natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Gerechtshof te Amsterdam (Regional Court of Appeal, Amsterdam), to which OESF appealed, annulled the decision of the tax authority and fixed the amount of the concession at NLG 622 006.
Gerechtshof te Amsterdam (odvolací súd v Amsterdame) na základe žaloby podanej spoločnosťou OESF zrušil rozhodnutie daňovej správny a stanovil túto sumu na 622 006 NLG.
That court took the view that both the exclusion of the taxes deducted in Germany and Portugal from the basis for calculating the concession and the reduction of the concession in proportion to the holdings of shareholders resident or established outside the Netherlands in the capital of OESF constituted an unjustified obstacle to the free movement of capital.
Tento súd sa domnieval, že tak vyňatie daní zrazených v Nemecku a Portugalsku zo základu výpočtu kompenzácie, ako aj jeho zníženie pomerne k podielu akcionárov, ktorí majú bydlisko alebo sú usadení v zahraničí, na základnom imaní spoločnosti OESF prestavuje neodôvodnenú prekážku voľného pohybu kapitálu.
The tax authority took the view that the tax paid in Germany and Portugal should be excluded from the basis for calculation.
Daňová správa sa domnievala, že dane odvedené v Nemecku a Portugalsku musia byť vyňaté zo základu výpočtu.
That exclusion was justified on the ground that, as regards the financial year in question, the convention concluded between the Kingdom of the Netherlands and the Federal Republic of Germany made no provision for any right to set off German tax deducted from dividends originating in Germany and paid to a Netherlands resident, and that no convention for the prevention of double taxation had been concluded between the Kingdom of the Netherlands and the Portuguese Republic.
Toto vyňatie je zdôvodnené skutočnosťou, že pokiaľ ide o predmetné účtovné obdobie, dohoda medzi Holandským kráľovstvom a Spolkovou republikou Nemecko nestanovila právo na započítanie nemeckej dane zrazenej z dividend pochádzajúcich z Nemecka a vyplatených holandskému rezidentovi, a medzi Holandským kráľovstvom a Portugalskou republikou nebola uzavretá nijaká zmluva o zamedzení dvojitého zdanenia.
The tax authority therefore took as the basis for calculating the concession the sum of NLG 593 076.
Daňová správa teda ako základ výpočtu kompenzácie použila sumu 593 076 NLG.
The Staatssecretaris van Financiën (Netherlands State Secretary for Finance) lodged an appeal in cassation against that judgment.
Staatssecretaris van Financiën (štátny tajomník financií) podal proti tomuto rozsudku odvolanie.
He contested the position of the Gerechtshof te Amsterdam with regard to both the taking into account of the tax levied in Germany and Portugal and the reduction of the concession on the basis of the holdings of shareholders resident or established outside the Netherlands.
Spochybnil stanovisko Gerechtshof te Amsterdam, pokiaľ ide o započítanie daní odvedených v Nemecku a Portugalsku, ako aj o zníženie kompenzácie podľa podielu akcionárov s bydliskom alebo usadených mimo Holandska.
Netherlands or bodies subject to Netherlands corporation tax?
V prípade úplne alebo čiastočne kladnej odpovede na prvú otázku:
(2) If the answer to Question 1 is wholly or partly in the affirmative:
III — Návrh na začatie prejudiciálneho konania
The Hoge Raad der Nederlanden decided to stay proceedings and to refer the following questions to the Court for a preliminary ruling:
Hoge Raad der Nederlanden prerušil konanie a položil Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky: a)
Does “direct investment” in Article 57(1) EC also include the holding of a block of shares in a company if the holder of the shares holds them only as an investment and the size of the block does not put the holder in a position to exercise a decisive influence over the management or control of the company?
Zahŕňa pojem ‚priame investície‘ v zmysle článku 57 ods. 1 ES vlastníctvo balíka akcií, ktoré vydala spoločnosť, ak ich majiteľ vlastní len ako investíciu a ak mu jeho rozsah neumožňuje vykonávať rozhodujúci vplyv na riadenie alebo kontrolu tejto spoločnosti?
Under Article 56 EC, is any restriction of the movement of capital connected with the levying of tax that would be impermissible if it related to crossborder movement of capital within the EC similarly impermissible in the case of the same movement of capital — in otherwise similar circumstances — to and from third countries?
Je na základe článku 56 ES obmedzenie pohybu kapitálu spojené so zdanením, ktoré by bolo v rozpore s právom, ak by ovplyvnilo cezhraničné transakcie v rámci [Európskeho] spoločenstva, rovnakou mierou v rozpore s právom, ak by tie isté transakcie — za inak rovnakých okolností — smerovali do tretích krajín a z tretích krajín?
(c) where and to the extent to which the shareholders of the fiscal investment enterprise are not natural persons resident in the
na čiastku, ktorú by si mohla započítať fyzická osoba, ktorá má bydlisko v Holandsku, na základe daňovej dohody uzavretej s týmto iným členským štátom; b) c)
If the answer to Question 2(b) is in the negative, must Article 56 EC then be interpreted as meaning that a restriction by a Member
V prípade zápornej odpovede na otázku 2 písm. b), má sa článok 56 ES vykladať tak, že bráni obmedzeniu, ktoré stanoví členský štát vo vzťahu k daňovej kompenzácii pre daňové subjekty kolektívneho investovania, ktorá v prípade a v rozsahu, v akom sú akcionármi daňového subjektu kolektívneho investovania fyzické osoby, ktoré nemajú bydlisko v Holandsku, alebo spoločnosti, ktoré nie sú daňovníkmi holandskej dane z príjmov právnických osôb?
State of a tax concession granted to a fiscal investment enterprise with regard to taxation at source of a dividend received from a third country, that restriction being based on the fact that not all shareholders of the fiscal investment enterprise have their place of residence in the Member State concerned, is incompatible with that article?
ORANGE EUROPEAN SMALLCAP FUND c) skutočnosť, že zahraniční akcionári daňového subjektu kolektívneho investovania majú bydlisko alebo sú usadení v inom členskom štáte Spoločenstva?“ má zohľadniť zrážky na daň pri zdroji z dividend, ktoré vybrala tretia krajina a ktoré sa vyplatili tomuto subjektu, aj keď uvedené obmedzenie je odôvodnené okolnosťou, že nie všetci akcionári uvedeného subjektu majú bydlisko alebo sú usadení v danom členskom štáte?
IV — Analysis
IV — Posúdenie
Before examining the questions raised by the referring court, it may be useful to provide a broad outline of the caselaw on the framework for the powers of the Member States in matters relating to the taxation of dividends, in particular that concerning mechanisms intended to prevent situations leading to the double taxation of a company’s profits and the impact of bilateral conventions.
Pred posúdením otázok položených vnútroštátnym súdom sa mi zdá užitočné pripomenúť hlavné smery judikatúry týkajúcej sa právneho rámca právomoci členských štátov v oblasti zdanenia dividend, najmä tých, ktoré sa týkajú mechanizmov určených na zamedzenie situácií dvojitého zdanenia zisku spoločnosti a dopadu dvojstranných dohôd.
the tax deducted in another country from the dividend received from that country is higher than the tax on the payment of that dividend to foreign shareholders in the Member State of establishment of the fiscal investment enterprise;
skutočnosť, že daňová zrážka z vyplatených dividend vykonaná v inom štáte je z tohto štátu vyššia ako zrážka, ktorej predmetom sú dividendy prerozdelené zahraničným akcionárom v tom členskom štáte, kde je daňový subjekt kolektívneho investovania usadený;
A — Broad outline of the caselaw
A — Hlavné smery judikatúry
General framework
Všeobecný rámec b)
The taxation of dividends forms part of direct taxation, competence in respect of the shareholders of the fiscal investment enterprise who have their place of residence outside the Member State of establishment of the fiscal investment enterprise are resident or established in a country with which the abovementioned Member State has a treaty providing for reciprocal credit of taxation of dividends at source;
Zdanenie dividend spadá do oblasti priamych daní, ktorá v súčasnosti nie je v Zmluve predmetom udelenia výslovnej právomoci skutočnosť, že zahraniční akcionári daňového subjektu kolektívneho investovania majú bydlisko alebo sú usadení v štáte, s ktorým členský štát, kde je tento subjekt usadený, uzavrel dohodu upravujúcu na základe reciprocity zápočet zrážok pri zdroji z dividend;
OPINION OF MR BOT — CASE C-194/06 which the Treaty has not to date expressly conferred on the Community.
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — Y. BOT — VEC C-194/06
Member States therefore have the sovereign right to define the conditions applicable to their powers of taxation, that is to say, the rate, the basis for assessment, the procedures for recovery and the scope of their tax powers, unilaterally or by agreement in the form of inter-State conventions.
Spoločenstvu. Členské štáty sú teda oprávnené suverénne, jednostranne alebo na zmluvnom základe prostredníctvom medzištátnych dohôd vymedziť podmienky svojej daňovej právomoci, teda sadzbu, základ dane, spôsoby vymáhania a rozsah svojej daňovej právomoci.
However, as the Court regularly points out, that competence is not unlimited.
Ako však pravidelne pripomína Súdny dvor, táto právomoc nie je neobmedzená.
It must be exercised in compliance with Community law, in particular the freedoms of movement laid down in the Treaty. 4
V rámci jej výkonu sa totiž musí dodržiavať právo Spoločenstva, najmä slobody pohybu stanovené Zmluvou. 4
In accordance with the principle of nondiscrimination, which is implemented by the various freedoms of movement provided for in the Treaty, a Member State may not apply different tax rules to comparable situations or the same tax rule to different situations.
V súlade zo zásadou zákazu diskriminácie, ktorá je vykonaná rôznymi slobodami pohybu stanovenými Zmluvou, nie je členský štát oprávnený uplatňovať odlišné daňové pravidlá na porovnateľné situácie alebo rovnaké daňové pravidlo na odlišné situácie.
That principle also prohibits not only overt discrimination based on nationality.
5 Bráni aj akejkoľvek inej forme diskriminácie, ktorá v dôsledku uplatnenia iných kritérií rozlišovania v skutočnosti vedie k rovnakému výsledku.
In the area of direct taxation, the principle of nondiscrimination and the competence which Member States retain have
V oblasti priamych daní sa zásada zákazu diskriminácie dostala do konfliktu
The first is the prohibition of discriminatory measures: a taxpayer from another Member State must not be the subject of discriminatory tax treatment by the host Member State.
V rámci voľného pohybu kapitálu uplatňovaného na zdanenie príjmu právnických
The second principle is that of the prohibition, by the Member State of origin, of obstacles to the exercise of one of the freedoms of movement by one of its nationals.
4 — Rozsudok zo 6. marca 2007, Meilicke a i., C-292/04, Zb. s. I-1835, bod 19 a citovaná judikatúra.
5 — As regards companies or firms within the meaning of Article 48 EC, it is their seat that serves as the connecting factor with the legal system of a particular State, in the same way as nationality in the case of natural persons (Case C-330/91 Commerzbank [1993] ECR I-4017, paragraph 13).
5 — Pokiaľ ide o spoločnosti v zmysle článku 48 ES, ich sídlo slúži na určenie ich prepojenia s právnym poriadkom štátu, obdobne ako štátna príslušnosť fyzických osôb (rozsudok z 13. júla 1993, Commerzbank, C-330/91, Zb. s. I-4017, bod 13).
ORANGE EUROPEAN SMALLCAP FUND therefore constitute indirect discrimination on grounds of nationality.
ORANGE EUROPEAN SMALLCAP FUND kritériu bydliska alebo sídla je teda spôsobilá vytvárať nepriamu diskrimináciu z dôvodu štátnej príslušnosti.
7 come into conflict, in particular with regard to national measures providing for divergent treatment depending on the residence of the taxpayer.
7 s právomocou vyhradenou členským štátom najmä vo vzťahu k vnútroštátnym opatreniam stanovujúcim odlišné daňové zaobchádzanie podľa bydliska alebo sídla daňovníka.
It is that conflict which is given expression in Article 58 EC, which states that Article 56 EC is to be without prejudice to the right of Member States to apply the relevant provisions of their tax law which distinguish between taxpayers who are not in the same situation with regard to their place of residence or the place where their capital is invested, on condition, however, that those provisions do not constitute a means of arbitrary discrimination or a disguised restriction on the free movement of capital and payments.
Práve tento konflikt je vyjadrený v článku 58 ES, podľa ktorého článok 56 ES nie je na ujmu právu členských štátov uplatňovať príslušné ustanovenia svojej daňovej právnej úpravy, ktoré rozlišujú medzi daňovníkmi, ktorí sa nenachádzajú v rovnakej situácii, čo sa týka ich bydliska alebo miesta investície ich kapitálu, s podmienkou, že tieto ustanovenia nesmú byť prostriedkom na svojvoľnú diskrimináciu alebo skryté obmedzovanie voľného pohybu kapitálu a platieb.
On the one hand, residence for tax purposes is, in principle, the criterion which defines the respective taxation powers of the Member States.
Na jednej strane je totiž kritérium daňového bydliska alebo sídla kritériom, ktoré v zásade ohraničuje daňové právomoci členských štátov.
Thus, generally speaking, Member States tax natural and legal persons who are taxpayers and resident in their territory and tax nonresident taxpayers on profits arising from activities carried on in that territory.
Takto členské štáty vo všeobecnosti zdaňujú daňovníkov, fyzické a právnické osoby, ktorí majú bydlisko alebo sídlo na ich území, a zdaňujú daňovníkov nerezidentov zo zisku, ktorý je dosiahnutý z činnosti vykonávanej na jeho území.
Similarly, they provide tax advantages the benefit of which is limited to resident taxpayers, such as measures designed to take account of their personal and family circumstances, which they are best placed to assess.
Obdobným spôsobom členské štáty stanovujú výlučne v prospech daňovníkov rezidentov také daňové výhody, ako sú opatrenia, ktoré zohľadňujú osobnú a rodinnú situáciu, ktoré samy dokážu najlepšie posúdiť.
On this point, the Court has accepted that the situations of residents and of non-resi-dents are not, as a rule, comparable. 6
Súdny dvor v tejto súvislosti pripustil, že situácia daňovníkov rezidentov vo všeobecnosti nie je porovnateľná so situáciou daňovníkov nerezidentov. 6
National legislation which draws a distinction between taxpayers on the basis of residence or the place where they invest their capital may therefore be considered compatible with Articles 56 EC and 58 EC only if that difference in treatment relates to situations which are not objectively comparable for the purposes of the application of the tax measure in question.
Vnútroštátnu právnu úpravu, ktorá rozlišuje medzi daňovníkmi podľa miesta ich bydliska alebo miesta investície ich kapitálu, možno považovať za zlučiteľnú s člán kami 56 ES a 58 ES, len ak sa rozdielne zaobchádzanie vzťahuje na situácie, ktoré nie sú na účely uplatňovania predmetného daňového opatrenia objektívne porovnateľné.
Failing that, if the situations concerned are objectively comparable, such a distinc-
V opačnom prípade, teda ak sú predmetné situácie objektívne porovnateľné, je
On the other hand, national legislation of a Member State which reserves tax advantages for residents of the national territory principally benefits nationals of that State since, most often, the majority of non-resi-dents are nationals of other countries.
Na druhej strane vnútroštátna právna úprava členského štátu, ktorá vyhradzuje daňové výhody rezidentom na vnútroštátnom území, je na prospech predovšetkým príslušníkom tohto štátu, pretože, najčastejšie, nerezidenti sú väčšinou príslušníkmi iných štátov. Právna úprava založená na
7 — See, as regards natural persons, Schumacker, paragraphs 28 and 29, and, with respect to legal persons, Commerzbank, paragraph 15.
7 — Pozri, pokiaľ ide o fyzické osoby, rozsudok Schumacker, už citovaný, body 28 a 29, a pokiaľ ide o právnické osoby, rozsudok Commerzbank, už citovaný, bod 15.
6 — Case C-279/93 Schumacker [1995] ECR I-225, paragraph 31.
6 — Rozsudok zo 14. februára 1995, Schumacker, C-279/93, Zb. s. I-225, bod 31.
OPINION OF MR BOT — CASE C-194/06 as part of the taxation of profits, then, second, through the shareholder to whom they are distributed, as part of corporation tax or income tax, depending on whether that shareholder is a company or a private individual.
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — Y. BOT — VEC C-194/06 právnických osôb alebo dane z príjmu fyzických osôb, podľa toho, či je akcionárom spoločnosť, alebo jednotlivec.
tion will, according to the caselaw, be in accordance with Community law only if it is justified on one of the grounds set out in Article 58(1)(b) EC or by an overriding reason in the general interest, such as the need to safeguard the coherence of the tax system, and if it does not go beyond what is necessary in order to attain the objective of the legislation. 8
takéto rozlišovanie podľa judikatúry v súlade s právom Spoločenstva len vtedy, ak je odôvodnené jedným z dôvodov vyjadrených v článku 58 ods. 1 písm. b) ES alebo takým naliehavým dôvodom všeobecného záujmu, ako je potreba chrániť súdržnosť daňového systému, a ak nejde nad rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie cieľa sledovaného predmetnou právnou úpravou. 8
Measures designed to prevent or mitigate double taxation
Opatrenia na zamedzenie alebo zmiernenie dvojitého zdanenia
Those profits may also be the subject of ‘juridical double taxation’, where a single taxpayer is taxed twice on the same income.
Tento zisk môže byť tiež predmetom „právneho dvojitého zdanenia“, ak je ten istý daňovník zdanený dvakrát z toho istého príjmu.
This situation may arise where a shareholder who receives dividends is liable, on the one hand, to deduction at source on those dividends by the Member State in which the company making the distribution is established and, on the other hand, to income tax on those dividends in his State of residence.
Táto situácia môže vzniknúť aj vtedy, keď je akcionár, ktorý prijme dividendy, na jednej strane subjektom zrážkovej dane z týchto dividend vybratej členským štátom, v ktorom je vyplácajúca spoločnosť usadená, a na druhej strane subjektom dane z príjmu fyzických osôb na základe týchto dividend vo svojom štáte bydliska.
The Court has specified in a number of judgments the scope of this general framework for the competence of Member States in matters of direct taxation in the case of State or unilateral measures or measures pursuant to agreements designed to prevent or mitigate the double taxation of profits distributed by companies.
Vo viacerých rozsudkoch Súdny dvor spresnil rozsah tohto všeobecného ohraničenia právomoci členských štátov v oblasti priamych daní v prípade jednostranných alebo zmluvných štátnych opatrení, ktorých cieľom je zamedziť alebo zmierniť dvojité zdanenie zisku vyplateného spoločnosťami.
On the basis of the presentation of the relevant caselaw, it is appropriate to start from the premiss that double taxation is not, generally, contrary to Community law.
Predstavenie judikatúry v tejto oblasti vychádza z predpokladu, podľa ktorého dvojité zdanenie nie je vo všeobecnosti v rozpore s právom Spoločenstva.
It should be noted at the outset that a company’s profits may be the subject of double taxation in a number of different situations.
Na úvod je potrebné pripomenúť, že zisk spoločnosti môže byť predmetom dvojitého zdanenia v rôznych prípadoch.
Thus, they may be the subject of a ‘series of charges to tax’ or ‘economic double taxation’, where they are taxed through two different taxpayers, first the company,
Takto môže byť predmetom „reťazového zdanenia“ alebo „hospodárskeho dvojitého zdanenia,“ ak sa zdaňuje u dvoch rôznych daňovníkov, po prvýkrát u spoločnosti v rámci zdanenia zisku a po druhýkrát u akcionára, ktorému je tento zisk vyplatený, v rámci dane z príjmu
No measure for the division of powers between Member States aimed at eliminating double taxation has been adopted within the framework of the Treaty.
Zmluva totiž nestanovila nijaké rozdelenie právomocí medzi členskými štátmi, ktorého cieľom by bolo zamedziť dvojitému zdaneniu.
Double taxation is prohibited only by a number of directives,
Dvojité zdanenie je zakázané len niekoľkými smernicami, ako je smernica
ORANGE EUROPEAN SMALLCAP FUND such as Council Directive 90/435/EEC, 9which are not relevant in the case at issue.
ORANGE EUROPEAN SMALLCAP FUND zdanenie ako také nezakladá porušenie práva Spoločenstva. 12
Moreover, leaving aside Convention 90/436/EEC, 11 Member States have not concluded any multilateral convention to that effect under Article 293 EC.
10Okrem toho bez ohľadu na dohovor 90/436/EHS 11členské štáty na tento účel neuzavreli žiadnu mnohostrannú dohodu na základe článku 293 ES.
Second, in the absence of measures and a multilateral convention to that effect, Member States are free to establish the criteria for the division between them of powers of taxation and to adopt, unilaterally or through bilateral conventions, the measures necessary to prevent cases of double taxation.
Na druhej strane, v prípade neexistencie opatrení a mnohostrannej dohody na tento účel môžu členské štáty slobodne stanoviť kritériá rozdelenia daňovej právomoci medzi nimi a jednostranne alebo prostredníctvom dvojstranných dohôd prijať opatrenia nevyhnutné na účely zamedzenia dvojitého zdanenia.
However, in exercising that competence, Member States must, within the framework of both unilateral measures and agreements, observe the requirements of Community law and in particular those following from the freedoms of movement. 13
Pri výkone tejto právomoci sú však členské štáty tak v rámci jednostranných. ako aj zmluvných opatrení povinné dodržiavať požiadavky práva Spoločenstva a osobitne požiadavky vyplývajúce z voľného pohybu. 13
Two consequences follow from this premiss.
Z tohto predpokladu vyplývajú dva dôsledky.
First, if double taxation results from the exercise by Member States of their respective powers, such as taxation of the taxpayer by his State of residence on the entirety of his income and taxation of the same taxpayer by the State in whose territory the dividends were released, up to the amount of those dividends, it does not, as
Na jednej strane, ak dvojité zdanenie vyplýva z takého výkonu právomocí členskými štátmi, ako je zdanenie daňovníka štátom jeho bydliska zo všetkých jeho príjmov a zdanenie toho istého daňovníka štátom, na ktorého území boli dividendy vyplatené, do výšky týchto dividend, takéto
A number of cases have offered the Court the opportunity to illustrate the scope of that obligation with regard to the taxation by Member States of, on the one hand, incoming dividends, as the State of residence
Viacero právnych vecí umožnilo Súdnemu dvoru ilustrovať rozsah tejto povinnosti, pokiaľ ide jednak o zdanenie členskými štátmi dividend vyplácaných zo zahraničia,
10 — Directive 90/435, in the version in force during the financial year in question, was applicable to companies which had a minimum holding of 25% in the capital of a company of another Member State.
10 — Smernica 90/453 vo svojej verzii účinnej v predmetnom účtovnom období sa vzťahovala na spoločnosti, ktoré mali minimálny podiel 25 % na základnom imaní spoločnosti iného členského štátu.
Moreover, pursuant to its Article 2, that directive covers only companies which are subject to corporation tax without being exempt from it, and we know that financial investment enterprises, although liable to corporation tax, are taxed at a zero rate.
Okrem toho podľa jej článku 2 sa vzťahuje len na spoločnosti, ktoré sú subjektom dane z príjmu právnických osôb a nie sú od nej oslobodené, a vieme, že spoločnosti finančného investovania, ktoré podliehajú tejto dani, sú zdanené nulovou sadzbou.