and irreparable harm to the applicant’s interests (orders of the President oftheTribunal of 30 January 2008 in Case F-64/07 RS v Parliament, of 25 April 2008 in Case F-19/08 R Bennett andOthers vOHIM, of 3 July 2008 in Case F-52/08 R Plasa v Commission and of 17 December 2008 in Case F-80/08 RWenig v Commission).
V roku 2008 boli ukončené štyri návrhy nanariadenie predbežného opatrenia, ktoré boli zamietnuté z dôvodu absencie naliehavosti požadovaných opatrení, definovaných ustálenou judikatúrou tak, že musia byť nariadené a musia vyvolať účinky pred vydaním rozhodnutia vo veci samej, aby sa tak zabránilo vážnej a nenapraviteľnej ujme na záujmoch navrhovateľa (uznesenia predsedu Súduprvéhostupňa z 30. januára 2008, S/Parlament, F-64/07 R, z 25. apríla 2008, Bennett a i./ÚHVT, F-19/08 R, z 3. júla 2008, Plasa/Komisia, F-52/08 R, a zo 17. decembra 2008, Wenig/Komisia, F-80/08 R).
In the order in Wenig vCommission, it was recalled, in particular, that the measures applied for must be provisional, in that they must not prejudge the decision on the substance.
V už citovanom uznesení Wenig/Komisia sa najmä pripomenulo, že opatrenia musia mať prechodný charakter v tom zmysle, že nemôžu prejudikovať rozhodnutie vo veci samej.
Account must be taken, when weighing up the competing interests, of the irreversible nature of any suspension of operation of the contested decision, and the application must be granted only if the urgency of the measures ought appears undeniable
V rámci vyváženia existujúcich záujmov je potrebné vziať do úvahy nezvratný charakter prípadného odkladu výkonu sporného rozhodnutia a vyhovieť návrhu žiadateľa len v prípade, keď sa naliehavosť požadovaného opatrenia zdá byť nesporná.
Applications for legal aid
Žiadosti o poskytnutie právnej pomoci
Since the entry into force on 1 May 2008 of the practice directions to parties, any application for legal aid must be made on the compulsory form which contains a guide for applicants.
Od nadobudnutia účinnosti Praktických pokynov pre účastníkov konania 1. mája 2008musí byť každá žiadosť o právnu pomoc podaná na povinnom tlačive obsahujúce sprievodcu pre žiadateľa.
Seven orders ruling on applications for legal aid were made in 2008.
V roku 2008 bolo prijatých 7 uznesení o žiadostiach o poskytnutie právnej pomoci.
With the exception of the application in Case F-142/07 AJ Kaminska v Committee of the Regions, in which the application for legal aid was granted, the applications were rejected because the applicant was not or did not prove that he was, because of his financial situation, wholly or partly unable to meet the costs involved in legal assistance and representation by a lawyer in proceedings.
S výnimkou žiadosti vo veci vo veci Kaminska/Výbor regiónov, F-142/07 AJ, v ktorej sa žiadosti o právnu pomoc vyhovelo, žiadosti boli zamietnuté z dôvodu, že žiadateľ nebol z dôvodu svojej ekonomickej situácie neschopný, resp. nepreukázal, že je neschopný celkom alebo sčasti znášať náklady spojené s právnou pomocou a zastupovaním v konaní.
In the orders rejecting the applications for legal aid, it was recalled, inter alia, that the second subparagraph of Article 95(2) of the Rules of Procedure specifies that the financial situation of the applicant is to be assessed, taking into account objective factors such as income, capital and the family situation.
V uzneseniach zamietajúcimi žiadosti o právnu pomoc sa najmä pripomenulo, že článok 95 ods. 2 druhý pododsek rokovacieho poriadku stanovuje, že ekonomická situácia žiadateľa sa posudzuje s ohľadomna objektívne skutočnosti, akými sú napríklad príjmy, majetkové pomery a rodinná situácia.
It was also recalled that, according to the first subparagraph of Article 96(2) of those rules, the application for legal aid must be accompanied by all information and supporting documents making it possible to assess the applicant’s financial situation, such as a certificate issued by the competent national authority attesting to his financial situation.
Tiež sa pripomenulo, že podľa článku 96 ods. 2 prvého pododseku tohto poriadku, k žiadosti sa musia priložiť všetky dokumenty, ktoré umožňujú posúdiť ekonomickú situáciu žiadateľa, najmä potvrdenie príslušného vnútroštátneho orgánu o tejto ekonomickej situácii.
B— Composition of the CivilService Tribunal
B – Zloženie Súdupreverejnúslužbu
H. Tagaras, Judge; H. Kreppel, Judge; H. Kanninen, President of Chamber; P. Mahoney, President oftheTribunal ; S. Gervasoni, President of Chamber; I. Boruta, Judge; S. Van Raepenbusch, Judge;W. Hakenberg, Registrar.
Zľava doprava: sudcovia H.Tagaras a H. Kreppel; predseda komory H. Kanninen; predseda Súdupreverejnúslužbu P. Mahoney; predseda komory s.
P re flight :
Gervasoni; sudkyňa I. Boruta; sudca s. Van Raepenbusch; tajomníčkaW. Hakenberg.
(in order of their entry into office)
(podľa dátumu nástupu do funkcie)
Born in 1946; law studies (Master of Arts, Oxford University, 1967; Master of Laws, University College London, 1969); lecturer, University College London (1967–73); barrister (London, 1972–74); Administrator/ Principal Administrator, European Court of Human Rights (1974–90); Visiting Professor at the University of Saskatchewan, Saskatoon, Canada (1988); Head of Personnel, Council of Europe (1990–93); Head of Division (1993–95), DeputyRegistrar (1995–2001), Registrar of the European Court of Human Rights (2001 to September 2005); President of the CivilService Tribunal since 6October 2005.
Paul J. Mahoney narodený v roku 1946; štúdiá práva (Master of Arts, univerzita v Oxforde, 1967; Master of Laws, University College London, 1969); vyučujúci na University College London (1967 – 1973); barrister (Londýn, 1972 – 1974); referent, hlavný referent na Európskom súdepre ľudské práva (1974 – 1990); hosťujúci profesor práva na univerzite v Saskatchewan, Saskatoon, Kanada (1988); vedúci personálneho oddelenia Rady Európy (1990 – 1993); vedúcisekcie (1993 – 1995), zástupcatajomníka (1995 – 2001), tajomník Európskeho súdu pre ľudské práva (2001 – september 2005); predseda Súdupreverejnúslužbu od 6. októbra 2005.
Born in 1945; university studies in Berlin, Munich, Frankfurt-am-Main (1966–72); First State examination in law (1972); court trainee in Frankfurt-am-Main (1972–73 and 1974–75); College of Europe, Bruges (1973–74); Second State examination in law (Frankfurt-am-Main, 1976); specialist adviser in the Federal Labour Office and lawyer (1976); Presiding Judge at the Labour Court (Land Hesse, 1977–93); lecturer at the Technical College for Social Work, Frankfurt-am-Main, and at the Technical College for Administration,Wiesbaden (1979–90); national expert to the Legal Service of the Commission of the EuropeanCommunities (1993–96 and 2001–05); Social Affairs Attaché at the Embassy of the Federal Republic of Germany inMadrid (1996–2001); presiding judge at the Labour Court of Frankfurt-am-Main (February to September 2005); Judge at the CivilService Tribunal since 6October 2005.
Horstpeter Kreppel narodený v roku 1945; univerzitné štúdiá v Berlíne, Mníchove, Frankfurte nad Mohanom (1966 – 1972); prvá štátna skúška (1972); justičný čakateľ vo Frankfurte nad Mohanom (1972 – 1973 a 1974 – 1975); Collège d'Europe v Bruggách (1973 – 1974); druhá štátna skúška (Frankfurt nad Mohanom, 1976); zamestnanec Spolkového úradu práce a advokát (1976); sudca pracovnoprávneho súdu (spolková krajina Hessensko, 1977 – 1993); vyučujúci na Fachhochschule für Sozialarbeit vo Frankfurte nad Mohanom a na Verwaltungsfachhochschule vo Wiesbadene (1979 – 1990); národný expert v právnom servise Komisie Európskych spoločenstiev (1993 – 1996 a 2001 – 2005); attaché pre sociálne záležitosti na zastupiteľskom úrade Spolkovej republiky Nemecko v Madride (1996 – 2001); sudca pracovnoprávneho súdu vo Frankfurte nad Mohanom (február – september 2005); sudca Súdupreverejnúslužbu od 6. októbra 2005.
Born in 1950; law graduate of the University of Wrocław (1972), doctorate in law (Łodz, 1982); lawyer at the Bar of the Republic of Poland (since 1977); visiting researcher (University of Paris X, 1987–88; University of Nantes, 1993–94); expert of‘Solidarność’(1995–2000); Professor of labour law and European social law at the University of Łodz (1997–98 and 2001–05), Associate Professor at Warsaw School of Economics (2002), professor of labour law and social security law at Cardinal Stefan Wyszynski University, Warsaw (2002–05); DeputyMinister for Labour and Social Affairs (1998–2001); member of the negotiation team for the accession of the Republic of Poland to the EuropeanUnion (1998–2001); representative of the Polish Government to the International Labour Organisation (1998–2001); author of a number of works on labour law and European social law; Judge at the CivilService Tribunal since 6October 2005.
Irena Boruta narodená v roku 1950; diplom z práva na univerzite voWrocławe (1972), doktorka práv (Łod 1982); advokátka zapísaná v Advokátskej komore Poľskej republiky (od roku 1977); hosťujúca vedecká pracovníčka (univerzita v Paríži X, 1987 – 1988; univerzita v Nantes, 1993 – 1994); expertka „Solidarnosc“ (1995 – 2000); profesorka pracovného práva a európskeho práva sociálneho zabezpečenia na univerzite v Łodz (1997 – 1998 a 2001 – 2005), profesorka na Vyššej škole obchodu vo Varšave (2002), profesorka pracovného práva a práva sociálneho zabezpečenia na univerzite Kardinála StefanaWyszynského vo Varšave (2002 – 2005); štátna tajomníčka ministra práce a sociálnych vecí (1998 – 2001); členka rokovacieho výboru pre vstup Poľskej republiky do Európskej únie (1998 – 2001); zástupkyňa poľskej vlády v Medzinárodnej organizácii práce (1998 – 2001); autorka viacerých publikácií o pracovnom práve a európskom práve sociálneho zabezpečenia; sudkyňa Súdupreverejnúslužbu od 6. októbra 2005.
Born in 1952, graduate of the Helsinki School of Economics and of the faculty of law of the University of Helsinki; legal secretary at the Supreme Administrative Court of Finland; general secretary to the committee for reform of legal protection in public administration; principal administrator at the Supreme Administrative Court; general secretary to the committee for reform of administrative litigation, counsellor in the legislative department of the Ministry of Justice; Assistant Registrar to the EFTA Court; legal secretary at the Court of Justice of the European Communities;JudgeattheSupremeAdministrativeCourt(1998–2005); member of the Asylum Board; vice-president of the committee on the development of the Finnish courts; Judge at the CivilService Tribunal since 6October 2005.
Heikki Kanninen narodený v roku 1952; diplom na Škole vyšších obchodných štúdií v Helsinkách a na právnickej fakulte univerzity v Helsinkách; súdny referendár na Najvyššom správnom súde Fínska; generálny tajomník výboru pre reformu právnej ochrany vo verejnej správe; hlavný referent na Najvyššom správnom súde; generálny tajomník výboru pre reformu správnych sporov, poradca na riaditeľstve pre legislatívu na ministerstve spravodlivosti; zástupcatajomníka Súdnehodvora EZVO; súdny referendár na Súdnomdvore Európskych spoločenstiev; sudca na Najvyššom správnom súde (1998 – 2005); člen odvolacej komisie pre utečencov; podpredseda výboru pre rozvoj fínskych súdnych orgánov; sudca Súdupreverejnúslužbu od 6. októbra 2005.
Born in 1955; graduate in law (University of Thessaloniki, 1977); special diploma in European law (Institute for European Studies, Free University of Brussels, 1980); doctorate in law (University of Thessaloniki, 1984); lawyer-linguist at the Council of the EuropeanCommunities (1980–82); researcher at the Thessaloniki Centre for International and European Economic Law (1982–84); Administrator at the Court of Justice of the EuropeanCommunities and at the Commission of the EuropeanCom-munities (1986–90); professor of Community law, international private law and human rights at Athens Panteion University (since 1990); external consultant for European matters at the Ministry of Justice and member of the Permanent Committee of the Lugano Convention (1991–2004); member of the national Postal and Telecommunications Commission (2000–02); member of the Thessaloniki Bar, lawyer to the Court of Cassation; foundermember of the Union of European Lawyers (UAE); associate member of the International Academy of Comparative Law; Judge at the CivilService Tribunal since 6October 2005.
Haris Tagaras narodený v roku 1955; diplom z práva (univerzita v Solúne, 1977); osobitný diplom z európskeho práva (Inštitút európskych štúdií slobodnej univerzity v Bruseli, 1980); doktor práv (univerzita v Solúne, 1984); právnik – prekladateľ v Rade Európskych spoločenstiev (1980 – 1982); vedecký pracovník v stredisku medzinárodného a európskeho hospodárskeho práva v Solúne (1982 – 1984); referent na Súdnomdvore Európskych spoločenstiev a v Komisii Európskych spoločenstiev (1986 – 1990); profesor práva Spoločenstva, medzinárodného súkromného práva a ľudských právna univerzite Panteion v Aténach (od roku 1990); externý spolupracovník pre európske záležitosti na ministerstve spravodlivosti a člen Stáleho výboru pre Luganský dohovor (1991 – 2004); člen Národnej komisie pre hospodársku súťaž (1999 – 2005); člen Národnej komisie pre telekomunikácie a pošty (2000 – 2002); člen advokátskej komory v Solúne, advokát pred Kasačným súdom; zakladajúci člen Únie európskych advokátov (UAE); pridružený člen Medzinárodnej akadémie porovnávacieho práva; sudca Súdupreverejnúslužbu od 6. októbra 2005.