natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Finally, the Ministry considered that the project was not directed at the movement from sheltered employment to the normal labour market, contrary to the terms of the application for the subsidy, and that the
Nakoniec sa ministerstvo domnievalo, že dotknutý projekt sa v rozpore so znením žiadosti o subvenciu netýkal prechodu z chráneného zamest-
2008 — JOINED CASES C-383/06 TO C-385/06 number of hours put in by each participant was much below what the project had provided for.
2008 — SPOJENÉ VECI C-383/06 AŽ C-385/06 nania na bežný pracovný trh a že počet hodín uskutočnených každým účastníkom bol zjavne nižší, ako počet hodín stanovený projektom.
The Ministry declared unfounded the complaint lodged by Vereniging Nationaal Overlegorgaan Sociale Werkvoorziening against the decision of 28 January 2002.
Sťažnosť podanú Vereniging Nationaal Overlegorgaan Sociale Werkvoorziening proti rozhodnutiu z 28. januára 2002 vyhlásilo ministerstvo za nedôvodnú.
The Ministry indicated, in particular, that the failure to fulfil the obligation to implement the project in accordance with the application was not rectified by the subsequent regularisation of the rules relating to form.
Ministerstvo najmä uviedlo, že skutočnosť, že sa nesplnila povinnosť uskutočniť projekt v súlade so žiadosťou, nemožno ako formálnu vadu napraviť a posteriori.
Since the appeal lodged against that decision was dismissed by the Rechtbank te’s-Gravenhage (The Hague District Court), Vereniging Nationaal Overlegorgaan Sociale Werkvoorziening lodged an appeal with the court making the reference.
Keďže Rechtbank te’s-Gravenhage žalobu proti tomuto rozhodnutiu zamietol, Vereniging Nationaal Overlegorgaan Sociale Werkvoorziening sa obrátil na vnútroštátny súd vyššieho stupňa, ktorý podal prejudiciálny návrh.
The Raad van State states that, under Article 4.46 of the AWB, the administrative authority ascertains, generally at the time that the subsidy is determined, whether the subsidised activity has been correctly carried out and whether the obligations linked to the subsidy have been fulfilled.
Raad van State uvádza, že na základe článku 4:46 Awb, administratívy orgán overuje, obyčajne vo fáze ukončenia subvencií, či činnosť, na ktorú sa subvencia poskytuje, bola riadne dokončená a či sa dodržali podmienky týkajúce sa subvencií.
In the case of subsidies granted under the ESF Regulation, the national court considers that Article 4.46(2) of the AWB does not give the administrative authority any discretion and that the subsidy must be determined at zero if it appears that the provisions of the ESF Regulation have not been complied with.
Tento súd sa domnieva, že článok 4:46 ods. 2 Awb v prípade subvencií pridelených v rámci ESF Regeling neposkytuje správnemu orgánu žiadnu mieru voľnej úvahy a že subvencia sa musí znížiť na nulu, ak sa zistí, že predpisy ESF Regeling sa nedodržali.
The Raad van State considers that that is so in this case because the objective set out in the project has not been achieved.
Raad van State sa domnieva, že o takýto prípad ide aj v prejednávanej veci, pretože sa nedosiahol cieľ uvedený v projekte.
However, the national court considers that Article 4.46 of the AWB merely authorises determination of the subsidy and not the recovery of an amount already paid.
Vnútroštátny súd sa však domnieva, že článok 4:46 Awb umožňuje len ukončenie subvencie, nie však vymáhanie už vyplatených súm.
Similarly, it considers that only Article 4.57 of the AWB permits such recovery by conferring on the administrative authority which is to do so a discretionary power in that regard, and therefore, a discretion to balance the interests of the administration and the recipient of the subsidy.
Rovnako sa však tiež domnieva, že článok 4:57 Awb toto vymáhanie umožňuje tým, že na tento účel zveruje správnemu orgánu, ktorý ho uskutočňuje, diskrečnú právomoc, a teda mieru voľnej úvahy na zváženie záujmov jednak štátnej správy, ako aj príjemcu subvencie.
However, in the view of the Raad van State, no rule of national law prohibits the decision fixing the subsidy at zero and the decision recovering amounts already paid from being incorporated into a single decision. The
Tento súd upresňuje, že ministerstvo uznalo, že malo od začiatku vedieť, že sledovaný cieľ nebolo možné dosiahnuť, a v dôsledku toho sa domnieva, že porušenie
It concludes that in the light of the national law principle of the protection of legitimate expectations, the Ministry should not have sought to claim back the unduly paid amounts in full and that, consequently, in the present case, national law provides no basis for recovery.
pravidiel ESF Regeling, ktoré vyplývajú z právnej úpravy Spoločenstva, možno pripísať tomuto správnemu orgánu. Z toho vyvodzuje, že vzhľadom na vnútroštátnu zásadu legitímnej dôvery sa ministerstvo malo vzdať vymáhania celej subvencie, v dôsledku čoho vnútroštátne právo v tejto veci neposkytuje žiaden právny základ na vymáhanie.
The Raad van State considers that there has been negligence within the meaning of Article 23(1) of Regulation No 4253/88.
Raad van State sa však tiež domnieva, že došlo k nedbanlivosti v zmysle článku 23 ods. 1 nariadenia č. 4253/88.
After noting that the Kingdom of the Netherlands has adopted no measure to recover amounts lost within the meaning of Article 23(1), the national court states that it is uncertain whether that provision of Community law confers a direct power on a Member State or an administrative authority to recover such losses.
Po tom, ako konštatoval, že Holandské kráľovstvo neprijalo žiadne opatrenie na vymáhanie prostriedkov stratených v zmysle uvedeného článku 23 ods. 1, si tento súd kladie otázku, či toto ustanovenie práva Spoločenstva môže zveriť členskému štátu alebo správnemu orgánu priamu právomoc na vymáhanie uvedených prostriedkov.
In addition, it is uncertain whether the principle of the protection of legitimate expectations in national law can go further than the same principle as understood in Community law.
Okrem toho si kladie tiež otázku, či zásada ochrany legitímnej dôvery v rámci vnútroštátneho práva môže mať širší rozsah ako táto istá zásada v rámci práva Spoločenstva.
Case C­384/06
Vec C-384/06
In 1998, Gemeente Rotterdam applied for a subsidy for a training project under the ESF Regulation.
V priebehu roku 1998 žiadal Gemeente Rotterdam o subvenciu pre projekt odborného vzdelávania podľa ESF Regeling.
A subsidy of NLG 483 108 was granted and was subject to an obligation that the project be administered by its own project administration.
Subvencia bola pridelená v sume 483 108 NLG a podliehala povinnosti podrobiť projekt osobitnému správnemu dohľadu.
By decision of 28 May 1999, the subsidy for 1998 was determined in the amount of NLG 122 612.81, subject to the condition that the project was administered in accordance with the provisions of the ESF Regulation. Gemeente Rotterdam lodged
Rozhodnutím z 28. mája 1999 bola subvencia na rok 1998 znížená na sumu 122 612,81 NLG, podmienkou však bolo, aby dohľad nad projektmi zodpovedal predpisom ESF Regeling.
2008 — JOINED CASES C-383/06 TO C-385/06 a complaint with the Ministry who, by decision of 18 July 2001, adopted on the basis of Article 4.49(1)(a) of the AWB and Article 14 of the ESF Regulation, withdrew the decision of 28 May 1999, determined the subsidy at zero and claimed repayment of the amounts already paid.
2008 — SPOJENÉ VECI C-383/06 AŽ C-385/06 zrušilo rozhodnutie z 28. mája 1999, znížilo subvenciu na nulu a požadovalo vrátenie už vyplatených súm.
The Ministry declared unfounded the complaint lodged by Gemeente Rotterdam against the decisions of 28 May 1999 and 18 July 2001.
Ministerstvo vyhlásilo sťažnosť podanú Gemeente Rotterdam proti rozhodnutiam z 28. mája 1999 a 18. júla 2001 za nedôvodnú.
Since the appeal against the latter decision was dismissed by the Rechtbank te Rotterdam, Gemeente Rotterdam appealed to the court making the reference.
Keďže Rechtbank te Rotterdam žalobu podanú proti tomuto rozhodnutiu zamietol, Gemeente Rotterdam sa obrátil na vnútroštátny súd vyššieho stupňa, ktorý podal prejudiciálny návrh.
The Raad van State considers, first, that the determination of the subsidy cannot be conditional and that failure to fulfil such a condition cannot constitute the basis for the withdrawal.
Raad van State sa v prvom rade domnieva, že vyplatenie subvencie nemôže byť podmienečné a že nedodržanie podmienky nemohlo byť dôvodom na uskutočnené zrušenie subvencie.
Secondly, it finds that Gemeente Rotterdam did not have the project administered by its own project administration, as required by the provisions of the ESF Regulation.
V druhom rade konštatuje, že Gemeente Rotterdam nepodrobil svoj projekt osobitnému správnemu dozor podľa predpisov ESF Regeling.
The national court considers that the administration deliberately failed to carry out close supervision and considers, consequently, that there are no facts or circumstances of which the Ministry was unaware before it adopted the decision determining the subsidy within the meaning of Article 4.49(1)(a) of the AWB.
Vnútroštátny súd tiež konštatuje, že správny orgán zámerne neuskutočnil hĺbkové kontroly a v dôsledku toho sa domnieva, že neexistujú také skutočnosti alebo okolnosti, o ktorých by ministerstvo nevedelo pred prijatím rozhodnutia o znížení dotácie v zmysle článku 4:49 ods. 1 písm. a) Awb.
The Raad van State considers that the withdrawal decision cannot therefore be based on Article 4.49(1)(a) of the AWB nor on any of the other cases falling under paragraph 1 of that article.
Raad van State sa preto domnieva, že rozhodnutie o zrušení dotácie sa nemôže zakladať na ustanoveniach článku 4:49 ods. 1 písm. a) Awb ani na žiadnej zo skutočností uvedených v odseku 1 tohto článku.
Case C­385/06
Vec C-385/06
In the course of 1998, Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant applied for a subsidy under the ESF Regulation for a project for the integration of the longterm unemployed.
V priebehu roku 1998 Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant požiadal o subvenciu na základe ESF Regeling pre projekt týkajúci sa opätovného začlenenia dlhodobo nezamestnaných do pracovného procesu. Subvencia bola pridelená v sume
By decision of 22 July 1999, the subsidy was determined in the amount of NLG 185 892, then determined at zero by decision of the Directorate General dated 21 September 2000 on the basis of Article 4.46 of the AWB.
Rozhodnutím z 22. júla 1999 bola subvencia znížená na sumu 185 892 NLG a následne znížená na nulu rozhodnutím generálneho riaditeľstva z 21. septembra 2000, ktoré sa zakladalo na článku 4:46 Awb.
The Directorate General also claimed back the amounts already paid.
Generálne riaditeľstvo okrem toho požadovalo vrátenie už vyplatených súm.
By decision of 23 November 2001, the Directorate General dismissed as unfounded the complaint lodged by Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant, although it stated that the decision to determine the subsidy at zero was no longer based on Article 4.46 of the AWB but on Article 4.49 thereof.
Rozhodnutím z 23. novembra 2001 generálne riaditeľstvo vyhlásilo sťažnosť podanú Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant za nedôvodnú, pričom upresnilo, že rozhodnutie o znížení subvencie na nulu sa zakladá na článku 4:49 Awb a nie na článku 4:46 tohto zákona.
The decision of 23 November 2001 is based on the fact that, at the date of the decision of 22 July 1999, the Directorate General was unaware that the rules in the ESF Regulation had not been complied with.
Rozhodnutie z 23. novembra 2001 je odôvodnené skutočnosťou, že v deň prijatia rozhodnutia z 22. júla 1999 generálne riaditeľstvo nevedelo o tom, že sa nedodržali pravidlá ESF Regeling.
Since the appeal against the decision of 23 November 2001 was dismissed by the Rechtbank Breda, Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant appealed to the court making the reference.
Keďže Rechtbank Breda zamietol žalobu podanú proti rozhodnutiu z 23. novembre 2001, Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant sa obrátil na vnútroštátny súd vyššieho stupňa, ktorý podal prejudiciálny návrh.
However, that court considers that the Directorate General could not have been unaware that the abovementioned obligation had not been fulfilled at the time of the determination decision.
Tento súd sa však domnieva, že generálne riaditeľstvo muselo v okamihu prijatia rozhodnutia o znížení subvencie vedieť o nedodržaní tejto povinnosti.
In fact, the Directorate General deliberately determined the subsidy without examining the documents supplied by Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant.
Generálne riaditeľstvo totiž zámerne znížilo subvenciu bez toho, aby overilo podklady poskytnuté Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant.
The Raad van State concludes that the Directorate General cannot base its withdrawal decision either on one of the cases referred to in Article 4.49 of the AWB or on Article 15 of the ESF Regulation.
Raad van State dospel k záveru, že generálne riaditeľstvo nemohlo založiť svoje rozhodnutie o zrušení na žiadnej zo skutočností uvedených v článku 4:49 Awb ani na článku 15 ESF Regeling.
Consequently, it considers that national law does not contain any basis for withdrawing the subsidy after it had been determined.
V dôsledku toho sa domnieva, že vnútroštátne právo nedáva žiadnu možnosť zrušiť subvenciu po jej vyplatení.
Those limitations on recovery laid down in national law flow from the domestic law principles of legal certainty and the protection of legitimate expectations.
Tieto obmedzenia, ktoré vnútroštátne právo zaviedlo vo vzťahu k možnostiam vymáhania, vyplývajú zo zásad právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery v rámci vnútroštátneho práva.
However, the Raad van State considers failure to comply with the rules in the ESF Regulation constitutes negligence within the meaning of Article 23(1) of Regulation No 4253/88.
Raad van State sa však domnieva, že nedodržanie pravidiel ESF Regeling je nedbanlivosťou v zmysle článku 23 ods. 1 nariadenia č. 4253/88.
That court also points out that the Kingdom of the Netherlands has
Tento súd tiež zdôrazňuje, že Holandské kráľovstvo neprijalo žiadne opatrenie na vymáhanie už vyplatených
2008 — JOINED CASES C-383/06 TO C-385/06 taken no step to recover amounts already paid within the meaning of Article 23(1).
2008 — SPOJENÉ VECI C-383/06 AŽ C-385/06 prostriedkov v zmysle uvedeného článku 23 ods. 1.
The national court is unsure, on the one hand, whether a Member State can derive a power directly from the abovementioned Community regulation and, on the other, whether any such power permits a Member State or one of its administrative authorities to recover amounts already paid.
Kladie si otázku, či tento členský štát vyvodzuje svoju priamu právomoc z tohto nariadenia Spoločenstva, a na druhej strane, či táto prípadne zverená právomoc môže členskému štátu alebo jednému z jeho správnych orgánov umožniť vymáhať už vyplatené prostriedky.
Finally, it is unsure as to whether the principle of the protection of legitimate expectations in national law can go further that the same principle in Community law.
Nakoniec si kladie tiež otázku, či zásada ochrany legitímnej dôvery môže mať v rámci vnútroštátneho práva širší rozsah ako táto istá zásada v rámci práva Spoločenstva.
It was in those circumstances that the Hoge Raad der Nederlanden decided to stay the proceedings and to refer to the Court the following questions for a preliminary ruling:
Za týchto podmienok sa Raad van State rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
Questions which are identical in the three cases
Rovnaké otázky vo všetkých troch veciach
‘(1) ( a) Can a Member State or an administrative authority of that State derive a power directly — that is to say without a basis in national law — from a regulation?
„1. a) Môže členský štát, prípadne správny orgán tohto štátu, vyvodiť svoju právomoc priamo z nariadenia, teda bez právnej opory vo vnútroštátnom práve?
(b) If so, does Article 23(1) of Regulation No 4253/88 … confer the power to withdraw the determination of the subsidy and to recover the amount paid, on the basis that Article 23 requires the Member States to do so where there is irregularity or negligence within the meaning of that article?’
b) Ak áno, priznáva článok 23 ods. 1 nariadenia č. 4253/88… právomoc zrušiť subvenciu a následne vymáhať už vyplatené sumy za predpokladu, že [uvedený] článok 23… ukladá členským štátom túto povinnosť v prípade nedbanlivosti alebo zneužitia?“
Question specific to Case C-383/06
Otázka len vo veci C-383/06
Question which is identical in both Case C-384/06 and C- 385/06
Rovnaká otázka vo veciach C-384/06 a C-385/06
Question identical in all three cases
Otázka rovnaká vo všetkých troch veciach
Questions specific to Case C-383/06
Otázky týkajúce sa len veci C-383/06
‘(4) (a) If the answer to the third question is in the affirmative, the question arises, in relation to that limitation, whether national principles of legal certainty and the protection of legitimate expectations can be more far-reaching than general principles of Community law, especially the principles of legal certainty and the protection of legitimate interests which are to be complied with when applying [Regulation No 4253/88]?
„4. a) V prípade kladnej odpovede na tretiu otázku vyvoláva toto obmedzenie túto otázku: Môžu vnútroštátne zásady právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery presiahnuť rámec všeobecných zásad práva Spoločenstva, predovšetkým zásad právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery, ktoré sa musia dodržať pri uplatňovaní nariadenia [č. 4253/88]?
(b) In applying the Community legal principles of legal certainty and legitimate expectations, is it of significance that the Member State granting the subsidy is itself responsible for the fact that the subsidy recipient has failed to fulfil the subsidy obligations which flow from the relevant part of Community law?’
b) Má pri uplatňovaní zásad právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery v rámci práva Spoločenstva význam skutočnosť, že za to, že príjemca subvencie nedodržal s tým súvisiace podmienky, ktoré vyplývajú z príslušnej oblasti práva Spoločenstva, zodpovedá samotný členský štát, ktorý subvenciu poskytol?“
Questions which are identical in Case C-348/06 and Case C-385/06
Rovnaké otázky vo veciach C-384/06 a C-385/06
Questions specific to Case C-385/06
Otázky týkajúce sa len veci C-385/06
1), on the basis of which the Member State is obliged, directly or through interpretation of Article 4.49.1 of the [AWB], in conformity with the regulation, to withdraw the determination of, and claim repayment of, subsidies granted in breach of Community law, such as those in dispute here?’
34), na základe ktorých je členský štát povinný priamo alebo na základe článku 4:49 ods. 1 [Awb] vykladaného v súlade s nariadením pristúpiť k zrušeniu alebo k vymáhaniu subvencií takého druhu, ako sú subvencie sporné v tejto veci, ktoré boli vyplatené v rozpore s právnou úpravou Spoločenstva?“
By order of the President of the Court of 22 November 2006, Cases C-383/06 to C-385/06 were joined for the purposes of the written and oral procedure and for the judgment.
Uznesením z 22. novembra 2006 predseda Súdneho dvora spojil veci C-383/06 až C-385/06 do spoločného konania na účely písomnej a ústnej časti konania a vyhlásenia rozsudku.
The questions referred to the Court
O prejudiciálnych otázkach
The questions concerning the application of Article 23(1) of Regulation No 4253/88, Article 10 EC and Article 249 EC
O otázkach týkajúcich sa uplatnenia článku 23 ods. 1 nariadenia č. 4253/88, ako aj článkov 10 ES a 249 ES
By its first question in each case, the national court essentially asks whether a Community regulation and, in particular, Article 23(1) of Regulation No 4253/88, constitutes a relevant legal basis for the recovery by national administrative authorities of sums unduly paid in the framework of the European Structural Funds.
Prvou otázkou v každej z vecí samých sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či nariadenie Spoločenstva, konkrétne článok 23 ods. 1 nariadenia č. 4253/88, predstavuje relevantný právny základ na to, aby vnútroštátny správny orgán vymáhal sumy neoprávnene vyplatené v rámci európskych štrukturálnych fondov.
Should those questions be answered in the negative, the national court, in its second questions, asks whether Articles 10 EC and 249 EC can be used as a legal basis for an interpretation of national rules in conformity with that regulation.
V prípade negatívnej odpovede na tieto otázky sa uvedený súd svojimi druhými otázkami pýta, či môžu články 10 ES a 249 ES slúžiť ako právny základ pre výklad vnútroštátnej právnej úpravy v súlade s uvedeným nariadením.
The national court also asks, in its seventh question, whether, if Article 23(1) of Regulation No 4253/88 does not require either withdrawal or recovery of sums unduly paid, Regulation No 2988/95 constitutes a relevant legal basis for the recovery of such sums.
Tento súd sa tiež pýta, a to svojou siedmou otázkou a za predpokladu, že článok 23 ods. 1 nariadenia č. 4253/88 neukladá ani povinnosť zrušiť subvencie, ani povinnosť vymáhať neoprávnene vyplatené sumy, či nariadenie č. 2988/95 netvorí relevantný právny základ pre vymáhanie týchto súm.
In the view of Gemeente Rotterdam and Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant, Article 23(1) of Regulation No 4253/88 does not authorise Member States to recover sums unduly paid.
Podľa Gemeente Rotterdam a Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant, článok 23 ods. 1 nariadenia č. 4253/88 nezveruje členským štátom žiadnu právomoc na vymáhanie neoprávnene vyplatených súm.
On the other hand, that provision, requires the Member States to lay down procedures for that purpose.
Na druhej strane však toto ustanovenie ukladá členským štátom, aby na tieto účely stanovili príslušné postupy.
The German Government and the Czech Government propose the first questions should be answered in the affirmative.
Česká a nemecká vláda navrhujú, aby sa na prvé otázky odpovedalo kladne.
The Netherlands Government considers that although a Member State may derive a power directly from a Community regulation, that cannot be the case in regard to Article 23(1) of Regulation No 4253/88 since that provision, although it certainly lays down the principle that sums should be recovered, leaves it to national law to make detailed arrangements for such recovery.
Holandská vláda sa domnieva, že ak aj členský štát môže vyvodzovať určitú právomoc priamo z nariadenia Spoločenstva, nemôže to platiť aj pre článok 23 ods. 1 nariadenia č. 4253/88, pretože toto ustanovenie, hoci zakotvuje zásadu vymáhania súm, odkazuje s úpravou postupov tohto vymáhania na vnútroštátne právo.
However, the German Government considers that the application of Article 23(1) does not prevent the national authorities availing themselves of that provision for the purposes of recovery in so far as national law so permits.
Nemecká vláda sa však domnieva, že uplatnenie uvedeného článku 23 ods. 1 nebráni tomu, aby sa vnútroštátne orgány na účely vymáhania opierali o toto ustanovenie v takom rozsahu, v ktorom to vnútroštátne právo umožňuje.
In the view of the Czech Government, an authorisation under national law is not necessary, since that law merely has to lay down procedural arrangements.
Podľa českej vlády nie je zverenie právomoci v rámci vnútroštátneho práva nevyhnutné, keďže vnútroštátne právo sa obmedzuje na stanovenie procesných postupov.
With regard to the seventh question, the Netherlands Government and the Commission argue that Regulation No 2988/95 does not constitute an independent legal basis for the national authorities to take steps in the event of irregularities.
V súvislosti so siedmou otázkou holandská vláda a Komisia uvádzajú, že nariadenie č. 2988/95 netvorí samostatný právny základ umožňujúci vnútroštátnym orgánom, aby v prípade nezrovnalostí prijali konkrétne opatrenia.
That measure contains only general provisions whereas Regulation No 4253/88 applies specifically to the European Structural Funds.
Toto nariadenie totiž obsahuje len všeobecné ustanovenia, kým nariadenie č. 4253/88 sa osobitne uplatňuje na európske štrukturálne fondy.