natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The fourth paragraph of Article 230 EC provides that any natural or legal person may institute proceedings against a decision addressed to that person or against a decision which, although in the form of a regulation or a decision addressed to another person, is of direct and individual concern to the former.
Podľa článku 230 štvrtého odseku ES každá fyzická alebo právnická osoba môže podať žalobu proti rozhodnutiu, ktoré jej je určené, alebo proti rozhodnutiu, ktoré sa jej priamo a osobne týka, hoci je vydané formou nariadenia alebo rozhodnutia určeného inej osobe.
In the present case, the Court finds that it is not possible to take the view that the specifications in question are of individual concern to the applicant.
V prejednávanej veci sa podľa Súdu prvého stupňa nemožno domnievať, že predmetné súťažné podklady sa priamo týkajú žalobcu.
First, contrary to what the Council submits, the fact that the specifications were sent individually to preselected tenderers, and thus to the applicant, on 23 June 2004, under the restricted procedure, cannot distinguish the applicant individually for the purposes of the fourth paragraph of Article 230 EC.
Súd prvého stupňa sa jednak na rozdiel od tvrdenia Rady domnieva, že skutočnosť, že súťažné podklady boli zaslané 23. júna 2004 individuálne vopred vybratým uchádzačom, a teda aj žalobcovi, v rámci užšej súťaže, nemôže žalobcu individualizovať v zmysle článku 230 štvrtého odseku ES.
The specifications, like each of the other documents relating to the call for tenders issued by the Council in the present case and of which the specifications form part, apply to objectively determined situations and produce legal effects with respect to categories of persons envisaged generally and in the abstract.
Súťažné podklady, ako aj celá dokumentácia k verejnému obstarávaniu vydaná Radou v prejednávanej veci, ktorej sú tieto podklady súčasťou, sa totiž uplatňujú na situácie určené objektívne a majú právne účinky voči skupinám osôb zohľadňovaným všeobecne a abstraktne.
They are therefore of a general nature and it cannot be held that their communication to each of a number of undertakings preselected by the contracting authority allows each of those undertakings to be distinguished individually from all other persons for the purposes of the fourth paragraph of Article 230 EC.
Preto majú všeobecný charakter a nemožno sa domnievať, že individuálna komunikácia verejného obstarávateľa s vopred vybratými podnikmi umožňuje každý z týchto podnikov individualizovať v zmysle článku 230 štvrtého odseku ES vo vzťahu k akejkoľvek inej osobe.
Secondly, the Council is wrong to rely on the judgment in Grossmann Air Service, cited in paragraph 30 above, in order to establish that it was open to the applicant to challenge the specifications in question.
Ďalej sa Rada nesprávne opiera o rozsudok Grossmann Air Service, už citovaný v bode 30 vyššie, aby preukázala, že žalobca mohol napadnúť predmetné súťažné podklady.
It must be pointed out that that judgment was delivered by the Court of Justice in response to a question referred for a preliminary ruling relating to the interpretation of Article 1(3) and Article 2(1)(b) of Directive 89/665.
Treba pripomenúť, že tento rozsudok Súdneho dvora bol vydaný v nadväznosti na prejudiciálnu otázku, ktorá sa týkala výkladu článku 1 ods. 3 a článku 2 ods. 1 písm. b) smernice 89/665.
The Council did not deny that the provisions of Directive 89/665, as amended, are therefore binding only on the Member States and not on the Community institutions.
Ustanovenia smernice 89/665, zmenenej a doplnenej, však zaväzujú len členské štáty, a nie orgány Spoločenstva, čo Rada nespochybnila.
Furthermore, as the Council acknowledged at the hearing, it is clear that the Community legislation relating to the award of public service contracts by the Community institutions which is applicable in the present case contains no provision similar to those which are set out in Directive 89/665.
Okrem toho, ako uznala Rada na pojednávaní, je potrebné konštatovať, že právna úprava Spoločenstva v oblasti verejného obstarávania služieb inštitúciami Spoločenstva, ktorá sa uplatňuje v prejednávanej veci, neobsahuje žiadne ustanovenie porovnateľné s ustanoveniami uvedenými v smernici 89/665.
Lastly, contrary to the situation which gave rise to the judgment in Grossmann Air Service, cited in paragraph 30 above, the criterion which features in the specifications and is challenged by the applicant did not prevent it from participating effectively in the contract award procedure in question.
Napokon Súd prvého stupňa uvádza, že na rozdiel od skutkového stavu sporu vo veci samej v rozsudku Grossmann Air Service, už citovanom v bode 30 vyššie, v prejednávanej veci nezabránilo kritérium uvedené v súťažných podkladoch, ktoré žalobca spochybňuje, aby sa žalobca vhodne zúčastnil na predmetnom postupe verejného obstarávania.
On the contrary, the documents before the Court show that the applicant, like the other tenderers included in the list drawn up after the preselection stage, was able to submit a tender for Lot No 2.
Naopak, zo skutočností v spise vyplýva, že žalobca z rovnakého dôvodu ako ostatní záujemcovia uvedení v zozname vyhotovenom po fáze predbežného výberu mohol predložiť ponuku týkajúcu sa časti č. 2.
Consequently, the interpretation given by the Court of Justice in the judgment in Grossmann Air Service, cited in paragraph 30 above, of the provisions of Directive 89/665, as amended, cannot be applied, by way of analogy, for the purposes of determining the admissibility of the present action in so far as it relates to Lot No 2.
Nie je teda možné analogicky a na účely posúdenia prípustnosti prejednávanej žaloby, pokiaľ ide o časť č. 2, použiť výklad ustanovení smernice 89/665, zmenenej a doplnenej, ktorý Súdny dvor poskytol v rozsudku Gross -mann Air Service, už citovanom v bode 30 vyššie.
It follows from the above that, since the specifications in question were not of individual concern to the applicant, it had no right to bring an action for annulment against the specifications under the fourth paragraph of Article 230 EC.
Z predchádzajúcich úvah vyplýva, že keďže sa predmetné súťažné podklady netýkajú žalobcu osobne, nie je oprávnený podať žalobu o neplatnosť proti týmto súťažným podkladom na základe článku 230 štvrtého odseku ES.
Accordingly,
Rada sa teda nesprávne
2008 — CASE T-495/04 there is no basis on which the Council can plead that the applicant had the right to challenge those specifications as a basis for opposing the incidental challenge by the applicant in these proceedings to the lawfulness of that document.
2008 — VEC T-495/04 odvolávala na údajnú napadnuteľnosť týchto súťažných podkladov žalobcom, aby spochybnila námietku žalobcu v rámci tejto žaloby proti incidenčnej zákonnosti tohto dokumentu.
The action against the decision of 13 October 2004, in so far as it relates to Lot No 1
O žalobe proti rozhodnutiu z 13. októbra 2004 v rozsahu, v akom sa týka časti č. 1
In support of its action for annulment of the decision of 13 October 2004, in so far as it relates to Lot No 1, the applicant puts forward a single plea in law, alleging a manifest error of assessment.
Na podporu svojej žaloby o neplatnosť proti rozhodnutiu z 13. októbra 2004, pokiaľ ide o časť č. 1, predkladá žalobca jediný dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení.
The applicant essentially submits that the Council committed a manifest error of assessment in failing to give the applicant’s tender in respect of Lot No 1 careful scrutiny.
V zásade žalobca tvrdí, že Rada sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, pretože si nesplnila svoju povinnosť pozorného posúdenia jeho ponuky, pokiaľ ide o časť č. 1.
Contrary to what the Council inferred from its tender, it argues that the average hourly rate in its tender amounted to EUR 22.123 and was accordingly higher than the minimum average hourly rate of EUR 19.6962 fixed by the UGBN.
Tvrdí, na rozdiel od toho, čo uvádza Rada, že priemerná hodinová sadzba jeho ponuky bola 22,123 eura, a teda bola vyššia než minimálna priemerná hodinová sadzba 19,6962 eura stanovená UGBN.
It is true that the applicant acknowledges that that error on the Council’s part is linked to an arithmetical error appearing in its tender as regards the total of categories A, B, C and D (EUR 234 059.67 instead of EUR 271 811.67.
Žalobca však uznáva, že táto chyba Rady súvisí s chybou pri sčítaní, ktorá sa vyskytla v jeho ponuke pri súčte kategórií A, B, C a D (234 059,67 eura namiesto 271 811,67 eura).
However, it takes the view that the principle of sound administration required the Council, when assessing the applicant’s tender, to take steps to ensure that the tender submitted for assessment by it did not contain an obvious clerical error of that kind, which it could have corrected on its own initiative.
Domnieva sa však, že podľa zásady riadnej správy vecí verejných sa mala Rada pri preskúmaní jeho ponuky uistiť, že predložená ponuka neobsahuje takúto zjavnú vecnú chybu, ktorú by mohla z vlastnej iniciatívy opraviť.
It states that the Council could, merely by verifying the calculation, have established that the correct minimum hourly rate under its tender stood at EUR 20.92, as is clearly and precisely set out at page 40 of the tender.
Uvádza, že jednoduché overenie výpočtu by Rade umožnilo zistiť, že správna hodinová sadzba jeho ponuky predstavovala minimálne 20,92 eura, ako to jasne a presne vyplýva zo strany 40 jeho ponuky.
At the very least, the applicant considers that, since the error was obvious and since to correct it would not have altered either the conditions of the contract or the original tender, the Council could, in accordance with Article 99 of the Financial Regulation and as Article 10 of the specifications relating to the calls for tenders in question provided, have made use of its right to contact the applicant.
Prinajmenšom sa žalobca domnieva, že v rozsahu, v akom bola uvedená chyba zjavná a jej oprava by nezmenila ani podmienky verejného obstarávania, ani pôvodnú ponuku, mohla Rada pri dodržaní článku 99 finančného nariadenia, a ako to stanovil článok 10 súťažných podkladov predmetného verejného obstarávania, využiť svoje právo kontaktovať sa so žalobcom.
The applicant claims that, contrary to what the Council contends, the conclusions drawn by the Court in its judgment in Case T-19/95 Adia interim v Commission [1996] ECR II-321, paragraph 47, cannot be applied in the present case.
Žalobca na rozdiel od Rady tvrdí, že závery odvodené Súdom prvého stupňa z rozsudku z 8. mája 1996, Adia interim/Komisia (T-19/95, Zb. s. II-321, bod 47), nemožno v prejednávanej veci použiť.
That judgment involved a systematic calculation error which it was difficult for the contracting authority to detect.
Uvádza totiž, že v tomto rozsudku šlo o systematickú chybu pri výpočte, ktorú mohol verejný obstarávateľ len ťažko odhaliť.
In the present case, the applicant takes the view that the error in question is merely an error in the addition of categories A, B, C and D, which the Council ought easily to have been able to detect and correct.
V prejednávanej veci sa žalobca domnieva, že predmetná chyba je jednoduchou chybou pri súčte kategórií A, B, C a D, teda chybou, ktorú mohla Rada jednoducho odhaliť a opraviť.
The applicant likewise claims that the Council cannot argue that it did not detect that error when the correct, and therefore corrected, total price is set out in the ‘ordinary’ and ‘theoretical’ comparative evaluations of the applicant’s tender in the annex to its defence.
Žalobca navyše uvádza, že Rada nemôže tvrdiť, že túto chybu neodhalila, keď sa správna, a teda opravená celková cena objavuje v „bežných“ a „teoretických“ porovnávacích hodnoteniach jeho ponuky pripojených v prílohe k jeho vyjadreniu k žalobe.
It goes on to submit that the general principle laid down by the Court of Justice in Case 90/71 Bernardi v Parliament [1972] ECR 603, paragraph 10, according to which a party cannot invoke before the Court irregularities which may have been the consequence of its own behaviour, also does not apply in its case.
Okrem toho tvrdí, že všeobecná zásada odvodená Súdnym dvorom v rozsudku z 13. júla 1972, Bernardi/Parlament (90/71, Zb. s. 603, bod 10), podľa ktorej sa účastník konania nemôže pred Súdnym dvorom odvolávať na nezrovnalosti, ktoré môžu byť dôsledkom jeho vlastného správania, sa v jeho prípade tiež neuplatňuje.
Its conduct was neither intentional nor was it the source of the error committed by the Council.
Tvrdí, že jeho konanie nebolo ani úmyselné, ani nespôsobilo chybu, ktorej sa Rada dopustila.
It adds that it had no interest in its error, which was in this case nothing more than an unintentional arithmetical error, not being corrected.
Dodáva, že nemal nijaký záujem na tom, aby jeho chyba, v prejednávanej veci jednoduchá, neúmyselná chyba pri výpočte, nebola opravená.
The applicant adds, in reply to the Council’s arguments, that, while the notification provided for in Article 100 of the Financial Regulation confers on tenderers whose tenders are rejected a right to draw the contracting authority’s attention to any errors of assessment which might have undermined the evaluation of their tender, the principles of sound administration and transparency require the contracting authority expressly to inform the recipient, in that notification, of the existence of that right.
Navyše v reakcii na argumentáciu Rady žalobca tvrdí, že ak oznámenie stanovené v článku 100 finančného nariadenia oprávňuje neúspešného uchádzača, ktorého ponuka bola odmietnutá, aby upozornil verejného obstarávateľa na prípadné chyby v posúdení, ktoré mohli poškodiť vyhodnotenie jeho ponuky, zásady riadnej správy vecí verejných a transparentnosti ukladajú verejnému obstarávateľovi, aby v tomto oznámení výslovne informoval adresáta o existencii tohto práva.
In its letter of 13 October 2004, the Council at no point informed it of the existence of such a right.
Domnieva sa tiež, že ho Rada vo svojom liste z 13. októbra 2004 o existencii takéhoto práva neinformovala.
There was accordingly a breach of the principle of equal treatment.
Z toho vyplýva, že bola porušená zásada rovnosti zaobchádzania.
It infers from that that the error committed by the Council as to the calculation of the average hourly rate in its tender in respect of Lot No 1 is the result of the Council’s failure to give that tender careful scrutiny and that, as a result, the final decision to reject that tender is vitiated by a manifest error of assessment of a particularly serious nature.
Žalobca z toho odvodzuje, že pochybenie, ktorého sa Rada dopustila, pokiaľ ide o výpočet priemernej hodinovej sadzby v jeho ponuke k časti č. 1, vyplýva z neexistencie pozorného posúdenia uvedenej ponuky Radou a že z tohto dôvodu je konečné rozhodnutie o zamietnutí tejto ponuky postihnuté veľmi závažným zjavne nesprávnym posúdením
The Council argues in reply that, as is clear from the wording in the specifications relating to the call for tenders, the average hourly rate is equal to the total price of the tender under consideration divided by the total number of hours included in that tender.
Rada namieta, že priemerná hodinová sadzba, ako to vyplýva z podmienok súťažných podkladov verejného obstarávania, sa rovná celkovej cene posudzovanej ponuky vydelenej celkovým počtom hodín uvedeným v uvedenej ponuke.
That is the reason for which it states that it was content to make the calculation on the basis of the total reference price of EUR 234 059.67 given by the applicant in its tender.
Uvádza, že z tohto dôvodu sa uspokojila s výpočtom vychádzajúcim z celkovej referenčnej ceny 234 059,67 eura, uvedenej žalobcom v jeho ponuke.
The Council is of the view that it was not under any duty to verify the addition of the total of categories A, B, C and D in the applicant’s tender and, having done so, to establish that the correct total price was EUR 271 811.67 rather than EUR 234 059.67.
Rada sa domnieva, že jej neprináležalo overovať hodnoty v kategóriách A, B, C a D uvedených v žalobcovej ponuke a pri tejto príležitosti odhaliť, že celková správna cena bola 271 811,67 eura namiesto 234 059,67 eura.
Similarly, the Council considers that the information set out in the ‘ordinary’ and
Rada sa tiež domnieva, že údaje uvedené v „bežných“ a „teoretických“ porovnávacích hodnoteniach predmetnej
‘theoretical’ comparative evaluations of the tender concerned included in the annex to its defence cannot be used to demonstrate that it had established the existence of that error when the tender was being assessed.
BELFASS/RADA ponuky pripojených v prílohe k vyjadreniu k žalobe nemožno použiť na preukázanie toho, že túto chybu v štádiu posúdenia uvedenej ponuky zistila.
It carried out those evaluations in the course of preparing its defence to the present action.
Tieto posúdenia boli totiž vykonané až v štádiu prípravy jej vyjadrenia k žalobe v prejednávanej veci.
It adds that a contracting authority can contact tenderers only in order to correct obvious clerical errors.
Dodáva, že verejný obstarávateľ sa môže z vlastnej iniciatívy kontaktovať s uchádzačom len s cieľom opraviť zjavné vecné chyby.
The error in the present case was not obvious at all, with the result that it could not have detected it.
Pritom sa domnieva, že v prejednávanej veci bola chyba tak málo zjavná, že ju nemohla odhaliť.
The Council also relies on the general principle of law recognised by the Court of Justice in its judgment in Bernardi v Council, cited in paragraph 54 above, whereby a party cannot invoke before the Court irregularities which may have been the consequences of its own behaviour.
Okrem toho sa Rada odvoláva na všeobecnú právnu zásadu uznanú Súdnym dvorom v rozsudku Bernardi/Parlament, už citovanom v bode 54 vyššie, podľa ktorej sa účastník konania nemôže odvolávať na nezrovnalosti, ktoré môžu byť dôsledkom jeho vlastného správania.
It likewise considers that, even if it should have detected the error in question, it would have been impossible for it, without risking infringing Article 99 of the Financial Regulation and Article 148(3) of the Implementing Rules, to make contact with the tenderer for the purposes of correcting the error concerned.
Takisto sa domnieva, že aj keby predmetnú chybu mala odhaliť, bolo by pre ňu nemožné bez toho, aby hrozilo, že poruší ustanovenie článku 99 finančného nariadenia a článok 148 ods. 3 pravidiel na vykonávanie, kontaktovať sa s uchádzačom s cieľom opraviť uvedenú chybu.
In support of that argument, it relies in particular on Adia interim v Commission, cited in paragraph 52 above.
Na podporu tejto úvahy sa osobitne opiera o rozsudok Adia interim/Komisia, už citovaný v bode 52 vyššie.
Lastly, the Council argues that one of the objectives of the notification provided for in Article 100 of the Financial Regulation, which follows the award of the contract and its signature, is to allow tenderers whose tenders are rejected to draw the contracting authority’s attention to any errors of assessment which may have undermined the evaluation of the tender.
Rada sa napokon domnieva, že jeden z cieľov oznámenia stanoveného v člán -ku 100 finančného nariadenia, ktoré nasleduje po výbere ponuky a predchádza podpis zmluvy, je umožniť neúspešnému uchádzačovi upozorniť verejného obstarávateľa na prípadné nesprávne posúdenie, ktoré narušilo vyhodnotenie ponuky.
There was no reaction whatever on the applicant’s part once it had received the letter of 13 October 2004 informing it of the reasons for which its tender in respect of Lot No 1 had been rejected.
Pritom uvádza, že žalobca po doručení listu z 13. októbra 2004, ktorým bol informovaný o dôvodoch odmietnutia jeho ponuky, nijako nereagoval.
In addition, Article 148 of the Implementing Rules provides that if, after the tenders have been opened, some clarification is required in connection with a tender, or if obvious clerical errors in the tender must be corrected, the contracting authority may, by way of exception, contact the tenderer.
Okrem toho podľa ustanovení článku 148 pravidiel na vykonávanie, ak sa po otvorení ponúk vyžaduje určité vysvetlenie v súvislosti s ponukou alebo ak sa musia opraviť vecné chyby v ponuke, verejný obstarávateľ môže výnimočne nadviazať kontakt s uchádzačom.
In the present case, it is necessary to verify whether the clerical error committed by the applicant, namely an arithmetical error in its tender relating to the total of categories A, B, C and D (EUR 234 059.67 instead of EUR 271 811.67), was an obvious clerical error which the Council should have detected.
V prejednávanej veci treba overiť, či vecná chyba, ktorej sa žalobca dopustil, čiže chyba pri sčítaní, ku ktorej došlo v jeho ponuke v súvislosti so súčtom kategórií A, B, C a D (234 059,67 eura namiesto 271 811,67 eura), bola zjavnou vecnou chybou, ktorú mala Rada odhaliť.
In that regard, the Court finds, first, that the method of calculation of the hourly rate of tenderers’ bids did not require the Council to make a fresh calculation of the total of categories A, B, C and D. It is common ground that the average hourly rate was to be calculated on the basis of the total price included in the tender and the total number of working hours proposed, as set out by the applicant in its tender.
V tejto súvislosti Súd prvého stupňa konštatuje, že po prvé spôsob výpočtu hodinových sadzieb ponuky uchádzačov nevyžadoval, aby Rada znovu vykonala výpočet súčtu kategórií A, B, C a D. Nie je teda spochybnené, že tento výpočet priemernej hodinovej sadzby mal vychádzať z celkovej ceny ponuky, ako aj z celkového počtu navrhovaných hodín poskytovania služby, ako sú uvedené žalobcom v jeho ponuke.
Secondly, it cannot be the case that, as the applicant argues, the correct hourly rate under its tender was set at a minimum figure of EUR 20.92, with that amount being clearly and precisely shown at page 40 of the tender, and that the Council should, for that reason, have considered whether it was likely that there had been
Po druhé je vylúčené domnievať sa, tak ako žalobca, že správna hodinová sadzba jeho ponuky bola minimálne 20,92 eura, čo je suma, ktorá je jasne a presne uvedená na strane 40 ponuky, a že z tohto dôvodu sa mala Rada pýtať na existenciu pravdepodobnej chyby pri výpočte priemernej hodinovej sadzby ponuky žalobcu. Súd prvého
BELFASS v COUNCIL an arithmetical error in the calculation of the average hourly rate in the applicant’s tender. That amount was entered at page 40 of the applicant’s tender under category E, which expressly related to the hourly rate for additional work undertaken, on request, by the cleaning staff ‘on working days (Monday to Friday) between 16.00 hrs and 22.00 hrs’.
BELFASS/RADA stupňa konštatuje, že daná suma, uvedená na strane 40 ponuky žalobcu, sa nachádzala v kategórii E, ktorá sa výslovne vzťahovala na dodatočné práce uskutočňované na žiadosť pracovníkmi vykonávajúcimi čistiace práce „v pracovných dňoch (pondelok až piatok) od 6 do 22 hodín“.
Accordingly, the hourly rate of EUR 20.92 thus referred to concerned a particular type of services, namely additional work, which is, therefore, a different kind of work from the services referred to in categories A, B, C and D.
Suma takto uvedenej hodinovej sadzby vo výške 20,92 eura sa teda týkala určitého typu špecifických služieb, čiže dodatočných prác, a v dôsledku tohto sa líšila od služieb uvedených v kategóriách A, B, C a D.
Thirdly, contrary to what the applicant maintains, it cannot be accepted that the ‘ordinary’ and ‘theoretical’ evaluation tables produced by the Council as an annex to its defence in these proceedings show that the latter was aware of the error committed by the applicant.
Po tretie na rozdiel od toho, čo tvrdí žalobca, sa nemožno domnievať, že prehľady „bežných“ a „teoretických“ hodnotení vydané Radou v prílohe k jeho vyjadreniu k žalobe v prejednávanej veci ukazujú, že Rada vedela o chybe, ktorej sa žalobca dopustil.
It is clear from the Council’s written pleadings that it drew up those tables for the purposes of these proceedings.
Z písomností Rady jasne vyplýva, že Rada vytvorila uvedené prehľady na účely tohto súdneho konania.
The Court also notes that the applicant has not established that the contrary is the case.
Okrem toho Súd prvého stupňa uvádza, že žalobca nepreukázal opak.