natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the mid-11th century, however, the Byzantine monetary economy collapsed and was replaced by a new system which lasted throughout the 12th century, until the Crusader conquest of Constantinople in 1204 eventually ended the history of Graeco-Roman coinage.
Stabilnejší východorímsky solidus, ktorý zaviedol Konštantín Veľký vo štvrtom storočí nášho letopočtu, si zachoval svoju hmotnosť a obsah drahých kovov až do polovice 11. storočia.
The Greeks and Romans had spread the custom of using coins and the technical knowledge of how to strike them over a vast geographical area.
Vďaka tomu si zachoval postavenie najdôležitejšej mince v medzinárodnom obchode po viac ako päť storočí.
For most of the Middle Ages locally minted gold and silver coins were the dominant means of payment, although copper coins were increasingly being used.
Byzantské mince sa používali ako medzinárodné platidlo a archeológovia ich našli až v mongolskom Altaji.
In 793 A. D. Charlemagne reformed and standardised the Frankish monetary system, introducing a monetary standard according to which one Frankish silver pound (408g) equalled 20 shillings or 240 pence – this standard remained valid in the United Kingdom and Ireland until 1971.
V polovici 11. storočia sa však byzantský menový systém zrútil a bol nahradený novým systémom, ktorý trval až dokonca 12. storočia, keď dobytie Konštantinopolu križiakmi v roku 1204 ukončilo históriu gréckorímskeho mincovníctva.
Metallic coins Europeans were among the first to develop standardised and certified metallic coins.The Greeks introduced silver coins around 700 B. C.; Aegina (595 B. C.), Athens (575 B. C.), and Corinth (570 B. C.) were the first Greek citystates to mint their own coins.The silver content of the Athenian drachma, famous for depicting the legendary owl, remained stable for nearly 400 years.
Kovové mince Jednými z prvých, ktorí začali používať štandardizované a certifikované kovové mince, boli Európania.
Greek coins were therefore widely used (their use was further spread by Alexander the Great), and have been found by archaeologists in a geographical area ranging from Spain to modern India.
Gréci zaviedli strieborné mince okolo roku 700 pred n. l.
The Romans, who had previously used cumbersome bronze bars called aes signatum as money, adopted the Greek innovation of using official coins and were the first to introduce a bi-metal scheme using both the silver denarius and the gold aureus.
Prvými gréckymi mestskými štátmi, ktoré razili vlastné mince, boli Aegina (595 pred n. l.), Atény (575 pred n. l.) a Korint (570 pred n. l.).
Under the Emperor Nero in the first century A. D., the precious metal content of the coins started to diminish as the imperial mints increasingly substituted gold and silver for alloy in order to
Obsah striebra v aténskej drachme, ktorá je známa legendárnym motívom sovy, sa nezmenil takmer 400 rokov.
After the fall of Constantinople, the Italian merchant citystates of Genoa and Florence introduced gold coinage in 1252 with the genoin of Genoa and the fiorina (or florin) of Florence.
Grécke mince preto boli veľmi rozšírené (a ešte viac ich rozšíril Alexander Veľký) a archeológovia ich nachádzajú na území siahajúcom od Španielska až po dnešnú Indiu.
In the 15th century their place was taken by the ducato of Venice.
Rimania, ktorí pôvodne ako
Paper money was most widespread in China around 1000 A. D., but it was abandoned around 1500 when Chinese society went into decline following the Mongol Conquest.
V Spojenom kráľovstve a v Írsku tento štandard platil až do roku 1971.
Obligations It was, however, difficult to conduct long-distance trade as long as value could only be stored in the form of commodities and coins.The Italian citystates were therefore the first to introduce certificates of indebtedness (“obligations” or “bills of exchange”) as a means of payment.
Po páde Konštantinopolu talianske obchodné mestské štáty Janov a Florencia v roku 1252 zaviedli zlaté mince, janovský genoin a florentskú fiorinu (alebo florin). V pätnástom storočí ich nahradil benátsky dukát.
The Chinese began using paper money around 800 A. D. and continued to do so for several hundred years.
Číňania začali používať papierové peniaze okolo roku 800 a používali ich niekoľko storočí.
Gold standard Since the adoption of fiat money approximately two centuries ago, the monetary system has undergone great change.
Obligácie aj naďalej používali predovšetkým talianski obchodníci a bimetalový systém prevládal až do tridsaťročnej vojny.
Paper money was – and still is – legal tender only by an act of the competent authority.
V dôsledku hospodárskeho nepokoja spôsobeného vojnou niektorí panovníci, napr. švédski králi, začali uprednostňovať papierové peniaze.
It was issued in fixed units of national currency and had a clearly defined nominal value.
Papierové peniaze následne zaviedla Bank of England v roku 1694 a francúzska Banque générale v roku 1716.
Currencies in the form of coins and fiduciary paper notes were convertible into gold at a fixed parity.
Nástup nekrytých papierových peňazí v Európe bol začiatkom novej éry vo vývoji peňazí.
The United Kingdom was effectively the first country to set up a gold standard in 1816, the exchange rate of pounds into gold having been determined in 1717 at 3.811 pounds sterling per ounce by Sir Isaac Newton himself.
Aj keď zodpovednosť za vytvorenie a riadenie systému nekrytých peňazí v jednotlivých krajinách stále niesla vláda, na úspechu národnej meny sa v čoraz väčšej miere podieľali iné verejné i súkromné inštitúcie, napr. centrálne banky a finančný sektor.
To reduce the risk of being robbed on their journeys, merchants took these obligations with them.
Papierové peniaze Číňania začali používať papierové peniaze okolo roku 800 n. l. za cisára Te-cunga a používali ich niekoľko storočí.
Debtor and lender were mentioned in the certificates, a payment date was fixed, and the amount of gold or silver noted.
Tieto papierové peniaze nemali žiadnu komoditnú hodnotu a boli peniazmi len na základe cisárskej vyhlášky, teda nekrytými peniazmi (fiat money – peniaze bez vnútornej hodnoty).
Soon, merchant bankers began to trade these obligations.The first evidence of such a contract dates back to 1156.
Papierové peniaze boli v Číne najrozšírenejšie okolo roku 1000 n. l. a prestali sa používať okolo roku 1500, keď čínska spoločnosť začala upadať po dobytí Mongolmi.
With the start of World War I, many countries began printing more and more money in order to finance the cost of the war.
Obligácie Kým sa hodnota dala uchovať jedine v podobe tovaru a mincí, uzatváranie obchodov na diaľku bolo pomerne náročné.
In Germany, for instance, the number of banknotes issued by the Reichsbank grew from 2,593 million in 1913 to a total of 92,844,720.7 billion banknotes in circulation on 18 November 1923.
Talianske mestské štáty preto ako prvé zaviedli dlžobné úpisy („obligácie“ alebo „zmenky“) ako platobný prostriedok.
This ultimately led to hyperinflation.5 With more money circulating, most countries suspended the convertibility of their currencies into gold, as its increased quantity was no longer balanced by the national gold reserves.
Obchodníci si obligácie brali na cesty, aby znížili riziko lúpeží. V obligáciách bol uvedený dlžník a veriteľ, deň splatnosti a hodnota v zlate alebo striebre.
Obligations continued to be used mostly by Italian merchants, and the bi-metal scheme remained dominant until the Thirty Years’ War.
Zlatý štandard Od zavedenia nekrytých peňazí pred zhruba dvesto rokmi sa menový systém značne zmenil.
Due to the economic turmoil caused by the war, rulers such as the Swedish kings started to prefer paper money.
Papierové peniaze boli – a stále sú – zákonným platidlom len na základe rozhodnutia príslušného orgánu.
This was subsequently introduced by the Bank of England in 1694 and the Banque générale in France in 1716.
Vydávali sa v pevne stanovených jednotkách národnej meny a mali jasne určenú nominálnu hodnotu.
The advent of paper fiat money in Europe marked the beginning of a new phase in the evolution of money.
Peniaze v podobe mincí a krytých bankoviek sa dali zameniť za zlato v pevne stanovenom pomere.
5 See Davies (1994, p.
Ako prvé zaviedlo zlatý štandard Spojené kráľovstvo v roku 1816.
573) for a more detailed overview.
Výmenný kurz libry k zlatu na úrovni 3,811 libier šterlingov za uncu stanovil v roku 1717 sám Izák Newton.
The nation states held gold reserves in central banks to ensure the credibility of their currency.
Brettonwoodsky menový systém zanikol v roku 1971 a odvtedy sú meny hlavných ekonomík úplne nekrytými peniazmi.
Gold exchange standard The British gold standard finally collapsed in 1931, but the system was revived at the 1944 international conference held in Bretton Woods, New Hampshire.
Na začiatku prvej svetovej vojny začalo veľa krajín tlačiť čoraz viac peňazí na financovanie vojny.
Here, a revised gold standard was agreed upon: the exchange rates of the national currencies of the major economic powers were pegged to the dollar and the dollar was convertible into gold at a fixed price of USD 35 per ounce.
V Nemecku napríklad počet bankoviek vydaných Ríšskou bankou vzrástol z 2 593 miliónov v roku 1913 na 92 844 720,7 miliárd, ktoré boli v obehu k 18. novembru 1923.
The Bretton Woods monetary system is therefore sometimes called the gold exchange standard.
Výsledkom bola nevyhnutná hyperinflácia5.
Central banks stood ready to provide dollars in exchange for their national currency and vice versa.
Vzhľadom na väčšie množstvo peňazí v obehu väčšina krajín pozastavila konvertibilitu svojich mien za zlato, pretože peniaze už neboli v plnej miere kryté zlatými rezervami.
The Bretton Woods monetary system collapsed in 1971 and since then the currencies of the major economies have remained pure fiat money.
Jednotlivé štáty si vo svojich centrálnych bankách udržiavali zlaté rezervy, aby tak zabezpečili dôveryhodnosť svojej meny.
The evolution of money has not stopped.
Po prijatí autorizácie platby od kupujúceho sa obchodník spojí s vydávajúcou bankou, ktorá mu prevedie príslušnú sumu.
These days, various forms of intangible money have emerged, among them socalled “electronic money” (“e-money”), or electronic means of payment, which first appeared in the 1990s.
V súčasnosti v Európe funguje celý rad rôznych systémov elektronických peňazí na báze platobných kariet, ktoré vo väčšine prípadov vedú finančné inštitúcie.
This kind of money can be used to pay for goods and services on the internet or using other electronic media.
Štandard zlatej devízy Britský zlatý štandard sa definitívne rozpadol v roku 1931, ale v roku 1944 bol obnovený na medzinárodnej konferencii v Bretton Woods, New Hampshire.
Upon receiving authorisation from the buyer for the payment to take place, the vendor contacts the issuing bank and is transferred the funds.
Brettonwoodsky menový systém sa preto niekedy nazýva štandard zlatej devízy. Centrálne banky boli pripravené vymieňať svoje národné meny za dolár a naopak.
At present there are various card-based electronic money schemes in Europe, generally operated by financial institutions.
V dnešnej dobe na scénu nastupujú rôzne formy nehmotných peňazí vrátane tzv. „elektronických peňazí”.
THE IMPORTANCE OF PRICE STABILITY
VÝZNAM CENOVEJ STABILITY
This chapter provides detailed information to help answer questions such as what price stability, inflation and deflation are, how inflation is measured, what the difference between nominal interest rates and the real return is, and what the benefits of price stability are, or in other words, why it is important for central banks to ensure price stability.
V čom spočívajú výhody cenovej stability? Inými slovami, ukážu nám, prečo je dôležité, aby centrálne banky zabezpečovali cenovú stabilitu.
3.1 explains some basic economic terms such as the concepts of inflation, deflation and price stability.
3.1 vysvetľuje niektoré základné ekonomické pojmy, ako napr. inflácia, deflácia a cenová stabilita.
3.2 focuses on the problems associated with measuring inflation.
3.2 sa zameriava na problematiku merania inflácie.
3.3 provides an overview of the benefits of price stability.
3.3 poskytuje prehľad výhod cenovej stability.
THE IMPORTANCE OF PRICE
VÝZNAM CENOVEJ
Inflation and deflation Inflation and deflation are important economic phenomenona that have negative consequences for the economy.
Inflácia a deflácia Inflácia a deflácia sú dôležité ekonomické javy, ktoré majú negatívny vplyv na ekonomiku.
Basically, inflation is defined as a general, or broadly-based, increase in the prices of goods and services over an extended period which consequently leads to a decline in the value of money and thus its purchasing power.
Inflácia sa v podstate definuje ako celkový alebo všeobecný nárast cien tovarov a služieb počas dlhšieho obdobia, ktorý následne vedie k poklesu hodnoty peňazí a tým aj ich kúpnej sily.
Deflation is often defined as the opposite of inflation, namely as a situation in which the overall price level falls over an extended period.
Deflácia sa často definuje ako opak inflácie, teda ako situácia, keď celková cenová hladina počas dlhšieho obdobia klesá.
When there is no inflation or deflation, we can say that there is price stability if, on average, prices neither increase nor decrease but stay stable over time.
Ak nedochádza k inflácii ani deflácii, teda keď ceny v priemere počas dlhšieho obdobia nerastú ani neklesajú, ale zostávajú stabilné, hovoríme o cenovej stabilite.
If, for instance, EUR 100 can buy the same basket of goods as it could, say, one and two years ago, then this can be called a situation of absolute price stability.
Ak napríklad za 100 eur dnes kúpime ten istý kôš tovaru, ako povedzme pred rokom alebo dvoma, tento stav môžeme označiť ako absolútnu cenovú stabilitu.
Movements in individual prices and in the general price level It is important to make a distinction between movements in prices of any individual good or service and movements in the general price level.
Pohyb jednotlivých cien a celkovej cenovej hladiny Je dôležité rozlišovať medzi zmenami cien jednotlivých tovarov a služieb a pohybom celkovej cenovej hladiny.
Frequent changes in individual prices are quite normal in market-based economies, even if there is price stability overall.
V trhovej ekonomike nie sú časté zmeny jednotlivých cien ničím nezvyčajným, aj keď je celková cenová hladina stabilná.
The changes in supply and/or demand conditions of individual goods or services inevitably lead to changes in their price.
Zmeny v ponuke a dopyte po jednotlivých druhoch tovarov a služieb nevyhnutne vedú k zmene ich cien.
For example, in recent years we have seen substantial declines in the prices of computers and mobile phones, mainly resulting from rapid technological progress.
V posledných rokoch sme napríklad boli svedkami výrazného poklesu cien počítačov a mobilných telefónov, predovšetkým v dôsledku rýchleho technického pokroku.
However, from the beginning of 1999 to mid-2006, oil and other energy prices increased, partly as a result of concerns regarding the future supply of energy and partly as a result of increased demand for energy, in particular from fast-growing economies.
Od začiatku roka 1999 do polovice roka 2006 naopak stúpali ceny ropy a energií, čiastočne v dôsledku obáv v súvislosti s dodávkami energie v budúcnosti a čiastočne v dôsledku zvýšeného dopytu po energiách, najmä v rýchlorastúcich ekonomikách.
On the whole, inflation in most industrialised countries remained low and stable – stability in the general price level can go hand-in-hand with substantial changes in individual prices as long as falling and rising prices offset each other so that the overall price level remains unchanged.
Celkovo však inflácia vo väčšine priemyselných krajín zostala na stabilne nízkej úrovni. To znamená, že stabilita všeobecnej hladiny cien môže byť zachovaná aj v prípade výrazných zmien jednotlivých cien, pokiaľ sa rast a pokles cien jednotlivých tovarov navzájom vykompenzuje tak, že sa celková cenová hladina nezmení.
MEASURING INFLATION leads to the creation of what is referred to as a “market basket”.7 Each month, a host of “price surveyors” checks on the prices of these items in various outlets.
3.2 spotrebiteľa získame tzv. „spotrebný kôš“7. Každý mesiac veľký počet anketárov zisťuje ceny týchto položiek v rôznych obchodoch.
Subsequently, the costs of this basket are then compared over time, determining a series for the price index.
Následne sa sleduje vývoj ceny tohto koša v čase, a tak sa určuje časový rad cenového indexu.
The annual rate of inflation can then be calculated by expressing the change in the costs of the market basket today as a percentage of the costs of the identical basket the previous year.
Ročná miera inflácie sa potom počíta ako percentuálna zmena dnešnej ceny spotrebného koša oproti cene toho istého koša pred rokom.
Measurement issues How can inflation be measured?
Problematika merania Ako sa meria inflácia?
There are millions of individual prices in an economy.These prices are subject to continuous moves which basically reflect changes in the supply of and the demand for individual goods and services and thus give an indication of the “relative scarcity” of the respective goods and services.
V ekonomike sú milióny cien. Tieto ceny sa neustále menia a ich zmeny zhruba zodpovedajú zmenám v ponuke a dopyte po jednotlivých tovaroch a službách, čím vypovedajú o ich „relatívnom nedostatku“.
It is obvious that it is neither feasible nor desirable to take all of these prices into account, but neither is it appropriate to look at just a few of them, since they may not be representative of the general price level.
Je samozrejme rovnako nereálne ako aj nežiaduce brať do úvahy všetky tieto ceny. Zároveň však nestačí sledovať len niektoré z nich, pretože nemusia vypovedať o celkovej cenovej hladine.
However, the developments of the price level as identified by such a basket only reflect the situation of an “average” or representative consumer.
Treba však poznamenať, že vývoj úrovne cien vyjadrený pomocou tohto koša vypovedá len o situácii „priemerného“, resp. reprezentatívneho spotrebiteľa.
If a person’s buying habits differ substantially from the average consumption pattern and thus from the market basket on which the index is based, that person may experience a change in the cost of living that is different to the one shown in the index.
Ak sa ale nákupné správanie určitého človeka zásadne líši od priemerného modelu spotreby, a teda aj od spotrebného koša, na ktorom je index postavený, životné náklady tohto človeka sa môžu zmeniť inak, ako ukazuje index.
There will therefore always be some people who experience a higher “inflation rate” for their “individual basket” and some who face a lower “individual rate of inflation”.
Preto vždy existujú ľudia, pre ktorých bude „miera inflácie“ ich „osobného spotrebného koša“ vyššia alebo nižšia.
In other words, the inflation measured by the index is only an approximate measure of the average situation in the economy; it is not identical to the overall price changes faced by each individual consumer.
Inak povedané, inflácia meraná prostredníctvom cenového indexu je len približným meradlom priemernej situácie v hospodárstve; nie je identická s celkovými zmenami cien, ktorým sú vystavení jednotliví spotrebitelia.
Consumer Price Index Most countries have a simple common-sense approach to measuring inflation, using the socalled “Consumer Price Index” (CPI).6 For this purpose, the purchasing patterns of consumers are analysed to determine the goods and services which consumers typically buy and which can therefore be considered as somehow representative of the average consumer in an economy.
Index spotrebiteľských cien Väčšina krajín na meranie inflácie používa jednoduchý a logický spôsob založený na „indexe spotrebiteľských cien“ (Consumer Price Index – CPI)6. Pri tejto metóde sa na základe analýzy nákupného správania spotrebiteľov zisťujú tovary a služby, ktoré spotrebitelia zvyčajne kupujú, a ktoré sa teda dajú považovať za svojím spôsobom reprezentatívne pre priemerného spotrebiteľa v danej ekonomike.
As such they do not only include those items which consumers buy on a day-to-day basis (e.g. bread and fruit), but also purchases of durable goods (e.g. cars, PCs, washing machines, etc.) and frequent transactions (e.g. rents).
Popri predmetoch dennej spotreby (napr. chlieb a ovocie) sem patria aj nákupy predmetov dlhodobej spotreby (napr. áut, počítačov, práčok atď.) a pravidelné platby (napr. nájomné).
Putting together this “shopping list” of items and weighting them according to their importance in consumer budgets
Zostavením tohto „nákupného zoznamu“ jednotlivých položiek a priradením váh podľa ich dôležitosti v rozpočte
6 In fact, the Consumer Price Index, which measures the price changes in consumer goods and services, is not the only price index in an economy.
6 Index spotrebiteľských cien, ktorý meria zmeny cien spotrebných tovarov a služieb, nie je jediným cenovým indexom v hospodárstve.
Another index which is of similar economic importance is the Producer Price Index.This index measures the changes made by domestic producers of goods and services to sales prices over time.
Podobný ekonomický význam má aj index cien výrobcov. Tento index meria veľkosť zmien cien tovarov a služieb domácich výrobcov v priebehu času.
7 More precisely, these goods are weighted according to final monetary expenditure shares of private households.
7 Presnejšie, tieto tovary sa vážia na základe ich podielu v konečných peňažných výdavkoch domácností.
In practice, the weights in the basket are periodically revised in order to reflect changes in consumer behaviour.
V praxi to znamená, že váhy jednotlivých položiek spotrebného koša sa pravidelne prehodnocujú, aby zodpovedali zmenám v správaní spotrebiteľov.
BOX 3.1: MEASURING INFLATION – A SIMPLE EXAMPLE
BOX 3.1 MERANIE INFLÁCIE – JEDNODUCHÝ PRÍKLAD a spočítame.
Let us illustrate the considerations above by means of a simple numerical example.
Z výsledku je jasné, že medzi prvým a druhým rokom cena koša týchto tovarov vzrástla z 300 eur na 330 eur, t. j. o 10 %.
Suppose that a representative market basket of the yearly expenditure of teenagers is 100 sandwiches, 50 soft drinks, ten energy drinks and one mountain bike.
Medzi prvým a tretím rokom jeho cena stúpla z 300 eur na 360 eur, t. j. o 20 %.
that between the first and second year, the cost of this basket of goods has risen from EUR 300 to EUR 330, or by 10 %.
Skúsme si horeuvedené úvahy názorne ukázať na jednoduchom matematickom príklade.
From the first to the third year, the cost has risen from EUR 300 to EUR 360, or by the equivalent of 20 %.
Povedzme, že v reprezentatívnom spotrebnom koši celoročných výdavkov tínedžera je 100 sendvičov, 50 nealkoholických nápojov, desať energetických nápojov a jeden horský bicykel.
Price Index = (P3/P1) x 100 = (360/300) x 100 = 120
Cena spotrebného koša
The total cost of the basket can then be calculated by multiplying the quantities by the respective prices and adding everything up. It is easy to see
Cenový index sa snaží podať celkový prehľad o vývoji veľkého počtu cien. Ako ukazuje tento príklad, cenový index môže rásť, aj keď niektoré ceny klesajú.
The price index tries to give a general picture of what is happening to a great many prices. As the example shows, the price index may rise despite some prices actually declining.
Celkovú cenu koša vypočítame tak, že množstvo jednotlivých produktov vynásobíme príslušnými cenami
Measurement problems For various reasons, there are some difficulties associated with any attempt to express the overall change in prices as one number.
Problémy s meraním Akýkoľvek pokus o vyjadrenie celkovej zmeny cien jedným číslom je problematický hneď z viacerých dôvodov.
First, an existing basket usually becomes less and less representative over time, as consumers increasingly substitute more expensive goods for cheaper ones.
premietnuť zmenu kvality. Ak sa časom zlepší kvalita produktu a zároveň sa zvýši jeho cena, časť zvýšenia ceny je dôsledkom vyššej kvality.
For example, higher petrol prices might lead some people to drive less and buy a higher quantity of other goods instead.
Zvýšenie cien spôsobené zmenou kvality sa nedá považovať za príčinu inflácie, pretože neznižuje kúpnu silu peňazí.