natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Accordingly, it does not seem that Article 4(1) of Directive 2002/37 must be interpreted as requiring Member States to terminate, before 1 September 2003, an existing authorisation of a plant protection product containing ethofumesate on the ground that the authorisation holder does not hold, or have access to, an Annex II dossier.
Nezdá sa byť preto nutné vykladať článok 4 ods. 1 smernice 2002/37 tak, že zaväzuje členské štáty, aby pred 1. septembrom 2003 zrušili povolenie na prípravok na ochranu rastlín, ktorý obsahuje etofumezát, z dôvodu, že držiteľ povolenia nemá ani dokumentáciu, ktorá spĺňa požiadavky prílohy II smernice 91/414, ani nemá prístup k takejto dokumentácii.
In order to respond to the arguments raised by Feinchemie and Bayer, the Governments of the Netherlands and Belgium and the Commission — according to which such a literal interpretation conflicts with the provisions concerning data protection laid down in Directive 91/414, including Article 13(3) of that directive, and that, therefore, Article 4(1) of Directive 2002/37 must be read in the light of Directive 91/414 — it must be stated from the outset that Directive 2002/37 pursues three principal objectives: (i) to include ethofumesate in Annex I to Directive 91/414; (ii) to ensure that Member States check whether the existing authorisations for plant
Na zodpovedanie tvrdenia spoločností Feinchemie a Bayer, holandskej a belgickej vlády, ako aj Komisie, podľa ktorého takýto striktný výklad vytvára rozpor medzi ustanoveniami smernice 91/414 týkajúcimi sa ochrany údajov, t. j. článkom 13 ods. 3, a že článok 4 ods. 1 smernice 2002/37 sa má chápať v duchu smernice 91/414, treba uviesť, že smernica 2002/37 sleduje tri hlavné ciele, a to po prvé zaradiť etofumezát do prílohy I smernice 91/414, po druhé zabezpečiť, že členské štáty preskúmajú, či
2008 — CASE C-361/06 protection products containing that active substance comply with the conditions relating to ethofumesate set out in that Annex and, if necessary, amend or withdraw those authorisations before 1 September 2003; and (iii) to ensure that Member States re-evaluate those products in accordance with the uniform principles laid down in Annex VI to Directive 91/414, on the basis of an Annex III dossier.
2008 — VEC C-361/06 existujúce povolenia na prípravky na ochranu rastlín s obsahom tejto účinnej látky spĺňajú podmienky, ktoré sa na ňu vťahujú a ktoré sú uvedené v tejto prílohe, a ak je potrebné, pozmeniť alebo zrušiť tieto povolenia pred 1. septembrom 2003, a po tretie zabezpečiť, že členské štáty prehodnotia tieto prípravky na základe dokumentácie prílohy III v súlade s jednotnými zásadami uvedenými v prílohe VI smernice 91/414.
It must also be stated that, where an implementing directive requires interpretation, that interpretation must, as far as possible, be consistent with the provisions of the basic directive (see, by analogy, Case C-90/92 Dr Tretter [1993] ECR I-3569, paragraph 11).
Rovnako je namieste pripomenúť, že ak si vykonávajúca smernica vyžaduje výklad, ten musí byť, pokiaľ je to možné, v súlade s ustanoveniami základnej smernice (pozri analogicky rozsudok z 24. júna 1993, Dr Tretter, C-90/92, Zb. s. I-3569, bod 11).
In addition, a provision must be interpreted, as far as possible, in such a way as not to affect its validity (Case C-403/99 Italy v Commission [2001] ECR I-6883, paragraphs 28 and 37).
Ustanovenie musí byť tiež vykladané, pokiaľ je to možné, spôsobom, ktorý nespochybní jeho platnosť (rozsudok zo 4. októbra 2001, Taliansko/Komisia, C-403/99, Zb. s. I-6883, body 28 a 37).
However, although, by not expressly requiring Member States to check that the holders of previous authorisations have access to an Annex II dossier, Article 4(1) of Directive 2002/37 has the effect of curtailing the period during which data is protected pursuant to Article 13(3)(d) of Directive 91/414, that situation arises as a direct result of the way in which Article 4(1) of Directive 2002/37 is drafted.
Ak je pravda, že v dôsledku chýbajúceho výslovného stanovenia povinnosti pre členské štáty skúmať, či držitelia skorších povolení majú prístup k dokumentácii prílohy II, článok 4 ods. 1 smernice 2002/37 by mal za následok skrátenie trvania ochrany údajov podľa článku 13 ods. 3 písm. d) smernice 91/414, táto situácia však vyplýva priamo zo spôsobu, akým bolo toto prvé ustanovenie napísané.
Given that the wording of Article 4(1) of Directive 2002/37 is clear and unambiguous, the interpretation according to which the holder of an existing authorisation is not required, under that provision, to submit an Annex II dossier during the review phase is the only interpretation that is compatible with the principle of legal certainty, in accordance with which Community legislation must enable those concerned to acquaint themselves with the precise extent of the obligations it imposes upon them (see Case C-161/06 Skoma-Lux [2007] ECR I-10841, paragraphs 36 and 38).
Keďže znenie článku 4 ods. 1 smernice 2002/37 je jasné a jednoznačné, výklad, podľa ktorého držiteľ existujúceho povolenia nie je povinný na základe tohto ustanovenia predložiť dokumentáciu prílohy II počas preskúmania, je jediným v súlade so zásadou právnej istoty, ktorá vyžaduje, aby právna úprava Spoločenstva umožnila dotknutým osobám poznať s istotou rozsah povinností, ktoré im ukladá (pozri rozsudok z 11. decembra 2007, Skoma-Lux, C-161/06, Zb. s. I-10841, body 36 a 38).
It must also be stated that Article 4(2) of Directive 2002/37 provides that Mem- ber States are to check, on the basis of an Annex III dossier, whether the plant protection products containing ethofumesate satisfy the conditions set out in Article 4(1)(b) to (e) of Directive 91/414 and then, if necessary, to amend or withdraw, for each plant protection product concerned, the authorisation granted previously. Thus, that
Rovnako treba pripomenúť, že článok 4 ods. 2 smernice 2002/37 stanovuje, že členské štáty bez odkladu overia na základe dokumentácie prílohy III, či prípravky na ochranu rastlín s obsahom etofumezátu spĺňajú podmienky uvedené v článku 4 ods. 1 písm. b) až e) smernice 91/414 a, ak to je potrebné, zmenia, doplnia alebo zrušia pre každý dotknutý prípravok na ochranu rastlín už skôr vydané povolenie.
FEINCHEMIE SCHWEBDA AND BAYER CROPSCIENCE provision enables a balance to be struck between, on the one hand, data protection in accordance with Article 13(3) of Directive 91/414 and, on the other hand, the rights that holders of previous authorisations derive from the clear provisions of Article 4(1) of Directive 2002/37.
Toto ustanovenie dovoľuje tiež zabezpečiť rovnováhu medzi ochranou údajov podľa článku 13 ods. 3 smernice 91/414 na jednej strane a na druhej strane právami držiteľov skorších povolení, ktoré sa zakladajú na jasných ustanoveniach článku 4 ods. 1 smernice 2002/37.
The interpretation of Article 4(1) of Directive 2002/37 cannot therefore be called into question by an interpretation of Directive 91/414 according to which the conditions of the review provided for in that provision would be stricter.
Výklad článku 4 ods. 1 smernice 2002/37 nemožno preto spochybniť takým výkladom smernice 91/414, ktorý by narušil podmienky preskúmania uvedené v tomto ustanovení.
As regards the argument, submitted by Feinchemie and Bayer and by the Commission, based on the interpretation of Article 4(1) of Directive 2002/37 in the light of subsequent directives — such as Directive 2005/53 — relating to the inclusion of various active substances in Annex I to Directive 91/414, it must be held, first, that the interpretation of Directive 2002/37 cannot depend on the subsequent adoption of similar measures and, second, that the last sentence of the 11th recital in the preamble to Directive 2005/53 states specifically that, as compared with the directives already adopted for the purposes of amending Annex I to Directive 91/414, Directive 2005/53 does not impose any new obligations on Member States or on the holders of authorisations.
Pokiaľ ide o tvrdenie Feinchemie a Bayer, ako aj Komisie zakladajúce sa na výklade článku 4 ods. 1 smernice 2002/37 v duchu neskorších smerníc, akou je smernica 2005/53, upravujúcich zaradenie rôznych účinných látok do prílohy I smernice 91/414, je namieste konštatovať, že na jednej strane výklad smernice 2002/37 nezávisí od prijatia neskorších analogických opatrení a že na druhej strane posledná veta odôvodnenia č. 11 smernice 2005/53 presne stanovuje, že neukladá členským štátom alebo držiteľom povolení nové povinnosti v porovnaní so smernicami, ktoré boli doteraz prijaté a ktoré menia a dopĺňajú prílohu I.
In any event, it must be pointed out that the 11th recital in the preamble to Directive 2005/53 also states that ‘experience has shown that difficulties can arise in interpreting the duties of holders of existing authorisations in relation to access to data.
Za každých okolností treba poukázať na to, že odôvodnenie č. 11 smernice 2005/53 rovnako uvádza, že „skúsenosti… ukázali, že pri výklade povinností držiteľov existujúcich povolení môžu vzniknúť ťažkosti, pokiaľ ide o prístup k údajom.
In order to avoid further difficulties it therefore appears necessary to clarify the duties of the Member States, especially the duty to verify that the holder of an authorisation demonstrates access to a dossier satisfying the requirements of Annex II to that Directive.’
S cieľom predísť ďalším ťažkostiam sa preto zdá potrebné objasniť povinnosti členských štátov, najmä povinnosť overiť, že držiteľ povolenia preukáže prístup k dokumentácii spĺňajúcej požiadavky prílohy II k danej smernici“.
That clarification confirms that the choice made in Directive 2005/53 is of relevance to the future and that Directive 2005/53 in no way constitutes an interpretative act that can affect the interpretation of Directive 2002/37.
Toto upresnenie potvrdzuje, že výber urobený v smernici 2005/53 sa zdá byť vhodný do budúcna a že nijako nezakladá výkladovú normu, ktorá môže ovplyvniť výklad smernice 2002/37.
In those circumstances, the answer to the question referred must be that Article 4(1) of Directive 2002/37 must be interpreted as not requiring Member States to terminate, before 1 September 2003, the authorisation of a plant protection product containing ethofumesate on the ground that the holder of that authorisation does not hold, or have access to, an Annex II dossier.
Za týchto podmienok je potrebné na položenú otázku odpovedať tak, že článok 4 ods. 1 smernice 2002/37 sa má vykladať v tom zmysle, že nezaväzuje členské štáty zrušiť pred 1. septembrom 2003 povolenie na prípravok na ochranu rastlín, ktorý obsahuje etofumezát, z dôvodu, že držiteľ tohto povolenia nemá dokumentáciu prílohy II alebo nemá prístup k takej dokumentácii.
Article 4(1) of Commission Directive 2002/37/EC of 3 May 2002 amending Council Directive 91/414/EEC to include ethofumesate as an active substance must be interpreted as not requiring Member States to terminate, before 1 September 2003, the authorisation of a plant protection product containing ethofumesate on the ground that the holder of that authorisation does not hold, or have access to, a dossier satisfying the requirements set out in Annex II to Council Directive 91/414/EEC of 15 July 1991 concerning the placing of plant protection products on the market.
Článok 4 ods. 1 smernice Komisie 2002/37/ES z 3. mája 2002, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 91/414/EHS s cieľom zaradiť etofumezát ako účinnú látku, sa má vykladať tak, že nezaväzuje členské štáty zrušiť pred 1. septembrom 2003 povolenie na prípravok na ochranu rastlín, ktorý obsahuje etofumezát, z dôvodu, že držiteľ tohto povolenia nemá dokumentáciu, ktorá spĺňa podmienky podľa prílohy II smernice Rady 91/414/EHS z 15. júla 1991 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh, alebo že nemá prístup k takej dokumentácii.
Case C-439/06
Vec C-439/06
Energy management proceedingscitiworks AG
Konanie vo veci riadenia energetikycitiworks AG
(Reference for a preliminary ruling from the Oberlandesgericht Dresden)
(návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Oberlandesgericht Dresden)
(Internal market in electricity — Directive 2003/54/EC — Article 20(1) — Open access of third parties to electricity transmission and distribution systems)
„Vnútorný trh s elektrickou energiou — Smernica 2003/54/ES — Článok 20 ods. 1 — Voľný prístup tretích strán do elektrických prenosových a distribučných sústav“
Opinion of Advocate General Mazák delivered on 13 December 2007 . . . . .
Návrhy prednesené 13. decembra 2007 — generálny advokát J. Mazák . . . . .
I - 3917Judgment of the Court (Third Chamber), 22 May 2008 . . . . . . . . . . . .
Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 22. mája 2008 . . . . . . . . . .
Preliminary rulings — Jurisdiction of the Court — Limits (Art. 234 EC)
Prejudiciálne otázky — Právomoc Súdneho dvora — Hranice (Článok 234 ES)
Approximation of laws — Measures for the establishment and functioning of the internal market in electricity
Aproximácia právnych predpisov — Opatrenia určené na vytvorenie a fungovanie vnútorného trhu s elektrickou energiou
(European Parliament and Council Directive 2003/54, Arts 2, point 5, and 20(1))
(Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/54, článok 2 bod 5 a článok 20 ods. 1)
(European Parliament and Council Directive 2003/54, Art. 20(1))
(Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/54, článok 20 ods. 1)
electricity transmission and distribution systems.
pre vnútorný trh s elektrickou energiou uplatňuje na elektrické prenosové sústavy a distribučné sústavy.
A question referred by a national court asking, in the context of dispute relating to a challenge made by an electricity supplier to an exemption granted under a provision of national law to certain operators of energy supply systems from having to allow open access to their systems, whether the provisions of a directive preclude that derogating system, which grants that exemption without the technical capacities of those systems having to be taken into account, is relevant, not hypothetical, and is for that reason admissible.
Prejudiciálna otázka, ktorou sa vnútroštátny súd v rámci sporu týkajúceho sa sťažnosti dodávateľa elektrickej energie proti oslobodeniu, ktoré bolo udelené podľa ustanovenia vnútroštátneho práva niektorým správcom energetických zásobovacích sietí, od povinnosti zabezpečiť voľný prístup do ich sietí, pýta, či ustanovenia smernice nepripúšťajú takýto režim výnimiek, ktorý priznáva toto oslobodenie bez zohľadnenia technických kapacít takýchto sústav, nie je hypotetická, je relevantná, a preto je prípustná.
(see paras 33, 35, 36)
(pozri body 33, 35, 36)
A network which is located on a geographically connected operation zone and predominantly serves to supply the energy needs of an undertaking and of connected undertakings and which transports, for supply to clients, electricity which is not at extra-high or high voltage, irrespective of the quantity of electricity transported over that network and irrespective of the fact that the operation of that network is merely an activity ancillary to the main activity of that undertaking, falls within the scope of that provision and is therefore an electricity distribution system within the meaning of point 5 of Article 2 of Directive 2003/54.
Do pôsobnosti tohto ustanovenia patrí, a teda za elektrickú distribučnú sústavu v zmysle článku 2 bodu 5 smer nice 2003/54 sa považuje sústava nachádza júca sa na priestorovo súvisiacom území podniku a slúžiaca prevažne na zásobovanie energiou v rámci vlastného podniku alebo prepojeného podniku, ktorá prepravuje na účely dodávky koncovým zákazníkom elektrinu, ktorá nemá veľmi vysoké alebo vysoké napätie, nezávisle od množstva energie prepravenej cez uvedenú sústavu a nezávisle od skutočnosti, že využívanie uvedenej sústavy má vo vzťahu k hlavnej činnosti, ktorou je prevádzka podniku, len akcesorickú povahu.
The principle of open access, which constitutes one of the essential measures which the Member States are required to implement in order to bring about the internal market in electricity, applies, according to Article 20(1) of Directive 2003/54 concerning common rules for the internal market in electricity, to
Zásada voľného prístupu, ktorý je jedným zo zásadných opatrení, ktoré musia členské štáty realizovať, aby sa dobudoval vnútorný trh s elektrickou energiou, sa podľa článku 20 ods. 1 smernice 2003/54 o spoločných pravidlách
(see paras 44-48, 54)
(pozri body 44 — 48, 54)
within the scope of any of the exceptions or derogations from that principle laid down by the directive, whether
pôsobnosti žiadnej z výnimiek alebo odchýlok od uvedenej zásady, ktoré stanovuje smernica, či už ide o:
Article 20(1) of Directive 2003/54 concerning common rules for the internal market in electricity must be interpreted as precluding a provision of national legislation which exempts certain operators of energy supply systems from the obligation to provide third parties with open access to those systems on the grounds that they are located on a geographically connected operation zone and that they predominantly serve to supply the energy needs of the undertaking itself and of connected undertakings.
Článok 20 ods. 1 smernice 2003/54 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrickou energiou treba vykladať tak, že nepripúšťa vnútroštátnu právnu úpravu zbavujúcu určitých prevádzkovateľov energetických zásobovacích sústav povinnosti zabezpečiť voľný prístup tretích strán do sústav z dôvodu, že sa tieto sústavy nachádzajú na priestorovo súvisiacom území podniku a slúžia prevažne na zásobovanie energiou v rámci vlastného podniku alebo prepojeného podniku.
— first, that established by Article 20(2) of Directive 2003/54, which, in order to permit the operator of a distribution system to refuse access to its network where it lacks the necessary capacity, requires reasons and justification which can be assessed on a case-by-case basis and does not authorise the Member States to lay down general derogations without a concrete assessment of that incapacity or,
— po prvé, výnimku stanovenú jej článkom 20 ods. 2, ktorý na to, aby prevádzkovateľ sústavy mohol odmietnuť prístup, ak na to nemá potrebnú kapacitu, vyžaduje náležité odôvodnenie z prípadu na prípad a nedovoľuje členským štátom stanoviť všeobecné výnimky bez posúdenia tejto nespôsobilosti, alebo
Although that provision leaves the Member States free to take the measures necessary to establish a system of third-party access to transmission or distribution systems and although, consequently, the Member States have authority over the form and the methods to be used to implement such a system, the fact remains that, having regard to the importance of the principle of open access to transmission or distribution systems, that margin of discretion does not authorise them to depart from that principle except in those cases where the directive lays down exceptions or derogations.
Aj keď toto ustanovenie ponecháva na členské štáty, aby prijali opatrenia potrebné na zavedenie systému prístupu tretích strán do prenosových alebo distribučných sústav, a preto majú členské štáty v súlade s článkom 249 ES právomoc zvoliť si formu a prostriedky, ktoré použijú na zavedenie tohto systému, skutočnosťou zostáva, že tento manévrovací priestor im vzhľadom na význam zásady voľného prístupu do prenosových alebo distribučných sústav nedovoľuje vylúčiť túto zásadu nad rámec prípadov, pre ktoré smernica stanovuje výnimky a odchýlky.
Such is not the case where a provision of national legislation does not come
— po druhé, výnimku stanovenú článkom 3 ods. 8 smernice, keďže jednak výnimka stanovená predmetnou právnou úpravou nie je odôvodnená rizikom, že by prevádzkovateľom sústav voľný prístup bránil v plnení záväzkov služby vo verejnom záujme, a jednak uvedená výnimka môže byť odôvodnená len geografickým alebo právnym usporiadaním oblasti, v ktorej sú sústavy prevádzkované, alebo
— lastly, by application of Article 26(1) of the directive, which lays down derogations from Article 20 thereof, justified by substantial problems caused for the operation of small isolated systems, since the necessary agreement of the Commission, which takes the form of a decision published in the Official Journal of the European Union, has been neither sought
— napokon, o uplatnenie článku 26 ods. 1 smernice, ktorý stanovuje odchýlky od jej článku 20 odôvodnené vážnymi problémami z hľadiska prevádzky malých izolovaných sústav, pokiaľ členský štát, o ktorého právnu úpravu ide, ani nepožiadal, ani nedostal nevyhnutný súhlas
(see paras 55, 57, 58, 60-65, operative part)
(pozri body 55, 57, 58, 60 — 65 a výrok)
MAZÁKdelivered on 13 December 2007 operated by the company running the airport for its own supply and that of 93 undertakings located at the airport.
Sústava, ktorá je predmetom sporu vo veci samej, sa nachádza na letisku Lipsko/Halle a je prevádzkovaná spoločnosťou, ktorá spravuje letisko, pre jej vlastné zásobovanie a zásobovanie ďalších 93 podnikov nachádzajúcich sa na letisku.
The present reference is the first that concerns the interpretation of Directive 2003/54/EC of the European Parliament and of the Council of 26 June 2003 concerning common rules for the internal market in electricity and repealing Directive 96/92/EC (‘the directive’). 2
Tento návrh na začatie prejudiciálneho konania je prvým návrhom týkajúcim sa výkladu smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/54/ES z 26. júna 2003 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrickou energiou a o zrušení smernice 96/92/ES (ďalej len „smernica“) 2.
The question referred arose because, under German law, energy supply systems wholly situated on the premises of an undertaking (so-called ‘operation networks’ or ‘Betriebsnetze’) may under certain circumstances be exempted inter alia from the principle of third-party access to the network.
Súdny dvor má v tejto veci vyložiť článok 20 ods. 1 uvedenej smernice, ktorý sa týka voľného prístupu tretích strán do prenosových a distribučných sústav.
Article 2 of the Directive gives the following definitions:
Článok 2 smernice zavádza tieto definície:
The system at issue in the main proceedings is located at Leipzig/Halle Airport and is
Táto otázka vyvstala v súvislosti s tým, že podľa nemeckého práva môžu byť energetické zásobovacie sústavy nachádzajúce sa v priestoroch určitého podniku (tzv. podnikové sústavy alebo „Betriebsnetze“) za určitých podmienok vyňaté okrem iného zo zásady prístupu tretích osôb do sústavy.
1 — Original language: English.2 — OJ 2003 L 176, p. 37.
1 — Jazyk prednesu: angličtina.2 — Ú. v. EÚ L 176, s. 37; Mim. vyd. 12/002, s. 211.
‘5. “distribution” means the transport of electricity on high-voltage, medium voltage and low voltage distribution systems with a view to its delivery to customers, but not including supply;
‚distribúcia‘ znamená prepravu elektrickej energie vo vysokonapäťových, strednonapäťových a nízkonapäťových distribučných sústavách s cieľom jej dopravy k zákazníkovi [s cieľom jej dodávky zákazníkovi — neoficiálny preklad], avšak nezahŕňa dodávku;
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-439/06
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — J. MAZÁK — VEC C-439/06
Article 3(8) of the Directive states as follows:
V článku 3 ods. 8 smernice sa uvádza:
“distribution system operator” means a natural or legal person responsible for operating, ensuring the maintenance of and, if necessary, developing the distribution system in a given area and, where applicable, its interconnections with other systems and for ensuring the long term ability of the system to meet reasonable demands for the distribution of electricity;
‚prevádzkovateľ distribučnej sústavy‘ znamená fyzickú alebo právnickú osobu zodpovednú za prevádzku, zabezpečenie údržby, v prípade potreby rozvoj distribučnej sústavy v danej oblasti a prípadne jej prepojenia s inými sústavami a za zabezpečenie dlhodobej schopnosti sústavy uspokojovať primeraný dopyt po distribúcii elektrickej energie;…