natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As regards the first point, there is no doubt that the indictment division of a French court of appeal hearing a request for extradition may be regarded as a ‘national court or tribunal’ within the meaning of the Treaty provisions governing the preliminary ruling procedure.
Pokiaľ ide o prvý bod, je nepochybné, že chambre de l’instruction francúzskeho odvolacieho súdu, ktorý sa zaoberá žiadosťou o vydanie, možno považovať za „ vnútroštátny súd“ v zmysle ustanovení zmlúv, ktorými sa spravuje prejudiciálne konanie.
According to the information on this point given by the French Government in its written observations, that chamber is a permanent body established by law, it consists of judges whose independence and security of tenure are guaranteed, it acts in accordance with a compulsory inter partes procedure, and it applies rules of law.
Podľa vysvetlení, ktoré v tejto súvislosti poskytla francúzska vláda vo svojich písomných pripomienkach, je totiž uvedený chambre de l’instruction stály orgán zriadený zákonom, skladá sa zo sudcov, ktorých nezávislosť a neodvolateľnosť sú zaručené, vykonáva svoje funkcie v rámci konania, ktoré je záväzné a kontradiktórne, a uplatňuje právne pravidlá.
Since the only reason why Mr Santesteban Goicoechea was currently being detained by the French authorities was the extradition request made by the Spanish authorities, the referring court requested, and the Third Chamber of the Court decided, that the present case should be dealt with under the urgent preliminary ruling procedure (Article 104b of the Rules of Procedure).
Keďže jediný dôvod súčasnej väzby pána Santesteban Goicoechea francúzskymi orgánmi je žiadosť o vydanie podaná španielskymi orgánmi, vnútroštátny súd žiadal a tretia komora Súdneho dvora rozhodla uplatniť v tejto veci naliehavé prejudiciálne konanie (článok 104b rokovacieho poriadku).
VIEW OF MRS KOKOTT — CASE C-296/08 PPU will not be possible for the person sought to be extradited, and he will be automatically released.
STANOVISKO GENERÁLNEJ ADVOKÁTKY — J. KOKOTT — VEC C-296/08 PPU žiadaná osoba nemôže byť vydaná a bude prepustená na slobodu.
As regards the second point, one might indeed wonder whether the extradition procedure in which the indictment division of the court of appeal is involved is really judicial in nature.
Pokiaľ ide o druhý bod, iste si možno položiť otázku, či vydávacie konanie, v rámci ktorého koná chambre de l’instruction de la cour d’appel, má naozaj súdnu povahu.
The French Conseil d’État has in the past held that this is an administrative function, not a judicial function, as understood in French law.
Francúzska Conseil d’État totiž v minulosti rozhodla, že v takom prípade ide o administratívnu funkciu, a nie súdnu funkciu v zmysle francúzskeho práva 9.
9Such an assessment under national law cannot, however, decide the question whether the national court is performing a judicial function as understood in Community law.
Takéto posúdenie v rámci vnútroštátneho práva však nemôže vopred určovať odpoveď na otázku, či vnútroštátny súd vykonáva súdnu funkciu v zmysle práva Spoločenstva.
More generally, it should not be overlooked that the various national extradition procedures, including moreover those introduced in order to implement the Framework Decision, often provide in one way or another for an administrative authority to be involved, 10 as with the procedure applicable in this case in France.
Všeobecnejšie, je potrebné nezabudnúť, že rôzne vnútroštátne vydávacie konania, napokon aj vrátane tých, ktoré boli zavedené s cieľom vykonania rámcového rozhodnutia, stanovujú často tak alebo onak účasť správneho orgánu 10, podobne ako je to v konaní uplatniteľnom v predmetnom prípade vo Francúzsku.
Too restrictive an interpretation of the criteria governing the admissibility of references for preliminary rulings might risk blocking access to the Court in such cases, and consequently jeopardising the uniform interpretation of the Framework Decision.
Príliš reštriktívny výklad kritérií spravujúcich prípustnosť návrhov na začatie prejudiciálneho konania by mohol v takýchto prípadoch spôsobiť zabránenie prístupu k Súdnemu dvoru a v dôsledku toho ohroziť jednotný výklad rámcového rozhodnutia.
The French Government rightly points out that there is indeed a dispute which the indictment division of the court of appeal will have to decide in this case.
Francúzska vláda správne zdôrazňuje, že ide o spor, o ktorom musí rozhodnúť v predmetnom prípade Chambre de l’instruction de la Cour d’appel de Montpellier.
That dispute is between the public prosecutor’s office and the person sought by the request for extradition.
V tomto spore stoja proti sebe prokurátor a osoba, ktorej vydanie sa žiada.
That the procedure involves a dispute is particularly clear in the present case, since the person concerned has not given his consent to being extradited, but has, on the contrary, challenged the lawfulness of the extradition.
Sporový charakter konania je osobitne viditeľný v predmetnom prípade, keďže dotknutá osoba nevyjadrila súhlas s tým, aby bola vydaná, ale naopak, namietala proti zákonnosti tohto vydania.
Finally, in view of the nature of the Framework Decision, the Court’s jurisdiction to answer the questions could be doubted.
Napokon vzhľadom na povahu rámcového rozhodnutia by právomoc Súdneho dvora odpovedať na otázky mohla byť spochybnená.
Under Article 34(2)(b) EU, a framework decision cannot entail direct effect.
Podľa článku 34 ods. 2 písm. b) EÚ rámcové rozhodnutie nemôže mať priamy účinok.
It follows that the Framework Decision cannot be used to oppose the application of the national rules on extradition.
Z toho vyplýva, že použitiu vnútroštátnych pravidiel upravujúcich vydávanie nemožno brániť odkazom na rámcové rozhodnutie.
Consequently, one might wonder whether the Court’s answer in this case will serve any purpose.
V dôsledku toho je možné položiť si otázku užitočnosti odpovede Súdneho dvora v predmetnom prípade.
However, questions referred for preliminary rulings by national courts enjoy a presumption of relevance which can be
Je však potrebné uviesť, že pokiaľ ide o prejudiciálne otázky položené vnútroštátnymi súdmi, platí predpoklad relevantnosti,
It is true that the indictment division of the court of appeal does not decide on its own on extradition, as an administrative authority must subsequently adopt the order for extradition.
Iste, chambre de l’instruction de la cour d’appel nerozhoduje sám o vydaní, keďže bol následne vyzvaný správny orgán, aby o vydaní vydal nariadenie.
Nevertheless, the jurisdiction of the indictment division of the court of appeal extends to making an entirely independent assessment, in an inter partes procedure, of the lawfulness of the extradition sought.
Prináleží však chambre de l’instruction de la cour d’appel, aby posúdil nezávisle a v rámci sporového konania zákonnosť žiadaného vydania.
If its opinion is unfavourable to extradition, it
Ak je názor tohto súdu v neprospech vydania,
10 — For German law, see for example the description in the judgment in Case C-66/08 Kozlowski [2008] ECR I-6041, paragraphs 14 and 15.
10 — Pokiaľ ide o nemecké právo, pozri najmä opis uvedený v rozsudku zo 17. júla 2008, Kozłowski, C-66/08, Zb. s. I-6041, body 14 a 15.
In that case, the Court did not cast doubt on the judicial nature of the procedure before the referring German court.
V tejto poslednej uvedenej veci Súdny dvor nespochybnil súdnu povahu konania pred nemeckým vnútroštátny súdom.
SANTESTEBAN GOICOECHEA are essentially based on the following considerations: displaced only in exceptional circumstances.
SANTESTEBAN GOICOECHEA sú v podstate založené na nasledujúcich úvahách: ktorý môže byť vyvrátený len vo výnimočných prípadoch.
That is the case where it is quite obvious that the interpretation of European Union law sought by those questions bears no relation to the actual facts of the main action or its purpose, where the problem is hypothetical, or where the Court does not have before it the factual or legal material necessary to give a useful answer to the questions submitted to it.
O taký prípad ide, keď je zjavné, že požadovaný výklad ustanovení práva Únie uvedených v týchto otázkach nemá žiadnu súvislosť so skutočnosťou alebo predmetom konania vo veci samej, alebo ak je problém čisto hypotetickej povahy, alebo ak Súdny dvor nedisponuje skutkovými a právnymi prvkami, ktoré by mu umožnili užitočne odpovedať na položené otázky.
Except in such cases, the Court is in principle bound to give a ruling on questions relating to the interpretation of the acts referred to in Article 35(1) EU.
S výnimkou týchto okolností Súdny dvor v zásade musí rozhodnúť o prejudiciálnych otázkach týkajúcich sa výkladu aktov uvedených v článku 35 ods. 1 EÚ 11.
11 In fact, the Court’s answer, in particular with respect to the interpretation of French law consistently with European Union law, is not obviously irrelevant.
Užitočnosť odpovede Súdneho dvora najmä vo vzťahu ku konformnému výkladu francúzskeho práva teda nie je a priori zjavne vylúčená.
— first, the Framework Decision provides that it is to replace the 1996 Convention (see Article 31(1)(d) of the Framework Decision) and the Kingdom of Spain has not notified the Council of the European Union and the Commission of the European Communities that it wishes to continue to apply it (fourth subparagraph of Article 31(2) of the Framework Decision);
— na jednej strane rámcové rozhodnutie stanovuje, že nahrádza dohovor z roku 1996 [pozri článok 31 ods. 1 písm. d) rámcového rozhodnutia], a Španielske kráľovstvo neoznámilo Rade Európskej únie a Komisii Európskych spoločenstiev, že si želá pokračovať v jeho uplatňovaní (článok 31 ods. 2 štvrtý pododsek rámcového rozhodnutia), a
For all those reasons, the reference for a preliminary ruling must be declared admissible.
Z týchto dôvodov je potrebné vyhlásiť tento návrh na začatie prejudiciálneho konania za prípustný.
III — Analysis of the questions referred
III — Posúdenie prejudiciálnych otázok
— second, the French Republic has stated, pursuant to Article 32 of the Framework Decision, that it will continue to deal with requests relating to acts committed before 1 November 1993 not in accordance with the arrest warrant system but in accordance with the extradition system applicable before 1 January 2004.
— na druhej strane Francúzska republika v súlade s článkom 32 rámcového rozhodnutia vyhlásila, že sa bude ďalej zaoberať žiadosťami týkajúcimi sa činov spáchaných pred 1. novembrom 1993 nie podľa európskeho zatykača, ale v súlade so systémom vydávania osôb uplatniteľným pred 1. januárom 2004.
However, the 1996 Convention has been applicable in France only from 1 July 2005.
Dohovor z roku 1996 bol však uplatniteľný vo Francúzsku až od 1. júla 2005.
The national court’s doubts as to the applicability of the 1996 Convention
Pochybnosti vnútroštátneho súdu, pokiaľ ide o uplatniteľnosť dohovoru z roku 1996,
In those circumstances, there might prove to be a ‘lacuna’ in the extradition system applicable between the French Republic and the Kingdom of Spain in relation to acts, such as those at issue in the main proceedings, committed before 1 November 1993.
Za týchto okolností sa môže zdať, že existuje „medzera“ v systéme vydávania na trestné stíhanie uplatniteľnom medzi Francúzskou republikou a Španielskym kráľovstvom, pokiaľ ide o skutkové okolnosti ako vo veci samej, ku ktorým došlo pred 1. novembrom 1993.
The two questions referred for a preliminary ruling seek to clarify whether or not such a lacuna exists.
Cieľom dvoch prejudiciálnych otázok je objasniť, či takáto medzera existuje alebo nie.
However, that general rule has exceptions, which are set out in Articles 31(2) and (3) and 32 of the Framework Decision.
Uvedené všeobecné pravidlo však má výnimky, ktoré stanovuje článok 31 ods. 2 a 3 a článok 32 rámcového rozhodnutia.
In particular, Member States are free to exclude the application of the European arrest warrant procedure in relation to requests for extradition for acts committed before a date to be specified (third to sixth sentences of Article 32 of the Framework Decision).
Konkrétne, členské štáty môžu vylúčiť uplatňovanie konania o európskom zatykači, pokiaľ ide o žiadosti o vydanie za skutky spáchané pred určitým dátumom (článok 32 tretia až šiesta veta rámcového rozhodnutia).
Thus the French Republic stated that it would continue to deal with requests relating to acts committed before 1 November 1993 in accordance with the system of extradition applicable before 1 January 2004.
Francúzska republika teda v tejto súvislosti vyhlásila, že bude pri riešení žiadostí týkajúcich sa činov spáchaných pred 1. novembrom 1993 uplatňovať vydávací systém spred 1. januára 2004.
As the acts of which Mr Santesteban Goicoechea is accused were committed in 1992, the present request for extradition submitted by the Kingdom of Spain will therefore have to be dealt with by the French Republic in accordance with the system applicable before 1 January 2004, not in accordance with the European arrest warrant procedure.
Skutky vytýkané pánovi Santesteban Goicoechea boli spáchané v roku 1992, a teda táto žiadosť o vydanie zo strany Španielskeho kráľovstva musí byť riešená vo Francúzskej republike podľa systému uplatniteľného pred 1. januárom 2004, a nie podľa konania o európskom zatykači.
By its first question the referring court seeks essentially to know whether Article 31(1) of the Framework Decision prohibits a request for extradition from being dealt with in accordance with the rules laid down by an international convention, where the requesting Member State has not notified its intention to apply that international convention under the fourth subparagraph of Article 31(2) of the Framework Decision, although the executing Member State has for its part excluded the application of the European arrest warrant procedure by a statement under Article 32 of the Framework Decision.
V prvej otázke chce vnútroštátny súd v podstate vedieť, či článok 31 ods. 1 rámcového rozhodnutia zakazuje prejednanie žiadosti o vydanie podľa pravidiel stanovených medzinárodnou dohodou, keď žiadajúci členský štát neoznámil svoj zámer uplatňovať uvedený medzinárodný dohovor v zmysle článku 31 ods. 2 štvrtého pododseku rámcového rozhodnutia a vykonávajúci členský štát vylúčil na svojom území použitie konania o európskom zatykači vyhlásením v zmysle článku 32 rámcového rozhodnutia.
It remains to be examined, however, whether the application of that earlier system requires, in addition to the statement of the executing Member State (the French Republic) under Article 32 of the Framework Decision, a notification by the requesting Member State (the Kingdom of Spain) under the fourth subparagraph of Article 31(2) of the Framework Decision.
Zostáva však stále potrebné preskúmať, či si uplatnenie tohto predchádzajúceho systému vyžaduje okrem vyhlásenia vykonávajúceho členského štátu (Francúzska republika) v zmysle článku 32 rámcového rozhodnutia aj oznámenie zo strany žiadajúceho členského štátu (Španielske kráľovstvo) v zmysle článku 31 ods. 2 štvrtého pododseku rámcového rozhodnutia.
It should be emphasised, at the outset, that requests for extradition received as from 1 January 2004 are in principle governed by the European arrest warrant procedure.
Na úvod je potrebné zdôrazniť, že žiadosti o vydanie doručené od 1. januára 2004 sa v zásade spravujú konaním o európskom zatykači 12.
12That is the general rule laid down by the second sentence of Article 32 of the Framework Decision.
Takéto všeobecné pravidlo stanovuje článok 32 druhá veta rámcového rozhodnutia.
It follows that a request for extradition such as that made by the Kingdom of Spain on 2 June 2008 should in principle be dealt with under the European arrest warrant procedure. 13
Z toho vyplýva, že taká žiadosť o vydanie, akú podalo Španielske kráľovstvo 2. júna 2008, by mala byť posudzovaná v zásade podľa konania o európskom zatykači 13.
12 — The Framework Decision thus applies to requests for extradition relating to acts prior to its entry into force.
12 — Účelom rámcového rozhodnutia je teda uplatniť ho na žiadosti o vydanie týkajúce sa skutkov spáchaných pred nadobudnutím jeho platnosti.
13 — It may be noted that a European arrest warrant had been issued against Mr Santesteban Goicoechea in 2004.
13 — Je potrebné pripomenúť, že európsky zatykač bol v prípade pána Santesteban Goicoechea vydaný v roku 2004.
According to the information provided by the referring court, there is no notification by the Kingdom of Spain that it wishes to continue applying preexisting agreements such as the 1996 Convention, which
Podľa informácií poskytnutých vnútroštátnym súdom neexistuje žiadne oznámenie Španielskeho kráľovstva o tom, že by si želalo pokračovať v uplatňovaní už existujúcich dohôd, ako je dohovor z roku 1996,
SANTESTEBAN GOICOECHEA extradition system existing between the Nordic cooperation countries.
SANTESTEBAN GOICOECHEA tujúci systém vydávania medzi severskými spolupracujúcimi krajinami 16.
16 it used as the basis for the present extradition request, or indeed the Convention of 13 December 1957. 14
čo je dohoda, ktorá mu slúžila ako základ pre túto žiadosť o vydanie, alebo aj dohovor z 13. decembra 1957 14.
At first sight, it might be deduced from this absence of notification by the Kingdom of Spain that the 1996 Convention — as also the 1957 Convention — was replaced by the Framework Decision (see Article 31(1)) and cannot thus be applied in the present case.
Na prvý pohľad možno z tejto absencie oznámenia zo strany Španielskeho kráľovstva vyvodiť, že dohovor z roku 1996 — ako aj dohovor z roku 1957 — bol nahradený rámcovým rozhodnutím (pozri článok 31 ods. 1 rámcového rozhodnutia), a teda že ho nemožno uplatniť v predmetnom prípade.
However, such a result would appear to be inconsistent with the general scheme and objectives of the Framework Decision.
Takýto výsledok sa nezdá byť v súlade so všeobecným systémom rámcového rozhodnutia a jeho cieľmi.
Even if the 1996 Convention could be the subject of a notification under Article 31(2) of the Framework Decision, the absence of such a notification cannot be regarded as an obstacle to the actual application of that convention in the present case.
Aj keby dohovor z roku 1996 mohol byť predmetom oznámenia v zmysle článku 31 ods. 2 rámcového rozhodnutia, absencia takéhoto oznámenia nemôže byť považovaná za prekážku účinného uplatňovania uvedeného dohovoru v predmetnom prípade.
Unlike the statements provided for in Article 32 of the Framework Decision, the notifications provided for in the fourth and fifth subparagraphs of Article 31(2) of the Framework Decision are not published in the Official Journal of the European Union and are not communicated to the other Member States.
Na rozdiel od vyhlásení uvedených v článku 32 rámcového rozhodnutia totiž oznámenia uvedené v článku 31 ods. 2 štvrtom a piatom pododseku rámcového rozhodnutia nie sú predmetom uverejňovania v Úradnom vestníku Európskej únie a nie sú oznamované ostatným členským štátom.
It may be concluded that those notifications are to be understood as purely declaratory acts which are not a necessary condition precedent for the application of preexisting or new agreements.
Je možné z toho vyvodiť, že tieto oznámenia sa musia chápať ako akty výlučne deklaratórne, ktoré nie sú predchádzajúcou podmienkou potrebnou na uplatňovanie už existujúcich alebo nových dohôd.
Moreover, Article 31 of the Framework Decision must be interpreted in the light of the principal objective of that decision, namely to contribute to the creation of an area of freedom, security and justice, which involves improving and accelerating extradition procedures.
Okrem toho článok 31 rámcového rozhodnutia musí byť vykladaný vzhľadom na hlavný cieľ rámcového rozhodnutia, ktorým je prispieť k vytvoreniu priestoru slobody, bezpečnosti a spravodlivosti, čo implikuje zlepšenie a zrýchlenie vydávacích konaní 17.
17The replacement of certain preexisting agreements provided for in Article 31(1) of the Framework Decision
Aj cieľom nahradenia niektorých už existujúcich dohôd stanoveného v článku
To begin with, the system of notifications provided for in Article 31(2) of the Framework Decision is not intended to apply to instruments such as the 1996 Convention.
Najprv je potrebné uviesť, že systém oznamovania upravený v článku 31 ods. 2 rámcového rozhodnutia nemá za cieľ uplatňovať sa na také právne nástroje, akými je aj dohovor z roku 1996.
As the Commission pointed out, the multilateral instruments expressly mentioned in Article 31(1), including the 1996 Convention, are already part of the European Union acquis, 15and their existence is well known in the Member States.
Ako totiž zdôraznila aj Komisia, viacstranné dohody výslovne uvedené v článku 31 ods. 1, medzi ktoré patrí dohovor z roku 1996, už sú súčasťou acquis Európskej únie 15a ich existencia je v členských štátoch dobre známa.
The French Republic rightly adds that Article 31(2) of the Framework Decision in fact refers only to extradition procedures that are more ambitious than the European arrest warrant procedure and are capable of supplementing and improving that procedure, such as for example the
Francúzska republika správne dodáva, že v skutočnosti sa článok 31 ods. 2 rámcového rozhodnutia týka len vydávacích konaní, ktoré sú účinnejšie ako konanie o európskom zatykači a ktoré ho môžu doplniť a vylepšiť, ako napríklad exis-
16 — For that reason, according to the French Government, only the Kingdom of Denmark, the Republic of Finland and the Kingdom of Sweden have made notifications under Article 31(2) of the Framework Decision.
16 — Podľa informácií francúzskej vlády takto vykonali oznámenia podľa článku 31 ods. 2 rámcového rozhodnutia iba Dánske kráľovstvo, Fínska republika a Švédske kráľovstvo.
14 — European Convention on Extradition, signed at Paris, concluded within the framework of the Council of Europe (‘the 1957 Convention’).
14 — Európsky dohovor o extradícii, podpísaný v Paríži, uzatvorený v rámci Rady Európy (ďalej len „dohovor z roku 1957“).
17 — See, to that effect, the first and fifth recitals in the preamble to the Framework Decision.
17 — Pozri v tomto zmysle prvé a piate odôvodnenie rámcového rozhodnutia.
15 — See the fourth recital in the preamble to the Framework Decision.
15 — Pozri štvrté odôvodnenie rámcového rozhodnutia.
C — The second question is thus also intended to improve and accelerate extradition procedures, and certainly does not have the aim of slowing them down or making them more difficult.
31 ods. 1 rámcového rozhodnutia je teda zlepšenie a zrýchlenie vydávacích konaní, a určite nie ich spomalenie alebo sťaženie 18.
18It seems inconceivable that Article 31(1) of the Framework Decision should have the effect of a deterioration of the extradition system applicable between two Member States at the time of the entry into force of the Framework Decision.
Zdá sa byť teda nemysliteľné, aby článok 31 ods. 1 rámcového rozhodnutia spôsoboval zhoršenie systému vydávania uplatniteľného medzi dvoma členskými štátmi v okamihu nadobudnutia platnosti rámcového rozhodnutia.
By its second question, the referring court seeks essentially to know whether a Member State which has made a statement under Article 32 of the Framework Decision is allowed to deal with requests for extradition in accordance with a convention which was signed before 1 January 2004 but became applicable in that Member State after that date.
V druhej otázke sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či je možné, aby členský štát, ktorý podal vyhlásenie v zmysle článku 32 rámcového rozhodnutia, zaobchádzal so žiadosťami o vydanie podľa dohovoru, ktorý bol podpísaný pred 1. januárom 2004, ale nadobudol platnosť po tomto dátume v uvedenom členskom štáte.
It appears from the context of the reference and the observations of the parties that this question targets the 1996 Convention, on which the Kingdom of Spain based its extradition request of 2 June 2008.
Z kontextu návrhu na začatie prejudiciálneho konania, ako aj z pripomienok účastníkov konania vyplýva, že táto otázka sa týka dohovoru z roku 1996, na ktorom Španielske kráľovstvo v predmetnom prípade založilo svoju žiadosť o vydanie z 2. júna 2008.