natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Court has pointed out that it is possible for a PDO to be evoked where there is no likelihood of confusion between the products concerned and even where no Community protection extends to the parts of that designation which are echoed in the term or terms at issue (Consorzio per la tutela del formaggio Gorgonzola, paragraph 26).
Súdny dvor spresnil, že je možné, aby došlo k vyvolaniu dojmu CHOP, pokiaľ neexistuje žiadna pravdepodobnosť zámeny medzi dotknutými výrobkami, a dokonca aj vtedy, ak sa ochrana Spoločenstvom nevzťahuje na prvky tohto označenia, ktoré preberá sporné názvoslovie (rozsudok Consorzio per la tutela del formaggio Gorgonzola, už citovaný, bod 26).
In the present case, there is phonetic and visual similarity between the names ‘Parmesan’ and ‘Parmigiano Reggiano’, and that in a situation where the products at issue are hard cheeses, grated or intended to be grated, namely, where they have a similar appearance (see, to that effect, Consorzio per la tutela del formaggio Gorgonzola, paragraph 27).
V tejto veci existuje fonetická a vizuálna podobnosť medzi označeniami „parmesan“ a „Parmigiano Reggiano“, a to v situácii, keď predmetnými výrobkami sú tvrdé syry, ktoré sú strúhané alebo určené na strúhanie, teda výrobky s obdobným vzhľadom (pozri v tomto zmysle Consorzio per la tutela del formaggio Gorgonzola, už citovaný, bod 27).
In addition, regardless whether the name ‘Parmesan’ is or is not an exact translation of the PDO ‘Parmigiano Reggiano’ or of the term ‘Parmigiano’, the conceptual proximity between those two terms emanating from different languages, which was revealed in discussions before the Court, must also be taken into account.
Navyše nezávisle od otázky, či označenie „parmesan“ je alebo nie je presným prekladom CHOP „Parmigiano Reggiano“ alebo výrazu „Parmigiano“, takisto musí byť zohľadnená pojmová blízkosť existujúca medzi týmito dvomi výrazmi v rôznych jazykoch, ktorú dosvedčuje diskusia pred Súdnym dvorom.
That proximity and the phonetic and visual similarities referred to in paragraph 46 above are such as to bring to the mind of the consumer the cheese protected by the PDO ‘Parmigiano Reggiano’, when he is confronted by a hard cheese, grated or intended to be grated, bearing the name ‘Parmesan’.
Taká blízkosť, ako aj fonetická a vizuálna podobnosť spomínaná v bode 46 tohto rozsudku môžu viesť k tomu, že spotrebiteľovi sa v mysli vybaví obraz syra oprávneného niesť CHOP „Parmigiano Reggiano“, pokiaľ sa stretne s tvrdým syrom, ktorý je strúhaný alebo určený na strúhanie, nesúcim označenie „parmesan“.
In those circumstances, the use of the name ‘Parmesan’ must be regarded, in the sense of Article 13(1)(b) of Regulation No 2081/92, as an evocation of the PDO ‘Parmigiano Reggiano’.
Za týchto podmienok musí byť používanie označenia „parmesan“ kvalifikované v zmysle článku 13 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 2081/92 ako vyvolanie dojmu CHOP „Parmigiano Reggiano“.
The question whether the name ‘Parmesan’ is a translation of the PDO ‘Parmigiano Reggiano’ is therefore of no relevance for the assessment of the present action.
Otázka, či označenie „parmesan“ je prekladom CHOP „Parmigiano Reggiano“, teda nemá vplyv na posúdenie tejto žaloby.
The Federal Republic of Germany nevertheless submits that, since the name ‘Parmesan’ has become a generic name, its use cannot amount to an unlawful evocation of the PDO ‘Parmigiano Reggiano’.
Spolková republika Nemecko však tvrdí, že vzhľadom na to, že označenie „parmesan“ sa stalo druhovým názvom, jeho používanie nemôže predstavovať protiprávne vyvolanie dojmu CHOP „Parmigiano Reggiano“.
It is for the Federal Republic of Germany to prove that argument to be well founded, all the more so because the Court has already held that it is far from clear that the designation ‘Parmesan’ has become generic (Bigi, paragraph 20).
Uviesť skutočnosti spôsobilé preukázať dôvodnosť tohto tvrdenia prináležalo Spolkovej republike Nemecko tým skôr, že Súdny dvor už rozhodol, že zďaleka nie je zrejmé, že by sa označenie „parmesan“ stalo druhovým (rozsudok Bigi, už citovaný, bod 20).
When assessing the generic character of a name, the Court has held that it is necessary, under Article 3(1) of Regulation 2081/92, to take into account the places of production of the product concerned both inside and outside the Member State which obtained the registration of the name at issue, the consumption of that product and how it is perceived by consumers inside and outside that Member State, the existence of national legislation specifically relating to that product, and the way in which the name has been used in Community law (see Joined Cases C-465/02 and C-466/02 Germany and Denmark v Commission [2005] ECR I-9115, paragraphs 76 to 99).
V rámci posúdenia druhového charakteru názvu treba podľa článku 3 ods. 1 nariadenia č. 2081/92 zohľadniť miesta výroby dotknutého výrobku existujúce tak vnútri, ako aj mimo členského štátu, ktorý dosiahol registráciu predmetného označenia, spotrebu tohto výrobku a spôsob, akým je toto označenie vnímané spotrebiteľmi vnútri a mimo uvedeného členského štátu, existenciu osobitnej vnútroštátnej právnej úpravy, ktorá sa týka uvedeného výrobku, ako aj spôsob, akým sa uvedené označenie používalo v práve Spoločenstva (pozri rozsudok z 25. októbra 2005, Nemecko a Dánsko/Komisia, C-465/02 a C-466/02, Zb. s. I-9115, body 76 až 99).
As indicated by the Advocate General in points 63 and 64 of his Opinion, the Federal Republic of Germany restricted itself to providing quotations from dictionaries and specialist literature which do not provide any comprehensive view of how the word ‘Parmesan’ is perceived by consumers in Germany and other Member States, and
Ako pritom generálny advokát uviedol v bodoch 63 a 64 svojich návrhov, Spolková republika Nemecko sa obmedzila na predloženie citátov zo slovníkov a odbornej literatúry, ktoré neposkytujú úplný pohľad na spôsob, akým vnímajú slovo „parmesan“ spotrebitelia v Nemecku a v iných členských štátoch, pričom neposkytla žiadne
2008 — CASE C-132/05 failed even to give any figures as to the production or consumption of the cheese marketed under the name ‘Parmesan’ in Germany or in other Member States.
2008 — VEC C-132/05 číselné údaje týkajúce sa výroby alebo spotreby syra uvádzaného na trh pod označením „parmesan“ v Nemecku alebo v iných členských štátoch.
According to the documents in the case, in Germany, certain producers of cheese called ‘Parmesan’ market that product with labels referring to Italian cultural traditions and landscapes.
Zo spisu predloženého Súdnemu dvoru okrem toho vyplýva, že v Nemecku uvádzajú niektorí výrobcovia syra s označením „parmesan“ tento výrobok na trh s etiketami, ktoré odkazujú na taliansku kultúru a krajinu.
It is legitimate to infer from this that consumers in that Member State perceive ‘Parmesan’ cheese as a cheese associated with Italy, even if in reality it was produced in another Member State (see to that effect Germany and Denmark v Commission, paragraph 87).
Možno z toho legitímne vyvodiť, že spotrebitelia v tomto členskom štáte vnímajú syr „parmesan“ ako syr, ktorý má spojitosť s Talianskom, aj keď bol v skutočnosti vyrobený v inom členskom štáte (pozri v tomto zmysle rozsudok Nemecko a Dánsko/Komisia, už citovaný, bod 87).
Finally, at the hearing, the Federal Republic of Germany was also unable to provide information on the quantity of cheese produced in Italy under the PDO ‘Parmigiano Reggiano’ and imported into Germany, making it impossible for the Court to use the factors relating to the consumption of that cheese as indicators of the generic character of the name ‘Parmesan’ (see, to that effect, Germany and Denmark v Commission, paragraph 88).
Napokon na pojednávaní nebola Spolková republika Nemecko schopná poskytnúť ani informácie týkajúce sa množstiev syra, ktorý je vyrábaný v Taliansku pod CHOP „Parmigiano Reggiano“, dovezených do Nemecka, čím neumožnila Súdnemu dvoru použiť skutočnosti týkajúce sa spotreby tohto syra ako ukazovatele druhového charakteru názvu „parmesan“ (pozri v tomto zmysle rozsudok Nemecko a Dánsko/Komisia, už citovaný, bod 88).
Since the Federal Republic of Germany has therefore failed to show that the name ‘Parmesan’ has become generic, use of the word ‘Parmesan’ for cheese which does not comply with the specification for the PDO ‘Parmigiano Reggiano’ must be regarded for the purposes of the present proceedings as infringing the protection provided for that PDO under Article 13(1)(b) of Regulation No 2081/92 .
Z toho plynie, že Spolková republika Nemecko nepreukázala, že názov „parmesan“ má druhový charakter, a preto musí byť používanie slova „parmesan“ pre syry, ktoré nezodpovedajú špecifikácii CHOP „Parmigiano Reggiano“, považované v tejto veci za porušenie ochrany, ktorá vyplýva z článku 13 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 2081/92.
Obligation on the Federal Republic of Germany to proceed against infringements of Article 13(1) of Regulation No 2081/92
O povinnosti Spolkovej republiky Nemecko sankcionovať porušenia článku 13 ods. 1 nariadenia č. 2081/92
The Commission contends that the Federal Republic of Germany is bound, under Articles 10 and 13 of Regulation No 2081/92, to take on its own initiative the measures necessary to deal with conduct which infringes a PDO.
Komisia tvrdí, že Spolková republika Nemecko je podľa článkov 10 a 13 nariadenia č. 2081/92 povinná prijať ex offo opatrenia nevyhnutné na potláčanie konaní, ktoré spôsobujú ujmu CHOP.
According to the Commission, Member State intervention should include administrative and penal measures such as to enable the objectives referred to in that regulation concerning the protection of designations of origin to be achieved.
Podľa Komisie zásah členských štátov zahŕňa opatrenia na správnej a trestnej úrovni, ktoré umožnia dosiahnutie cieľov sledovaných týmto nariadením v oblasti ochrany označení pôvodu.
Products which do not comply with the requirements of the regulation cannot be marketed.
Výrobky, ktoré nie sú v súlade s požiadavkami uvedeného nariadenia, nemožno uvádzať do obehu.
The Commission points out that its complaints are directed not at the German legislation or at any lack of a right of action before the national courts, but at the administrative practice of the German authorities which is contrary to Community law.
Komisia spresňuje, že jej výhrady sa netýkajú nemeckej právnej úpravy ani akejkoľvek nemožnosti začať konanie na vnútroštátnych súdoch, ale správnej praxe nemeckých úradov, ktorá je v rozpore s právom Spoločenstva.
If the Member States were exempted from their obligation to intervene and if, as a consequence, economic operators themselves had to bring legal proceedings each time their exclusive right to use the PDO at issue throughout the territory of the European Union were infringed, the objectives of Regulation No 2081/92 could not be achieved.
Ak by členské štáty nemali povinnosť zasiahnuť a v dôsledku toho by sa hospodárske subjekty museli samy obrátiť na súd vždy, keď by došlo k porušeniu ich výlučného práva používať predmetné CHOP na celom území Európskej únie, nebolo by možné dosiahnuť ciele nariadenia č. 2081/92.
Again from the point of view of the Commission, the central question in legal proceedings between private economic operators is that of compliance with the intellectual property rights enjoyed by the producers established in the region of origin of the product concerned, whereas the purpose of action by the public authorities against infringements of Article 13 of Regulation No 2081/92 is not to protect private economic interests but those of consumers, whose expectations as to the quality and geographic origin of that product should not be disappointed.
Podľa Komisie je ústrednou otázkou v spore medzi súkromnými hospodárskymi subjektmi otázka dodržania práv duševného vlastníctva, ktoré majú výrobcovia usadení v regióne, z ktorého pochádza dotknutý výrobok, zatiaľ čo stíhanie porušení článku 13 nariadenia č. 2081/92 orgánmi verejnej moci nemá za cieľ ochranu súkromných hospodárskych záujmov, ale ochranu spotrebiteľov, ktorých očakávania, čo sa týka kvality a zemepisného pôvodu uvedeného výrobku, neslobodno sklamať.
The protection of consumers intended by the regulation would be compromised if the enforcement of the prohibitions laid down by the regulation were completely dependent on the taking of legal action by private economic operators.
Ochrana spotrebiteľov sledovaná týmto nariadením by bola ohrozená, ak by uplatňovanie zákazov, ktoré stanovuje uvedené nariadenie, bolo úplne závislé od správania súkromných hospodárskych subjektov pri domáhaní sa súdnej ochrany.
The Commission concludes that the Federal Republic of Germany’s conduct must be treated as an infringement of Community law by omission.
Komisia dochádza k záveru, že správanie Spolkovej republiky Nemecko musí byť považované za porušenie práva Spoločenstva nekonaním.
For its part, the Federal Republic of Germany submits that Article 13 of Regulation No 2081/92 determines the scope of protection of registered geographical indications and designations of origin.
Spolková republika Nemecko tvrdí, že článok 13 nariadenia č. 2081/92 určuje pôsobnosť ochrany registrovaných zemepisných označení a označení pôvodu.
Owing to the direct applicability of the regulation, that article confers rights on holders or legitimate users of the PDO which the national courts must protect.
Vzhľadom na priamy účinok tohto nariadenia poskytuje tento článok držiteľom alebo oprávneným užívateľom CHOP práva, ktoré sú vnútroštátne súdy povinné chrániť.
The direct applicability of Regulation No 2081/92 admittedly does not release the Member States from the obligation to take national measures in order to ensure the application of the regulation.
Priama uplatniteľnosť nariadenia č. 2081/92 iste nezbavuje členské štáty povinnosti prijať vnútroštátne opatrenia, ktoré umožnia zabezpečiť uplatňovanie tohto nariadenia.
In fact, the Federal Republic of Germany has adopted numerous legislative provisions enabling action to be taken against the unlawful use of a PDO, in particular the Law against unfair competition (Gesetz gegen den unlauteren Wettbewerb) of 7 June 1909 and the Law on trade marks and other distinctive signs (Gesetz über den Schutz von Marken und sonstigen Kennzeichen) of 25 October 1994 (BGBl. 1994 I, p. 3085).
Spolková republika Nemecko však prijala početné právne predpisy umožňujúce zasiahnuť proti protiprávnemu používaniu CHOP, najmä zákon proti nekalej súťaži (Gesetz gegen den unlauteren Wettbewerb) zo 7. júna 1909 a zákon o ochrane ochranných známok a iných rozlišovacích označení (Gesetz über den Schutz von Marken und sonstigen Kennzeichen) z 25. októbra 1994 (BGBl. 1994 I, s. 3085).
Moreover, the possibility of taking legal action in respect of any conduct that would be contrary to the rights derived from a PDO is not reserved solely to the holder of that designation.
Okrem toho možnosť podať žalobu proti akémukoľvek konaniu v rozpore s právami vyplývajúcimi z CHOP nie je vyhradená iba držiteľovi uvedeného označenia.
That possibility is, on the contrary, open to competitors, business associations and consumer organisations.
Naopak, je prístupná konkurentom, združeniam podnikateľov a spotrebiteľským združeniam.
The very large class of persons entitled to
Veľmi široký okruh osôb oprávnených podať žalobu postačuje na preukázanie toho,
COMMISSION v GERMANY bring an action suffices to demonstrate that the provisions in force in the Federal Republic of Germany are not limited to enabling producers established in the region of origin of the product concerned to enforce their intellectual property rights.
KOMISIA/NEMECKO že predpisy platné v Spolkovej republike Nemecko sa neobmedzujú len na to, aby umožňovali výrobcom usadeným v regióne, z ktorého pochádza dotknutý výrobok, dosiahnuť dodržiavanie práv duševného vlastníctva, ktoré im patria.
Those provisions establish a general and efficient system which makes it possible to prevent infringements of Article 13 of Regulation No 2081/92 and to punish them effectively by means of judicial decisions.
Tieto predpisy vytvárajú všeobecný a účinný systém, ktorý umožňuje brániť porušeniam článku 13 nariadenia č. 2081/92 a účinne ich sankcionovať prostredníctvom súdnych rozhodnutí.
By granting those civil law rights, the Federal Republic of Germany has taken all the measures necessary to guarantee full application of Article 13(1) of Regulation No 2081/92.
Poskytnutím vyššie uvedených práv súkromnoprávneho charakteru prijala Spolková republika Nemecko všetky opatrenia, ktoré sa vyžadujú na zabezpečenie plného a riadneho uplatňovania článku 13 ods. 1 nariadenia č. 2081/92.
It is not necessary for the public authorities to take administrative action on their own initiative against infringements of that provision, and that is also not required under Articles 10 and 13 of the regulation.
Nie je nevyhnutné, aby orgány verejnej moci sankcionovali porušenia tohto ustanovenia ex offo správnymi poriadkovými opatreniami, a články 10 a 13 uvedeného nariadenia to ani neukladajú.
According to the Federal Republic of Germany, it follows from a comparison of the different language versions of Article 10(4) of Regulation No 2081/92 that, given the Italian origin of the PDO ‘Parmigiano Reggiano’, it is the Consorzio del formaggio Parmigiano Reggiano and not the German inspection structures which must ensure compliance with the specification for that designation when it is used.
Podľa Spolkovej republiky Nemecko z porovnania rôznych jazykových verzií článku 10 ods. 4 nariadenia č. 2081/92 vyplýva, že vzhľadom na taliansky pôvod CHOP „Parmigiano Reggiano“ je zabezpečenie dodržiavania špecifikácie uvedeného označenia pri jeho používaní úlohou Consorzio del formaggio Parmigiano Reggiano, a nie nemeckých inšpekčných orgánov.
According to the Federal Republic of Germany, while the Commission observes that the action taken by the Member State concerned against infringements of Article 13 of Regulation No 2081/92 must ensure not only the protection of private economic interests but also that of consumers, that does not stem from any particularity of the regulation of such a kind as to render insufficient — in contrast to the position regarding other intellectual property rights or regarding competition law — the system of protection of designations of origin by providing civil law remedies.
Podľa tohto členského štátu Komisia síce uvádza, že sankcionovanie porušení článku 13 nariadenia č. 2081/92 dotknutým členským štátom musí zabezpečiť nielen ochranu súkromných hospodárskych záujmov, ale aj ochranu spotrebiteľov, toto konštatovanie však nevyplýva zo žiadnej osobitosti uvedeného nariadenia, pre ktorú by sa systém ochrany označení pôvodu sprístupnením právnych prostriedkov súkromnoprávneho charakteru mal — na rozdiel od situácie, aká je pri iných právach duševného vlastníctva alebo pri ustanoveniach o ochrane hospodárskej súťaže — považovať za nedostatočný.
Finally, the Federal Republic of Germany contends that if, in Germany, use of the name ‘Parmesan’ for products which do not comply with the requirements of the specification for the PDO ‘Parmigiano Reggiano’ is not subject to proceedings brought on the authorities’ initiative or to criminal penalties, even supposing that such use infringes Article 13(1) of Regulation No 2081/92, that situation arises simply because of a decision not to use some penalties which the Member States may impose, but are not obliged to impose, in compliance with the current state of Community law.
Napokon Spolková republika Nemecko tvrdí, že ak v Nemecku nie je používanie označenia „parmesan“ pre výrobky, ktoré nezodpovedajú požiadavkám na špecifikáciu CHOP „Parmigiano Reggiano“, predmetom stíhaní začatých ex offo ani trestných sankcií, a to aj za predpokladu, že toto používanie predstavuje porušenie článku 13 ods. 1 nariadenia č. 2081/92, táto situácia vyplýva iba z upustenia od spôsobov sankcií, ktoré členské štáty môžu stanoviť, ale v súlade so súčasným stavom práva Spoločenstva ich nie sú povinné ukladať.
In that regard, it should be pointed out that the right of individuals to rely on the provisions of a regulation before their national courts cannot release the Member States from their duty to take the national measures which may be needed to ensure its full application (see, inter alia, Case 72/85 Commission v Netherlands [1986] ECR 1219, paragraph 20).
V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť, že oprávnenie dovolávať sa ustanovení nariadenia na vnútroštátnych súdoch, ktoré majú osoby podliehajúce súdnej právomoci, nemôže zbaviť členské štáty povinnosti prijať vnútroštátne opatrenia, ktoré umožňujú jeho plné a riadne uplatnenie, ak sa to ukáže byť nevyhnutné (pozri najmä rozsudok z 20. marca 1986, Komisia/Holandsko, 72/85, Zb. s. 1219, bod 20).
It is not disputed that the German legal system provides legal instruments such as the legislative provisions mentioned in paragraph 63 above which are designed to ensure the effective protection of the rights which individuals derive from Regulation No 2081/92.
Je nesporné, že nemecký právny poriadok obsahuje právne nástroje, akými sú právne predpisy spomenuté v bode 63 tohto rozsudku, určené na zabezpečenie účinnej ochrany práv, ktoré jednotlivcom dáva nariadenie č. 2081/92.
It is also not disputed that the possibility of taking legal action against any conduct that might infringe the rights derived from a PDO is not reserved solely to the legitimate user of that designation.
Rovnako je nesporné, že možnosť podať žalobu proti akémukoľvek konaniu, ktoré môže spôsobiť ujmu právam vyplývajúcim z CHOP, nie je vyhradená iba oprávnenému užívateľovi uvedeného označenia.
It is, on the contrary, open to competitors, business associations and consumer organisations.
Naopak, je prístupná konkurentom, združeniam podnikateľov a spotrebiteľským združeniam.
In those circumstances, such legislation is capable of guaranteeing the protection of interests other than those of the producers of the goods protected by a PDO, in particular the interests of consumers.
Za týchto podmienok je taká právna úprava schopná zabezpečiť ochranu iných záujmov, než sú záujmy výrobcov tovarov oprávnených niesť CHOP, najmä záujmov spotrebiteľov.
At the hearing, the Federal Republic of Germany moreover pointed out that several cases concerning the use in Germany of the name ‘Parmesan’ are currently pending before the German courts, one of which was brought by the Consorzio del formaggio Parmigiano Reggiano.
Na pojednávaní Spolková republika Nemecko navyše uviedla, že v súčasnosti prebiehajú na nemeckých súdoch konania týkajúce sa používania označenia „parmesan“ v Nemecku, z ktorých jedno bolo začaté na návrh Consorzio del formaggio Parmigiano Reggiano.
With regard to the Commission’s complaint concerning the obligation on the Member States to take on their own initiative the measures necessary to penalise infringements of Article 13(1) of that regulation, the following points must be made.
Pokiaľ ide o výhradu Komisie založenú na povinnosti členských štátov prijať ex offo opatrenia nevyhnutné na účely sankcionovania porušení článku 13 ods. 1 uvedeného nariadenia, je namieste uviesť nasledujúce úvahy.
First of all, there is no such obligation under Article 10 of Regulation No 2081/92.
Taká povinnosť predovšetkým nevyplýva z článku 10 nariadenia č. 2081/92.
Nevertheless, Article 10(4) of Regulation No 2081/92, by providing that ‘[i]f a designated inspection authority and/or private body in a Member State establishes that an agricultural product or a foodstuff bearing a protected name of origin in that Member State does not meet the criteria of the specification, they shall take the steps necessary to ensure that this Regulation is complied with …’, indicates that the designated inspection authority and/or private body in a Member State is that of the Member State from which the PDO comes.
Článok 10 ods. 4 nariadenia č. 2081/92 však tým, že stanovuje, že „ak určený inšpekčný orgán a/alebo súkromná osoba v členskom štáte dôjde k záveru, že poľnohospodársky výrobok alebo potravina, ktorá nesie chránené označenie pôvodu v danom členskom štáte, nespĺňa kritériá špecifikácie, musí podniknúť kroky potrebné na dodržanie tohto nariadenia. …“, naznačuje, že určený inšpekčný orgán a/alebo súkromná osoba v členskom štáte sú z členského štátu, odkiaľ pochádza CHOP.