natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It follows that the applicant cannot find support in the order in Lassalle v Parliament, because in that case the body in question, the Staff Committee of the European Parliament, was exclusively governed by Community law.
Z toho vyplýva, že žalobca nemôže použiť tvrdenie z už citovaného uznesenia Lassalle/Parla-ment preto, lebo vo veci, v ktorej bolo vydané toto uznesenie, dotknutá osoba, a to výbor zamestnancov Európskeho parlamentu, sa výlučne riadil právom Spoločenstva.
In that context, the applicant’s argument that the Court of Justice expressly recognised its legal personality in the order in Case C-406/06 Landtag Schleswig-Holstein v Commission must be rejected.
V tejto súvislosti je potrebné odmietnuť tvrdenie žalobcu, podľa ktorého Súdny dvor výslovne uznal jeho právnu subjektivitu v už citovanom uznesení z 8. februára 2007 Landtag Schleswig-Holstein/Komisia.
In paragraph 9 of that order, the concept of ‘legal person’ in the fourth paragraph of Article 230 EC was referred to only by way of contrast with the concepts of ‘Member State’ and ‘Community institution’ in the second paragraph of that article, which are referred to in paragraph 8 of the order,
Pojem „právnická osoba v bode 9 tohto uznesenia“, ktorý je uvedený v článku 230 štvrtom odseku ES, bol zmienený len ako protiklad k pojmom „členský štát“ a „inštitúcia Spoločenstva“, na ktoré sa vzťahuje článok 230 druhý odsek ES a ktoré sú uvedené v bode 8 toho istého uznesenia
2008 — CASE T-236/06 because the applicant, in its application before the Court of Justice, had claimed to enjoy the status of a Member State for the purposes of bringing its action.
2008 — VEC T-236/06 preto, lebo žalobca vo svojom návrhu na začatie konania na Súdnom dvore údajne využíval na účely podania svojej žaloby postavenie členského štátu.
It follows that the Court of Justice did not intend, in the passage cited, to recognise that the applicant had the capacity to bring legal proceedings, but merely intended to note that since the applicant was neither a Member State nor a Community institution it could not, in any event, bring a direct action before the Court of Justice and was therefore required to bring it before the Court of First Instance.
Z toho vyplýva, že Súdny dvor citovanou pasážou nezamýšľal uznať právnu subjektivitu žalobcu, ale chcel výlučne konštatovať, že žalobca, ktorý nie je členským štátom, ani inštitúciou Spoločenstva, sa nemôže v žiadnom prípade priamo obrátiť na Súdny dvor a musí podať žalobu na Súd prvého stupňa.
However, the Court of First Instance has sole jurisdiction to consider the admissibility of such an action.
Iba Súd prvého stupňa má právomoc preskúmať prípustnosť takejto žaloby.
Moreover, as the Commission has rightly pointed out, it does not seem possible to interpret the present action as having been brought on behalf of the Land of Schleswig-Holstein, with the result that the provisions, customs or caselaw applying to the Land of Schleswig-Holstein or to the Länder in general cannot be relied on in support of the applicant’s position.
Okrem toho Komisia správne zdôraznila, že sa nezdá možné vykladať prejednávanú žalobu ako žalobu podanú za Land Schleswig-Holstein, takže ustanovenia, zvyklosti alebo judikatúra, ktoré sa všeobecne uplatňujú na Land Schleswig-Holstein alebo na spolkové krajiny, nemôžu podporiť stanovisko žalobcu.
That is the case, in particular, in regard to the argument based on Article 14(3) of the constitution of the Land of Schleswig-Holstein, in so far as that provision refers to the Land as a party to legal proceedings.
Je to prípad tvrdenia založeného na článku 14 ods. 3 ústavy Land Schleswig-Holstein, v ktorom sa toto ustanovenie týka spolkovej krajiny ako účastníka konania.
With regard to the argument that the applicant, as the highest institution elected by the people, holds the same rank as the other highest institutions of the State, in particular, the government of the Land, since there is nothing to show that those institutions would have the capacity to bring an action before the Community courts, the argument is irrelevant in regard to the applicant’s capacity to bring such an action.
Pokiaľ ide o tvrdenie, podľa ktorého sa žalobca, ako najvyšší orgán volený ľudom, nachádza v rovnakom postavení ako ostatné najvyššie štátne orgány tejto spolkovej krajiny, najmä ako vláda spolkovej krajiny, pri neexistencii žiadnej skutočnosti, ktorá by mohla svedčiť o tom, že tieto najvyššie štátne orgány majú procesnú spôsobilosť pred súdom Spoločenstva, je toto tvrdenie irelevantné, pokiaľ ide o procesnú spôsobilosť žalobcu.
Even supposing that the applicant has partial legal capacity under certain provisions of the constitution of the Land of Schleswig-Holstein which grant it organisational independence, allowing it to constitute itself, organise itself and determine its internal procedure, it must be pointed out that Article 93(2a) of the German Basic Law and Article 44(1) and (2) of the constitution of the Land of Schleswig-Holstein,
Rovnako za predpokladu, že žalobca má čiastočnú právnu subjektivitu vo vzťahu k určitým ustanoveniam ústavy Land Schleswig-Holstein, priznávajúcu mu organizačnú samostatnosť, ktorá mu umožňuje ustanoviť sa, sám sa organizovať a stanoviť svoj rokovací poriadok, je nutné zdôrazniť, že článok 93 ods. 2a nemeckej ústavy a článok 44 ods. 1 a 2 ústavy Land Schleswig-Holstein, ktorých sa dovoláva žalobca
LANDTAG SCHLESWIG-HOLSTEIN v COMMISSION relied on by the applicant as conferring on it the capacity to bring legal proceedings or to be a party before the Bundesverfassungsgericht and the Landesverfassungsgericht, concern only constitutional disputes at national level in which the rights and interests of the applicant as a parliament are not necessarily the same as those of the Land of Schleswig-Holstein, which is precisely not the situation in the present case.
LANDTAG SCHLESWIG-HOLSTEIN/KOMISIA ako ustanovení, ktoré mu priznávajú procesnú spôsobilosť alebo spôsobilosť byť účastníkom konania pred Bundesverfassungsgericht a Landesverfassungsgericht, sa týkajú iba ústavných sporov na vnútroštátnej úrovni, v ktorých práva a záujmy žalobcu ako parlamentu nie sú nevyhnutne totožné s právami a záujmami Land Schleswig-Holstein, čo práve nie je tak ani v prejednávanom prípade.
Finally, with regard to the argument based on Article 14(3) of the constitution of the Land of Schleswig-Holstein, it is clear from the terms of that provision that the applicant’s argument that it has the capacity to be a party to legal proceedings in its own name cannot be accepted.
Nakoniec, pokiaľ ide o tvrdenie založené na článku 14 ods. 3 ústavy Land Schleswig-Holstein, zo znenia tohto ustanovenia jasne vyplýva, že téza žalobcu, podľa ktorej má procesnú spôsobilosť vo svojom vlastnom mene, nemôže byť prijatá.
The provision in question, in so far as relevant to the present case, reads as follows:
Toto ustanovenie má totiž v rozsahu, v akom je relevantné pre prejednávaný prípad, nasledujúce znenie:
‘The President [of the Landtag] shall direct the activities of the Landtag.
„Predseda alebo predsedkyňa (krajinského parlamentu) riadi činnosti krajinského parlamentu.
That includes … the representation of the Land in all the legal acts and legal disputes of the Landtag …’
V tomto rámci mu alebo jej prislúcha… zastupovať spolkovú krajinu vo všetkých právnych aktoch a sporoch krajinského parlamentu…“
It is apparent from that provision that, in disputes concerning Landtag Schleswig-Holstein, it is not the Landtag which is the party but the Land, represented, exceptionally, by the president of Landtag Schleswig-Holstein, inasmuch as the Land is normally represented by its first minister, as is clear from Article 30(1) of the constitution of the Land of Schleswig-Holstein.
Z tohto ustanovenia vyplýva, že v sporoch týkajúcich sa Landtag Schleswig-Holstein nie je účastníkom konania tento orgán, ale spolková krajina, výnimočne pri tejto príležitosti zastupovaná predsedom Landtag Schleswig-Holstein preto, lebo toto zastupovanie obyčajne prislúcha predsedovi vlády spolkovej krajiny, ako to vyplýva z článku 30 ods. 1 ústavy Land Schleswig-Holstein.
That conclusion is confirmed by German legal literature on the subject.
Tento záver je potvrdený nemeckou doktrínou v tejto oblasti.
The commentary on the constitution of the Land of Schleswig-Holstein cited by the applicant expressly states, first, that Landtag Schleswig-Holstein, as an institution of the Land, does not have legal capacity and, second, that Article 14(3) of the constitution
Komentár k ústave Land Schleswig-Holstein, citovaný žalobcom, výslovne uvádza, že Landtag Schleswig-Holstein ako orgán spolkovej krajiny nemá právnu subjektivitu a že článok 14 ods. 3 ústavy Land Schleswig-Holstein musí byť chápaný v tom zmysle,
2008 — CASE T-236/06 of the Land of Schleswig-Holstein is to be understood as meaning that the president of Landtag Schleswig-Holstein, in the exercise of his powers of representation in legal proceedings, represents not the Landtag but the Land directly.
2008 — VEC T-236/06 že predseda Landtag Schleswig-Holstein v rámci svojich právomocí k zastupovaniu pred súdmi nezastupuje Landtag, ale priamo spolkovú krajinu.
It must therefore be concluded that the applicant does not have legal capacity under German national law.
Je teda potrebné dospieť k záveru, že žalobca nemá právnu subjektivitu podľa vnútroštátneho nemeckého práva.
It therefore does not have the capacity to be a party to legal proceedings before the Community judicature.
Preto ani nemá procesnú spôsobilosť pred súdom Spoločenstva.
Consequently, the action must be dismissed as inadmissible without it being necessary to consider the other plea of inadmissibility raised by the Commission.
Žaloba musí byť preto zamietnutá ako neprípustná bez toho, aby bolo potrebné preskúmať ďalšiu námietku neprípustnosti vznesenú Komisiou.
Accordingly, it is not necessary to rule on the applications to intervene by the Republic of Finland and the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland.
Za týchto podmienok nie je potrebné rozhodnúť o návrhoch Fínskej republiky a Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska na vstup do konania ako vedľajších účastníkov.
Under Article 87(2) of the Rules of Procedure, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs, if they have been asked for in the successful party’s pleadings.
Podľa článku 87 ods. 2 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý nemal vo veci úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté.
Since the applicant has been unsuccessful, it must, having regard to the form of order sought by the Commission, be ordered to pay the costs.
Keďže žalobca nemal vo veci úspech, je opodstatnené zaviazať ho na náhradu trov konania v súlade s návrhom Komisie.
Under Article 87(6) of the Rules of Procedure, where a case does not proceed to judgment, the costs are to be in the discretion of the Court.
Podľa článku 87 ods. 6 rokovacieho poriadku, ak Súd prvého stupňa konanie vo veci zastavil, rozhodne o náhrade trov konania podľa voľnej úvahy.
In this case, it must be decided that the parties and the applicants for leave to intervene are to bear their own costs in relation to the applications to intervene lodged by the Republic of Finland and the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland.
V prejednávanom prípade je dôvodné rozhodnúť, že účastníci konania, ako aj navrhovatelia na vstup vedľajšieho účastníka do konania znášajú svoje vlastné trovy konania spojené s návrhmi Fínskej republiky a Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska na vstup vedľajšieho účastníka do konania.
THE COURT OF FIRST INSTANCE (Second Chamber) hereby orders:
SÚD PRVÉHO STUPŇA (druhá komora) nariadil:
There is no need to rule on the applications to intervene.
Nie je dôvod rozhodnúť o návrhoch na vstup vedľajšieho účastníka do konania.
Landtag Schleswig-Holstein shall bear its own costs and pay the Commission’s costs, except those relating to the applications to intervene.
Landtag Schleswig-Holstein znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Komisie, s výnimkou tých, ktoré sa týkajú návrhov na vstup vedľajšieho účastníka do konania.
Landtag Schleswig-Holstein, the Commission, the Republic of Finland and the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland shall bear their own costs relating to the applications to intervene.
Landtag Schleswig-Holstein, Komisia, Fínska republika a Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska znášajú svoje vlastné trovy konania týkajúce sa návrhov na vstup vedľajšieho účastníka do konania.
Case T-271/03
Vec T-271/03
Deutsche Telekom AG v Commission of the European Communities
Deutsche Telekom AG proti Komisii Európskych spoločenstiev
(Competition — Article 82 EC — Charges for access to the fixed-line telecommunications network in Germany — Margin squeeze — Charges approved by the national regulatory authority for telecommunications — Leeway of the dominant undertaking)
„Hospodárska súťaž — Článok 82 ES — Cena prístupu k pevnej telekomunikačnej sieti v Nemecku — Tarifný nožnicový efekt — Ceny schválené štátnym orgánom pre reguláciu v telekomunikáciách — Rozhodovací priestor podniku s dominantným postavením“
Judgment of the Court of First Instance (Fifth Chamber, Extended Composition), 10 April 2008 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Rozsudok Súdu prvého stupňa (piata rozšírená komora) z 10. apríla 2008
Competition — Community rules — Substantive scope (Arts 81 EC and 82 EC)
Hospodárska súťaž — Pravidlá Spoločenstva — Vecná pôsobnosť (Články 81 ES a 82 ES)
Competition — Dominant position — Abuse — Margin squeeze — Meaning — Criteria for assessment
Hospodárska súťaž — Dominantné postavenie — Zneužitie — Tarifný nožnicový efekt — Pojem — Kritériá posúdenia
Competition — Dominant position — Abuse — Margin squeeze — Telecommunications network access services offered by the owner-operator of the only infrastructure available
Hospodárska súťaž — Dominantné postavenie — Zneužitie — Tarifný nožnicový efekt — Služby prístupu k telekomunikačnej sieti poskytované operátorom, ktorý vlastní jedinú dostupnú infraštruktúru
Competition — Community rules — Infringements — Committed intentionally or negligently — Meaning
Hospodárska súťaž — Pravidlá Spoločenstva — Porušenia — Úmyselné spáchanie alebo spáchanie z nedbanlivosti — Pojem
(Arts 82 EC and 226 EC; Council Regulation No 17, Art. 15(2))
(Články 82 ES a 226 ES; nariadenie Rady č. 17, článok 15 ods. 2)
Competition — Fines — Amount — Determination — Criteria — Gravity of the infringement (Council Regulation No 17, Art. 15(2); Commission Notice 98/C 9/03, Sections 1A and 3)
Hospodárska súťaž — Pokuty — Výška — Určenie — Kritériá — Závažnosť porušenia (Nariadenie Rady č. 17, článok 15 ods. 2; oznámenie Komisie 98/C 9/03, body 1 A a 3)
Competition — Dominant position — Abuse — Concept — Dominant undertaking’s knowledge of the abusive nature of its conduct — No effect
Hospodárska súťaž — Dominantné postavenie — Zneužitie — Pojem — Vedomosť dominantného podniku o tom, že jeho konanie je zneužívajúce — Neexistencia vplyvu
an undertaking in a dominant position, that undertaking is obliged to submit applications for adjustment of its charges at a time when those charges have the effect of impairing genuine undistorted competition on the common market.
povinný predkladať žiadosti o zmenu svojich taríf, pokiaľ spôsobujú ujmu na účinnej a nenarušenej hospodárskej súťaži na spoločnom trhu.
The fact that the charges of a telecommunications undertaking in a dominant position had to be approved by the national regulatory authority for telecommunications does not absolve that undertaking from responsibility under Article 82 EC, since the restrictive effects on competition caused by those charges do not originate solely in the applicable national legal framework, because the dominant undertaking, having been able to influence the level of those charges through applications to the regulatory authority for authorisation, had sufficient scope to fix its charges at a level that would have enabled it to end or reduce those restrictive effects. In the context of the special responsibility of
Skutočnosť, že tarify telekomunikačného podniku v dominantnom postavení museli byť schválené štátnym orgánom pre reguláciu v telekomunikáciách, nezbavuje tento podnik zodpovednosti podľa článku 82 ES, pretože príčinou obmedzenia hospodárskej súťaže spôsobeného týmito tarifami nie je výhradne príslušný vnútroštátny právny rámec, keďže dominantný podnik, ktorý môže ovplyvniť výšku prostredníctvom žiadostí o povolenie podaných na uvedený orgán, mal dostatočný rozhodovací priestor, aby stanovil tarify na takej úrovni, ktorá by mu umožnila vylúčiť alebo zmierniť ich reštriktívny účinok.
That conclusion is not affected by the fact that the national regulatory
V rámci osobitnej zodpovednosti, ktorú znáša dominantný podnik, je tento totiž
DEUTSCHE TELEKOM v COMMISSION its retail price for the derived product on the downstream market and its price for the raw material which it offers to its competitors on the upstream market if the difference between those prices is negative, or insufficient to cover the specific costs of its own derived product.
DEUTSCHE TELEKOM/KOMISIA rozdielu medzi jeho maloobchodnou cenou odvodeného produktu na nadväzujúcom trhu a jeho cenou za surovinu, ktorú dodáva svojím súťažiteľom na predchádzajúcom trhu, pokiaľ je rozdiel medzi týmito cenami buď záporný, alebo nepostačuje na pokrytie osobitných nákladov na jeho vlastný odvodený produkt.
It follows that, in order to find that there has been such abuse, the Commission is not required to demonstrate that the retail prices are, as such, abusive.
Z toho vyplýva, že na konštatovanie takéhoto zneužitia Komisia nebola povinná preukázať, že by maloobchodné ceny boli ako také zneužívajúce.
authority for telecommunications checks the compatibility of its charges with Article 82 EC beforehand.
v telekomunikáciách preveruje zlučiteľnosť jej taríf s článkom 82 ES vopred.
Even though, like all organs of the State, that authority is obliged to respect the provisions of the Treaty, it is responsible for regulating the telecommunications sector, and is not the competition authority of the Member State concerned.
Aj keď je totiž tento orgán, tak ako každá iná štátna inštitúcia, povinný dodržiavať ustanovenia Zmluvy, je zodpovedný za uplatňovanie odvetvovej právnej úpravy v oblasti telekomunikácií, a nie je orgánom pre hospodársku súťaž daného členského štátu.
However, the national regulatory authorities operate under national law which may, as regards telecommunications policy, have objectives which differ from those of Community competition policy.
Pritom vnútroštátne regulačné orgány konajú v súlade s vnútroštátnym právom, ktoré môže mať v rámci telekomunikačnej politiky iné ciele, než aké sleduje politika hospodárskej súťaže Spoločenstva.
In any event, even on the assumption that the regulatory authority is obliged to consider whether charges proposed by a dominant undertaking are compatible with Article 82 EC, the Commission would not thereby be precluded from finding that the undertaking is responsible for an infringement; the Commission cannot be bound by a decision taken by a national body pursuant to Article 82 EC.
V každom prípade, aj za predpokladu, že by uvedený orgán bol povinný skúmať zlučiteľnosť taríf navrhnutých dominantným podnikom s článkom 82 ES, takáto okolnosť nebráni tomu, aby protiprávne konanie pripisované tomuto podniku mohlo byť konštatované Komisiou, ktorá totiž nemôže byť viazaná rozhodnutím vydaným vnútroštátnym orgánom podľa článku 82 ES.
(see paras 107, 108, 113, 120-122)
(pozri body 107, 108, 113, 120 — 122)
The Commission is entitled to analyse the abusive nature of the dominant undertaking’s prices solely on the basis of that undertaking’s particular situation and therefore on the basis of its own charges and costs rather than on the basis of the situation of actual or potential competitors.
Komisia je oprávnená založiť svoju analýzu vo veci zneužívania cien dominantným podnikom iba so zreteľom na jeho osobitnú situáciu, a teda so zreteľom na jeho vlastné tarify a náklady, a nie so zreteľom na situáciu jeho súčasných alebo potencionálnych súťažiteľov.
Any other approach could be contrary to the general principle of legal certainty since, if the lawfulness of the pricing practices of a dominant undertaking depended on the particular situation of competing undertakings, particularly their cost structure — information which is generally not known to the dominant undertaking — the latter would not be in a position to assess the lawfulness of its own activities.
Pri akomkoľvek inom prístupe totiž hrozí, že sa ním poruší všeobecná zásada právnej istoty, pretože pokiaľ by zákonnosť postupu dominantného podniku pri uplatňovaní taríf závisela od situácie súťažiacich podnikov, najmä v súvislosti so štruktúrou ich nákladov, čo sú údaje, ktoré nie sú vo všeobecnosti dominantnému podniku známe, nebol by tento dominantný podnik schopný sám posúdiť zákonnosť svojho vlastného konania.
The abusive nature of a dominant undertaking’s pricing practices, which take the form of a margin squeeze, is connected with the unfairness of the spread between
Zneužívanie v súvislosti s postupom dominantného podniku pri uplatňovaní cien v podobe tarifného nožnicového efektu sa viaže na nespravodlivosť
In order to assess whether there is a margin squeeze, it is necessary to
Na posúdenie existencie tarifného nožnicového efektu je namieste skúmať, či by
SUMMARY — CASE T-271/03 consider whether the dominant undertaking, or an undertaking that is equally efficient, would have been in a position to offer the derived product otherwise than at a loss if it had first been obliged to pay the charge for the raw material.
ABSTRAKT — VEC T-271/03 dominantný podnik sám, alebo podnik rovnako výkonný ako on, bol schopný ponúkať odvodený produkt inak ako so stratou, pokiaľ by bol predtým povinný uhradiť cenu vzťahujúcu sa na surovinu.
(see paras 166, 167, 188, 191-194) to enter the retail access services market without suffering losses.
(pozri body 166, 167, 188, 191 — 194) na trh služieb prístupu pre účastníkov bez toho, aby neutrpel straty.
Admittedly, the competitors of the dominant operator will normally resort to cross-subsidi-sation, in that they will offset the losses suffered on the retail access market with the profits made on other markets, such as the telephone calls markets.
Je pravda, že súťažitelia dominantného operátora obvykle využijú krížové dotovanie v tom zmysle, že straty utrpené na trhu služieb prístupu pre účastníkov budú vyrovnávať ziskami, ktoré vzniknú na iných trhoch, ako sú napríklad trhy telefonických hovorov.
However, in view of the fact that, as the owner of the network, the dominant operator does not need to rely on wholesale services in order to be able to offer retail access services and therefore, unlike its competitors, does not have to try to offset losses suffered on the retail access market on account of the pricing practices of a dominant undertaking, the margin squeeze distorts competition not only on the retail access market but also on the telephone calls market.
Keďže však vzhľadom na to, že dominantný operátor, aby mohol ponúkať služby prístupu účastníkom, nepotrebuje ako vlastník pevnej siete využívať sprostredkovacie služby, a že sa teda na rozdiel od svojich súťažiteľov nemusí z dôvodu postupu dominantného podniku pri uplatňovaní taríf usilovať o vyrovnanie strát utrpených na trhu služieb prístupu účastníkom, nožnicový efekt narušuje hospodársku súťaž nielen na trhu prístupu účastníkom, ale aj na trhu telefonických hovorov.
As regards the calculation of the margin squeeze, the Commission is entitled to take account only of revenues from all access services and to exclude revenues from other services, including those deriving from call services.
Pokiaľ ide o výpočet tarifného nožnicového efektu, Komisia má právo zohľadniť iba celkové príjmy z prístupových služieb, pričom vylúči príjmy z ostatných služieb, najmä príjmy z telefonických hovorov.