natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Thus, in Gerritse, the Court held that, by virtue of the fact that the business expenses in question were directly linked to the activity that generated the taxable income in Germany, residents and nonresidents were placed in a comparable situation in that respect, so that residents and nonresidents had also to be treated alike with regard to the deduction of those expenses.
V rozsudku Gerritse tak Súdny dvor rozhodol, že vzhľadom na skutočnosť, že predmetné obchodné výdavky priamo súvisia s činnosťou, z ktorej pochádzajú zdaniteľné príjmy v Nemecku, rezidenti a nerezidenti sa nachádzajú v tomto ohľade v porovnateľnej situácii, takže s rezidentmi a nerezidentmi treba tiež zaobchádzať rovnako vo vzťahu k odpočítaniu týchto výdavkov.
34 Similarly, in Bouanich, the Court examined legislation which, with regard to the taxation of
34Obdobne v rozsudku Bouanich Súdny dvor skúmal právnu úpravu, ktorá vo vzťahu k zdaňovaniu
33 — Denkavit, cited in footnote 13, paragraph 35; see also Case C-374/04 Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation [2006] ECR I-11673, paragraph 68.
33 — Rozsudok Denkavit, už citovaný v poznámke pod čiarou 13, bod 35; pozri aj rozsudok z 12. decembra 2006, Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, C-374/04, Zb. s. I-11673, bod 68.
34 — See Gerritse, cited in footnote 7, paragraphs 27 and 28.
35 — Rozsudok Bouanich, už citovaný v poznámke pod čiarou 34, body 39 a 40; čo sa týka ďalšieho odkazu na kritérium „priamej súvislosti“, pozri tiež rozsudok Jäger, už citovaný v poznámke pod čiarou 18, bod 44.
See also as to references to a ‘direct link’ Case C-265/04 Bouanich [2006] ECR I-923, paragraph 40, and Jäger, cited in footnote 18, paragraph 44.
Zdá sa mi však, že to, čo predstavuje dostatočnú „priamu súvislosť“, závisí veľmi silne od konkrétneho kontextu a predovšetkým od druhu dane, o ktorý ide.
35 — Bouanich, cited in footnote 34, paragraphs 39 and 40; for a further reference to the criterion of ‘direct link’ see also Jäger, cited in footnote 18, paragraph 44.
34 — Pozri rozsudok Gerritse, už citovaný v poznámke pod čiarou 7, body 27 a 28.
It appears to me, however, that what constitutes a sufficiently ‘direct link’ depends very much on the concrete context and, in particular, on the type of tax in question.
Čo sa týka odkazov na „priamu súvislosť“, pozri aj rozsudky z 19. januára 2006, Bouanich, C-265/04, Zb. s.
I am therefore not convinced that it is useful or even possible to distinguish, as the Belgian Government suggested, in abstracto between certain degrees of ‘directness’ an obligation or charge may exhibit, for example, with regard to an asset on which a tax is levied.
I-923, bod 40, a Jäger, už citovaný v poznámke pod čiarou 18, bod 44.
ARENS-SIKKEN far as it provides (under the SW 1956) for succession duties to be levied in both cases, either in the form of inheritance duty or transfer duty.
ARENS-SIKKEN stanovuje (podľa SW 1956) uloženie dane z dedičstva, či už vo forme dedičskej dane alebo dane z prechodu.
It is clear from the case-file that, but for the possibilities of deduction, those two taxes are in principle two sides of the same coin.
Zo spisu vo veci je jasné, že okrem možností odpočítania sú tieto dve dane v zásade dvomi stranami rovnakej mince.
In particular, in a situation where the heirs were themselves resident in the Netherlands, and to whom the same non-deduct-ibility rule would apparently apply as regards the inheritance of immovable property from a nonresident, one might well ask if the State of residence would really be in a better pos -ition to take into account obligations such as that in issue, which are incurred by the heir due to his overendowment. 36
Osobitne v situácii, keď sami dedičia mali bydlisko v Holandsku a zrejme by sa voči nim uplatnilo rovnaké pravidlo o neodpočítateľnosti, čo sa týka zdedenia nehnuteľného majetku po nerezidentovi, možno si oprávnene položiť otázku, či štát bydliska by skutočne bol v lepšom postavení na zohľadnenie povinností, o aké ide v tejto veci, ktorým podlieha dedič z dôvodu zvýšenia svojho dedičského podielu. 36
Secondly, the occasion on which the overendowment debts are incurred is the acquisition through inheritance on which the transfer duties are levied.
Po druhé skutočnosťou, ktorá vedie k vzniku dlhov z finančného vyrovnania za zvýšenie dedičského podielu, je nadobudnutie majetku dedením, ktoré podlieha dani z prechodu.
They are thus directly linked with the transfer to the heirs of the immovable property giving rise to the levying of taxes on inheritance.
Súvisia teda priamo s prechodom nehnuteľného majetku na dedičov, ktorý vedie k zdaneniu dedičstva.
In those circumstances, it cannot in my view be sustained that, as regards the deductibility of overendowment debts, the situation of a person who inherits immovable property from a nonresident is objectively different from that of a person who inherits from a resident.
Za týchto okolností podľa mňa nemožno obhájiť názor, že vo vzťahu k odpočítateľnosti dlhov z finančného vyrovnania za zvýšenie dedičského podielu je situácia osoby, ktorá dedí nehnuteľný majetok po nerezidentovi, objektívne odlišná od situácie osoby, ktorá dedí po rezidentovi.
Accordingly, I fail to see how the mere fact that the deceased was not, at the time of death, resident in the Member State where immovable property forming part of his estate is situated could provide objective justification for denying an heir, in a situation such as that before the referring court, the deduction of overendowment debts incurred on the occasion of the acquisition of that property through inheritance.
Preto nevidím, v čom by samotná skutočnosť, že zosnulý nemal v čase smrti bydlisko v členskom štáte, kde sa nachádza nehnuteľný majetok tvoriaci súčasť dedičstva po ňom, mohla v situácii, o akú ide pred vnútroštátnym súdom, tvoriť objektívne odôvodnenie toho, že dedičovi sa neumožní odpočítať dlhy z finančného vyrovnania za zvýšenie dedičského podielu, ktoré vznikli pri príležitosti nadobudnutia tohto majetku dedením.
Thirdly, it must be noted that the legislation at issue acknowledges by implication the comparability of the situations where immovable property is inherited from residents and nonresidents respectively, in so
Po tretie je potrebné poznamenať, že predmetná právna úprava implicitne uznáva porovnateľnosť situácií, v ktorých je nehnuteľný majetok zdedený po rezidentoch a nerezidentoch, keďže v obidvoch prípadoch
36 — See in this context footnote 27 above.
36 — Pozri v tejto súvislosti poznámku pod čiarou 27 vyššie.
Seen from that perspective, the present situation bears also a resemblance to cases concerning the taxation of foreign-source income, for example from dividends, by the State of residence of the taxable person and in which the Court held that in respect of the tax legislation of his State of residence, the position of a shareholder receiving dividends is not necessarily altered merely by the fact that he receives those dividends from a company established in another Member State, which, in exercising its fiscal sovereignty, makes those dividends subject to a deduction at source by way of income tax.
Z tohto uhla pohľadu pripomína táto situácia aj veci, ktoré sa týkali zdaňovania príjmov z cudzích zdrojov, napríklad z dividend, štátom bydliska daňovníka a v ktorých Súdny dvor rozhodol, že z hľadiska daňovej právnej úpravy štátu bydliska nie je postavenie akcionára, ktorý dostáva dividendy, nevyhnutne odlišné len z toho dôvodu, že tieto dividendy dostáva od spoločnosti usadenej v inom členskom štáte, ktorý v rámci výkonu svojej daňovej právomoci zdaňuje tieto dividendy zrážkovou daňou z príjmov.
See to that effect, for example, Kerckhaert and Morres, cited in footnote 25, paragraph 19.
Pozri v tomto zmysle napríklad rozsudok Kerckhaert a Morres, už citovaný v poznámke pod čiarou 25, bod 19.
It follows from the foregoing that the difference in fiscal treatment at issue amounts to arbitrary discrimination and is therefore incompatible with the Treaty provisions on the free movement of capital.
Z uvedeného vyplýva, že predmetné rozdielne daňové zaobchádzanie predstavuje svojvoľnú diskrimináciu, a preto je nezlučiteľné s ustanoveniami Zmluvy o voľnom pohybe kapitálu.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-43/07 or concession granted by the deceased’s Member State of residence, that may not be so in cases where the deceased was resident in another Member State.
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — J. MAZÁK — VEC C-43/07 ktoré poskytol členský štát bydliska zosnulého, nemuselo by to tak byť v prípadoch, keď zosnulý mal bydlisko v inom členskom štáte.
Finally, it should be added that, as the Commission has rightly stated, the question whether or to what extent the Member State of residence of the deceased may grant a tax credit or concession can have no bearing on that finding.
Napokon treba dodať, ako Komisia správne uviedla, že otázka, či alebo v akom rozsahu môže štát bydliska zosnulého poskytnúť nezdaniteľnú sumu alebo daňovú úľavu, nemôže toto zistenie nijako ovplyvniť.
It is also clear from the caselaw of the Court that, in the case of direct taxation, the possibility that Treaty provisions on freedom of movement have been infringed is as a rule assessed on the basis of a country-by-country approach. 38
Z judikatúry Súdneho dvora je takisto jasné, že v prípade priamych daní sa možnosť, že ustanovenia Zmluvy o voľnom pohybe boli porušené, spravidla posudzuje pre jednotlivé krajiny osobitne. 38
That is in fact a consequence of the absence of common rules governing the allocation of the Member States’ powers of taxation, 37which — particularly in a case such as this where there is no agreement for the avoidance of double taxation — would make the obligations of a Member State under the Treaty provisions on the free movement of capital randomly dependent on the way in which another Member State chose to make use of its own taxing powers.
To je totiž dôsledok absencie spoločných pravidiel upravujúcich rozdelenie právomocí členských štátov v oblasti zdaňovania, 37 ktorá — predovšetkým v prípade, kde rovnako ako v tejto veci neexistuje zmluva o zamedzení dvojitého zdanenia — by spôsobovala, že povinnosti členského štátu podľa ustanovení Zmluvy o voľnom pohybe kapitálu by náhodne záviseli od spôsobu, ktorý si iný členský štát zvolil na využitie svojich vlastných daňových právomocí.
Moreover, it would be very difficult to establish systematically in each case, even if the State of residence provided for a concession or credit to be granted, whether the disadvantageous effect of the taxation in the Member State where the property was situated would be fully offset.
Okrem toho by bolo veľmi ťažké systematicky v každom prípade zisťovať, aj keby štát bydliska stanovil, že nezdaniteľná suma alebo daňová úľava sa má poskytnúť, či by nevýhodný účinok zdanenia v členskom štáte, kde sa majetok nachádzal, bol plne nahradený.
As regards, more particularly, the argument put forward by the Netherlands Government that the taking into account of the overendowment debts at issue might lead to double-deduction, it is settled caselaw that a Community national cannot be deprived of the right to rely on the provisions of the Treaty on the ground that he is profiting from tax advantages which are legally provided by the rules in a Member State other than his State of residence. 39
Pokiaľ ide konkrétnejšie o argument, ktorý predložila holandská vláda, že zohľadnenie predmetných dlhov z finančného vyrovnania za zvýšenie dedičského podielu by mohlo viesť k dvojitému odpočítaniu, je ustálenou judikatúrou, že štátneho príslušníka Spoločenstva nemožno zbaviť práva dovolávať sa ustanovení Zmluvy z dôvodu, že má prospech z daňových výhod, ktoré mu legálne poskytujú normy v inom členskom štáte, než je štát, kde má bydlisko. 39
What is more, even if, as regards the present case, the disadvantage suffered by the heir in the Member State where the property is situated would be fully offset by a credit
Navyše, aj keby v tejto veci bola nevýhoda, ktorú dedič utrpel v členskom štáte, kde sa majetok nachádza, plne nahradená nezdaniteľnou sumou alebo daňovou úľavou,
38 — Thus, the Court has not accepted the argument that it is for another State, even if there is a double taxation convention, to rectify the effects of a restriction: see, to that effect, Denkavit, cited in footnote 13, paragraphs 51 and 52, and Case C-379/05 Amurta [2007] ECR I-9569, paragraph 55.
38 — Súdny dvor tak neprijal argument, že je úlohou iného štátu, aby napravil účinky obmedzenia, aj keď existuje dohoda o dvojitom zdanení: pozri v tomto zmysle rozsudky Denkavit, už citovaný v poznámke pod čiarou 13, body 51 a 52, a z 8. novembra 2007, Amurta, C-379/05, Zb. s. I-9569, bod 55.
37 — See point 66 above.
37 — Pozri bod 66 vyššie.
It follows that the provisions of the Treaty on the free movement of capital preclude national legislation such as that at issue in the main proceedings, under which — for the purposes of determining the basis of assessment of the tax due on the inheritance of an immovable property situated in the territory of the Member State concerned — account may be taken of overendowment debts arising from a testamentary parental partition inter vivos, if the person from whom the property has been inherited was resident, at the time of death, in that Member State, but not if that person was resident in another Member State. It is not relevant in that regard whether or to what extent the Member State of residence of the deceased may grant a tax concession.
Z toho vyplýva, že ustanovenia Zmluvy týkajúce sa voľného pohybu kapitálu bránia vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, podľa ktorej — na účely určenia základu dane z nadobudnutia nehnuteľného majetku nachádzajúceho sa na území dotknutého členského štátu dedením — možno zohľadniť dlhy z finančného vyrovnania za zvýšenie dedičského podielu,
For the reasons given above, I propose that the questions referred by the Hoge Raad der Nederlanden should be answered as follows:
Z vyššie uvedených dôvodov navrhujem, aby prejudiciálne otázky, ktoré položil Hoge Raad der Nederlanden, boli zodpovedané takto:
The provisions of the Treaty on the free movement of capital preclude national legislation such as that at issue in the main proceedings, under which — for the purposes of determining the basis of assessment of the tax due on the inheritance of an immovable property situated in the territory of the Member State concerned — account may be taken of overendowment debts arising from a testamentary parental partition inter vivos, if the person from whom the property has been inherited was resident, at the time of death, in that Member State, but not if that person was resident in another Member State.
Ustanovenia Zmluvy týkajúce sa voľného pohybu kapitálu bránia vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, podľa ktorej — na účely určenia základu dane z nadobudnutia nehnuteľného majetku nachádzajúceho sa na území dotknutého členského štátu dedením — možno zohľadniť dlhy z finančného vyrovnania za zvýšenie dedičského podielu, ktoré vznikajú zo závetnej dohody rodičov o rozdelení dedičstva, ak osoba, po ktorej bol majetok zdedený, mala v čase smrti bydlisko v tomto členskom štáte, ale nie vtedy, ak táto osoba mala bydlisko v inom členskom štáte.
It is not relevant in that regard whether or to what extent the Member State of residence of the deceased may grant a tax concession.
V tejto súvislosti je irelevantné, či alebo v akom rozsahu môže členský štát bydliska zosnulého poskytnúť daňovú úľavu.
2008 — CASE C-43/07
2008 — VEC C-43/07
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Hoge Raad der Nederlanden (Netherlands), made by decision of 12 January 2007, received at the Court on 2 February 2007, in the proceedings
Vo veci C-43/07, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) z 12. januára 2007 a doručený Súdnemu dvoru 2. februára 2007, ktorý súvisí s konaním:
Advocate General: J. Mazák, Registrar: M. Ferreira, Principal Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 13 December 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
ARENS-SIKKEN generálny advokát: J. Mazák, tajomník: M. Ferreira, hlavná referentka, so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní z 13. decembra 2007, so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
— the Belgian Government, by L. Van den Broeck, acting as Agent, and by A. Hael-terman, advocaat,
— belgická vláda, v zastúpení: L. Van den Broeck, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci A. Haelterman, advocaat,
— the Commission of the European Communities, by R. Lyal, A. Weimar and R. Troosters, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 13 March 2008,
— Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: R. Lyal, A. Weimar a R. Troosters, splnomocnení zástupcovia, po vypočutí návrhov generálneho advokáta na pojednávaní 13. marca 2008,
2008 — CASE C-43/07 gives the following
2008 — VEC C-43/07 vyhlásil tento
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Articles 73b and 73d of the EC Treaty (now Articles 56 EC and 58 EC respectively) relating to the free movement of capital.
Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článkov 73b a 73d Zmluvy ES (teraz články 56 ES a 58 ES) týkajúcich sa voľného pohybu kapitálu.
The reference has been made in the course of proceedings between Ms Arens-Sikken, the wife of a Netherlands citizen who died in Italy, and the Staatssecretaris van Financiën (State Secretary for Finance) concerning the assessment of transfer duties payable in respect of an immovable property which the deceased owned in the Netherlands.
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi pani Arens-Sikkenovou, manželkou holandského štátneho príslušníka, ktorý zomrel v Taliansku, a Staatssecretaris van Financiën (minister financií), ktorého predmetom je výpočet dane z prechodu nehnuteľného majetku, ktorý poručiteľ vlastnil v Holandsku.
Under Netherlands law, every estate is subject to tax.
Podľa holandského práva je každé dedičstvo predmetom dane.
Article 1(1) of the Law on Succession (Successiewet) of 28 June 1956 (Stb.
Článok 1 ods. 1 zákona o dedičstve (Successiewet) z 28. júna 1956 (Stb.
1956, No 362; ‘the SW 1956’) drew a distinction on the basis of whether the person whose estate was being administered resided in the Netherlands or abroad at the time of death.
1956, č. 362, ďalej len „SW 1956“) rozlišoval podľa toho, či osoba, ktorej majetok je predmetom dedenia, mala v čase svojej smrti bydlisko v Holandsku alebo v zahraničí.
From 1 January 1992 to 31 December 2001, that provision was worded as follows:
Toto ustanovenie znelo v období od 1. januára 1992 do 31. decembra 2001 takto:
‘In accordance with this law, the following taxes shall be levied:
„Podľa tohto zákona sa ukladajú tieto dane:
Inheritance duty on the value of all the assets transferred by virtue of the right to inherit following the death of a person who resided in the Netherlands at the time of death….
Dedičská daň z celkovej hodnoty majetku, ktorý bol prevedený na základe dedičského práva v dôsledku smrti osoby, ktorá mala v čase smrti bydlisko v Holandsku. …
Article 5(2) of the SW 1956, in the version applicable from 8 December 1995 to 31 December 2000, provided:
Článok 5 ods. 2 SW 1956 v znení platnom od 8. decembra 1995 do 31. decembra 2000 stanovoval:
‘Transfer duty is levied on the value of:
„Daň z prechodu sa ukladá z hodnoty:
1964, No 520; ‘the WB 1964’], after deducting any debts referred to in that article;
1964, č. 520, ďalej len ‚WB 1964‘)] po odpočítaní dlhov uvedených v tomto článku;
The first indent of Article 13(1) of the WB 1964, in the version applicable from 1 January 1992 to 31 December 2000, defined ‘domestic possessions’ as including ‘immovable property situated in the Netherlands or rights relating thereto’ (in so far as they do not belong to a Netherlands undertaking).
Článok 13 ods. 1 prvá zarážka WB 1964 v znení platnom od 1. januára 1992 do 31. decembra 2000 definoval „tuzemský majetok“ tak, že zahŕňa „nehnuteľný majetok nachádzajúci sa v Holandsku alebo práva s ním súvisiace“ (pokiaľ nepatria holandskému podniku).
Article 13(2)(b) of the WB 1964 allows the deduction of debts secured by a mortgage on immovable property situated in the Netherlands only in so far as the charges and the interest relating to those debts are taken into consideration in calculating gross domestic income under Article 49 of the Law on income tax (Wet op de inkomstenbelasting) of 16 December 1964 (Stb.
Článok 13 ods. 2 písm. b) WB 1964 pripúšťa iba odpočítanie dlhov zabezpečených záložným právom k nehnuteľnému majetku, ktorý sa nachádza v Holandsku, pokiaľ sa náklady a úroky týkajúce sa týchto dlhov zohľadňujú pri výpočte hrubého domáceho príjmu podľa článku 49 zákona o dani z príjmov (Wet op de inkomstenbelasting) zo 16. decembra 1964 (Stb. 1964, č. 519).
There is no agreement between the Kingdom of the Netherlands and the Italian Republic for the prevention of double taxation in relation to inheritance duties.
Medzi Holandským kráľovstvom a Talianskou republikou neexistuje dvojstranná zmluva o zamedzení dvojitého zdanenia v odbore daní z dedičstva.
It is also apparent from those observations that, from 1 January 1985, the proportional rate of 6% applicable to transfer duties was replaced with the progressive rate applied to inheritance and gift duties.
Z uvedených pripomienok takisto vyplýva, že od 1. januára 1985 bola proporcionálna sadzba 6 %, ktorá sa uplatňovala na daň z prechodu, zrušená a nahradená progresívnou sadzbou dedičskej dane a dane z darovania.
As a consequence, the rate at which transfer duties are applied is also dually progressive, being determined on the basis of the link between the taxpayer and the deceased and, from that date, in accordance with the value of the acquisition.
Daň z prechodu sa teda uplatňuje takisto na základe dvojako progresívnej sadzby určenej s prihliadnutím na vzťah, ktorý existoval medzi daňovníkom a poručiteľom, a od tohto dátumu podľa hodnoty nadobudnutého majetku.
Ms Arens-Sikken’s husband died on 8 November 1998.
Manžel pani Arens-Sikkenovej zomrel 8. novembra 1998.
At the time of his death, he had been living outside the Netherlands for more than 10 years and was residing in Italy.
V čase svojej smrti už viac ako desať rokov nemal bydlisko v Holandsku, ale v Taliansku.
As the deceased had made a will, his estate was divided in equal shares between Ms Arens-Sikken and the four children of their marriage.
Keďže poručiteľ vyhotovil závet, bolo dedičstvo po ňom rozdelené v rovnakých podieloch medzi žalobkyňu vo veci samej a štyri deti, ktoré pochádzali z ich manželstva.
However, as a result of a testamentary parental partition inter vivos, as provided for under the former Article 1167 of the Netherlands Civil Code, all assets and liabilities of the estate passed to Ms Arens-Sikken, as the surviving spouse.
Na základe závetnej dohody rodičov o rozdelení dedičstva v zmysle bývalého článku 1167 holandského Občianskeho zákonníka však všetky aktíva a pasíva dedičstva prešli na pozostalého manžela, teda na pani Arens-Sikkenovú.
According to the order for reference and the observations of the Netherlands Government, Ms Arens-Sikken received, as a result of that partition, assets and liabilities to a value exceeding the value of her legal share of the estate.
Podľa návrhu na začatie prejudiciálneho konania a pripomienok holandskej vlády dostala žalobkyňa vo veci samej v dôsledku tohto rozdelenia aktíva a pasíva, ktorých hodnota presahovala hodnotu jej dedičského podielu určenú podľa zákona.
In other words, she received an overendowment.
Bol jej teda zvýšený dedičský podiel.
Her children, on the other hand, incurred a deficit, as they did not receive any of the assets included in the estate.
Jej deťom bol zasa znížený dedičský podiel, keďže nedostali žiadnu z vecí, ktoré tvorili dedičstvo.
According to the testamentary parental partition inter vivos, Ms Arens-Sikken was obliged to pay her children the
V zmysle závetnej dohody rodičov o rozdelení dedičstva bola žalobkyňa vo veci samej povinná uhradiť každému zo svojich detí