natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In Community law the general freedom to act is regarded as one of the fundamental freedoms which are regarded as a means of defence against unlawful conduct by all the Member States’ public authorities and in principle also the organs of the Community (see Müller-Graff, P.-C., ‘Die konstitutionelle Rolle der binnenmarktlichen Grundfreiheiten im neuen europäischen Verfassungsvertrag’, in: Köck, H.-F., Lengauer A., Ress G. (ed.), Europarecht im Zeitalter der Globalisierung: Festschrift für Peter Fischer, Vienna, 2004, p. 373.
V práve Spoločenstva je všeobecná sloboda konania súčasťou systému základných slobôd, ktoré sú považované za prostriedok obrany pred protiprávnym postupom verejných orgánov členských štátov a v zásade aj proti postupom orgánov Spoločenstva [pozri MÜLLER-GRAFF, P.-C.: Die konstitutionelle Rolle der binnenmarktlichen Grundfreiheiten im neuen europäischen Verfassungsvertrag, in: KÖCK, H. F., LONGAUER, A., RESS, G.: (vyd.), Europarecht im Zeitalter der Globalisierung: Festschrift für Peter Fischer, Wien, 2004, s. 373].
Rather, the paradigm shift to the misuse principle is to be taken into consideration on a teleological interpretation to the effect that an abstract prohibition on translations is justified only where they give rise per se to a risk of misleading consumers.
Skôr je zmenu konceptu v smere prechodu k zásade zneužitia pri teleologickom výklade potrebné zohľadniť tak, aby všeobecný zákaz prekladov bol odôvodnený iba vtedy, ak tieto preklady samy osebe zakladajú nebezpečenstvo zavádzania spotrebiteľov.
This premise is, for example, the basis for the prohibition on the translation of protected designations of origin and other geographical indications since most particulars thus protected, in particular indications, of origin, mean the same to consumers in other languages as in the original language.
Z tohto predpokladu vychádza napríklad zákaz prekladu chránených označení pôvodu a iných zemepisných údajov, keďže väčšina takto chránených údajov, najmä údajov o pôvode, má pre spotrebiteľa rovnaký význam ako v pôvodnom jazyku.
Translations of those terms undoubtedly generally indicate the protected goods or services and are therefore liable per se to mislead.
Takisto preklady týchto pojmov zväčša nepochybne odkazujú na chránený tovar alebo služby, a preto sú samy osebe spôsobilé zavádzať spotrebiteľov.
For example, consumers will immediately think of a cheese produced in a certain Italian region if they hear the term ‘Parmigiano’, but they will also have the same association for the translation ‘Parmesan’.
Spotrebiteľ, ktorý započuje pojem „Parmigiano“, si okamžite pomyslí na syr vyrobený v talianskom regióne. Rovnakú asociáciu však bude mať aj pri preklade „Parmesan“.
Precisely this equivalence of the translation with the protected term is the ratio legis of the general prohibition
Práve táto rovnocennosť prekladu s chráneným pojmom je ratio
SCHNEIDER on translations in the legislation on wine designations.
SCHNEIDER legis všeobecného zákazu prekladov v práve označovania.
40 the regulation) the regulation protects those terms only in a certain language. Whilst the indication of a variety or a certain geographical origin means the same in each language, as has been stated above, a traditional term has quite different connotations in different languages because it is based on or refers to different local traditions.
40 jazyku rovnaký význam, tradičný pojem vyvoláva v rozličných jazykoch úplne odlišné asociácie, keďže vychádza z rozličných regionálnych tradícií alebo na ne odkazuje.
The risk of confusion and thus the risk of misleading consumers inherent in the translation of other particulars do not exist in the case of traditional terms.
Pri tradičných pojmoch nedochádza v dôsledku prekladu ďalších údajov k pravdepodobnosti zámeny, a teda nevzniká nebezpečenstvo zavádzania spotrebiteľov.
It is not possible to assume such equivalence of protective scope specifically in the case of traditional terms, in contrast with protected designations of origin, 41and for that reason a prohibition on translations is not justified here.
Na rozdiel od chránených označení pôvodu 41nemožno z takejto rovnocennosti rozsahu ochrany vychádzať osobitne pri tradičných pojmoch, keďže v tomto prípade zákaz prekladu nie je odôvodnený.
Traditional terms are distinctive precisely because they are firmly established as such in a certain language in the tradition of the country of origin and also have a special significance for consumers and create the associations linked with them only in that language.
Tradičný pojem sa vyznačuje práve tým, že ako taký je v určitom jazyku súčasťou tradície krajiny, z ktorej pochádza, a že iba v tomto jazyku má pre spotrebiteľov osobitný význam a vyvoláva asociácie s ním spojené.
That is the reason why (unlike, for example, the wine varieties with geographical indication in Annex II to
To je dôvod, prečo nariadenie (na rozdiel napríklad od názvov odrôd viniča so zemepisným označením v prílohe II nariadenia) chráni tieto pojmy iba v určitom jazyku.
40 — This was made very clear by Advocate General Léger in his Opinion in Case C-66/00 Dante Bigi [2002] ECR I-5917.
40 — To jasne konštatoval generálny advokát Léger vo svojich návrhoch z 9. októbra 2001, Dante Bigi, už citované v poznámke pod čiarou 36.
In order to justify why the designation ‘Parmesan’ is to be regarded as a breach of the protection of the designation of origin ‘Parmigiano Reggiano’ for the purposes of Article 13(1)(1)(a) and (b) of Regulation No 2081/92, he not only relies on the existence of a translation, even though the regulation expressly prohibits translations.
Pri odôvodnení, prečo označenie „Parmesan“ sa má považovať za porušenie ochrany označenia pôvodu „Parmigiano Reggiano“ v zmysle článku 13 ods. 1 prvého pododseku písm. a) a b) nariadenia č. 2081/92, sa neopiera iba o existenciu prekladu, hoci nariadenie výslovne zakazuje preklady.
Rather he explains that the translated term is a faithful translation of the protected term ‘Parmigiano Reggiano’, in that it ‘expresses the historic, cultural, legal and economic reality that attaches to the registered name and to the product covered by that registration’ (point 50) and thus links directly to the associative effect of the translation.
Skôr sa domnieva, že preložený pojem je verným prekladom chráneného pojmu „Parmigiano Reggiano“, keďže „vyjadruje historické, kultúrne, právne a hospodárske okolnosti súvisiace so zapísaným označením a s výrobkom, na ktoré sa zápis vzťahuje“ (bod 50), a nadväzuje tým priamo na účinok asociácie prekladu.
This becomes immediately clear if we ask with which of the different protected terms the French term ‘Grande Réserve’, for example, creates a specific risk of confusion: with the Greek term ‘Ειδικά Επιλεγμένος (Grand réserve)’, the Spanish term ‘Gran Reserva’ or the Portuguese term ‘grande reserva’ or ‘Super reserva’?
To sa ozrejmí okamžite po položení si otázky, s ktorým z jednotlivých chránených pojmov vyvoláva napríklad francúzsky pojem „Grande Réserve“ pravdepodobnosť zámeny: s gréckym pojmom „Ειδικά Επιλεγμένος (Grand réserve)“, španielskym pojmom „Gran Reserva“ alebo portugalským pojmom „grande reserva“ alebo „Super reserva“?
That intellectual game clearly confirms that the traditional term is unique and distinguishable only on the basis of the language in which it is protected.
Táto úvaha názorne potvrdzuje, že tradičný pojem je jedinečný a rozlíšiteľný iba na základe jazyka, v ktorom je chránený.
42A prohibition on translations for those terms would run counter to the spirit of the regulation which, furthermore, allows each country to be able to have the
42Zákaz prekladu pre tieto výrazy by odporoval duchu nariadenia, ktoré samotné navyše dovoľuje,
41 — These enjoy a particularly high level of protection and must therefore be strictly distinguished from other particulars which mark a wine.
41 — Tieto označenia podliehajú osobitne vysokému stupňu ochrany, a preto sa prísne odlišujú od iných údajov označujúcich víno.
See the restrictive interpretation by the Court of Justice in Case C-347/03 Regione autonoma Friuli­Venezia Giulia [2005] ECR 3785, paragraph 96 et seq.
Pozri v tejto súvislosti reštriktívny výklad Súdneho dvora v rozsudku z 12. mája 2005, Regione autonoma Friuli-Venezia Giulia a ERSA, C-347/03, Zb. s.
As has already been explained at the beginning, a comprehensive prohibition on translations applies to geographical designations of origin in the general legislation on wine designations on the basis of the caselaw of the Court of Justice and under the clear wording of Article 13(1) of Regulation No 2081/02: Case C-66/00 Dante Bigi (cited above in footnote 36), Opinion of Advocate General Léger in that case, point 50, Opinion of Advocate General Mazák in Case C-132/05 Commission v Germany (cited above in footnote 36), point 42.
3785, bod 96 a nasl. Podľa judikatúry Súdneho dvora a v súlade s jednoznačným znením článku 13 ods. 1 nariadenia 2081/02 sa pre zemepisné označenia pôvodu vo všeobecnom práve označovania, ako už bolo na úvod povedané, uplatňuje rozsiahly zákaz prekladu: rozsudok Dante Bigi, už citovaný v poznámke pod čiarou 36, návrhy, ktoré predniesol generálny advokát Léger 9. októbra 2001 v tejto veci, bod 50, a návrhy, ktoré predniesol generálny advokát Mazák 28. júna 2007, Komisia/Spolková republika Nemecko, už citované v poznámke pod čiarou 36, bod 42.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-285/06 same term protected separately in its own language.
NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKY — V. TRSTENJAK — VEC C-285/06 aby si každá krajina samostatne chránila rovnaký pojem vo svojom vlastnom jazyku. 43
Lastly I would like to stress that the use of the German expression ‘Reserve’ for German wines with regard to Annex III of Regulation No 753/2002, which registered that term for Austrian wines, would nevertheless constitute wrongful appropriation which would also have to be penalised in Germany.
Na záver by som ešte chcela zdôrazniť, že používanie nemeckého výrazu „Reserve“ pre nemecké vína vo vzťahu k prílohe III nariadenia č. 753/2002, ktoré tento pojem zaregistrovalo pre rakúske vína, je napriek tomu protiprávnym používaním, ktoré musí byť sankcionované aj v Nemecku.
However, the use of derived terms (such as ‘Privatreserve’) and translations (such as ‘Réserve’ in French) is not prohibited by the second subparagraph of Article 24(4) of Regulation No 753/2002.
Používanie odvodených pojmov (napríklad „Privatreserve“), ako aj prekladov (napríklad vo francúzskom jazyku) však článok 24 ods. 4 druhý pododsek nariadenia č. 753/2002 nezakazuje.
The answer to the second question must therefore be that there is imitation or evocation within the meaning of Article 24(2)(a) of Regulation No 753/2002 if it is in the language of the protected traditional term.
Na druhú prejudiciálnu otázku je preto potrebné odpovedať tak, že o protiprávne napodobňovanie alebo vyvolanie predstavy v zmysle článku 24 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 753/2002 ide iba vtedy, ak k nemu dôjde v jazyku chráneného tradičného pojmu.
Whilst it is therefore clear that the Community legislature deliberately decided not to prohibit translations for wines which are not wines in the same category and thus restricted the scope of the protection for the traditional terms to their own language, that cannot apply only to misuse, but must apply equally to all situations under Article 24(2) of Regulation No 753/2002, that is to say also to imitation and evocation.
Je teda nesporné, že zákonodarca Spoločenstva vedome opomenul zákaz prekladu pre vína, ktoré nie sú vínami rovnakej kategórie, a teda obmedzil rozsah ochrany tradičných pojmov na ich vlastný jazyk, čo sa však nemôže vzťahovať iba na protiprávne používanie, ale musí platiť rovnako pre všetky konania podľa článku 24 ods. 2 nariadenia č. 753/2002, teda tiež pre napodobňovanie a vyvolanie predstavy.
Otherwise the deliberate decision not to prohibit translations would be entirely meaningless.
V opačnom prípade by sa vedomé opomenutie zákazu prekladu minulo svojmu účinku.
D — The third question
D — O tretej prejudiciálnej otázke
43 — I would also like to point out that the French terms ‘Réserve’ and ‘Grande réserve’ have been protected in France since 19 August 1921.
43 — Chcela by som ďalej poukázať na to, že francúzske pojmy „Réserve“ a „Grande Réserve“ sú vo Francúzsku chránené od 19. augusta 1921.
The repealed Code du vin (see Article 284(4)(2) of the Code du vin) contains special provisions governing the terms ‘Réserve’ and ‘Grande réserve’ (see Lamborelle, J.-C., Pillot J., loc. cit. [footnote 25], p. 241 et seq.).
Zrušený Code du vin (pozri článok 284 ods. 4 druhý pododsek Code du vin) obsahoval osobitné ustanovenia pre pojmy „Réserve“ a „Grande Réserve“ [pozri LAMBORELLE, J.-C.: c. d. v poznámke pod čiarou 25, s. 241 a nasl.].
That Code du vin has not been in force since 6 September 2003.
Tento Code du vin prestal byť od 6. septembra 2003 účinný.
The new French legislation on wine (Ordonnance No 2006-1547 du 7 décembre 2006 relative à la valorisation des produits agricoles, forestiers ou alimentaires et des produits de la mer) appears to regulate the lawfulness of using the terms ‘Réserve’ and ‘Grande réserve’ by means of the general clause laid down in Article L 644-2 of the Code Rural.
Nové francúzske právo vín (Ordonnance no 20061547 du 7 décembre 2006 relative à la valorisation des produits agricoles, forestiers ou alimentaires et des produits de la mer) zrejme upravuje prípustnosť používania pojmov „Réserve“ a „Grande Réserve“ prostredníctvom všeobecnej klauzuly článku L 644-2 Code Rural. V Španielsku upravuje článok 3 ods. 2 zákona 24/2002 (Ley 24/2003, de 10 de julio 2002, de la Viña y del Vino, http://noticias. juridicas.com/base_datos/Admin/l24-2003.t1.html) pojmy „Reserva“ a „Gran reserva“ a stanovuje veľmi podrobné požiadavky pre metódy a procesy dozrievania.
In comparison with the old and the new French legislation, Spanish law provides very precisely for the ageing methods for which the terms ‘Reserva’ and ‘Gran reserva’ may be used.
V porovnaní so starým a novým francúzskym právom španielske právo veľmi podrobne stanovuje, pri ktorých metódach dozrievania možno používať pojem „Reserva“ a „Gran reserva“.
In France it is pointed out that the use of the terms ‘Réserve’ and ‘Grande réserve’ should not create any risk of confusion with designations of origin for wines.
Vo francúzsku je zdôraznené to, že používanie pojmov „Réserve“ a „Grande Réserve“ nesmie vyvolať pravdepodobnosť zámeny s označeniami pôvodu vín.
With its third question the Bundesverwaltungsgericht is seeking to ascertain whether Article 24(2) of Regulation No 753/2002 is to be interpreted as meaning that the traditional terms listed in Annex III are protected only with regard to wines from the same producer Member State as the protected traditional term.
Treťou prejudiciálnou otázkou sa BVerwG v podstate pýta, či článok 24 ods. 2 nariadenia (ES) č. 753/2002 sa má vykladať tak, že tradičné pojmy uvedené v prílohe III sú chránené iba vo vzťahu k vínam, ktoré boli vyrobené v tom istom členskom štáte, ako je štát, z ktorého pochádza chránený tradičný pojem.
SCHNEIDER must apply throughout the Community and thus a fortiori in respect of wines from other Member States, otherwise the protection of traditional terms guaranteed by Community law would be meaningless, which would undermine the full effectiveness of Community law (interpretation according to the effet utile).
SCHNEIDER by sa ochrana tradičných pojmov zaručená právom Spoločenstva minula svojmu účelu, čo by v celom rozsahu podkopalo účinnosť práva Spoločenstva (výklad na základe effet utile).
The Commission is correct in its view that essentially only wines in the same category (the category ‘quality wine psr’) can be affected, as the traditional term is linked only with them.
S Komisiou treba súhlasiť v tom, že vo veci môže ísť iba o vína rovnakej kategórie (kategórie „akostné vína vur“), keďže iba s týmito vínami sa spája tradičný pojem.
44On the other hand, it would be wrong to restrict the question referred to the use of the terms ‘Reserve’ or ‘PrivatReserve’ as the case in the main proceedings also concerns the French terms ‘Réserve’ and ‘Grande Réserve’.
44Obmedzenie prejudiciálnej otázky na používanie pojmov „Reserve“, resp. „Privat-re-serve“ by naproti tomu bolo nesprávne, keďže spor vo veci samej sa týkal tiež francúzskych pojmov „Réserve“ a „Gran Réserve“.
Nor do I see any reason to restrict the question referred solely to use for wines from Germany.
Rovnako nevidím žiaden dôvod na to, aby sa táto prejudiciálna otázka obmedzila iba na používanie vín z Nemecka.
Essentially the Member States which submitted observations and the Commission are correct in their view that the protection guaranteed under Article 24(2) of the implementing regulation may not be restricted to protection in respect of wines from the State of origin of the designation.
S členskými štátmi zúčastnenými v spore a s Komisiou možno súhlasiť v tom, že ochranu priznanú článkom 24 ods. 2 vykonávacieho nariadenia nemožno obmedziť na ochranu vo vzťahu k vínam zo štátu, z ktorého označenie pochádza.
Lastly, this is the precise purpose of rules of Community law which seek to define uniform standards of protection throughout the Community.
Napokon práve v tom spočíva zmysel právnej úpravy Spoločenstva, ktorej cieľom je zavedenie jednotných ochranných štandardov na celom území Spoločenstva.
The protection of the term — in its own language — against use in other Member States for the wines produced there is precisely the added value of the rule of Community law compared with purely national protective rules.
Práve v ochrane pojmu — v jeho vlastnom jazyku — pred používaním vín, vyrobených v iných členských štátoch, spočíva osobitný význam právnej úpravy Spoločenstva vo vzťahu k ochranným normám výlučne vnútroštátnej povahy.
In its observations the Commission rightly points out that the protective of a traditional term under Community law is linked to the fact that the term has an importance which goes beyond the national market. 45
Komisia vo svojich pripomienkach správne poukazuje na skutočnosť, že ochrana tradičného pojmu na základe práva Spoločenstva sa viaže na skutočnosť, že pojmu prináleží význam, ktorý prekračuje rámec trhu členského štátu. 45
Unlike with regard to the language of the term, it is not possible to infer from the wording of Regulations No 1493/1999 and No 753/2002 any restrictions as regards the origin of the wines designated with protected terms.
Na rozdiel od toho, ako je to v prípade jazyka pojmu nemožno zo znenia nariadení č. 1493/1999 a č. 753/2002 vyvodiť žiadne obmedzenia týkajúce sa pôvodu vín označených chránenými pojmami.
The answer to the third question must therefore be that traditional terms are protected not only with regard to use for wines from the same producer Member State as the protected traditional term.
Na tretiu prejudiciálnu otázku je preto potrebné odpovedať tak, že tradičné pojmy sú chránené nielen vo vzťahu k vínam, ktoré boli vyrobené v tom istom členskom štáte, ako je štát, z ktorého pochádza chránený tradičný pojem.
The protection extends throughout the European Union.
Ochrana sa vzťahuje na celé územie Európskej únie.
44 — See also Case C-283/02 Italy v Commission (cited above in footnote 37), paragraph 32 et seq.
44 — Pozri tiež rozsudok Taliansko/Komisia, už citovaný v poznámke pod čiarou 37, body 32 a nasl.
45 — Commission’s observations, paragraph 32.
45 — Pripomienky Komisie, bod 32.
In the light of the foregoing, it is suggested that the Court answer the questions asked by the Bundesverwaltungsgericht as follows:
Na základe vyššie uvedeného navrhujem, aby Súdny dvor odpovedal na otázky Bundesverwaltungsgericht takto:
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Bundesverwaltungsgericht (Germany), made by decision of 16 March 2006, received at the Court on 3 July 2006, in the proceedings
Vo veci C-285/06, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) zo 16. marca 2006 a doručený Súdnemu dvoru 3. júla 2006, ktorý súvisí s konaním:
2008 — CASE C-285/06
2008 — VEC C-285/06
Advocate General: V. Trstenjak, Registrar: J. Swedenborg, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 13 September 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
SÚDNY DVOR (štvrtá komora), v zložení: predseda štvrtej komory K. Lenaerts, sudcovia G. Arestis, R. Silva de Lapuerta (spravodajkyňa), E. Juhász a T. von Danwitz, generálna advokátka: V. Trstenjak, tajomník: J. Swedenborg, referent, so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní z 13. septembra 2007, so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
— Land Rheinland-Pfalz, by M. Justen and C. Pause, acting as Agents,
— Land Rheinland-Pfalz, v zastúpení: M. Justen a C. Pause, splnomocnení zástupcovia,
— the Greek Government, by S. Charitaki and S. Papaioannou, acting as Agents,
— grécka vláda, v zastúpení: S. Charitaki a S. Papaioannou, splnomocnené zástupkyne,
— the Spanish Government, by J. Rodríguez Cárcamo, acting as Agent,
— španielska vláda, v zastúpení: J. Rodríguez Cárcamo, splnomocnený zástupca,
— the Italian Government, by I.M. Braguglia, acting as Agent, assisted by M. Fiorilli, avvocato dello Stato,
— talianska vláda, v zastúpení: I. M. Braguglia, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci M. Fiorilli, avvocato dello Stato,
— the Commission of the European Communities, by F. Jimeno Fernández and F. Erlbacher, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 25 October 2007, gives the following
— Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: F. Jimeno Fernández a F. Erlbacher, splnomocnení zástupcovia, po vypočutí návrhov generálnej advokátky na pojednávaní 25. októbra 2007, vyhlásil tento
1), as amended by Commission Regulation (EC) No 1512/2005 of 15 September 2005 (OJ 2005 L 241, p.
455), zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 1512/2005 z 15. septembra 2005 (Ú. v. EÚ L 241, s.
15; ‘Regulation No 753/2002’).
15, ďalej len „nariadenie č. 753/2002“).
The reference was made in the context of a dispute between Mr Schneider and Land Rheinland-Pfalz (Rhineland-Palatinate) regarding the use of the terms ‘Réserve’ and ‘Grande Réserve’ or ‘Reserve’ and ‘PrivatReserve’ for the marketing of wine.
Tento návrh bola podaný v rámci sporu medzi pánom Schneiderom a Land Rheinland--Pfalz (spolková krajina Porýnie-Falcko), ktorého predmetom je používanie označení „Réserve“, „Grande Réserve“, „Reserve“ a „Privat-Reserve“ pre vína uvádzané na trh.
Regulation No 1493/1999
Nariadenie č. 1493/1999
Recital 50 in the preamble to Regulation No 1493/1999 is worded as follows:
Odôvodnenie č. 50 nariadenia č. 1493/1999 znie:
‘the description, designation and presentation of products covered by this Regulation can have significant effects on their marketability; this Regulation should therefore lay down rules in this connection which take into account the legitimate interests of consumers and producers and promote the smooth operation of the internal market and the production of quality products; the fundamental principles of these rules should provide for the obligatory use of certain terms so as to identify the product and provide consumers with certain important items of information and the optional use of other information on the basis of Community rules or subject to rules concerning the prevention of fraudulent practices’.
„keďže popis, označovanie a prezentácia výrobkov spadajúcich pod toto nariadenie môže mať významný dopad na ich predajnosť; keďže toto nariadenie by malo preto stanovovať predpisy upravujúce túto problematiku, ktoré by brali ohľad na legitímne záujmy spotrebiteľov a výrobcov a uľahčovali bezproblémové fungovanie vnútorného trhu a výrobu kvalitných výrobkov; keďže základné princípy týchto predpisov by mali urobiť povinným používanie niektorých termínov súvisiacich s identifikáciou produktu a s poskytnutím niektorých dôležitých informácií spotrebiteľovi; zároveň na základe predpisov spoločenstva, alebo z dôvodu, že spadajú pod predpisy týkajúce sa prevencie pred podvodnými postupmi, by mali umožniť aj použitie iných informácií“.