natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the instant case it must be declared that the contested regulation cannot be considered to be an act directly attributable to the United Nations as an action of one of its subsidiary organs created under Chapter VII of the Charter of the United Nations or an action falling within the exercise of powers lawfully delegated by the Security Council pursuant to that chapter.
V predmetnej veci je opodstatnené konštatovať, že sporné nariadenie nemožno považovať za nariadenie zavádzajúce akt priamo pripísateľný OSN ako činnosť jedného z jej subsidiárnych orgánov zriadených v rámci kapitoly VII Charty Organizácie Spojených národov alebo v rámci výkonu právomocí platne delegovaných Bezpečnostnou radou podľa tej istej kapitoly.
In addition and in any event, the question of the Court’s jurisdiction to rule on the lawfulness of the contested regulation has arisen in fundamentally different circumstances.
Okrem toho a v každom prípade otázka právomoci Súdneho dvora na vyslovenie sa o platnosti sporného nariadenia je položená v úplne rozdielnom rámci.
As noted above in paragraphs 281 to 284, the review by the Court of the validity of any Community measure in the light of fundamental rights must be considered to be the expression, in a community based on the rule of law, of a constitutional
Ako sa už totiž pripomenulo v bodoch 281 až 284 tohto rozsudku, preskúmanie platnosti akéhokoľvek aktu Spoločenstva Súdnym dvorom z pohľadu základných práv treba v právnom spoločenstve považovať za výraz ústavnej záruky vyplývajúcej
2008 — JOINED CASES C-402/05 P AND C-415/05 P guarantee stemming from the EC Treaty as an autonomous legal system which is not to be prejudiced by an international agreement.
2008 — SPOJENÉ VECI C-402/05 P A C-415/05 P zo Zmluvy ES ako autonómneho právneho poriadku, ktorý medzinárodná zmluva nemôže zasiahnuť.
The question of the Court’s jurisdiction arises in the context of the internal and autonomous legal order of the Community, within whose ambit the contested regulation falls and in which the Court has jurisdiction to review the validity of Community measures in the light of fundamental rights.
Otázka právomoci Súdneho dvora sa totiž kladie v rámci vnútorného a autonómneho právneho poriadku Spoločenstva, z ktorého pochádza sporné nariadenie a v ktorom má Súdny dvor právomoc preskúmavať platnosť aktov Spoločenstva vzhľadom na základné práva.
It has in addition been maintained that, having regard to the deference required of the Community institutions vis-à-vis the institutions of the United Nations, the Court must forgo the exercise of any review of the lawfulness of the contested regulation in the light of fundamental rights, even if such review were possible, given that, under the system of sanctions set up by the United Nations, having particular regard to the re-examination procedure which has recently been significantly improved by various resolutions of the Security Council, fundamental rights are adequately protected.
Okrem iného sa uviedlo, že vzhľadom na existujúci rozdiel medzi inštitúciami Spoločenstva a inštitúciami Organizácie Spojených národov by mal Súdny dvor upustiť od vykonávania preskúmania zákonnosti sporného nariadenia vzhľadom na základné práva, aj keby bolo takéto preskúmanie možné, keďže v rámci režimu sankcií zavedeného Organizáciou Spojených národov osobitne vzhľadom na konanie o preskúmaní, ako bolo nedávno značne zlepšené viacerými rezolúciami Bezpečnostnej rady, sú základné práva dostatočne chránené.
According to the Commission, so long as under that system of sanctions the individuals or entities concerned have an acceptable opportunity to be heard through a mechanism of administrative review forming part of the United Nations legal system, the Court must not intervene in any way whatsoever.
Podľa Komisie v rozsahu, v akom v tomto režime sankcií majú fyzické alebo právnické osoby prijateľnú možnosť byť vypočuté vďaka mechanizmu správnej kontroly v rámci právneho systému Organizácie Spojených národov, by Súdny dvor nemal žiadnym spôsobom zasahovať.
In this connection it may be observed, first of all, that if in fact, as a result of the Security Council’s adoption of various resolutions, amendments have been made to the system of restrictive measures set up by the United Nations with regard both to entry in the summary list and to removal from it [see, in particular, Resolutions 1730 (2006) of 19 December 2006, and 1735 (2006) of 22 December 2006], those amendments were made after the contested regulation had been adopted so that, in principle, they cannot be taken into consideration in these appeals.
V tejto súvislosti treba v prvom rade uviesť, že ak sa skutočne v nadväznosti na prijatie Bezpečnostnou radou viacerých rezolúcií uskutočnili zmeny v rámci režimu obmedzujúcich opatrení zavedeného Spojenými národmi, pokiaľ ide o zápis do úplného zoznamu, ako aj jeho výmaz [pozri osobitne rezolúcie 1730 (2006) z 19. decembra 2006 a 1735 (2006) z 22. decembra 2006], tieto zmeny nastali po prijatí sporného nariadenia, takže v podstate na ne nemožno prihliadnuť v rámci predmetných odvolaní.
In any event, the existence, within that United Nations system, of the re-examination procedure before the Sanctions Committee, even having regard to the amendments recently made to it, cannot give rise to generalised immunity from jurisdiction within the internal legal order of the Community.
V každom prípade existencia konania o preskúmaní pred výborom pre sankcie v rámci tohto režimu Organizácie Spojených národov, aj s prihliadnutím na jej nedávne zmeny, nemôže spôsobiť súdnu imunitu zovšeobecnenú v rámci vnútorného právneho poriadku Spoločenstva.
Indeed, such immunity, constituting a significant derogation from the scheme of judicial protection of fundamental rights laid down by the EC Treaty, appears unjustified, for clearly that re-examination procedure does not offer the guarantees of judicial protection.
Takáto imunita, ktorá predstavuje významnú odchýlku od režimu súdnej ochrany základných práv upraveného v Zmluve ES, sa totiž nezdá byť odôvodnená, keďže toto konanie o preskúmaní zjavne neposkytuje záruky súdnej ochrany.
In that regard, although it is now open to any person or entity to approach the Sanctions Committee directly, submitting a request to be removed from the summary list at what is called the ‘focal’ point, the fact remains that the procedure before that Committee is still in essence diplomatic and intergovernmental, the persons or entities concerned having no real opportunity of asserting their rights and that committee taking its decisions by consensus, each of its members having a right of veto.
V tejto súvislosti, ak sa akákoľvek fyzická alebo právnická osoba môže obrátiť priamo na výbor pre sankcie predložením svojej žiadosti o výmaz z úplného zoznamu prostredníctvom „prijímacieho strediska“, je nutné konštatovať, že konanie pred týmto výborom zostáva v podstatnej miere na medzištátnej a diplomatickej úrovni, keďže dotknuté fyzické alebo právnické osoby nemajú skutočnú možnosť brániť svoje práva a uvedený výbor prijíma svoje rozhodnutia na základe konsenzu, pričom každý z jeho členov má právo veta.
The Guidelines of the Sanctions Committee, as last amended on 12 February 2007, make it plain that an applicant submitting a request for removal from the list may in no way assert his rights himself during the procedure before the Sanctions Committee or be represented for that purpose, the Government of his State of residence or of citizenship alone having the right to submit observations on that request.
Zo smerníc výboru pre sankcie naposledy zmenených 12. februára 2007 v tejto súvislosti vyplýva, že žalobca, ktorý predložil svoju žiadosť o výmaz, nemôže nijako uplatniť svoje práva počas konania pred výborom pre sankcie ani byť na tento účel zastúpený, keďže vláda štátu jeho bydliska alebo štátnej príslušnosti má samotná možnosť prípadne predložiť pripomienky k tejto žiadosti.
Moreover, those Guidelines do not require the Sanctions Committee to communicate to the applicant the reasons and evidence justifying his appearance in the summary list or to give him access, even restricted, to that information.
Tieto smernice okrem toho neukladajú výboru pre sankcie povinnosť oznámiť tomuto žalobcovi dôvody a dôkazy odôvodňujúce jeho zápis do úplného zoznamu ani mu umožniť prístup, aspoň obmedzený, k jeho údajom.
Last, if that Committee rejects the request for removal from the list, it is under no obligation to give reasons.
Nakoniec v prípade zamietnutia žiadosti o výmaz týmto výborom ho nezaťažuje žiadna povinnosť odôvodnenia.
It follows from the foregoing that the Community judicature must, in accordance with the powers conferred on it by the EC Treaty, ensure the review, in principle the full review, of the lawfulness of all Community acts in the light of the fundamental rights forming an integral part of the general principles of Community law, including review of Community measures which, like the contested regulation, are designed to give effect to the resolutions adopted by the Security Council under Chapter VII of the Charter of the United Nations.
Z vyššie uvedeného vyplýva, že súdy Spoločenstva musia v súlade s právomocami, ktoré sú im zverené podľa Zmluvy ES, v podstate zabezpečiť úplné preskúmanie zákonnosti súhrnu aktov Spoločenstva vzhľadom na základné práva, ktoré tvoria neoddeliteľnú súčasť všeobecných zásad práva Spoločenstva vrátane aktov Spoločenstva, ktoré, ako sporné nariadenie, majú vykonať rezolúcie prijaté Bezpečnostnou radou podľa kapitoly VII Charty Organizácie Spojených národov.
The Court of First Instance erred in law, therefore, when it held, in paragraphs 212 to 231 of Kadi and 263 to 282 of Yusuf and Al Barakaat, that it followed from the principles governing the relationship between the international legal order under the United Nations and the Community legal order that the contested regulation, since it is designed to give effect to a resolution adopted by the Security Council under Chapter VII of the Charter of the United Nations affording no latitude in that respect, must enjoy immunity from jurisdiction so far as concerns its internal lawfulness save with regard to its compatibility with the norms of jus cogens.
V dôsledku toho sa Súd prvého stupňa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď v bodoch 212 až 231 napadnutého rozsudku Kadi a 263 až 282 napadnutého rozsudku Yusuf a Al Barakaat rozhodol, že zo zásad upravujúcich skĺbenie vzťahov medzi medzinárodným právnym poriadkom Organizácie Spojených národov a právnym poriadkom Spoločenstva vyplýva, že sporné nariadenie v rozsahu, v akom má vykonať rezolúciu prijatú Bezpečnostnou radou podľa kapitoly VII Charty Organizácie Spojených národov, ktorá na tento účel neobsahuje žiadne ustanovenia, požíva súdnu imunitu, pokiaľ ide o jeho vnútornú zákonnosť, ibaže ide o jeho zlučiteľnosť s normami vyplývajúcimi z ius cogens.
The appellants’ grounds of appeal are therefore well founded on that point, with the result that the judgments under appeal must be set aside in this respect.
Odvolacie dôvody odvolateľov sú teda v tomto bode dôvodné, takže je opodstatnené v tejto súvislosti napadnuté rozsudky zrušiť.
It follows that there is no longer any need to examine the heads of claim directed against that part of the judgments under appeal relating to review of the contested regulation in the light of the rules of international law falling within the ambit of jus cogens and that it is, therefore, no longer necessary to examine the United Kingdom’s cross-appeal on this point either.
Z toho vyplýva, že už nie je potrebné preskúmať výhrady namierené proti časti napadnutých rozsudkov týkajúcej sa preskúmania sporného nariadenia vzhľadom na pravidlá medzinárodného práva vyplývajúce z ius cogens, a teda nie je viac potrebné zaoberať sa vzájomným odvolaním Spojeného kráľovstva o tomto bode.
Furthermore, given that in the latter part of the judgments under appeal, relating to the specific fundamental rights invoked by the appellants, the Court of First Instance confined itself to examining the lawfulness of the contested regulation in the light of those rules alone, when it was its duty to carry out an examination, in principle a full
Okrem toho vzhľadom na to, že v nasledujúcej časti napadnutých rozsudkov týkajúcej sa osobitných základných práv uvedených odvolateľmi sa Súd prvého stupňa obmedzil na preskúmanie zákonnosti sporného nariadenia vzhľadom na tieto samotné pravidlá, zatiaľ čo jeho úlohou bolo v podstate pristúpiť k úplnému preskúmaniu
KADI AND AL BARAKAAT INTERNATIONAL FOUNDATION v COUNCIL AND COMMISSION examination, in the light of the fundamental rights forming part of the general principles of Community law, the latter part of those judgments must also be set aside.
KADI A AL BARAKAAT INTERNATIONAL FOUNDATION/RADA A KOMISIA vzhľadom na základné práva vyplývajúce zo všeobecných zásad práva Spoločenstva, je tiež opodstatnené zrušiť túto nasledujúcu časť uvedených rozsudkov.
As provided in the second sentence of the first paragraph of Article 61 of the Statute of the Court of Justice, the latter, when it quashes the decision of the Court of First Instance, may give final judgment in the matter where the state of proceedings so permits.
V súlade s článkom 61 prvým odsekom druhou vetou Štatútu Súdneho dvora môže tento súd v prípade zrušenia rozhodnutia Súdu prvého stupňa vydať konečný rozsudok sám, ak to stav konania dovoľuje.
In the circumstances, the Court considers that the actions for annulment of the contested regulation brought by the appellants are ready for judgment and that it is necessary to give final judgment in them.
Súdny dvor sa v predmetnej veci domnieva, že žaloby o neplatnosť sporného nariadenia podané žalobcami sú v stave, v akom o nich môže byť rozhodnuté, a že je opodstatnené v týchto veciach vydať konečný rozsudok.
It is appropriate to examine, first, the claims made by Mr Kadi and Al Barakaat with regard to the breach of the rights of the defence, in particular the right to be heard, and of the right to effective judicial review, caused by the measures for the freezing of funds as they were imposed on the appellants by the contested regulation.
V prvom rade treba preskúmať výhrady, ktoré pán Kadi a Al Barakaat uviedli, pokiaľ ide o porušenie práv na obhajobu, osobitne práva byť vypočutý, a práva na účinné súdne preskúmanie, ktoré porušili opatrenia smerujúce k zmrazeniu finančných prostriedkov, ako im boli uložené sporným nariadením.
In this regard, in the light of the actual circumstances surrounding the inclusion of the appellants’ names in the list of persons and entities covered by the restrictive measures contained in Annex I to the contested regulation, it must be held that the rights of the defence, in particular the right to be heard, and the right to effective judicial review of those rights, were patently not respected.
V tejto súvislosti vzhľadom na konkrétne okolnosti, ktoré napomohli zahrnutie mien odvolateľov do zoznamu fyzických a právnických osôb dotknutých obmedzujúcimi opatreniami uvedeného v prílohe I sporného nariadenia, treba rozhodnúť, že ich práva na obhajobu, osobitne právo byť vypočutý, ako aj právo na účinné súdne preskúmanie, zjavne neboli dodržané.
According to settled caselaw, the principle of effective judicial protection is a general principle of Community law stemming from the constitutional traditions common to the Member States, which has been enshrined in Articles 6 and 13 of the ECHR, this principle having furthermore been reaffirmed by Article 47 of the Charter of fundamental rights of the European Union, proclaimed on 7 December 2000 in Nice (OJ 2000 C 364, p.
Podľa ustálenej judikatúry totiž zásada účinnej súdnej ochrany predstavuje všeobecnú zásadu práva Spoločenstva, ktorá vyplýva z ústavných tradícií spoločných všetkým členským štátom a ktorá je zakotvená v článkoch 6 a 13 EDĽP, pričom táto zásada bola takisto potvrdená v článku 47 Charty základných práv Európskej únie vyhlásenej 7. decembra 2000 v Nice (Ú. v. ES C 364, s.
1) (see, to this effect, Case C-432/05 Unibet [2007] ECR I-2271, paragraph 37).
1) (pozri v tomto zmysle rozsudok z 13. marca 2007, Unibet, C-432/05, Zb. s. I-2271, bod 37).
Observance of that obligation to communicate the grounds is necessary both to enable the persons to whom restrictive measures are addressed to defend their rights in the best possible conditions and to decide, with full knowledge of the relevant facts, whether there is any point in their applying to the Community judicature (see, to that effect, Heylens and Others, paragraph 15), and to put the latter fully in a position in which it may carry out the review of the lawfulness of the Community measure in question which is its duty under the EC Treaty.
Dodržanie tejto povinnosti oznámiť uvedené dôvody je totiž nevyhnutné tak na umožnenie adresátom obmedzujúcich opatrení brániť svoje práva za najlepších možných podmienok a rozhodnúť pri plnej znalosti veci, či je potrebné obrátiť sa na súd Spoločenstva (pozri v tomto zmysle rozsudok Heylens a i., už citovaný, bod 15), ako aj na umožnenie súdu v plnom rozsahu preskúmať zákonnosť dotknutého aktu Spoločenstva, čo je jeho úlohou podľa Zmluvy ES.
So far as concerns the rights of the defence, in particular the right to be heard, with regard to restrictive measures such as those imposed by the contested regulation, the Community authorities cannot be required to communicate those grounds before the name of a person or entity is entered in that list for the first time.
Pokiaľ ide o práva na obhajobu, osobitne právo byť vypočutý vo veci obmedzujúcich opatrení, aké ukladá sporné nariadenie, nemožno od orgánov Spoločenstva vyžadovať, aby oznámili tieto dôvody pred pôvodným zahrnutím fyzickej alebo právnickej osoby do uvedeného zoznamu.
As the Court of First Instance stated in paragraph 308 of Yusuf and Al Barakaat, such prior communication would be liable to jeopardise the effectiveness of the freezing of funds and resources imposed by that regulation.
Ako totiž Súd prvého stupňa uviedol v bode 308 napadnutého rozsudku Yusuf a Al Barakaat, takéto predchádzajúce oznámenie by mohlo ohroziť účinnosť opatrení zmrazenia finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov, ktoré ukladá toto nariadenie.
In order to attain the objective pursued by that regulation, such measures must, by their very nature, take advantage of a surprise effect and, as the Court has previously stated, apply with immediate effect (Möllendorf and Möllendorf­Niehuus, paragraph 63).
Na dosiahnutie cieľa sledovaného týmto nariadením musia tieto opatrenia svojou samotnou povahou využívať účinok prekvapenia a, ako už Súdny dvor uviedol, uplatniť sa okamžite (pozri v tomto zmysle rozsudok Möllendorf a Möllendorf-Niehuus, už citovaný, bod 63).
Nor were the Community authorities bound to hear the appellants before their names were included for the first time in the list set out in Annex I to that regulation, for reasons also connected to the objective pursued by the contested regulation and to the effectiveness of the measures provided by the latter.
Z dôvodov týkajúcich sa tiež cieľa sledovaného sporným nariadením a účinnosti ním upravených opatrení orgány Spoločenstva rovnako nemali povinnosť pristúpiť k vypočutiu žalobcov pred pôvodným zahrnutím ich mien a názvov do zoznamu prebratého do prílohy I tohto nariadenia.
In addition, with regard to a Community measure intended to give effect to a resolution adopted by the Security Council in connection with the fight against terrorism, overriding considerations to do with safety or the conduct of the international relations of the Community and of its Member States may militate against the communication of certain matters to the persons concerned and, therefore, against their being heard on those matters.
Navyše, pokiaľ ide o akt Spoločenstva smerujúci k vykonaniu rezolúcie prijatej Bezpečnostnou radou v rámci boja proti terorizmu, naliehavé zistenia týkajúce sa bezpečnosti alebo vedenia medzinárodných vzťahov Spoločenstva a jeho členských štátov môžu brániť oznámeniu niektorých skutočností dotknutým osobám, a teda aj ich vypočutiu v tejto záležitosti.
However, that does not mean, with regard to the principle of effective judicial protection, that restrictive measures such as those imposed by the contested regulation escape all review by the Community judicature once it has been claimed that the act laying them down concerns national security and terrorism.
To však neznamená, pokiaľ ide o dodržanie zásady účinnej súdnej ochrany, že obmedzujúce opatrenia ako tie, ktoré sú uložené sporným nariadením, sa vymykajú akémukoľvek preskúmaniu zo strany súdu Spoločenstva, keďže sa tvrdí, že akt, ktorý ich predpisuje, sa dotýka národnej bezpečnosti a terorizmu.
In such a case, it is none the less the task of the Community judicature to apply, in the course of the judicial review it carries out, techniques which accommodate, on the one hand, legitimate security concerns about the nature and sources of information taken into account in the adoption of the act concerned and, on the other, the need to accord the individual a sufficient measure of procedural justice (see, to that effect, the judgment of the European Court of Human Rights in Chahal v. United Kingdom of 15 November 1996, Reports of Judgments and Decisions 1996-V, § 131).
Napriek tomu v rovnakom prípade je úlohou súdu Spoločenstva vykonať v rámci súdneho preskúmavania, ktoré uskutočňuje, techniky umožňujúce zmieriť na jednej strane legitímne bezpečnostné obavy, pokiaľ ide o povahu a informačné zdroje, ktoré sa vzali do úvahy pri prijímaní dotknutého aktu, a na druhej strane nevyhnutnosť v dostatočnom rozsahu priznať osobe podliehajúcej súdnej právomoci možnosť využiť procesné pravidlá (pozri v tomto zmysle rozsudok Európskeho súdu pre ľudské práva Chahal/Spojené kráľovstvo z 15. novembra 1996, Zbierka rozsudkov a rozhodnutí 1996-V, § 131).
In the circumstances, the inevitable conclusion is, first of all, that neither the contested regulation nor Common Position 2002/402 to which the former refers provides for a procedure for communicating the evidence justifying the inclusion of the names of the persons concerned in Annex I to that regulation and for hearing those persons, either at the same time as that inclusion or later.
V predmetnej veci je nutné predovšetkým konštatovať, že ani sporné nariadenie, ani spoločná pozícia 2002/402, na ktorú odkazuje, neupravujú postup oznámenia skutočností odôvodňujúcich zahrnutie mien a názvov dotknutých osôb do prílohy I uvedeného nariadenia a ich vypočutie, či už súčasne s týmto zahrnutím, alebo po ňom.
It has next to be pointed out that the Council at no time informed the appellants of the evidence adduced against them that allegedly justified the inclusion of their names for the first time in Annex I to the contested regulation and, consequently, the imposition of the restrictive measures laid down by the latter.
Ďalej sa musí uviesť, že Rada v žiadnom štádiu neinformovala odvolateľov o skutočnostiach zistených proti nim, ktoré odôvodnili pôvodné zahrnutie ich mien a názvov do prílohy I sporného nariadenia a v dôsledku toho uloženie ním upravených obmedzujúcich opatrení.
It is not indeed denied that no information was supplied in that connection to the appellants, whether in Regulation No 467/2001 as amended by Regulations Nos 2062/2001 and 2199/2001, their names being mentioned for the first time in a list of persons, entities or bodies to whom and to which a measure freezing funds applies, in the contested regulation or at some later stage.
Nespochybnilo sa totiž, že odvolateľom nebola v tejto súvislosti poskytnutá žiadna informácia, či už v nariadení č. 467/2001 zmenenom a doplnenom nariadeniami č. 2062/2001 a č. 2199/2001, ktoré prvýkrát spomenulo ich mená a názvy v zozname osôb, subjektov a organizácií dotknutých zmrazením finančných prostriedkov, v spornom nariadení alebo v ktoromkoľvek neskoršom štádiu.