natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Furthermore, the Commission calculated that the internal rate of return (“the IRR”) of La Poste’s investment as a shareholder was well in excess of the cost of the company’s equity in 1986, that is to say, the normal rate of return that a private investor would require under similar circumstances.
Okrem toho Komisia vypočítala, že vnútorná miera výnosu (ďalej len ‚VMV‘) z investície La Poste ako akcionára podstatne prekročila kapitálové náklady spoločnosti v roku 1986, teda obvyklú mieru výnosu, ktorú by súkromný investor vyžadoval za podobných okolností.
Consequently, La Poste provided logistical and commercial assistance to its subsidiary under normal business conditions and that assistance therefore did not constitute State aid.
V dôsledku toho La Poste poskytla logistickú a obchodnú pomoc svojej dcérskej spoločnosti za obvyklých trhových podmienok, a táto pomoc teda nepredstavuje štátnu pomoc.
22 With regard to the second category, that is to say, the various individual measures, the Commission considered that SFMI-Chronopost derived no advantage from the customs clearance procedure, stamp duty, payroll tax or the periods allowed for payment.
Pokiaľ ide o druhú kategóriu, a to rôzne konkrétne opatrenia, Komisia sa domnievala, že SFMI-Chronopost nepožívala žiadnu výhodu, pokiaľ ide o colné konanie, poštovné poplatky, daň z miezd alebo lehoty splatnosti.
The use of La Poste’s vehicles as advertising media should,
Používanie vozidiel La Poste ako reklamného nosiča musí byť podľa Komisie považované
CHRONOPOST AND LA POSTE v UFEX AND OTHERS in the opinion of the Commission, be regarded as normal commercial assistance between a parent company and its subsidiary, and SFMI-Chronopost enjoyed no preferential treatment for advertising on Radio France.
za obchodnú pomoc obvyklú medzi materskou spoločnosťou a jej dcérskou spoločnosťou a SFMI-Chronopost nepožívala žiadne preferenčné zaobchádzanie, pokiaľ ide o reklamu na Radio France.
The Commission also maintained that it had been able to establish that the commitments made by La Poste when the common operator was authorised by the Commission decision of 2 December 1991 did not constitute State aid.
Komisia tiež mohla konštatovať, že záväzky prevzaté zo strany La Poste pri povolení spoločného podniku rozhodnutím Komisie z 2. decembra 1991 nepredstavovali štátnu pomoc.
23 In Article 1 of the contested decision, the Commission states as follows:
V článku 1 [sporného] rozhodnutia Komisia konštatovala toto:
“The logistical and commercial assistance provided by [La Poste] to its subsidiary SFMI-Chronopost, the other financial transactions between those two com -panies, the relationship between SFMI-Chronopost and Radio France, the customs arrangements applicable to [La Poste] and SFMI-Chronopost, the system of payroll tax and stamp duty applicable to [La Poste] and its … investment in the dispatching platforms do not constitute State aid to SFMI-Chronopost”.’
‚Logistická a obchodná pomoc poskytovaná zo strany La Poste jej dcérskej spoločnosti SFMI-Chronopost, ostatné finančné transakcie medzi týmito dvomi spoločnosťami, vzťah medzi SFMI-Chronopost a Radio France, colný režim uplatniteľný na La Poste a [na] SFMI-Chronopost, systém dane z miezd a poštové poplatky uplatniteľné na La Poste a jej investície… do zásielkových platforiem nepredstavujú štátnu pomoc v prospech SFMI-Chronopost.‘“
The first proceedings before the Court of First Instance
Prvé konanie pred Súdom prvého stupňa
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 30 December 1997, SFEI, now known as Union française de l’express (UFEX), and its three member companies, DHL International SA, Federal Express International (France) SNC and CRIE SA (‘UFEX and Others’), brought an action for annulment of the contested decision.
SFEI, teraz Union française de l’express (UFEX), ako aj tri spoločnosti, ktoré sú jej členmi, DHL International SA, Federal express international (France) SNC a CRIE SA (ďalej len „UFEX a i.“), podali návrhom podaným do kancelárie Súdu prvého stupňa 30. decembra 1997 žalobu o neplatnosť proti spornému rozhodnutiu.
Chronopost, La Poste and the French Republic intervened in support of the Commission.
Chronopost, La Poste a Francúzska republika vstúpili do konania ako vedľajší účastníci na podporu Komisie.
UFEX and Others relied on four pleas for annulment in support of their action, alleging infringement of the rights of the defence, in particular the right of access to the file; an inadequate statement of reasons; errors of fact and manifest errors of assessment; and error in applying the concept of State aid.
UFEX a i. uvádzali na podporu svojej žaloby štyri žalobné dôvody na zrušenie založené na porušení práv obhajoby, najmä práva na prístup k spisu, na nedostatočnom odôvodnení, na skutkových omyloch a zjavne nesprávnom posúdení, ako aj na porušení pojmu štátna pomoc.
The fourth plea was in two parts, alleging that the Commission misapplied the concept of State aid: first, in failing to take account of normal market conditions when analysing the remuneration for the assistance provided by La Poste to SFMI-Chronopost, and second, in holding that this concept did not cover various measures from which SFMI-Chronopost was alleged to have benefited.
Štvrtý žalobný dôvod sa rozdeľoval na dve časti, podľa ktorých Komisia nerešpektovala pojem štátna pomoc jednak tým, že v analýze odplaty za pomoc poskytnutú zo strany La Poste pre SFMI-Chronopost nezohľadnila obvyklé trhové podmienky, a jednak tým, že z tohto pojmu vylúčila rôzne opatrenia, z ktorých údajne mala prospech SFMI-Chronopost.
The Court of First Instance ruled on that action in a judgment of 14 December 2000 in Case T-613/97 Ufex and Others v Commission [2000] ECR II-4055.
Súd prvého stupňa rozhodol o tejto žalobe rozsudkom zo 14. decembra 2000, Ufex a i./Komisia (T-613/97, Zb. s. II-4055).
The judgment in Ufex and Others v Commission
Rozsudok Ufex a i./Komisia
In Ufex and Others v Commission, the Court of First Instance considered that the first part of the fourth plea was well founded.
V už citovanom rozsudku Ufex a i./Komisia Súd prvého stupňa konštatoval, že prvá časť štvrtého žalobného dôvodu je dôvodná.
In paragraph 79 of that judgment, the Court concluded:
V bode 79 uvedeného rozsudku dospel Súd prvého stupňa k takémuto záveru:
‘79 The first article of the contested decision must therefore be annulled in so far as it finds that the logistical and commercial assistance provided by La Poste to its subsidiary SFMI-Chronopost does not constitute State aid to SFMI-Chronopost, and it is not necessary to examine the second part of this plea or the other pleas in so far as they relate to the logistical and commercial assistance provided by La Poste to SFMI-Chronopost.
„79 Je teda potrebné zrušiť článok 1 [sporného] rozhodnutia v rozsahu, v akom konštatuje, že logistická a obchodná pomoc poskytnutá La Poste v prospech jej dcérskej spoločnosti SFMI-Chronopost nepredstavuje štátnu pomoc v prospech SFMI-Chronopost, pričom nie je potrebné preskúmať druhú časť tohto žalobného dôvodu alebo ostatné žalobné dôvody v rozsahu, v akom sa tieto posledné uvedené dôvody týkajú logistickej a obchodnej pomoci poskytnutej La Poste v prospech jej dcérskej spoločnosti SFMI-Chronopost.
In particular, it is not necessary to examine the second plea, in which the applicants allege that the statement of reasons for the contested decision regarding logistical and commercial assistance is inadequate.’
Predovšetkým nie je potrebné preskúmať druhý žalobný dôvod, v ktorom žalobcovia v podstate tvrdia, že odôvodnenie [sporného] rozhodnutia týkajúce sa logistickej a obchodnej pomoci je nedostatočné.“
In the subsequent paragraphs of the judgment in Ufex and Others v Commission, the Court of First Instance therefore considered only the first plea, alleging infringement of the rights of defence of Ufex and Others, and the arguments expounded in connection with the third plea, relating to errors of fact and manifest errors of assessment, which were not indissociable from those already examined in connection with the fourth plea.
V nasledujúcich bodoch už citovaného rozsudku Ufex a i./Komisia teda Súd prvého stupňa preskúmal len prvý žalobný dôvod týkajúci sa údajného porušenia práv na obhajobu Ufex a i. a tvrdenia rozvinuté v rámci tretieho žalobného dôvodu týkajúceho sa nesprávnych skutkových zistení a zjavne nesprávneho posúdenia, ktoré sa nezhodovali s tými, ktoré boli predtým skúmané v rámci štvrtého žalobného dôvodu.
In both cases, the allegations made by Ufex and Others were rejected.
V obidvoch prípadoch boli žalobné dôvody formulované Ufex a i. zamietnuté.
As a consequence, the Court of First Instance merely annulled Article 1 of the contested decision in so far as it finds that the logistical and commercial assistance provided by La Poste to its subsidiary, SFMI-Chronopost, does not constitute State aid to SFMI-Chronopost.
V dôsledku toho sa Súd prvého stupňa obmedzil na zrušenie článku 1 sporného rozhodnutia v rozsahu, v akom stanovuje, že logistická a obchodná pomoc poskytnutá La Poste v prospech svojej dcérskej spoločnosti SFMI-Chronopost nepredstavuje štátnu pomoc v prospech poslednej uvedenej.
The appeals against the judgment in Ufex and Others v Commission
Odvolania proti rozsudku Ufex a i./Komisia
By applications lodged at the Court Registry on 19 and 23 February 2001 respectively, Chronopost, La Poste and the French Republic appealed against the judgment in Ufex and Others v Commission pursuant to Article 56 of the Statute of the Court of Justice of the European Communities.
Návrhmi podanými do kancelárie Súdneho dvora postupne 19. a 23. februára 2001 Chronopost, La Poste a Francúzska republika v zmysle článku 56 Štatútu Súdneho dvora podali odvolania proti už citovanému rozsudku Ufex a i./Komisia.
Those appeals were joined.
Tieto odvolania boli spojené.
According to paragraphs 32 to 41 of the judgment in Chronopost and Others v Ufex and Others:
Z bodov 32 až 41 už citovaného rozsudku Chronopost a i./Ufex a i. vyplýva toto:
‘32 … the Court of First Instance stated, in paragraph 75 of the judgment [in Ufex and Others v Commission], that the Commission should at least have checked that the payment received by La Poste was comparable to that demanded by a private holding company or a private group of undertakings not operating in a reserved sector.
„32 … Súd prvého stupňa v bode 75 rozsudku [Ufex a i./Komisia] vyvodil, že Komisia mala aspoň overiť, či protihodnota prijatá La Poste je porovnateľná s protihodnotou vyžadovanou súkromnou finančnou spoločnosťou alebo súkromnou skupinou spoločností, ktoré nepôsobia vo vyhradenom odvetví.
33 That assessment, which fails to take account of the fact that an undertaking such as La Poste is in a situation which is very different from that of a private undertaking acting under normal market conditions, is flawed in law.
Pri tomto posúdení, ktoré nezohľadňuje, že podnik ako La Poste sa nachádza vo veľmi odlišnej situácii v porovnaní so situáciou súkromného podniku, ktorý pôsobí za obvyklých trhových podmienok, došlo k nesprávnemu právnemu posúdeniu.
34 La Poste is entrusted with a service of general economic interest within the meaning of Article 90(2) of the EC Treaty [now Article 86(2) EC] (see Case C-320/91 Corbeau [1993] ECR I-2533, paragraph 15).
La Poste je totiž poverená službou všeobecného hospodárskeho záujmu v zmysle článku 90 ods. 2 Zmluvy ES [teraz článok 86 ods. 2 ES] (pozri rozsudok Súdneho dvora z 19. mája 1993, Corbeau, C-320/91, Zb. s. I-2533, bod 15).
35 To that end, La Poste had to acquire, or was afforded, substantial infrastructures and resources (the “postal network”), enabling it to provide the basic postal service to all users, even in sparsely populated areas where the tariffs did not cover the cost of providing the service in question.
Na tento účel sa musí La Poste vybaviť, alebo musí byť vybavená významnou infraštruktúrou a prostriedkami (‚poštovou sieťou‘) umožňujúcimi jej poskytovať základnú poštovú službu všetkým používateľom, vrátane oblastí s malou hustotou osídlenia, v ktorých poplatky nepokrývajú náklady vytvárané poskytovaním predmetných služieb.
36 Because of the characteristics of the service which the La Poste network must be able to ensure, the creation and maintenance of that network are not in line with a purely commercial approach.
Z dôvodu prevádzkových charakteristík, ktorých zabezpečenie musí sieť La Poste umožňovať, zriadenie a udržiavanie tejto siete nezodpovedá čisto obchodnej logike.
As was recalled in paragraph 22 above, Ufex and Others have indeed accepted that a network such as that available to SFMI-Chronopost is clearly not a market network.
Ako bolo pripomenuté v bode 22 tohto rozsudku, UFEX a i. okrem toho pripustili, že sieť, akú využívala SFMI-Chronopost, nie je zjavne obchodnou sieťou.
Therefore that network would never have been created by a private undertaking.
Preto by táto sieť nikdy nebola vytvorená súkromným podnikom.
37 Moreover, the provision of logistical and commercial assistance is inseparably linked to the La Poste network, since it consists precisely in making available that network which has no equivalent on the market.
Okrem toho poskytnutie logistickej a obchodnej pomoci je nerozlučne spojené so sieťou La Poste, pretože spočíva práve v sprístupnení tejto siete bez ekvivalentu na trhu.
38 Accordingly, in the absence of any possibility of comparing the situation of La Poste with that of a private group of undertakings not operating in a reserved sector, “normal market conditions”, which are necessarily hypothetical, must be assessed by reference to the objective and verifiable elements which are available.
Za týchto okolností, za neexistencie akejkoľvek možnosti porovnať situáciu La Poste so situáciou skupiny súkromných spoločností nepodnikajúcich vo vymedzenom odvetví, musia byť ‚obvyklé trhové podmienky‘, ktoré sú nevyhnutne hypotetické, posudzované s odkazom na objektívne a overiteľné údaje, ktoré sú dostupné.
40 On that basis, there is no question of State aid to SFMI-Chronopost if, first, it is established that the price charged properly covers all the additional, variable costs incurred in providing the logistical and commercial assistance, an appropriate contribution to the fixed costs arising from use of the postal network and an adequate return on the capital investment in so far as it is used for SFMI-Chronopost’s competitive activity and if, second, there is nothing to suggest that those elements have been underestimated or fixed in an arbitrary fashion.
Na tomto základe existencia štátnej pomoci v prospech SFMI-Chronopost môže byť vylúčená, ak je na jednej strane preukázané, že požadovaná protihodnota pokrýva riadne všetky variabilné dodatočné náklady vznikajúce poskytovaním logistickej a obchodnej pomoci, adekvátny príspevok na fixné náklady súvisiace s používaním poštovej siete, ako aj primerané zhodnotenie vlastného kapitálu v rozsahu, v akom bol určený na činnosti v rámci súťaže SFMI- Chronopost, a pokiaľ, na druhej strane, žiadny údaj neumožňuje domnievať sa, že tieto údaje boli podhodnotené alebo určené svojvoľne.
41 In the light of all the foregoing considerations, the Court of First Instance erred in law in interpreting Article 92(1) of the Treaty as meaning that the Commission was not entitled to determine whether there was aid to SFMI-Chronopost by reference to the costs borne by La Poste but that it should have checked whether the payment received by La Poste “was comparable to that demanded by a private holding company or a private group of undertakings not operating in a reserved sector, pursuing a structural policy — whether general or sectorial — and guided by long-term prospects”.’
S ohľadom na vyššie uvedené úvahy sa Súd prvého stupňa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že článok 92 ods. 1 Zmluvy vyložil tak, že Komisia nemohla posúdiť existenciu pomoci v prospech SFMI-Chronopost odkazom na náklady vynaložené La Poste, ale že mala overiť, či protihodnota prijatá La Poste ‚bola porovnateľná s protihodnotou požadovanou súkromnou finančnou spoločnosťou alebo skupinou súkromných spoločností, nepodnikajúcich vo vymedzenom sektore, sledujúcich štrukturálnu politiku, globálnu alebo sektorovú, a vedených dlhodobými perspektívami‘.“
Consequently, having found that there was no need to examine the other grounds of appeal and that the state of the proceedings did not permit the Court to give final judgment in the matter, the Court set aside the judgment in Ufex and Others v Commission and referred the case back to the Court of First Instance.
V dôsledku toho a po konštatovaní, že nebolo potrebné preskúmať ďalšie odvolacie dôvody a že v súdnom konaní nebolo možné vydať konečné rozhodnutie vo veci, Súdny dvor zrušil už citovaný rozsudok Ufex a i./Komisia a vrátil vec Súdu prvého stupňa.
The second procedure before the Court of First Instance and the judgment under appeal
Druhé konanie pred Súdom prvého stupňa a napadnutý rozsudok
The case was allocated to the Fourth Chamber (Extended Composition) of the Court of First Instance.
Vec bola pridelená štvrtej rozšírenej komore Súdu prvého stupňa.
Upon a change in composition of the Chambers of the Court pursuant to the Court’s decision of 13 September 2004 (OJ 2004 C 251, p.
Keďže zloženie komôr Súdu prvého stupňa bolo zmenené rozhodnutím Súdu prvého stupňa z 13. septembra 2004 (Ú. v.
12), the Judge-Rapporteur was transferred to the Third Chamber (Extended Composition), to which the present case was consequently allocated (paragraph 37 of the judgment under appeal).
EÚ C 251, s. 12), sudca spravodajca bol pridelený k tretej rozšírenej komore, ktorej bola následne táto vec pridelená (bod 37 napadnutého rozsudku).
The oral procedure was initially closed on 23 August 2005, then, after having been reopened, on 19 December 2005.
Ústna časť konania sa najskôr skončila 23. augusta 2005, potom 19. decembra 2005 po znovuotvorení ústnej časti konania.
In the judgment under appeal, the Court of First Instance ruled on the forms of order sought by the parties that were still before it after the case was referred back.
Súd prvého stupňa napadnutým rozsudkom rozhodol o návrhoch účastníkov konania, ktoré mu boli naďalej predložené po vrátení veci.
In paragraph 49 of the judgment under appeal, the Court considered, first of all, that UFEX and Others were essentially maintaining the second, third and fourth pleas raised during the proceedings which gave rise to the judgment of the Court of First Instance in Ufex and Others v Commission, namely the pleas alleging, respectively, breach of the obligation to state reasons, errors of fact and manifest errors of assessment when analysing the remuneration for the assistance provided by La Poste, and an error in applying the concept of State aid.
V bode 49 napadnutého rozsudku Súd prvého stupňa po prvé konštatoval, že UFEX a i. v podstate trvajú na druhom až štvrtom žalobnom dôvode uvedenom v konaní, ktoré viedlo k vydaniu už citovaného rozsudku Ufex a i./Komisia, a to žalobných dôvodoch založených na porušení povinnosti odôvodnenia, na skutkových nepresnostiach a zjavne nesprávnom posúdení pri analýze odplaty za pomoc poskytovanú zo strany La Poste, ako aj na nesprávnom uplatnení pojmu štátna pomoc.
In paragraph 51 of the judgment under appeal, having considered it necessary to examine, first of all, the plea alleging breach of the obligation to state reasons, the Court added that ‘[t]he pleas alleging errors of fact and manifest errors of assessment, as well as misapplication of the concept of State aid, which are indissociable, will then be examined together’.
V bode 51 napadnutého rozsudku Súd prvého stupňa po tom, čo konštatoval, že bolo potrebné preskúmať najskôr žalobný dôvod založený na porušení povinnosti odôvodnenia, dodal, že „žalobné dôvody založené na skutkových nepresnostiach a zjavne nesprávnom posúdení, ako aj na nesprávnom uplatnení pojmu štátna pomoc, ktoré splývajú, budú ďalej skúmané spolu“.
After recalling, in paragraphs 63 to 71 of the judgment under appeal, the caselaw concerning the statement of reasons, the Court upheld the first plea in paragraphs 77 to 95 of that judgment on the ground that no assessment could be made, on the basis of the statement of reasons in the contested decision, of the additional, variable costs incurred in providing the logistical and commercial assistance, or the appropriate contribution to the fixed costs arising from use of the postal network, or the adequate return on the capital investment, or the coverage of costs in general.
Po pripomenutí v bodoch 63 až 71 napadnutého rozsudku judikatúry v oblasti odôvodnenia Súd prvého stupňa v bodoch 77 až 95 toho istého rozsudku vyhovel prvému žalobnému dôvodu na základe toho, že odôvodnenie sporného rozhodnutia neumožňovalo posúdiť dodatočné variabilné náklady vynaložené na poskytnutie logistickej a obchodnej pomoci, príslušný podiel na fixných nákladoch vyvolaných používaním poštovej siete, ani primeraný výnos vlastného kapitálu, ani pokrytie nákladov vo všeobecnosti.
The Court also referred in paragraphs 96 to 100 of the judgment under appeal to circumstances justifying a more detailed statement of reasons for the contested decision in the present case.
Súd prvého stupňa okrem toho v bodoch 96 až 100 napadnutého rozsudku zdôraznil skutočnosti, ktoré v danom prípade odôvodňovali podrobnejšie odôvodnenie sporného rozhodnutia.
It concluded, in paragraph 101 of the judgment under appeal, ‘that the contested decision must be annulled for defective reasoning in so far as it concludes that the logistical and commercial assistance provided by La Poste to SFMI-Chronopost does not constitute State aid’.
Súd prvého stupňa v bode 101 uvedeného rozsudku dospel k záveru, „… že je potrebné zrušiť [sporné] rozhodnutie pre nedostatok odôvodnenia v rozsahu, v akom toto rozhodnutie konštatuje, že logistická a obchodná pomoc poskytovaná zo strany La Poste pre SFMI-Chronopost nepredstavuje štátnu pomoc“.
Next, the Court considered the plea alleging an error in applying the concept of State aid.
Súd prvého stupňa ďalej preskúmal žalobný dôvod založený na porušení pojmu štátna pomoc.
First of all, it took the view in paragraph 102 of the judgment under appeal that, in view of the inadequate reasoning for the contested decision, it was not possible for it to consider the arguments relating to the alleged lack of coverage of SFMI-Chro-nopost’s costs, the underestimation and arbitrary nature of certain elements found by the Commission, errors in the accounting adjustments in Annex 4 to the Deloitte
Po prvé sa v bode 102 napadnutého rozsudku domnieval, že vzhľadom na nedostatočné odôvodnenie sporného rozhodnutia nebol schopný preskúmať tvrdenia založené na údajnom nepokrývaní nákladov SFMI-Chronopost, na podhodnotení alebo svojvoľne určenej povahe niektorých údajov uvádzaných Komisiou, chybách v účtov-
2008 — JOINED CASES C-341/06 P AND C-342/06 P report, the abnormally high level of the IRR, or the causes of SFMI-Chronopost’s profitability.
2008 — VECI C-341/06 P A C-342/06 P ných opravách vykonaných v prílohe 4 správy Deloitte, abnormálne vysokej úrovni VMV alebo dôvodoch rentability SFMI-Chronopost.
Second, in paragraphs 162 to 171 of the judgment under appeal, the Court rejected all of the other arguments advanced by UFEX and Others, except for the argument that the transfer of the Postadex client base constituted, by itself, a measure separate from the logistical and commercial assistance, and thus also State aid.
Súd prvého stupňa po druhé v bodoch 162 až 171 napadnutého rozsudku odmietol všetky argumenty UFEX a i. s výnimkou argumentu založeného na tom, že samotný prevod zákazníkov Postadex predstavoval opatrenie odlišné od logistickej a obchodnej pomoci, a teda aj štátnu pomoc.
With regard to that last point, the Court considered that the Commission had erred in law in taking the view that that transfer did not constitute State aid on the ground that it did not entail any cash advantage.
Pokiaľ ide o posledný uvedený bod, Súd prvého stupňa sa domnieval, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia tým, že konštatovala, že tento prevod nepredstavoval takú pomoc z dôvodu, že so sebou neprinášal žiadnu finančnú výhodu.
In the judgment under appeal, the Court therefore:
Súd prvého stupňa preto napadnutým rozsudkom: