natgillin/translations-raw huggingface dataset:
CEPSA, Tobar and the Commission of the European Communities submitted written observations in accordance with Article 23 of the Statute of the Court of Justice.
CEPSA, Tobar, ako aj Komisia Európskych spoločenstiev predložili v súlade s článkom 23 Štatútu Súdneho dvora písomné pripomienky.
They also presented oral argument at the hearing on 7 June 2007.
Ich prednesy boli takisto vypočuté na pojednávaní, ktoré sa konalo 7. júna 2007.
Although it would be possible to contemplate answering the two questions and their respective subdivisions in turn, I propose to adopt a different approach which consists in examining them according to the issues which they raise.
Hoci by bolo možné postupne odpovedať na obidve otázky a ich časti, navrhujem iný postup, ktorý spočíva v ich skúmaní podľa nimi nastolených tém.
It is therefore necessary, firstly, to analyse the problem of classifying a contract such as that at issue in the main proceedings as an ‘agreement between undertakings’ within the meaning of Article 85(1) of the Treaty (Question 1(a) and Question 2(a)), secondly, to assess, according to the two possible situations contemplated by the referring court, whether the block exemption provided for by Regulation No 1984/83 (and subsequently by Regulation No 2790/1999) is applicable (Question 1(b) and (c) and Question 2(b) and (c)) and, thirdly, to examine, in the event that the abovementioned block exemption is not
Ide teda, po prvé, o analýzu problému kvalifikácie takej zmluvy, ako je zmluva dotknutá vo veci samej, ako „dohody medzi podnikmi“ v zmysle článku 85 ods. 1 Zmluvy [prvá otázka písm. a) a druhá otázka písm. a)], po druhé, o posúdenie, podľa dvoch prípadov uvádzaných vnútroštátnym súdom, či sa uplatní skupinová výnimka stanovená nariadením č. 1984/83 (a neskôr nariadením č. 2790/1999) [prvá otázka písm. b) a c) a druhá otázka písm. b) a c)] a, po tretie, o skúmanie, v prípade, že sa neuplatní skupinová výnimka, dôsledkov
6 — See, in addition to the wording of Question 1(a), the first sentence of point 7 of the order for reference (p.
6 — Pozri okrem znenia prvej otázky písm. a) prvú vetu bodu návrhu na začatie prejudiciálneho konania s názvom „po siedme“ (s.
13 of the original version).
13 pôvodného znenia).
7 — I note in this regard that, although the two questions submitted by the referring court refer only to the provisions of Regulation No 1984/83, the grounds of the order for reference also mention those of Regulation No 2790/1999, which is also relevant in the light of the facts of the case in the main proceedings.
7 — V tejto súvislosti poukazujem na to, že aj keď obe otázky položené vnútroštátnym súdom odkazujú výlučne na ustanovenia nariadenia č. 1984/83, odôvodnenie návrhu na začatie prejudiciálneho konania odkazuje aj na ustanovenia nariadenia č. 2790/1999, ktoré sa tiež zdá relevantné s ohľadom na skutkový stav vo veci samej.
The referring court submits two questions which appear to postulate opposite situations.
Vnútroštátny súd predkladá dve otázky, ktoré zdanlivo nastoľujú protikladné situácie.
The first, which subdivides into
Prvá otázka, ktorá sa delí na
CEPSA applicable, the consequences of possible nullity of the contract (Question 1(d)).
8Z ustálenej judikatúry vyplýva, že pojem prípadnej neplatnosti zmluvy [prvá otázka písm. d)].
ment between two undertakings. 8 According to settled caselaw, the term ‘undertaking’ within the meaning of Community competition law covers any entity engaged in an economic activity, regardless of the legal status of that entity and the way in which it is financed.
podnik v zmysle súťažného práva Spoločenstva zahŕňa každý podnik, ktorý vykonáva hospodársku činnosť nezávisle od právneho postavenia a spôsobu financovania tohto subjektu.
Moreover, any activity consisting in offering goods and services on a given market is an economic activity. 9
Okrem toho hospodárska činnosť je každá činnosť, ktorá spočíva v ponúkaní tovarov alebo služieb na danom trhu 9.
A — Classification of a contract such as that at issue in the case in the main proceedings as an ‘agreement between undertakings’ within the meaning of Article 85(1) of the Treaty (Question 1(a) and Question 2(a))
A — O kvalifikácii zmluvy, akou je zmluva dotknutá vo veci samej, ako „dohody medzi podnikmi“ v zmysle článku 85 ods.1 Zmluvy [prvá otázka písm. a) a druhá otázka písm. a)]
In that regard, it should be made clear, as pointed out by the referring court and the Commission, that commercial agents operate, in principle, on two distinct markets, namely, on the one hand, the upstream market on which the agent offers his agency services to potential principals and, on the other, the downstream market, on which he offers his principal’s goods or services to potential customers. 10
V tejto súvislosti je potrebné spresniť, ako podotkli vnútroštátny súd a Komisia, že obchodný zástupcovia v zásade pôsobia na dvoch odlišných trhoch, a to na jednej strane na predchádzajúcom trhu, na ktorom obchodný zástupca ponúka svoje sprostredkovateľské služby potenciálnym zastúpeným, a na druhej strane na nadväzujúcom trhu, na ktorom tento zástupca ponúka svojim potenciálnym zákazníkom tovary alebo služby zastúpeného 10.
In essence, by its Question 1(a), the referring court asks whether, if it must be held that the contract at issue is a genuine agency contract, such a contract falls within the scope of Article 85(1) of the Treaty by virtue of the exclusive supply or non-competition clause which characterises it.
Svojou prvou otázkou písm. a) sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či v prípade, ak by bolo opodstatnené sa domnievať, že sporná zmluva je skutočná zmluva o obchodnom zastúpení, sa na takúto zmluvu vzťahuje článok 85 ods. 1 Zmluvy vzhľadom na doložku o výhradnom zásobovaní alebo nekonkurovaní, ktoré je pre túto zmluvu charakteristické.
In its Question 2(a), it asks whether a contract such as that in the main proceedings falls within the scope of Article 85(1) of the Treaty, regard being had in particular to the fact that the sale price is fixed by the supplier.
Svojou druhou otázkou písm. a) sa vnútroštátny súd pýta, či sa na takú zmluvu, ako je zmluva dotknutá vo veci samej, vzťahuje článok 85 ods. 1 Zmluvy najmä vzhľadom na skutočnosť, že predajná cena je stanovená dodávateľom.
On the first market, the commercial agent is normally an independent economic operator and thus an undertaking for the purposes of Article 85(1) of the Treaty.
Na prvom trhu sú obchodní zástupcovia vo všeobecnosti nezávislé podnikateľské subjekty, a preto sú podnikmi v zmysle článku 85 ods. 1 Zmluvy.
Therefore, clauses in a commercialagency agreement by which a principal requires an agent not to act on behalf of other principals
Z tohto dôvodu sa budú doložky zmluvy o obchodnom zastúpení, na základe ktorých zastúpený zakazuje zástupcovi konať na účet konkurenčných
8 — Case C-217/05 [2006] ECR I-11987, paragraph 38.
8 — Rozsudok zo 14. decembra 2006, C-217/05, Zb. s. I-11987, bod 39.
9 — See, inter alia, Case C-205/03 P FENIN v Commission [2006] ECR I-6295, paragraph 25.
9 — Pozri najmä rozsudok z 11. júla 2006, FENIN/Komisia, C-205/03 P, Zb. s. I-6295, bod 25.
10 — See also, to that effect, point 43 of the Opinion of Advocate General Kokott in Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio.
10 — Pozri tiež v tomto zmysle bod 43 návrhov, ktoré predniesla generálna advokátka Kokott v už citovanej veci Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio.
As the Court has already ruled in Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio, vertical agreements such as the agreements between CEPSA and servicestation operators are covered by Article 85 of the Treaty only where the operator is regarded as an independent economic operator and there is, consequently, an agree-
Súdny dvor už vo veci Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio rozhodol, že vertikálne dohody, akými sú dohody medzi spoločnosťou CEPSA a prevádzkovateľmi čerpacích staníc, patria do pôsobnosti článku 85 Zmluvy iba vtedy, ak je prevádzkovateľ považovaný za nezávislý podnikateľský subjekt a v dôsledku toho
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-279/06
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — P. MENGOZZI — VEC C-279/06 podnikov (doložky o nekonkurovaní), posudzovať z hľadiska článku 85 Zmluvy 11.
11 servicestation operators, which has some relevance to the present case. 13
a prevádzkovateľmi čerpacích staníc, čo má určitý význam pre prejednávanú vec 13.
After identifying the criteria for assessing the actual allocation of the financial and commercial risks as between the servicestation operators and the supplier of fuels, as effected in the agreements at issue in that case, for the purpose of determining whether Article 85 of the Treaty was applicable — a question which I shall examine in more detail at a later stage in this Opinion — the Court made it clear that Article 85 of the Treaty is inapplicable not only where the operator does not assume any financial and commercial risk, but also where the operator bears only a negligible share of those risks. 14
Po spresnení kritérií umožňujúcich posúdiť skutočné rozdelenie finančných a obchodných rizík medzi prevádzkovateľmi čerpacích staníc a dodávateľom palív a pohonných hmôt tak, ako bolo vykonané v dohodách, o ktoré ide v prejednávanej veci s cieľom určiť, či je článok 85 Zmluvy uplatniteľný — otázka, ktorú neskôr v týchto návrhoch podrobnejšie preskúmam — Súdny dvor spresnil, že článok 85 Zmluvy nemožno uplatniť nielen vtedy, ak prevádzkovateľ neznáša žiadne finančné a obchodné riziká, ale ani vtedy, ak znáša len zanedbateľnú časť týchto rizík 14.
However, on the second market, namely that for the sale of the principal’s goods or services to potential customers, commercial agents, despite having a legal personality separate from that of their principal, lose their character as independent traders if they do not assume the financial and commercial risks as regards the economic activity concerned, which prevents them from independently determining their conduct on the market since they depend entirely on their principal.
Naproti tomu na druhom trhu, teda na trhu predaja tovarov alebo služieb zastúpeného potenciálnym zákazníkom, obchodný zástupca napriek svojej právnej subjektivite odlišnej od zastúpeného stráca postavenie nezávislého podnikateľského subjektu, keďže neznáša žiadne finančné ani obchodné riziká, pokiaľ ide o túto hospodársku činnosť, a to bráni v samostatnom určovaní jeho správania na trhu, pretože je úplne závislý od svojho zastúpeného.
Where that is the case, the prohibition laid down in Article 85(1) of the Treaty is in principle not applicable to the relationship between the agent and his principal.
V takomto prípade sa zákaz stanovený v článku 85 ods. 1 Zmluvy v zásade nevzťahuje na vzťahy medzi obchodným zástupcom a jeho zastúpeným 12.
12That agent will then be regarded as an auxiliary organ forming an integral part of the principal’s undertaking.
Tento zástupca sa teda bude považovať za pomocný subjekt začlenený do podniku zastúpeného.
However, the Court added that, in such a case, ‘only the obligations imposed on [the operator] in the context of the sale of the goods to third parties on behalf of the principal fall outside the scope of that article.
Súdny dvor však dodal, že v tomto prípade „pod tento článok nepatria iba povinnosti uložené [prevádzkovateľovi] v rámci predaja tovarov tretím osobám na účet zastúpeného.
As the Commission submitted, an agency contract may contain clauses concerning the relationship between the agent and the principal to which that article applies, such as exclu­sivity and non­competition clauses.
V konečnom dôsledku, ako to uvádza Komisia, zmluva o obchodnom zastúpení môže obsahovať ustanovenia týkajúce sa vzťahov medzi zástupcom a zastúpeným, na ktoré sa uplatňuje predmetný článok, akými sú doložka výhradného zásobovania a doložka nekonkurovania.
In that connection it must be considered that, in the context of such relationships, agents are, in
V tejto súvislosti je potrebné sa domnievať, že v rámci takýchto vzťahov sú zástupcovia v zásade nezávislé podnikateľské subjekty a že predmetné
The Court appears to have endorsed that dichotomy, based on the different markets on which the agent operates, in the judgment in Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio in regard to the agreements concluded between CEPSA and
Súdny dvor opísal dichotómiu založenú na rôznych trhoch, na ktorých pôsobí zástupca, v už citovanom rozsudku Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio, vo vzťahu k dohodám uzavretým medzi spoločnosťou CEPSA
See also point 19 of the Commission notice ‘Guidelines on vertical restraints’ (OJ 2000 C 291, p.
Pozri tiež bod 19 oznámenia Komisie s názvom „Pokyny pre používanie vertikálnych obmedzení“ [usmernenia o vertikálnych obmedzeniach — neoficiálny preklad] (Ú. v. ES C 291, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s.
13 — From a factual point of view, I note that the referring court states that the clauses of the contract at issue appear to be identical to those of the agreements which lay behind the reference for a preliminary ruling in the Confeder­ación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio case, which, according to paragraph 9 of the judgment in that case, applied to 95% of service stations in the CEPSA network.
13 — Zo skutkového hľadiska podotýkam, že vnútroštátny súd spresňuje, že doložky spornej zmluvy sa zdajú byť totožné s doložkami dohôd, ktoré viedli k návrhu na začatie prejudiciálneho konania vo veci Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio, ktoré sa podľa bodu 9 rozsudku v tejto veci dotýkali 95 % čerpacích staníc siete CEPSA.
CEPSA principle, independent economic operators and such clauses are capable of infringing the competition rules in so far as they entail locking up the market concerned’.
CEPSA doložky porušujú pravidlá hospodárskej súťaže v rozsahu, v akom so sebou prinášajú blokovanie predmetného trhu“ 15.
That approach appears to be justified on the ground that such a clause, which affects inter-brand competition, is not inherent in the agency contract.
Tento prístup odôvodňuje skutočnosť, že takáto doložka, ktorá sa dotýka hospodárskej súťaže medzi ochrannými známkami, nie je súčasťou zmluvy o obchodnom zastúpení.
That clarification means that, where the commercial agent bears, on the market for the sale of goods to third parties, only, at the very most, a negligible financial and commercial risk, it is not the whole of the contractual relationship between that agent and his principal which falls outside the scope of Article 85(1) of the Treaty, but only the part of that relationship which is based on the contractual clauses relating to that market.
Dôsledkom tohto spresnenia je to, že ak obchodný zástupca znáša na trhu predaja tovarov tretím osobám len úplne zanedbateľné finančné a obchodné riziko, z pôsobnosti článku 85 ods. 1 Zmluvy sa nevymyká celý zmluvný vzťah medzi obchodným zástupcom a jeho zastúpeným, ale len časť tohto vzťahu, ktorá spočíva na zmluvných doložkách týkajúcich sa tohto trhu.
The whole of an agency contract falls within the scope of Article 85 of the Treaty if it contains, in addition to a non-competition clause such as that mentioned in point 17 of this Opinion, clauses under which the agent bears, at the very least, a nonnegligible share of the financial and commercial risks linked to the sale of goods to third parties on behalf of the principal.
Celá zmluva o obchodnom zastúpení spadá do pôsobnosti článku 85 Zmluvy, ak okrem takej doložky o nekonkurovaní, aká je uvedená v bode 17 týchto návrhov, obsahuje doložky, na základe ktorých zástupca znáša prinajmenšom nezanedbateľnú časť finančných a obchodných rizík súvisiacich s predajom tovarov tretím osobám na účet zastúpeného.
In those circumstances, the contractual relationship is no longer a genuine commercialagency relationship.
Za týchto podmienok už nebude zmluvný vzťah skutočným vzťahom obchodného zastúpenia.
Such clauses will be capable of falling within the scope of Article 85 of the Treaty only if the commercial agent assumes, at the very least, a nonnegligible share of the financial and commercial risks relating to the sale of goods (and/or services) to third parties on behalf of the principal.
Na takéto doložky sa bude článok 85 ods. 1 Zmluvy vzťahovať len vtedy, ak by obchodný zástupca aspoň čiastočne prevzal nezanedbateľnú časť finančných a obchodných rizík vzťahujúcich sa na predaj tovarov (a/alebo služieb) tretím osobám na účet zastúpeného.
In that regard, by its Question 2(a), the referring court asks whether, in the light of the characteristics of the contractual relationship between CEPSA and Tobar, set out in that question, Article 85(1) of the Treaty should be interpreted as precluding that type of contract on the ground, in particular, that the sale price is fixed by the supplier.
V tejto súvislosti sa svojou druhou otázkou písm. a) vnútroštátny súd pýta, či vzhľadom na tieto charakteristické črty zmluvného vzťahu medzi spoločnosťou CEPSA a prevádzkovateľom čerpacích staníc Tobar, vymenované v tejto otázke, sa má článok 85 ods. 1 Zmluvy vykladať v tom zmysle, že tento typ zmluvy mu odporuje najmä preto, že predajná cena je stanovená dodávateľom.
By contrast, the non-competition clause stipulated between the commercial agent and its principal, which relates to the market for agency services, continues to fall within the scope of Article 85(1) of the Treaty, irrespect­ive of any financial and commercial risks assumed by the commercial agent on the market for the sale of goods to third parties
Naproti tomu, doložka o nekonkurovaní medzi obchodným zástupcom a jeho zastúpeným, ktorá sa vzťahuje na trh sprostredkovateľských služieb, naďalej spadá do pôsobnosti článku 85 ods. 1 Zmluvy, nezávisle od finančných a obchodných rizík, ktoré prípadne znáša obchodný zástupca na trhu predaja tovarov tretím osobám na
Although CEPSA strongly disputes the description and assessment of the contractual relationship between it and Tobar, as
Aj keď CEPSA silne spochybňuje opísanie a posúdenie zmluvného vzťahu, ktorý ju viaže k prevádzkovateľovi Tobar tak,
15 — Paragraph 62 (emphasis added).
15 — Bod 62 (kurzívou zvýraznil generálny advokát).
Servicio, and will be set out again below in the light of their relevance to this case.
Estaciones de Servicio, je vzhľadom na ich význam pre prejednávanú vec vhodné pripomenúť ich v ďalšom texte.
given by the referring court in its Question 2(a), it is settled caselaw that, in proceedings under Article 234 EC, which are based on a clear separation of functions between the national courts and the Court of Justice, any assessment of the facts in the case is a matter for the national court, which remains responsible for the subsequent judicial decision.
ako boli vykonané vnútroštátnym súdom v jeho druhej otázke písm. a), z ustálenej judikatúry vyplýva, že v rámci konania podľa článku 234 ES, ktoré je založené na jednoznačnom rozdelení úloh medzi vnútroštátnymi súdmi a Súdnym dvorom, patrí akékoľvek posúdenie predmetného skutkového stavu do právomoci vnútroštátneho súdu, ktorý bude zodpovedný za súdne rozhodnutie, ktoré sa má vydať 16.
16Similarly, the task of applying the rules of Community law which the Court has interpreted to particular situations also falls within the jurisdiction of the national court, and not within that of the Court. 17
Obdobne do právomoci vnútroštátneho súdu s vylúčením Súdneho dvora patrí úloha uplatňovať na osobitné situácie pravidlá Spoločenstva, ktorých výklad podal Súdny dvor 17.
According to that judgment, the national court should take account, first, of the risks linked to the sale of the goods, such as the financing of fuel stocks and, second, of the risks linked to investments specific to the market, namely those required to enable the servicestation operator to negotiate or conclude contracts with third parties. 20
Podľa tohto rozsudku musí vnútroštátny súd brať do úvahy na jednej strane riziká spojené s predajom tovarov ako financovanie skladových zásob pohonných hmôt a na druhej strane riziká spojené so špecifickými investíciami na trhu, a to tými, ktoré sú potrebné na to, aby prevádzkovateľ čerpacej stanice mohol dohodnúť alebo uzavrieť zmluvy s tretími osobami 20.
Under the division of jurisdiction between the Community judicature and the national courts, the Court must nevertheless take account of the factual and legislative context, as described in the order for reference, in which the questions put to it are set, 18 and in order to give a useful answer to the referring court, it is appropriate to set out the criteria enabling an assessment to be made as to the actual allocation of the financial and commercial risks between servicestation operators and the fuel supplier under the contract at issue in the case in the main proceedings. 19
Súdny dvor má však v rámci rozdelenia právomocí medzi súdy Spoločenstva a vnútroštátne súdy zohľadniť právny a skutkový rámec, do ktorého patria prejudiciálne otázky tak, ako ho definovalo rozhodnutie vnútroštátneho súdu 18, a na účely poskytnutia potrebnej odpovede vnútroštátnemu súdu spresniť kritériá umožňujúce posúdiť skutočné rozdelenie finančných a obchodných rizík medzi prevádzkovateľmi čerpacích staníc a dodávateľmi pohonných hmôt tak, ako je vykonané v zmluve dotknutej veci samej 19.
That having been said, such criteria were developed by the Court in Confederación Española de Empresarios de Estaciones de
Keďže takéto kritériá boli stanovené Súdnym dvorom v už citovanom rozsudku Confederación Española de Empresarios de
16 — See in particular, to that effect, Case C-341/05 Laval un Partneri [2007] ECR I-11767, paragraph 45 and the caselaw cited.
16 — Pozri v tomto zmysle najmä rozsudok z 18. decembra 2007, Laval un Partneri, C-341/05, Zb. s. I-11767, bod 45 a citovaná judikatúra.
As regards the first category of risks, it is also clear from the judgment in Confeder­ación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio that the servicestation operator is likely to assume those risks, wholly or in part, when he owns the goods which he has obtained from the supplier, prior to selling them on to a third party, when he assumes, directly or indirectly, the costs linked to the distribution of those goods, particularly the transport costs, when he maintains stocks at his own expense and/or when he assumes responsibility for any damage caused to the goods, such as loss or deterioration, and for damage caused by the goods sold to third parties, irrespective of the agent’s fault liability.
Pokiaľ ide o prvú kategóriu rizík, z už citovaného rozsudku Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio vyplýva, že prevádzkovateľ úplne alebo čiastočne preberá tieto riziká, keď sa stáva vlastníkom tovarov, ktoré prevzal od dodávateľa, pred ich neskorším predajom tretím osobám, ak priamo alebo nepriamo znáša náklady spojené s distribúciou tovarov, najmä dopravné náklady, ak udržiava skladové zásoby na svoje vlastné náklady a/alebo ak preberá zodpovednosť za prípadné škody spôsobené na tovaroch, ako je ich úbytok alebo znehodnotenie, ako aj za škodu spôsobenú tovarmi predávanými tretím osobám, nezávisle od zodpovednosti zástupcu za zavinenie 21.
21 The financial risk linked to the goods must also be assessed, in particular as regards payment for the fuel should the operator not find a purchaser, or where payment is deferred as a result of payment by credit card,
Je tiež potrebné posúdiť finančné riziko spojeného s tovarmi, najmä pokiaľ ide o platenie za pohonné hmoty v prípadoch, ak by prevádzkovateľ nenašiel kupujúceho, alebo v prípade odloženej platby v dôsledku
17 — See, to that effect, Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio, paragraph 49 and the caselaw cited.
17 — Pozri v tomto zmysle rozsudok Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio, už citovaný, bod 49 a citovaná judikatúra.
18 — Laval un Partneri, paragraph 47 and the caselaw cited.
18 — Rozsudok Laval un Partneri, už citovaný, bod 47 a citovaná judikatúra.
20 — Ibid., paragraph 51.21 — Ibid., paragraphs 52 to 55.
20 — Tamže, bod 51.21 — Tamže, body 52 až 55.
CEPSA on the basis of the rules or practices relating to the payment system for fuel.
CEPSA použitia kreditnej karty, podľa režimu uplatniteľného na platby za pohonné hmoty 22.