natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Article 6(1) of that Treaty refers to the distribution right it enjoins as the right to authorise the making available to the public of the original and copies of a protected work ‘through sale or other transfer of ownership’.
Článok 6 ods. 1 tejto zmluvy odkazuje na právo na šírenie, ktoré definuje ako právo udeľovať súhlas so sprístupnením originálu a rozmnoženín diel verejnosti „predajom alebo iným prevodom vlastníctva“.
I agree with Peek & Cloppenburg and the Commission that that wording is unequivocal and would clearly not encompass making available for temporary use. 32.
Súhlasím s Peek & Cloppenburg a Komisiou, že toto znenie je jednoznačné a zjavne nezahŕňa sprístupnenie na dočasné užívanie. 32.
I am not convinced that any assistance is to be derived from the other directives mentioned by Cassina.
Nie som presvedčená, že iné smernice, ktoré uvádza Cassina, by v tomto smere mohli byť nejakým spôsobom nápomocné.
It is true that the directives on the legal protection of computer programs and on the legal protection of databases both refer to ‘any form of distribution to the public’ 25in defining the rightholder’s exclusive right.
Je pravda, že aj smernica o právnej ochrane počítačových programov, aj smernica o právnej ochrane databáz pri definícii nositeľovho výlučného práva odkazujú na „akúkoľvek formu verejného rozširovania“ 25.
However, since ‘distribution to the public’ is not itself defined, this argument seems to me to be circular.
Keďže však samotné „verejné šírenie“ nie je definované, tento argument sa mi zdá byť cyklický.
Similarly, the directive on rental and lending rights simply refers to ‘the exclusive right to make available [defined] objects, including copies thereof, to the public by sale or otherwise’.
Takisto smernica o nájomnom práve a výpožičnom práve jednoducho odkazuje na „výhradné právo sprístupňovať [vymedzené] predmety ochrany, ako aj ich rozmnoženiny verejnosti predajom alebo iným spôsobom“ 26.
26This too does not seem to advance matters.
Ani to nás v tejto veci neposúva ďalej.
It is of course the case that the Copyright Directive seeks to provide for a high level of protection of intellectual property. 27
Samozrejme platí, že smernica o autorskom práve sa usiluje zabezpečiť vysokú úroveň ochrany duševného vlastníctva. 27
That interpretation is, as the Commission submits, borne out by the scheme of the Copyright Directive, and in particular by Article 4 read as a whole.
Ako tvrdí Komisia, tento výklad potvrdzuje aj systematika smernice o autorskom práve, najmä jej článok 4 ako celok.
Article 4(2) essentially defines exhaustion of the distribution right, and it does so in terms of the ‘first sale or other transfer of ownership’.
Článok 4 ods. 2 v zásade definuje vyčerpanie práva na šírenie odkazom na „prvý predaj alebo
It is to be
24 — Rozsudok zo 7. decembra 2006, SGAE, C-306/05, Zb. s. I-11519, bod 35 a citovaná judikatúra.
See also Commission v Germany, cited in footnote 7, at paragraph 52.
Pozri tiež rozsudok Komisia/Nemecko, už citovaný v poznámke pod čiarou 7, bod 52.
25 — Articles 4(c) and 5(c) respectively.26 — Article 9(1).27 — See recitals 4, 9 and 11.
25 — Článok 4 písm.c) a článok 5 písm. c).26 — Článok 9 ods. 1.27 — Pozri odôvodnenia č. 4, 9 a 11.
PEEK & CLOPPENBURG In that context I note that, prior to Direct- ive 98/71, 29the legal protection of designs was not harmonised, 30 and that the reference in the present case is based on the premiss hat the items of furniture were not protected either by copyright or as designs at the time of their purchase by Peek & Cloppenburg. should automatically be decided in favour of the rightholder.
PEEK & CLOPPENBURG nice 98/71 29 nebola právna ochrana dizajnov harmonizovaná 30a návrh na začatie preju- diciálneho konania v tejto veci vychádza z premisy, že kusy nábytku neboli v čase ich kúpy zo strany Peek & Cloppenburg chránené ani autorským právom, ani ako dizajn. sa domnievať, že akákoľvek nejednoznačnosť, pokiaľ ide o rozsah „verejného šírenia“, by mala byť automaticky rozhodnutá v prospech nositeľa práva.
That is all the more so when, as in the present case, such a construction would be contrary both to the express terms of the WCT, which (as I have indicated) is relevant when construing the Copyright Directive, and to the free movement of goods.
To platí tým viac vtedy, ak by ako v tomto prípade takýto výklad odporoval tak výslovnému zneniu WCT, ktorá (ako som uviedla) je dôležitá z hľadiska výkladu smernice o autorskom práve, ako aj voľného pohybu tovaru.
It must be borne in mind that the Directive also seeks to implement the four freedoms of the internal market. 28
Je potrebné mať na pamäti, že smernica sa tiež usiluje napomáhať uplatňovaniu štyroch slobôd vnútroného trhu. 28
Interpreting Article 4(1) of the Directive in such a way that ‘distribution to the public’ includes the making available of protected items for temporary use, so that the rightholder could prevent such use, would be liable to restrict the free movement of goods.
Ak by sa článok 4 ods. 1 smernice vykladal tak, že „verejné šírenie“ zahŕňa sprístupnenie chránených predmetov na dočasné užívanie, takže nositeľ práva by mohol zabrániť takémuto užívaniu, mohlo by to viesť k obmedzeniu voľného pohybu tovaru.
Article 30 EC provides that such a restriction may be justified on grounds of, inter alia, the protection of industrial and commercial property.
Článok 30 ES stanovuje, že takéto obmedzenie môže byť okrem iného odôvodnené ochranou priemyselného a obchodného vlastníctva.
It is settled caselaw, however, that a derogation on that ground is allowed only to the extent to which it is justified by the fact that it safeguards the rights which constitute the specific subjectmatter of that property. 31
Z ustálenej judikatúry však vyplýva, že výnimka na tomto základe je dovolená len potiaľ, pokiaľ je odôvodnená tým, že chráni práva, ktoré sú špecifickým predmetom tohto vlastníctva. 31
A broad interpretation of Article 4(1) of the Directive, such as that advocated by Cassina and the Polish Government, would therefore be in accordance with Art -icle 30 EC only if the exercise of the distri-
Extenzívny výklad článku 4 ods. 1 smernice, ako ho presadzuje Cassina a poľská vláda, by preto bol v súlade s článkom 30 ES len vtedy, ak by takto vykladaný výkon práva
Although the national court has referred a specific question concerning the rules on the free movement of goods, that question is put only on the assumption that the first questions are answered in the affirmative.
Hoci vnútroštátny súd položil špecifickú otázku týkajúcu sa pravidel voľného pohybu tovaru, táto otázka je položená iba za predpokladu, že prvé otázky budú zodpovedané kladne.
I consider, however, that those rules may be relevant at an earlier stage in the analysis, namely in determining whether the first questions should be so answered.
Domnievam sa však, že tieto pravidlá môžu mať význam v skoršej fáze analýzy, konkrétne pri rozhodovaní, či tak majú byť prvé otázky zodpovedané.
As the Commission points out, Articles 28 and 30 EC will be relevant to arriving at the correct interpretation of Article 4(1) of the Copyright Directive in cases — such as the present — which concern a reproduction of a work protected by copyright in one Member State and not another, where the ability of the author to prevent a use of that reproduction is liable to affect intracommunity trade.
Ako zdôrazňuje Komisia, články 28 ES a 30 ES majú význam pri hľadaní správneho výkladu článku 4 ods. 1 smernice o autorskom práve v prípadoch — ako je tento — ktoré sa týkajú rozmnoženiny diela chráneného autorským právom v jednom členskom štáte a v druhom nie, ak schopnosť autora zabrániť používaniu tejto rozmnoženiny môže ovplyvniť obchod v rámci Spoločenstva. V tejto súvislosti pripomínam, že pred prijatím smer-
29 — Cited in footnote 4.30 — See point 6 and footnote 4 above.
29 — Citovaná v poznámke pod čiarou 4.30 — Pozri vyššie bod 6 a poznámku pod čiarou 4.
31 — See, for example, Foreningen af danske gramdistributører, cited in footnote 22, paragraph 13.
31 — Pozri napríklad rozsudok Foreningen af danske Videogramdistributører, už citovaný v poznámke pod čiarou 22, bod 13.
28 — See recital 3.
28 — Pozri odôvodnenie č. 3.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-456/06 bution right conferred by Article 4(1) as so interpreted safeguarded the specific subjectmatter of the copyright.
NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKY — E. SHARPSTON — VEC C-456/06 úpravy a vec Metronome Musik zlučiteľnosti právnej úpravy Spoločenstva 33s člán- na šírenie, priznaného článkom 4 ods. 1, chránil špecifický predmet autorského práva.
As the Commission submits, the Court has, in assessing the lawfulness of derogations from the free movement of goods based on the protection of copyright, focused on whether an allegedly infringing act is commercial in nature, generating revenue of which the rightholder is deprived.
Ako uvádza Komisia, Súdny dvor pri posudzovaní legality výnimiek z voľného pohybu tovaru založených na ochrane autorského práva sústredil pozornosť na to, či údajné protiprávne konanie je komerčnej povahy a prináša zisk, o ktorý je autor ochudobnený.
The allegedly infringing act in cases such as the present is, in contrast, clearly very different in nature.
Konanie, ktorým sa údajne porušuje právo, je v prípadoch, ako je tento, svojou povahou naopak veľmi odlišné.
It is not at all obvious to me that to permit a rightholder in such circumstances to prevent a person who has lawfully bought the protected goods in another Member State from making them available for temporary use by the public safeguards the rights which constitute the specific subjectmatter of the copyright.
Mne sa vôbec nezdá byť zrejmé, že by sa tým, že sa nositeľovi práva za takýchto okolností dovolí zabrániť osobe, ktorá chránený tovar legálne kúpila v inom členskom štáte, aby ho sprístupnila verejnosti na dočasné používanie, chránilli práva, ktoré predstavujú špecifický predmet autorského práva.
Community legislation 33respectively which conferred on (inter alios) the author or producer of a musical or cinematographic work the exclusive right to authorise the rental of recordings of such work.
kom 30 ES; obe tieto právne úpravy priznávali (okrem iného) autorovi alebo producentovi hudobného alebo kinematografického diela výlučné právo udeľovať súhlas s nájmom záznamov takéhoto diela.
The question in particular was, essentially, whether such a right conflicted with the general principle that a rightholder’s distribution right is exhausted on first sale.
Konkrétnou otázkou tu bolo najmä to, či takéto právo naráža na všeobecnú zásadu, že nositeľovo právo na šírenie sa vyčerpá prvým predajom.
The Court concluded that, given the particular nature of the relevant markets, it did not.
Súdny dvor dospel k záveru, že vzhľadom na špecifickú povahu relevantných trhov to tak nie je.
I do not see how the Court’s analysis in that case assists with the definition of ‘distribution to the public’ in a wholly different context.
Podľa mňa analýza Súdneho dvora v tejto veci nie je nápomocná pri definovaní „verejného šírenia“ v úplne inom kontexte.
Foreningen af danske Videogramdistributører concerned the question whether that exclusive rental right was exhausted throughout the Community when the holder authorised rental within one Member State.
Rozsudok Foreningen af danske Videogramdistributører sa týkal otázky, či sa toto výlučné nájomné právo vyčerpá v celom Spoločenstve, ak jeho nositeľ udelí súhlas s nájmom v jednom členskom štáte.
The Court ruled that, given the particular nature of the exclusive rental right, it was not.
Súdny dvor rozhodol, že vzhľadom na osobitnú povahu výlučného nájomného práva to tak nie je.
Again, I do not see how that ruling assists the Court in the present case.
Ani v tomto prípade mi však nie je jasné, akým spôsobom by toto rozhodnutie mohlo Súdnemu dvoru pomôcť v tejto veci.
Cassina submits that if the Court were to interpret the distribution right conferred by Article 4(1) of the Copyright Directive more narrowly than it interpreted the distribution right at issue in those cases, which concerned intellectual property in intangi-
Cassina tvrdí, že ak by Súdny dvor mal vyložiť právo na šírenie priznané článkom 4 ods. 1 smernice o autorskom práve užšie, než ako ho vyložil v uvedených prípadoch, ktoré sa týkali duševného vlastníctva nehmotných
Nor do I accept Cassina’s more general argument that, since the Court has interpreted the concept of the right of distribution broadly in a number of cases concerning copyright, it should be so interpreted in the context of Article 4(1) of the Directive.
Takisto nesúhlasím so všeobecnejším argumentom spoločnosti Cassina, že vzhľadom na to, že Súdny dvor vo viacerých prípadoch týkajúcich sa autorského práva vyložil pojem práva na šírenie extenzívne, malo by sa toto právo takto vyložiť aj v kontexte článku 4 ods. 1 smernice.
Of the three cases cited by Cassina in support of this argument, 32Warner Brothers and Metronome Musik concerned the compatibility with Article 30 EC of national and
Z troch vecí, ktoré citovala Cassina na podporu svojho argumentu 32, sa vec Warner Brothers týkala zlučiteľnosti vnútroštátnej právnej
33 — The directive on rental and lending rights, cited in footnote 19.
33 — Smernica o nájomnom práve a výpožičnom práve citovaná v poznámke pod čiarou 19.
32 — See footnote 22.
32 — Pozri poznámku pod čiarou 22.
PEEK & CLOPPENBURG Article 4(1) of the Copyright Directive where pieces of copyrightprotected furniture are made available for temporary use by third parties without those third parties having the right to dispose of them.
PEEK & CLOPPENBURG šírenie v zmysle článku 4 ods. 1 smernice o autorskom práve nejde vtedy, ak sú autorským právom chránené kusy nábytku sprístupnené tretím osobám na dočasné používanie bez toho, aby tieto tretie osoby mali právo nakladať s nimi. predmetov, ako je hudba, výsledkom by bolo, že nehmotné predmety by bezdôvodne požívali väčšiu ochranu ako hmotné diela.
Even, however, if that were the case, I do not consider that it is a good argument for a broad reading of Article 4(1).
No aj keby to tak bolo, nemyslím si, že je to dobrý argument pre širší výklad článku 4 ods. 1.
Intangible works are, by their nature, susceptible to being distributed in different ways from tangible works.
Nehmotné predmety sú svojou povahou vhodné na to, aby sa šírili inými spôsobmi ako hmotné veci.
It is precisely for that reason that first the Court in its caselaw and then the Community legislature in the directive on rental and lending rights provided for more extensive copyright protection for intangibles.
Práve z tohto dôvodu najprv Súdny dvor vo svojej judikatúre a potom zákonodarca Spoločenstva v smernici o nájomnom práve a výpožičnom práve zakotvil širšiu právnu ochranu autorského práva pre nehmotné predmety.
Question 1(b)
Otázka č. 1b)
Finally, I have difficulty understanding Cassina’s argument based on Regulation No 1383/2003.
V druhej časti prvej otázky sa vnútroštátny súd pýta, či ide o verejné šírenie v zmysle článku 4 ods. 1 smernice o autorskom práve vtedy, ak sú kusy nábytku 35, chránené autorským právom, vystavené vo výklade, pričom verejnosť ich nemôže ani používať, ani nadobudnúť.
34As Cassina concedes, it applies only to goods introduced into the Community customs territory from third countries.
pripúšťa, toto nariadenie sa vzťahuje len na tovar uvedený na colné územie Spoločenstva z tretích krajín.
Moreover, the present case is based on the premiss that the items of furniture in question were not pirated but lawfully manufactured and acquired in Italy.
Okrem toho táto vec je založená na premise, že sporné kusy nábytku nie sú pirátsky tovar, ale že boli legálne vyrobené a získané v Taliansku.
I accordingly conclude in answer to Question 1(a) that there is not a distribution to the public within the meaning of
Preto som dospela k záveru, že na otázku 1a) treba odpovedať tak, že o verejné
In my view, the answer to that question follows a fortiori from the answer I have proposed to the first part of the first question, for the reasons given above.
Podľa môjho názoru odpoveď na túto otázku z vyššie uvedených dôvodov a fortiori vyplýva z odpovede, ktorú som navrhla na prvú časť prvej otázky.
34 — Cited in footnote 23.
34 — Citované v poznámke pod čiarou 23.
35 — See footnote 14.
35 — Pozri poznámku pod čiarou 14.
I do not consider that either limb of the national court’s first question calls for an affirmative answer; I do not, therefore, intend to propose an answer to the second question.
Domnievam sa, že ani na jednu časť prvej otázky vnútroštátneho súdu nemožno dať kladnú odpoveď.
I will, however, say a few words about it.
Nemám preto v úmysle navrhnúť odpoveď na druhú otázku, zmienim sa však o nej pár slovami.
I am accordingly of the view that there is not a distribution to the public within the meaning of Article 4(1) of the Copyright Directive where pieces of copyrightprotected furniture are displayed in the window of a shop without the public being able to use or acquire them.
Domnievam sa preto, že o verejné šírenie v zmysle článku 4 ods. 1 smernice o autorskom práve nejde vtedy, ak sú kusy nábytku, chránené autorským právom, vystavené vo výklade, pričom verejnosť ich nemôže ani používať, ani nadobudnúť.
Question 2
Otázka č. 2
It appears from the order for reference that the national court is concerned that, in a case such as the present, which concerns works which are subject to copyright protection in Germany even though they were lawfully manufactured in Italy without the rightholder’s consent, the exercise in Germany of the right to prohibit distribution to the public within the meaning of Article 4(1) of the Directive might lead to a partitioning of national markets.
Z návrhu na začatie prejudiciálneho konania vyplýva, že vnútroštátny súd má obavy, že v takom prípade, ako je tento, ktorý sa týka diel chránených autorským právom v Nemecku, hoci legálne vyrobených v Taliansku bez súhlasu nositeľa práva, by výkon práva zakázať verejné šírenie v zmysle článku 4 ods. 1 smernice v Nemecku mohol viesť k uzatváraniu národných trhov.
If that were the case, the exercise of that right, prima facie contrary to Article 28 EC, could not be justified on the basis of Article 30 EC.
V takom prípade by výkon tohto práva, ktoré je prima facie v rozpore s článkom 28 ES, nemohol byť odôvodnený na základe článku 30 ES.
Cassina and the Polish Government submit that the second question should be answered in the negative.
Cassina a poľská vláda tvrdia, že na druhú otázku treba odpovedať záporne.
The national court’s second principal question is put only in the event that the first questions are answered in the affirmative, namely to the effect that there is a distribution to the public within the meaning of Article 4(1) of the Copyright Directive where pieces of copyrightprotected furniture are made available for temporary use by third parties without those third parties being able to dispose of the items or are displayed in the window of a shop without the public being able to use or acquire them.
Vnútroštátny súd kladie druhú hlavnú otázku len pre prípad, že by prvé otázky boli zodpovedané kladne, to znamená tak, že ide o verejné šírenie v zmysle článku 4 ods. 1 smernice o autorskom práve, ak sú autorským právom chránené kusy nábytku sprístupnené tretím osobám na dočasné používanie bez toho, aby tieto tretie osoby mali právo nakladať s nimi, alebo ak sú vystavené vo výklade, pričom verejnosť ich nemôže ani používať, ani nadobudnúť.
In that case, the referring court asks whether the protection accorded to the free movement of goods precludes exercise of the right to prohibit distribution if the items presented are not under copyright protection in the Member State in which they were manufactured and placed on the market.
Pre taký prípad sa vnútroštátny súd pýta, či ochrana voľného pohybu tovaru bráni výkonu práva zakázať šírenie, ak prezentované predmety nie sú pod právnou ochranou autorského práva v členskom štáte, v ktorom boli vyrobené a uvedené na trh.
The holder of an intellectual or industrial property right cannot therefore rely on it to oppose the import of goods put lawfully on the market in another Member State by or with the consent of that rightholder.
Komisia tvrdí, že je nemysliteľné, aby právo na šírenie vymedzené v článku 4 ods. 1 bolo vykladané takým spôsobom, že zásada voľného pohybu tovaru zakazuje výkon tohto práva.
Cassina states that that is not tce it did not consent to the furniture being placed on the market in Italy.
Preto vychádza z toho, že druhá otázka smeruje k tomu, či články 28 ES a 30 ES bránia tomu, aby sa určité ustanovenie vnútroštátneho práva vykladalo tak, že také konanie, o aké ide v predmetnej veci, predstavuje šírenie chránené autorským právom.
The Commission submits that it is not conceivable that the right of distribution defined in Article 4(1) should be interpreted in such a way that the principle of the free movement of goods prohibits exercise of that right.
Nositeľ práva duševného alebo priemyselného vlastníctva sa preto na toto právo nemôže spoliehať s cieľom zabrániť dovozu tovaru, ktorý bol ním samým alebo s jeho súhlasom uvedený na trh v inom členskom štáte.
It accordingly proceeds on the basis that the second question asks whether Articles 28 and 30 EC preclude an interpretation of a provision of national law such that acts such as those at issue in the present case constitute a distribution protected by copyright.
Cassina uvádza, že tak to v predmetnom prípade nie je, keďže ona s uvedením nábytku na trh v Taliansku neudelila súhlas.
The Polish Government submits that the scope of copyright protection is not harmonised at Community level.
Poľská vláda tvrdí, že rozsah právnej ochrany autorského práva nie je na úrovni Spoločenstva harmonizovaný.
In the absence of harmonisation the scope of protection is a matter of national law.
A ak harmonizácia neexistuje, rozsah ochrany je vecou vnútroštátneho práva.
Again, however, this argument seems misconceived to me.
Aj pri tomto argumente sa mi však zdá, že je mylný.
The second question is explicitly put on the basis that the acts in question do constitute distribution within the meaning of Article 4(1).
Druhá otázka výslovne vychádza z toho, že predmetné konanie predstavuje šírenie v zmysle článku 4 ods. 1.
If that is the case, then of necessity (given that Article 4 is mandatory) national law implementing that provision will be to the same effect.
Ak je to tak, potom vnútroštátne právo, ktorým sa toto ustanovenie preberá, bude mať nevyhnutne (vzhľadom na to, že článok 4 má kogentnú povahu) rovnaký účinok.
I therefore do not understand what distinction the Commission seeks to draw.
Nerozumiem preto, medzi čím tu chce Komisia rozlišovať.
Given that analysis, I consider that both Article 4(1) of the Directive and national law implementing it must stand or fall together: if one falls foul of the Treaty rules on the
Vzhľadom na túto analýzu sa domnievam, že článok 4 ods. 1 smernice a vnútroštátny právny predpis, ktorý ho preberá, zdieľajú rovnaký osud: ak je jeden z nich v rozpore
Neither of those submissions seems to me to be particularly helpful.
Ani jedno z týchto tvrdení sa mi nezdá osobitne užitočné.
The reference in general and the second question in particular are based on the premiss that the items of furniture were lawfully manufactured in Italy.
Návrh na začatie prejudiciálneho konania všeobecne a druhá otázka osobitne sú založené na premise, že predmetné kusy nábytku boli v Taliansku vyrobené legálne.
Cassina’s submissions are therefore not to the point.
Tvrdenia spoločnosti Cassina preto nie sú relevantné.
The Polish Government’s submission seems to me to be misconceived: even if the scope of protection were a matter of national law, that law would naturally have to comply with Articles 28 and 30 EC.
Tvrdenia poľskej vlády sa mi zdajú mylné: aj keby rozsah ochrany bol vecou vnútroštátneho práva, toto právo by samozrejme muselo byť v súlade s článkami 28 ES a 30 ES.