natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Greens are today an established force in European politics, having been represented in the European Parliament since 1984.
Zelení, ktorí mali v Európskom parlamente zastúpenie od roku 1984, sú v súčasnosti etablovanou silou v európskej politike.
The Green group strives to make Europe the global leader in terms of environmental protection, peace and social justice, fair globalisation, and in the fight for human rights.
Cieľom Skupiny zelených je dosiahnuť, aby sa Európa stala svetovým vodcom v oblasti ochrany životného prostredia, mieru, sociálnej spravodlivosti, spravodlivej globalizácie a v boji za ľudské práva.
This paper traces the development of the group and its political agenda in the European Parliament.
Tento dokument popisuje vývoj skupiny a jej politický program v Európskom parlamente.
19841989: A NEW POLITICAL FORCE ON THE POLITICAL STAGE
1984 1989: NOVÁ POLITICKÁ SILA NA POLITICKEJ SCÉNE
MONICA FRASSONI AND DANIEL COHNBENDIT
MONICA FRASSONI A DANIEL COHNBENDIT spolupredsedovia
The Greens, a new political force that emerged in the 70s in several European countries, entered the European political stage for the first time in 1984, when the first Green Members of the European Parliament were elected at the second direct elections to the EP.
Zelení, nová politická sila, ktorá vznikla v 70. rokoch v niekoľkých európskych krajinách, vstúpila prvý raz na európsku politickú scénu v roku 1984, keď boli v druhých priamych voľbách do EP zvolení prví poslanci za túto skupinu.
Germany, the stronghold of the Green movement, elected seven MEPs; two more came from Belgium and two from the Netherlands.
Nemecko, ktoré je baštou hnutia zelených, zvolilo sedem poslancov, ďalší dvaja pochádzali z Belgicka a dvaja z Holandska.
As those nine MEPs did not entitle the Greens to form a parliamentary group on their own, they
Keďže týchto jedenásť poslancov neoprávňovalo zelených na vytvorenie samostatnej parlamentnej skupiny, spojili sa s poslancami z Talianska a Dánska a s regionalistami z Flámska a Írska a sformovali skupinu GRAEL (Alternatívne
In a move to promote gender equality, the Greens introduced an innovative system for the group’s presidency with two Co-Presidents of which at least one must be a woman.
Zelení v predsedníctve skupiny inovačný systém s dvoma spolupredsedami, z ktorých aspoň jeden musí byť žena.
Maria Santos (Portugal) and Alexander Langer (Italy) were elected as the first Co-Presidents.
Za prvých spolupredsedov boli zvolení Maria Santos (Portugalsko) a Alexander Langer (Taliansko).
Half way through the parliamentary term, they were replaced by Adelaide Aglietta (Italy) and Paul Lannoye (Belgium).
V polovici volebného obdobia ich nahradili Adelaide Aglietta (Taliansko) a belgický poslanec Paul Lannoye.
concluded an alliance with MEPs from Italy, Denmark, and regionalists from Flanders and Ireland to form the GRAEL (Green Alternative European Link) group, also known as the Rainbow group.
európske združenie zelených), známu aj ako skupina Rainbow (Dúha).
Politically they engaged in the fight against environmental pollution, nuclear energy (1986 saw the Chernobyl disaster), the promotion of animal protection and the campaign against the demolition of Brussels by speculation fuelled by the presence of the European institutions.
Z politického hľadiska sa angažovali v boji proti znečisteniu životného prostredia, jadrovej energii (v roku 1986 došlo ku katastrofe v Černobyle), podpore ochrany zvierat a kampani proti demolácii Bruselu v dôsledku špekulácií vyvolaných prítomnosťou európskych inštitúcií.
With a view to promoting core Green democratic values, most of the members served only a two and a half year term before being succeeded by an alternative Green politician.
S cieľom podporovať kľúčové demokratické hodnoty zelených pôsobila väčšina poslancov vo funkcii len dva a pol roka a potom ju vystriedali ďalší politici za túto skupinu.
Climate change moved to the forefront of Green policy priorities, with the Greens participating in the Earth Summit in Rio in 1992, which laid the foundation for the later Kyoto Protocol.
Prelom v európskych voľbách umožnil zeleným vytvoriť ich prvú skupinu, ktorá mala 30 členov.
Peace policy also moved to the centre of the Green agenda, with the first Gulf war in 1991.
Zelení z Francúzska, Talianska a Portugalska sa pridali k nemeckým, belgickým a holandským poslancom a skupina zahŕňala aj niekoľko členov talianskej Radikálnej strany.
The Green group actively promoted the swift deepening of relations with Central and Eastern European countries after the fall of the iron curtain.
Zelení vo Veľkej Británii síce dosiahli so 14,9 % najvyšší celkový podiel hlasov, ale kvôli volebnému systému kreslo nezískali.
Growing concerns about the environmental and health consequences of genetically modified organisms (GMOs) led the Greens to take up this cause.
Skupina tento úspech uznala a britskí zelení v rámci nej získali miesto pozorovateľa.
The recognition that this and other key social and environmental issues (that were
V snahe podporovať rodovú rovnosť zaviedli
A breakthrough in the European elections enabled the Greens to form the first Green group, numbering 30 Members.
V rámci politických priorít Zelených sa do popredia dostala zmena klímy a ich zástupcovia sa v roku 1992 zúčastnili na Samite Zeme v Riu, ktorý položil základy neskoršieho Kjótskeho protokolu.
Greens from France, Italy and Portugal joined the German, Belgian and Dutch MEPs; the group also included some members of the Italian Radical Party.
Zelení do centra svojho programu zaradili aj mierovú politiku v súvislosti s prvou vojnou v Perzskom zálive v roku 1991.
UK Greens achieved the highest overall vote, with 14.9 %,
Uznanie skutočnosti, že táto a ďalšie kľúčové sociálne a environmentálne otázky (ktoré patrili k
Green priorities) could best be addressed at European level was a major contributing factor in the movement of the Green group towards a more pro-European outlook at this time, supporting greater European integration.
D prioritám Zelených) by sa dali najlepšie riešiť na európskej úrovni, najviac prispelo k tomu, že Skupina zelených zaujala v tomto období proeurópskejší postoj vrátane väčšej podpory európskej integrácie.
a speech by newly-elected French President Jacques Chirac at a European Parliament plenary session in Strasbourg.
zasadnutí Európskeho parlamentu v Štrasburgu pôsobivú protijadrovú akciu na protest proti jadrovým testom na atole Mururoa.
With other public actions the Greens succeeded in drawing media attention to their fight against bio-piracy (the patenting of natural gene codes) and cloning.
Prostredníctvom ďalších verejných akcií sa Zeleným podarilo upriamiť pozornosť médií na boj proti biologickému pirátstvu (patentovaniu prirodzených genetických kódov) a klonovaniu.
19941999: TUMULTUOUS TIMES
1994 1999: RUŠNÉ OBDOBIE
With the atrocious war and genocide in the former Yugoslavia continuing, anti-militarism and pacifism remained central to the Greens’ agenda.
V súvislosti s pokračujúcou brutálnou vojnou a genocídou v bývalej Juhoslávii zostali v centre programu Zelených antimilitarizmus a pacifizmus.
The Greens founded the Verona Forum with the aim of promoting peaceful solutions for the Balkans.
Zelení založili Veronské fórum s cieľom presadzovať mierové riešenia situácie na Balkáne.
In 1995, Co-President Alexander Langer tragically committed suicide.
V roku 1995 spáchal spolupredseda Alexander Langer samovraždu.
Belgian MEP Magda Aelvoet was elected to serve as Co-President alongside Claudia Roth, who was confirmed as Co-President, in 1997.
Za spolupredsedníčku ku Claudii Roth, ktorú vo funkcii potvrdili, bola v roku 1997 zvolená belgická poslankyňa Magda Aelvoet.
The 1994 European elections brought mixed results for the Greens.
Európske voľby v roku 1994 priniesli zeleným zmiešané výsledky.
Whereas the German Greens achieved a record vote, French and Portuguese Greens lost all their seats.
Kým nemeckí zelení dosiahli rekordný počet hlasov, francúzski a portugalskí zelení o všetky svoje kreslá prišli.
For the first time Greens from Luxembourg and from Ireland were elected, but the group as a whole shrank to 23 members.
Po prvý raz boli zvolení zelení z Luxemburska a Írska, ale skupina ako celok sa zúžila na 23 členov.
When Austria, Finland and Sweden joined the European Union in 1995 the group gained four more members, raising the total to 27 members.
Keď sa v roku 1995 členmi Európskej únie stali Rakúsko, Fínsko a Švédsko, skupina získala ďalších štyroch členov, takže sa rozšírila na celkovo 27 poslancov.
Alexander Langer was re-elected Co-President together with the German Green Claudia Roth.
Alexander Langer bol opäť zvolený za spolupredsedu spolu s nemeckou poslankyňou za zelených Claudiou Roth.
In the same year, the Greens established the P7, conceived as a counter event to the meeting of the then G7, the seven most important industrialised countries in the world.
Zelení v tom istom roku založili skupinu P7 považovanú za protipól k stretnutiu vtedajšej G7 – siedmich priemyselne najvyspelejších krajín sveta. P7, čo znamenalo Chudobná sedmička, sa zameriavalo na problémy najchudobnejších krajín sveta.
P7 stands for Poor
P7 usporiadala
The P7 held six conferences in total, drawing the participation of high profile activists such as Vandana Shiva from India.
celkovo šesť konferencií, na ktorých sa zúčastnili významní aktivisti, ako napríklad Vandana Shiva z Indie.
The last P7 was held in 2003 in Kenya with Green Kenyan environment minister Wangari Mathai.
Posledná konferencia sa konala v roku 2003 v Keni za účasti kenskej ministerky životného prostredia za stranu Zelených Wangari Mathai.
In 1999, the Greens achieved their best representation ever in the European Parliament, with 38 Green MEPs.
skupinou v Európskom parlamente.
Heidi Hautala (Finland) and Paul Lannoye (Belgium) were elected Co-Presidents of the group.
Za spolupredsedov skupiny boli zvolení Heidi Hautala (Fínsko) a Paul Lannoye (Belgicko).
In the same year, German Michaele Schreyer became the first Green EU Commissioner, with responsibility for budget and anti-fraud.
V tom istom roku sa Nemka Michaele Schreyer stala prvou komisárkou EÚ za zelených pre oblasť rozpočtu a boja proti podvodom.
Another tragic loss for the Greens occurred in May 2000 when former Co-President Adelaide Aglietta died of cancer.
Ďalšiu tragickú stratu zelení utrpeli v máji 2000, keď bývalá spolupredsedníčka Adelaide Aglietta zomrela na rakovinu.
The Greens also played an important role in the uncovering of fraud and nepotism in the European Commission.
Zelení hrali významnú úlohu aj pri odhalení podvodu a protekcionárstva v Európskej komisii.
In December 1998, European Commission official Paul van Buitenen handed over documentation on mismanagement and nepotism in the European Commission, especially targeting French Commissioner Edith Cresson, to the Greens.
Predstaviteľ Európskej komisie Paul van Buitenen odovzdal Zeleným v decembri 1998 dokumenty o zlom riadení a protekcionárstve v tejto inštitúcii, ktoré sa zameriavali predovšetkým na francúzsku komisárku Edith Cresson.
The Commission led by Jacques Santer was finally forced to step down in March 1999.
Komisia vedená Jacquesom Santerom musela nakoniec v marci 1999 odstúpiť.
Around this time, Green parties were also in government in five EU Member States: Italy, Finland, France, Germany, where the charismatic Joschka Fischer took over as foreign affairs minister, and Belgium.
Približne v tom čase boli strany zelených vo vláde v piatich členských štátoch EÚ: v Taliansku, vo Fínsku, vo Francúzsku, v Nemecku (kde sa charizmatický Joschka Fischer stal ministrom zahraničných vecí) a v Belgicku.
This had considerable political consequences, with the five Green environment ministers having a decisive impact on the then ongoing negotiations on the Kyoto protocol.
Boj proti klimatickým zmenám, vrátane kampane proti novej administratíve Georgea Busha v Spojených štátoch amerických a výzvy na bojkot amerických ropných spoločností blokujúcich všetky opatrenia proti klimatickým zmenám, zostali v centre politiky zelených.
D stayed at the heart of the Green policies with a campaign against the new Bush-administration in the US and a call to boycott US oil companies that blocked any measures against climate change.
D ako nemeckého občana na volebnom zozname francúzskych zelených, pričom predtým bol zvolený v Nemecku.
Monica Frassoni, an Italian citizen, was elected on the list of the Belgian Green party Ecolo.
Monica Frassoni bola ako talianska občianka zvolená na volebnom zozname belgickej strany zelených Ecolo.
A long-standing priority for the Greens has been increasing protection of human health through better protection of the environment.
Dlhodobou prioritou Zelených bolo zlepšovanie ochrany ľudského zdravia prostredníctvom lepšej ochrany životného prostredia.
This was clear from the early stages of the group, with the fight against GMOs and the promotion of GMO-free zones, together with the promotion of organic farming and food security in general.
Prejavovalo sa to od počiatočných fáz existencie skupiny, keď začala bojovať proti geneticky modifikovaným organizmom a podporovala oblasti bez týchto organizmov spolu s presadzovaním organického poľnohospodárstva a bezpečnosti potravín všeobecne.
To this end, the group launched a food campaign in 2003.
Na tento účel spustila v roku 2003 potravinovú kampaň.
A logical next step for this pan-European movement was to form the first European political family with a view to contesting the 2004 European elections with a common campaign.
Ďalším logickým krokom pre toto celoeurópske hnutie bolo sformovať prvú európsku politickú rodinu s cieľom zúčastniť sa na európskych voľbách v roku 2004 so spoločnou kampaňou.
Previously, European elections had not had any real pan-European dimension.
V predchádzajúcom období nemali európske voľby skutočne celoeurópsku dimenziu.
The European Green Party was founded on 21 February 2004 in Rome.
Dňa 21. februára 2004 bola v Ríme založená európska Strana zelených.
In the same room where the Treaty for the European Community was signed in 1957, the Green party leaders signed the foundation document.
Vedúci predstavitelia strany podpísali zakladajúce dokumenty v tej istej miestnosti, kde bola v roku 1957 podpísaná Zmluva o založení Európskeho spoločenstva.
The Green movement became very prominent in the debate on European integration, despite differences between different national parties.
Po tom, čo sa Daniel Cohn-Bendit a Monica Frassoni stali v roku 2002 spolupredsedami skupiny, posilnil sa jej proeurópsky postoj.
Green members were very active in the Convention, at which the Charter of Fundamental Rights was drafted and then, later, in the European Convention, which led to the draft
Títo dvaja poslanci vďaka svojim politickým kariéram stelesňovali nadnárodnú myšlienku. Cohn-Bendita, ktorý sa narodil v Nemecku a bol bývalým vodcom študentského hnutia z roku 1968 vo Francúzsku, zvolili
Together with a small NGO coalition, the Greens succeeded in having the law rejected by the European Parliament in June 2005, bringing an end to a 3-year legislative process.
v Európe. Napriek intenzívnemu lobovaniu chemického priemyslu zameranému na zmiernenie navrhovaného zákona spustili zelení v roku 2005 svoju kampaň.
In the June elections 2004 the Greens won 34 seats but, to their great disappointment, failed to win any seats in the 10 new member states. The Greens renewed their alliance with EFA and, together with some independent MEPs, remained the fourth largest group in the European Parliament with 42 MEPs.
Napriek tomu, že kompromis, ktorý Parlament nakoniec prijal, nedosahoval úroveň ochrany požadovanú zelenými, určite predstavoval veľký krok vpred, pokiaľ ide o ochranu spotrebiteľov a životného prostredia pred toxickými látkami.
The Greens took the lead in a number of high-profile battles over EU legislation, bringing the group into conflict with intensive lobbies from different industry sectors.
Skupina bojovala v Európskom parlamente v prvej línii proti navrhovanému softvérovému patentu, čo bol pokus zaviesť do EÚ softvérové patenty podľa amerického vzoru.
The Greens also played a prominent role in fighting for tougher control of chemicals in the EU.
Pretrvávajúci konflikt medzi zástancami liberalizácie trhu a stúpencami sociálnejšej Európy vyjadroval a symbolizoval jeden konkrétny návrh: smernica o službách.
An EU legislative proposal, which became known under the acronym REACH (for Registration, Evaluation and Authorisation of Chemicals), had also been proposed in the previous legislature with the aim of regulating chemicals in Europe.
Zelení sa snažili o zamietnutie jedného prvku tohto návrhu, ktorý by, ako sa obávali, otvoril dvere sociálnemu dumpingu v celej EÚ.
In the face of an intensive lobby by the chemical industry to water down the proposed law, the Greens launched a campaign in 2005.
Takzvaná zásada krajiny pôvodu by umožnila spoločnostiam, ktoré poskytujú služby, pôsobiť v členských štátoch s vyššími normami sociálnej ochrany a ochrany spotrebiteľov bez dodržiavania týchto zákonov.
The compromise finally adopted by the Parliament, while falling short of the level of protection sought by the Greens, certainly represented a big step forward in terms of the protection of consumers and the environment from toxic substances.
Zelení uspeli a zásada krajiny pôvodu bola z konečného znenia tohto právneho predpisu prijatého v novembri 2006 odstránená.
An ongoing conflict between market liberals and those in favour of a more social Europe was encapsulated in and symbolised by
Zelení hrali významnú úlohu aj v boji za prísnejšiu kontrolu chemikálií v EÚ.
one particular proposal: the Services Directive.
D zaznamenali počas volieb predsedu Európskeho parlamentu.
The Greens led attempts to oppose an element of this proposal that they feared would open the door for social dumping across the EU.
Kandidátka Zelených, spolupredsedníčka Monica Frassoni, si pripísala 145 hlasov, keď získala podporu poslancov zo širokého politického spektra.
The socalled ‘country of origin’ principle would have allowed serviceproviding companies to operate in Member States with higher standards of social and consumer protection, without respecting these laws.
Tento úspech spolu s vysokým počtom hlasov, ktoré získal podpredseda Gérard Onesta, člen Skupiny zelených, bol tak uznaním mimoriadnych schopností týchto kandidátov, ako aj signálom, že vplyv programu Zelených narastá.
The Greens were successful and the ‘country of origin’ principle was removed from the final legislation adopted in November 2006.
Zelení spustili vo februári 2006 celoeurópsku kampaň o klimatických zmenách.
Following a mid-term reshuffle in the parliamentary groups in 2006, the right wing UEN group overtook the Greens as the fourth largest group.
Na národnej úrovni sa opäť začal dostavovať úspech zelených.
A major silver lining for the Greens, however, came in the European Parliament presidential elections.
Zelení boli vo vláde v piatich členských štátoch EÚ vrátane Českej republiky, čo do budúcnosti zvyšovalo nádeje hnutia zelených v nových členských štátoch.
The Green candidate, Co-President Monica Frassoni, succeeded in gaining 145 votes, attracting support from deputies across the political divide.
Ďalšou dôležitou otázkou pre Zelených v tomto legislatívnom období bol boj proti snahám jadrového priemyslu opäť presadiť využívanie jadrovej energie.
This success, together with the high vote for the Green Vice-President Gérard Onesta, was both an acknowledgement of the high calibre of these candidates and an indication of the growing appeal of the Green agenda.
Skupina zorganizovala v apríli 2006 v Kyjeve konferenciu pri príležitosti 20. výročia katastrofy v Černobyle a publikovala viacero štúdií o rizikách a nevhodnosti jadrovej energie.
The Greens launched a pan-European climate change campaign in February 2006.
Po reorganizácii parlamentných skupín v polovici funkčného obdobia v roku 2006 pravicová skupina UEN predstihla Zelených a stala sa štvrtou najväčšou skupinou.
UNION FOR A EUROPE OF NATIONS GROUP UEN
SKUPINA ÚNIA ZA EURÓPU NÁRODOV UEN
Founded in 1999, the Union for a Europe of Nations Group (UEN) is a dynamic political force which supports the positive development of the European Union.
Skupina Únia za Európu národov (UEN), ktorá bola založená v roku 1999, je dynamickou politickou silou podporujúcou pozitívny vývoj Európskej únie.
It believes in a Europe of nation states enabling governments and Member States to cooperate for the construction of a more just Europe based on cohesion and diversity.
Verí v Európu národných štátov, ktorá umožňuje vládam a členským štátom spolupracovať pri budovaní spravodlivejšej Európy založenej na súdržnosti a rozmanitosti.
The UEN Group strongly supports subsidiarity, a principle it believes is essential for the equitable division of powers between the EU, the nations and the local bodies, in the best interests of all citizens.
Skupina UEN rozhodne podporuje zásadu subsidiarity, ktorú považuje za nevyhnutný predpoklad rovnomerného rozdelenia právomocí medzi EÚ, národy a miestne orgány v čo najlepšom záujme všetkých občanov.
CRISTIANA MUSCARDINI AND BRIAN CROWLEY
CRISTIANA MUSCARDINI A BRIAN CROWLEY spolupredsedovia
At present the UEN is the fourth-biggest EP group and consists of 44 MEPs of different nationalities (from Poland, Italy, Ireland, Latvia, Lithuania and Denmark) and nine parties or coalitions.
V súčasnosti je UEN štvrtou najväčšou politickou skupinou v EP a tvorí ju 44 poslancov Parlamentu majúcich rozdielnu štátnu príslušnosť (poľskú, taliansku, írsku, lotyšskú, litovskú a dánsku), ktorí patria k deviatim rozličným politickým stranám alebo koalíciám.
The group’s representation in the EP currently entitles it to one vice-presidency of Parliament (held by Adam Bielan from Poland), the chair of the Committee on Petitions, one delegation chair and six delegation vice-chairs.
Vzhľadom jej zastúpenie v EP skupine prislúcha kreslo podpredsedu Parlamentu (túto funkciu vykonáva Adam Bielan z Poľska), miesto predsedu Výboru pre petície, miesto predsedu v jednej z parlamentných delegácii a miesto podpredsedu v ďalších šiestich delegáciách.
The UEN’s co-chairs are Cristiana Muscardini – a former member of the European Convention and the Italian MEP with the longest record of uninterrupted presence in Parliament - and Brian Crowley – the longest-serving Irish MEP and currently Parliament’s youngest political group chair.
O predsedníctvo skupiny UEN sa delia Christiana Muscardini, bývalá členka Európskeho konventu, ktorá spomedzi talianskych poslancov drží rekord, pokiaľ ide o nepretržité pôsobenie vo funkcii poslanca EP, a Brian Crowley, služobne najstarší írsky poslanec, ktorý je v tejto chvíli najmladším z predsedov politických skupín v Parlamente.
The UEN group wants to see an EU which respects the Member States’ national identities and preserves their cultural heritage and linguistic diversity, as values which unite them, via the development of a genuine and responsible process of European integration.
Skupina UEN chce vytvoriť takú EÚ, ktorá rešpektuje národnú identitu členských štátov a chráni ich kultúrne dedičstvo a jazykovú rozmanitosť, čo sú hodnoty, ktoré ich spájajú, a to prostredníctvom rozvoja skutočného a zodpovedného procesu európskej integrácie.
It also believes that the family is the basis of society and the best means of transmitting the world-view that underlines the European Union.
Domnieva sa tiež, že rodina je základom spoločnosti a najlepším prostriedkom na šírenie svetonázorového postoja, na ktorom spočíva Európska únia.
The group has contributed through its political action to the development of the activity of the EU institutions and, especially, Parliament, in a number of areas.
Svojimi politickými krokmi prispela skupina k rozvoju činnosti inštitúcií EÚ, najmä Parlamentu, v mnohých oblastiach. Patrí k nim: