natgillin/translations-raw huggingface dataset:
That text merely reaffirms the applicability to the specific case of RTP of Lei no 84/88 transformação das empresas públicas em sociedades anónimas of 20 July 1988 (Portuguese Law No 84/88 on the transformation of public undertakings into public limited companies) (Diário da República I, Series I, No 166, of 20 July 1988; ‘Law No 84/88’), under which public undertakings can be transformed into public limited companies by a decree-law which is to constitute the act approving the statutes of the limited company and is to be treated as a sufficient document for all registration requirements (recital 127 of the contested decision).
Jeho znenie jednoducho potvrdzuje uplatniteľnosť Lei no 84/88 transformação das empresas públicas em sociedades anónimas z 20. júla 1988 (portugalský zákon č. 84/88 o zmene právnej formy štátnych podnikov na akciové spoločnosti) (Diário da República I, časť I, č. 166, z 20. júla 1988, ďalej len „zákon č. 84/88“), zákona, ktorý stanovoval, že štátne podniky možno zmeniť na akciové spoločnosti prostredníctvom zákonného dekrétu, ktorým sa schvaľujú stanovy akciovej spoločnosti a ktorý sa považuje za dokument postačujúci na splnenie všetkých povinností v oblasti zápisu do registra, na osobitný prípad RTP (odôvodnenie č. 127 napadnutého rozhodnutia).
The different treatment for public undertakings whose legal status is changed for the purpose of transforming them into public limited companies arises from the internal logic of the system and does not confer on them a specific advantage to the extent that relevant chargeable events do not exist (recital 128 of the contested decision).
Odlišné zaobchádzanie, ktorému podliehajú štátne podniky, ktorých právne postavenie sa mení, aby ich bolo možné zmeniť na akciové spoločnosti, je dôsledkom vnútornej logiky systému, a teda neposkytuje týmto podnikom osobitnú výhodu, keďže v ňom chýbajú faktory spôsobujúce poplatky (odôvodnenie č. 128 napadnutého rozhodnutia).
Before going on to examine those reasons stated by the Commission, it is appropriate to cite the relevant passages of the Portuguese legislation.
Pred preskúmaním odôvodnenia Komisie je potrebné citovať relevantné úryvky z portugalskej právnej úpravy:
Article 1 of Law No 84/88 states:
Článok 1 zákona č. 84/88 stanovuje:
‘Public undertakings … can be transformed by decree-law into public limited companies with public capital or a majority of public capital, in accordance with the terms of the Constitution and of this Law.’
„Štátne podniky… sa môžu prostredníctvom zákonného dekrétu zmeniť na štátne akciové spoločnosti alebo akciové spoločnosti, v ktorých väčšinu akcií vlastní štát, a to v súlade s Ústavou a týmto zákonom.“
Article 3(3) of Law No 84/88 states that ‘the [decree-law effecting that transformation] constitutes a sufficient document for all registration requirements’.
Článok 3 ods. 3 zákona č. 84/88 stanovuje, že „[zákonný dekrét, ktorým dochádza k tejto zmene právnej formy] je dostatočným dôvodom na všetky potrebné registračné úkony“.
Article 11(1) and (2) of Law No 21/92 states:
Článok 11 ods. 1 a 2 zákona č. 21/92 stanovuje:
The statutes of RTP, SA, annexed to this Law are hereby approved; they do not need to be transformed into a deed, but shall be automatically registered, free of duties and expenses, on the basis of their publication in the Diário da República.
Týmto sa schvaľujú stanovy RTP, SA, ktoré tvoria prílohu tohto zákona, pričom nie je potrebné, aby boli vyhotovené vo forme notárskej zápisnice, zápisy do registra týkajúce sa týchto stanov sa vykonajú ex offo, sú oslobodené od akýchkoľvek daní a poplatkov, a to na základe Diário da República, v ktorom boli uverejnené.
All acts of inscription, registration or annotation before all registration departments, all authorities and all public bodies, in particular the national register of legal persons, the register of mortgages and the vehicle registration department shall be carried out on the basis of a simple request signed by two members of the undertaking’s Board of Administration and shall be free of any charges and fees.’
Všetky akty zápisu, registrácie alebo zmeny údajov na akomkoľvek oddelení registra alebo na akomkoľvek správnom alebo verejnom orgáne, najmä na štátnom registri právnických osôb, na oddelení registra hypoték a oddelení vlastníctva automobilov, sa vykonajú na základe jednoduchej žiadosti podpísanej dvoma členmi správnej rady spoločnosti a sú oslobodené od akýchkoľvek daní a poplatkov.“
First, it is apparent both from the title of Law No 84/88 (see paragraph 52 above) and from Article 1 thereof (see paragraph 54 above) that that law does not introduce a general measure, applicable to all economic operators.
Už zo samotného názvu zákona č. 84/88 (pozri bod 52 vyššie), ako aj z článku 1 tohto zákona (pozri bod 54 vyššie) vyplýva, že nevytvára všeobecné pravidlo, ktoré by sa uplatňovalo na všetky hospodárske subjekty.
It only applies to transformations of public undertakings into public limited companies.
Tento zákon sa uplatňuje výlučne na zmenu právnej formy štátnych podnikov na akciové spoločnosti.
Private undertakings are, consequently, excluded from benefiting thereunder.
Súkromné spoločnosti sú teda vyňaté z výhod, ktoré poskytuje.
Moreover, the applicant specifically claims in its application that a private undertaking governed by market rules does not benefit from the tax exemptions from which RTP benefited when it changes its legal form.
Žalobkyňa navyše vo svojej žalobe konkrétne tvrdí, že súkromný podnik, na ktorý sa uplatňujú pravidlá trhu, nie je v prípade, že mení svoju právnu formu, oslobodený od daní a poplatkov, ako je to v prípade RTP.
Although the Commission recognises in recital 125 of the contested decision that it is for it ‘to assess whether the measure … applied specifically to RTP (and alternatively, to only public companies) and not to private companies’, it does not deal with that issue in the rest of the contested decision, at least with regard to the ad hoc advantage.
Čo sa týka Komisie, ak v odôvodnení č. 125 napadnutého rozhodnutia uznáva, že jej prináleží „určiť, či opatrenie… bolo uplatnené špecificky voči RTP (alebo len voči štátnym podnikom), a nie voči súkromným spoločnostiam“, v ďalšej časti napadnutého rozhodnutia nijako nerieši túto otázku, a to ani v súvislosti s konkrétnou výhodou.
Thus, recitals 126 to 129 of the contested decision in no way challenge the claim made in paragraph 57 above to the effect that the provisions of Law No 84/88 are applicable specifically to public undertakings.
Odôvodnenia č. 126 až 129 napadnutého rozhodnutia preto nijako nespochybňujú zistenie uvedené v bode 57 vyššie, podľa ktorého sa ustanovenia zákona č. 84/88 uplatňujú výlučne na štátne podniky.
Recital 126 of the contested decision states that RTP does not enjoy a general exemption from registration charges.
Odôvodnenie č. 126 napadnutého rozhodnutia síce uvádza, že na RTP sa neuplatňuje všeobecné oslobodenie od registračných poplatkov.
However, this does not alter the fact that even if that exemption is not general, it is granted by Law No 84/88 solely to public undertakings and not to all operators.
To však nijako nespochybňuje skutočnosť, že toto oslobodenie, aj keď nie je všeobecné, priznáva zákon č. 84/88 výlučne štátnym podnikom, a nie všetkých subjektom.
With regard to recital 127 of the contested decision, although it states that Article 11 of Law No 21/92 merely confirms that Law No 84/88 applies to RTP and, thus, that Law No 21/92 does not confer on it a specific advantage, but only applies the general scheme of Law No 84/88, the fact remains, once again, that that scheme is ‘general’ solely in respect of public undertakings.
Čo sa týka odôvodnenia č. 127 napadnutého rozhodnutia, ak uvádza, že článok 11 zákona č. 21/92 len potvrdzuje uplatniteľnosť zákona č. 84/88 na RTP, a teda že zákon č. 21/92 nepriznáva konkrétne výhody RTP, ale iba na ňu uplatňuje všeobecný systém upravený v zákone č. 84/88, pravdou o to viac ostáva, že tento systém je „všeobecným“ len vo vzťahu k štátnym podnikom.
It does not apply to other economic operators.
Na iné hospodárske subjekty sa neuplatňuje.
Thus, there really is a specific advantage conferred on certain undertakings within the meaning of the rules applicable to State aid.
V zmysle pravidiel uplatňujúcich sa v oblasti štátnej pomoci teda dochádza k poskytnutiu výhod konkrétne niektorým podnikom.
In recital 128 of the contested decision, the Commission contends, however, that ‘the different treatment for public undertakings when transforming their legal status into a public limited company arises from the internal logic of the system and does not confer on them a specific advantage since relevant chargeable events do not exist’.
V odôvodnení č. 128 napadnutého rozhodnutia Komisia však tvrdí, že „odlišný prístup k štátnym podnikom, ktorých právny štatút sa mení na akciovú spoločnosť, vyplýva z vnútornej logiky systému a neposkytuje im nijakú špecifickú výhodu, keďže v ňom chýbajú faktory spôsobujúce poplatky“.
It is true that a State measure which, despite conferring an advantage on a specific category of economic operators, instead of derogating from the normal application of the system becomes a part of it, constituting, in so doing, a measure inherent to that system, does not fall within the definition of a selective measure.
Je zrejmé, že podmienku selektívnosti nespĺňa také štátne opatrenie, ktoré sa, hoci poskytuje výhodu konkrétnemu druhu hospodárskych subjektov, neodchyľuje od bežného uplatnenia systému, ale práve naopak je súčasťou tohto systému a tým predstavuje opatrenie vlastné tomuto systému, alebo tiež vtedy, keď rozdiely v zaobchádzaní vyvolané týmto opatrením možno odôvodniť povahou alebo štruktúrou systému (pozri návrhy, ktoré predniesol generálny advokát Tizzano k rozsudku Súdneho dvora z 3. marca 2005, Heiser, C-172/03, Zb. s.
Nevertheless, in order to be able to find, in that event, that the exemption from notarial charges — the first part of the ad hoc advantage — did not constitute State aid, but was justified by the nature and the general logic of the system of which it was a part, it was not sufficient to find, as the Commission did, that the recourse to legislation for the purpose of transforming public undertakings into public limited companies meant that the chargeable event for the notarial charges did not occur.
Napriek tomu, aby bolo možné dospieť k záveru, že oslobodenie od notárskych poplatkov, ktoré je prvým okruhom konkrétnej výhody, nie je v danom prípade štátnou pomocou, ale možno ho odôvodniť všeobecnou povahou a štruktúrou systému, ktorého je súčasťou, nestačí konštatovať, ako to urobila Komisia, že z dôvodu použitia zákona o zmene právnej formy štátnych podnikov na akciové spoločnosti neexistovalo plnenie, ktoré by bolo dôvodom na zaplatenie notárskych poplatkov.
Such a finding was, essentially, a statement of evidence.
Takéto zistenie bolo totiž len uvedením dôkazu.
The question for the Commission to examine was whether it was compatible with the logic of the Portuguese legal system for the transformation of public undertakings into public limited companies to occur by legislation, or whether the recourse to legislation for such operations constituted a derogation which, in view of the consequences which resulted therefrom (rendering a notarial deed unnecessary with the result that no charges were incurred in respect thereof), was intended to confer an advantage on public undertakings in relation to other undertakings.
Komisia totiž mala preskúmať, či bolo v súlade s logikou portugalského právneho systému, aby sa zmena právnej formy štátnych podnikov na akciové spoločnosti uskutočňovala prostredníctvom zákona, alebo či použitie zákona na takéto operácie predstavuje výnimku, ktorej cieľom v skutočnosti bolo, a to z dôvodu z toho vyplývajúcich následkov (nepotrebnosť notárskeho úkonu a následne neexistencia nákladov s tým súvisiacich), poskytnúť štátnym podnikom výhodu oproti iným podnikom.
The Court of First Instance finds, therefore, that the Commission — since it did not examine whether, despite its selective nature, the exemption from notarial charges did not constitute State aid on the ground that the recourse to a legislative instrument which entailed that exemption was not chosen with the aim of enabling public undertakings to escape those charges, but was merely part of the logic of the
Súd prvého stupňa sa teda domnieva, že Komisia tým, že neskúmala, či oslobodenie od notárskych poplatkov napriek svojej osobitosti nie je štátnou pomocou z dôvodu, že použitie legislatívneho nástroja, ktorý umožnil toto oslobodenie, nebolo zvolené s cieľom, aby sa štátne podniky vyhli výdavkom, ale je jednoducho v súlade s logikou
Portuguese legal system — failed to state grounds in law for its finding to the effect that the exemption from notarial charges did not constitute State aid.
SIC/KOMISIA portugalského právneho systému, legálne neodôvodnila svoj záver, podľa ktorého oslobodenie od notárskych poplatkov nie je štátnou pomocou.
As regards the second aspect of the ad hoc advantage — in other words, the exemption from the registration charges and the costs of publication relating to RTP’s transformation into a public limited company — the Court notes that the Commission stated in recital 129 of the contested decision that the same reasoning as that put forward in recital 128 of that decision is to apply.
Čo sa týka druhého okruhu konkrétnej výhody, čiže oslobodenia od registračných poplatkov a nákladov na uverejnenie oznámení týkajúcich sa zmeny právnej formy štátneho podniku na akciovú spoločnosť, Súd prvého stupňa zdôrazňuje, že Komisia v odôvodnení č. 129 napadnutého rozhodnutia tvrdí, že sa musí uplatniť rovnaká úvaha, ako to bolo v odôvodnení č. 128 tohto rozhodnutia.
The Commission adds, essentially, that, in view of the fact that Law No 21/92 (which includes RTP’s statutes in an annex) was published in the Diário da República, it would have been superfluous to impose on RTP the publication requirements of the general law.
V podstate uvádza, že z dôvodu uverejnenia zákona č. 21/92 (obsahujúceho v prílohe stanovy RTP) v Diário da República by bolo nadbytočným uložiť RTP povinnosť uverejnenia oznámení podľa všeobecného práva.
The publication in the Diário da República produced the same effects as registration.
Uverejnenie v Diário da República malo rovnaké účinky ako zápis do registra.
Even if those assertions, concerning the effects of publication in the Diário da República, are correct — which is, moreover, doubtful since the wording of the Portuguese law (cited in paragraph 55 above) suggests, on the contrary, that registration formalities continue to be necessary even though RTP’s transformation into a public limited company was brought about by a legislative act — nevertheless, the question remains, there again, whether it is consistent with the logic of the Portuguese legal system for RTP’s transformation into a public limited company to occur not in the normal way laid down for private companies, in other words, by a notarial deed (with all the consequences that entails under the general law concerning registration requirements and publication), but by legislation.
Za predpokladu, že by tieto tvrdenia týkajúce sa účinkov uverejnenia v Diário da República boli správne — o čom však možno pochybovať, keďže znenie portugalského zákona (už citovaného v bode 55 vyššie) právne naopak naznačuje, že formálne registračné úkony sú naďalej nevyhnutné, aj keď k zmene právnej formy RTP na akciovú spoločnosť došlo legislatívnym aktom — pravdou tiež ostáva, že aj v tomto prípade je sporné, či bolo v súlade s logikou portugalského právneho systému, aby sa zmena právnej formy RTP na akciovú spoločnosť neuskutočnila spôsobom bežne stanoveným pre súkromné spoločnosti, čiže prostredníctvom notárskeho úkonu (so všetkými dôsledkami podľa všeobecného práva, ktoré z toho vyplývajú v zmysle formálnych registračných úkonov a uverejnenia oznámení), ale prostredníctvom zákona.
As the Commission did not reply to that question in the contested decision, it is necessary to find that, as with the exemption from notarial charges, that institution has failed to prove to the requisite legal standard that, in respect of the exemption from registration and publication charges connected with RTP’s transformation into a public limited company, that exemption did not confer on RTP a specific advantage and that, accordingly, it did not constitute State aid.
Keďže Komisia v napadnutom rozhodnutí na túto otázku neodpovedala, je potrebné dospieť k záveru, rovnako ako to bolo v prípade oslobodenia od notárskych poplatkov, že táto inštitúcia z právnej stránky dostatočne nepreukázala, čo sa týka oslobodenia od registračných poplatkov a poplatkov za uverejnenie oznámení súvisiacich so zmenou právnej formy RTP na akciovú spoločnosť, že toto oslobodenie neposkytovalo RTP konkrétnu výhodu a že z tohto dôvodu nie je štátnou pomocou.
The Commission counters by stating, in its defence, that Article 11(2) of Law No 21/92 (see paragraph 56 above) merely confirms the applicability to RTP of a provision of general application, Article 1 of Decreto-Lei no 404/90 of 21 December 1990 (Portuguese Decree-Law No 404/90) (Diário da República I, Series I, No 293, of 21 December 1990; ‘Decree-Law No 404/90’) approving the system exempting from transfer tax (‘regime de isenção de sisa’) undertakings that carried out acts of cooperation or concentration (see, also, recital 130 of the contested decision).
Komisia vo svojom vyjadrení k žalobe odpovedá, že článok 11 ods. 2 zákona č. 21/92 (pozri bod 56 vyššie) jednoducho potvrdzuje uplatniteľnosť na RTP všeobecne záväzného predpisu, článku 1 Decreto-Lei no 404/90 z 21. decembra 1990 (portugalský zákonný dekrét č. 404/90) (Diário da República I, časť I, č. 293, z 21. decembra 1990, ďalej len „zákonný dekrét č. 404/90“) o schválení systému oslobodenia od dane z prevodu („systém isenção de sisa“) podnikov, ktoré pristúpia k spolupráci alebo ku koncentrácii (pozri tiež odôvodnenie č. 130 napadnutého rozhodnutia).
Moreover, the Commission disputes that the exemption accorded by Article 11(2) of Law No 21/92 is ‘general’ in the sense of permanent in time.
Komisia namieta, že oslobodenie poskytnuté článkom 11 ods. 2 zákona č. 21/92 by bolo „všeobecné“ v zmysle časovo trvalého oslobodenia.
The Commission contends that, on several occasions, RTP paid notarial and registration charges related to changes in the company after its transformation into a public limited company (see, also, recital 126 of the contested decision).
Tvrdí, že RTP pri viacerých príležitostiach platilo dane, notárske a registračné poplatky viažuce sa na zmeny, ku ktorým došlo po zmene jej právnej formy na akciovú spoločnosť (pozri tiež odôvodnenie č. 126 napadnutého rozhodnutia).
The Court notes that the Commission’s argument consists, essentially, of the contention that Article 11(2) of Law No 21/92 is merely the application to a specific case of a general rule and that the requirement imposed by Article 87(1) EC that the aid should relate to a specific undertaking in order for it to be classified as State aid is thus not fulfilled in this case.
Súd prvého stupňa zdôrazňuje, že tvrdenie Komisie spočíva predovšetkým v tom, že článok 11 ods. 2 zákona č. 21/92 je len uplatnením všeobecného predpisu na jeden osobitný prípad, a že teda podmienka osobitosti vyžadovaná článkom 87 ods. 1 ES na označenie za štátnu pomoc nie je v prejednávanej veci splnená.
That argument of the Commission is not convincing, in the light of the wording of Decree-Law No 404/90, Articles 1 and 2 of which state:
Toto tvrdenie Komisie nie je presvedčivé, ak sa odkáže na znenie zákonného dekrétu č. 404/90, ktorého články 1 a 2 stanovujú:
It is possible to grant to undertakings that, up to 31 December 1993, carry out acts of cooperation or concentration, an exemption from transfer tax on the transfer of fixed assets necessary for that concentration or that cooperation as well as emoluments and other statutory charges payable in the context of the performance of those acts.
Podnikom, ktoré do 31. decembra 1993 pristúpia k spolupráci alebo ku koncentrácii, možno priznať oslobodenie od daní z prevodu týkajúcich sa prevodov nehnuteľností nevyhnutných pre túto koncentráciu alebo spoluprácu, ako aj od iných poplatkov súvisiacich s uskutočnením týchto transakcií.
(a) The merger of two or more individual undertakings and/or corporations into a new company limited by shares [public limited company or private limited company], including the total assets of the undertakings or companies.
Na účely tohto zákonného dekrétu sa pod koncentráciou rozumie: a) splynutie dvoch alebo viacerých samostatných podnikov a/alebo spoločností do jednej novej akciovej alebo kapitálovej podielovej spoločnosti [a. s. alebo s. r. o.], ktorá bude zahŕňať všetok majetok uvedených podnikov alebo spoločností; b) vklad celého alebo časti majetku jednej spoločnosti, ku ktorej zániku nemusí dôjsť, do druhej spoločnosti prostredníctvom prevodu v jej prospech.
(a) The creation of additional groups of undertakings in accordance with legislation in force for the provision of joint services, joint or cooperative purchase or sale, specialisation or rationalisation of production, market research, sales promotion, the acquisition and transfer of technical knowledge or practical arrangements,
Na účely tohto zákonného dekrétu sa pod spoluprácou rozumie: a) založenie združení podnikov podľa platnej právnej úpravy, ktorých cieľom je poskytovanie spoločných služieb, spoločný nákup alebo predaj alebo spolupráca pri nákupe a predaji, špecializácia alebo racionalizácia výroby, štúdium trhu, podpora predaja, nadobúdanie alebo odovzdávanie uplatňovaných technických alebo organizačných poznatkov, vývoj nových technológií alebo nových
2008 — CASE T-442/03 the development of new techniques and new products, the training of personnel and the perfecting of their skills, the carrying-out of specific work or services and all other joint objectives of a relevant nature.
2008 — VEC T-442/03 výrobkov, vzdelávanie a zvyšovanie odbornosti zamestnancov, vykonanie osobitných prác a poskytnutie osobitných služieb a uskutočnenie všetkých spoločných cieľov relevantnej povahy; b) založenie neziskových právnických osôb podľa súkromného práva prostredníctvom združenia štátnych podnikov, štátnych akciových spoločností alebo akciových spoločností, v ktorých väčšinu akcií vlastní štát, spoločností a iných právnických osôb podľa súkromného práva s cieľom, aby vo svojich jednotlivých oblastiach prevádzkovali službu technickej podpory, organizovali informačný systém, podporovali normalizáciu a kvalitu výrobkov a tiež správnu technológiu výrobných procesov, ako aj vo všeobecnosti študovali možnosti ďalšieho rozvoja dotknutého odvetvia.“
That decree-law, which is indeed, on first analysis, a rule of general application, does not appear to cover the present case at all, namely the transformation of a company governed by public law into a public limited company.
Zdá sa však, že tento zákonný dekrét, ktorý sa pri prvej analýze skutočne javí ako všeobecne platná právna norma, sa nijako nevzťahuje na prejednávanú vec, konkrétne na zmenu právnej formy verejnoprávnej spoločnosti na akciovú spoločnosť.
It concerns the case of a concentration or cooperation between two or more undertakings.
Týka sa prípadu koncentrácie alebo spolupráce dvoch alebo viacerých podnikov.
At the hearing, in answer to a question from the Court, the applicant moreover explained, without being seriously challenged by the Commission, that that decree-law was in no way intended to apply to the present case.
Žalobkyňa navyše na pojednávaní v odpovedi na otázku Súdu prvého stupňa uviedla, bez toho, aby proti tomu Komisia vážne namietala, že tento zákonný dekrét nemožno nijako uplatniť na prejednávanú vec.
It does not therefore appear that a private undertaking which limits itself to changing its corporate form to that of a public limited company can rely on that text in order to obtain exemption from the statutory fees and charges relating to that transformation.
Preto sa nezdá, že by sa súkromný podnik, ktorý by chcel zmeniť svoju právnu formu na akciovú spoločnosť, mohol dovolávať tohto predpisu s cieľom priznania oslobodenia od daní a správnych poplatkov súvisiacich s touto zmenou.