natgillin/translations-raw huggingface dataset:
32 — It should be noted that this is not an option for true retail traders, who are obliged to set VAT-inclusive prices (see Directive 98/6, cited in point 12 above.)
32 — Je potrebné poznamenať, že to nepredstavuje možnosť pre skutočných maloobchodných predajcov, ktorí sú povinní uvádzať ceny vrátane DPH (pozri smernicu 98/6, už citovanú v bode 12 vyššie).
In the rarer cases where the supply is to a final consumer, rounding, although it has a slight effect on the amount paid by the customer and collected by the tax authority, does not affect the neutrality of the tax from the supplier’s point of view.
V zriedkavejších prípadoch, keď ide o dodávku konečnému spotrebiteľovi, zaokrúhľovanie, hoci má mierny účinok na sumu zaplatenú zákazníkom a vybranú daňovým orgánom, neovplyvňuje neutralitu dane z hľadiska dodávateľa.
The amount invoiced is the amount which must be accounted for to the tax authority, and
Fakturovaná suma je suma, ktorá musí byť oznámená daňovému orgánu a časť, o ktorú je zaokrúhlená,
In the light of all the above considerations, I propose that the Court should answer the questions raised by the Hoge Raad as follows:
Vzhľadom na vyššie uvedené úvahy navrhujem, aby Súdny dvor odpovedal na otázky položené Hoge Raad takto:
Such regulation is therefore a matter for national law, which must, however, comply in that regard with all the relevant rules and principles which flow from the directives.
Takáto úprava je preto záležitosťou vnútroštátneho práva, ktoré však musí byť v tejto súvislosti v súlade so všetkými príslušnými pravidlami a zásadami vyplývajúcimi zo smerníc.
2008 — CASE C-484/06
2008 — VEC C-484/06
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC by the Hoge Raad der Nederlanden (Netherlands), made by decision of 24 November 2006, received at the Court on 27 November 2006, in the proceedings
Vo veci C-484/06, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) z 24. novembra 2006 a doručený Súdnemu dvoru 27. novembra 2006, ktorý súvisí s konaním:
THE COURT (Fourth Chamber), composed of K. Lenaerts, President of Chamber, G. Arestis, R. Silva de Lapuerta, E. Juhász and T. von Danwitz (Rapporteur), Judges,
SÚDNY DVOR (štvrtá komora), v zložení: predseda štvrtej komory K. Lenaerts, sudcovia G. Arestis, R. Silva de Lapuerta, E. Juhász a T. von Danwitz (spravodajca),
Advocate General: E. Sharpston, Registrar: C. Strömholm, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 13 December 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
KONINKLIJKE AHOLD generálna advokátka: E. Sharpston, tajomník: C. Strömholm, referentka, so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní z 13. decembra 2007, so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
— the Greek Government, by O. Patsopoulou, M. Tassopoulou and G. Skiani, acting as Agents,
— grécka vláda, v zastúpení: O. Patsopoulou, M. Tassopoulou a G. Skiani, splnomocnené zástupkyne,
— the United Kingdom Government, by V. Jackson, acting as Agent, and by I. Hutton, Barrister,
— vláda Spojeného kráľovstva, v zastúpení: V. Jackson, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci I. Hutton, barrister,
— the Commission of the European Communities, by D. Triantafyllou, A. Weimar and P. van Nuffel, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 24 January 2008, gives the following
— Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: D. Triantafyllou, A. Weimar a P. van Nuffel, splnomocnení zástupcovia, po vypočutí návrhov generálnej advokátky na pojednávaní 24. januára 2008, vyhlásil tento
1, the ‘Sixth Directive’).
160, ďalej len „šiesta smernica“).
This reference was made in proceedings brought by the Fiscale eenheid Koninklijke Ahold NV, a fiscal entity to which the company Albert Heijn BV belongs, against the Staatssecretaris van Financiën (Secretary of State for Finance, Netherlands) following the rejection by the Inspecteur van de Belastingdienst (Inspector of Taxes, the ‘Inspector’) of its complaint brought to obtain repayment of a sum of EUR 1 414 of value added tax (‘VAT’).
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi Fiscale eenheid Koninklijke Ahold NV, daňovým subjektom, ktorý je majiteľom spoločnosti Albert Heijn BV, a Staatssecretaris van Financiën vzniknutého v dôsledku toho, že Inspecteur van de Belastingdienst (daňový kontrolór, ďalej len „kontrolór“) odmietol námietku, ktorú uvedený daňový subjekt podal s cieľom, aby mu bola vrátená suma 1 414 eur, ktorú zaplatil ako daň z pridanej hodnoty (ďalej len „DPH“).
‘The principle of the common system of value added tax involves the application to goods and services of a general tax on consumption exactly proportional to the price of the goods and services, whatever the number of transactions which take place in the production and distribution process before the stage at which tax is charged.
„Princíp spoločného systému dane z pridanej hodnoty je založený na zásade, že na tovar a služby sa uplatňuje všeobecná spotrebná daň presne proporčne k cene tovaru a služieb, bez ohľadu na počet plnení uskutočnených vo výrobnom a distribučnom procese pred stupňom, ktorý je zaťažený daňou.
The common system of value added tax shall be applied up to and including the retail trade stage.
Spoločný systém dane z pridanej hodnoty sa uplatňuje až po a vrátane maloobchodného stupňa.
Article 11A(1)(a) of the Sixth Directive provides:
Článok 11A ods. 1 písm. a) šiestej smernice stanovuje:
(a) in respect of supplies of goods and services other than those referred to in (b), (c) and (d) below, everything which constitutes the consideration which has been or is to be obtained by the supplier from the purchaser, the customer or a third party for such supplies including subsidies directly linked to the price of such supplies’.
„Základom dane je: a) v prípade poskytovania tovaru alebo služieb, ktoré nie sú uvedené v nasledujúcich bodoch b), c) a d), všetko, čo predstavuje protihodnotu, ktorú získal alebo získa dodávateľ od kupujúceho, od zákazníka alebo od tretej strany za tento tovar alebo služby vrátane dotácií priamo súvisiacich s cenou tohto tovaru alebo služieb.“
Article 22(3)(a) and (b), (4)(b) and (5) of the Sixth Directive, state:
Článok 22 ods. 3 písm. a) a b), článok 22 ods. 4 písm. b) a článok 22 ods. 5 šiestej smernice stanovujú:
‘3. (a) Every taxable person shall issue an invoice, or other document serving as invoice, in respect of goods and services which he has supplied or rendered to another taxable person or to a non-taxable legal person. … A taxable person shall keep a copy of every document issued.
„3. a) Každá zdaniteľná osoba musí vydať faktúru, alebo iný dokument slúžiaci ako faktúra s ohľadom na tovar alebo služby, ktoré dodal alebo poskytol inej zdaniteľnej osobe alebo nezdaniteľnej právnickej osobe. … Zdaniteľná osoba musí udržiavať kópiu každého vydaného dokumentu.
(b) The invoice shall state clearly the price exclusive of tax and the corresponding tax at each rate as well as any exemptions.
… b) Faktúra musí jasne stanovovať cenu, oddelene daň [cenu bez dane — neoficiálny preklad] a odpovedajúcu daň pri každej sadzbe ako aj každú výnimku.
(b) The return shall set out all the information needed to calculate the tax that has become chargeable and the deductions to be made including, where appropriate, and in so far as it seems necessary for the establishment of the basis of assessment, the total value of the transactions relative to such tax and deductions and the value of any exempt transactions.
… b) Priznanie k dani musí podávať všetky informácie potrebné pre kalkuláciu dane, ktorá sa stane uplatniteľná a odpočty, ktoré sa majú zahrnúť tam, kde sú uplatniteľné a pokiaľ sa to považuje ako nevyhnutné pre stanovenie základu daňovej povinnosti, celková hodnota transakcií ohľadne tejto dane a odpočty a hodnota každej oslobodenej transakcie.
Every taxable person shall pay the net amount of the value added tax when submitting the regular return.
Každá zdaniteľná osoba zaplatí čistú hodnotu dane z pridanej hodnoty, keď predkladá pravidelné daňové priznanie.
Member States may, however, set a different date for the payment of that amount or may demand an interim payment.’
Členské štáty však môžu stanoviť rozdielny dátum na platbu tejto hodnoty alebo môžu požadovať predbežnú platbu.“
24), which Member States had to bring into force with effect from 1 January 2004, amended Article 22(3)(b) of the Sixth Directive, entailing, inter alia, inclusion of a 10th indent worded as follows:
352), ktorej účinnosť mali zabezpečiť členské štáty do 1. januára 2004, zmenila článok 22 ods. 3 písm. b) šiestej smernice, pričom do tohto ustanovenia bol pridaný najmä desiaty pododsek, ktorý znie:
‘(b) Without prejudice to the specific arrangements laid down by this Directive, only the following details are required for VAT purposes on invoices issued under the first, second and third subparagraphs of point (a):
„Bez vplyvu na špecifické opatrenia stanovené v tejto smernici, len nasledovné podrobnosti sa vyžadujú na účely DPH na faktúrach vystavených podľa prvého, druhého a tretieho pododseku bodu a):
— the VAT amount payable, except where a specific arrangement is applied for which this Directive excludes such a detail,
— splatná čiastka DPH okrem toho, ak sa používa špecifická dohoda, pre ktorú táto smernica vylučuje tento podrobný údaj,
Article 35 of the Law on turnover tax (Wet op de omzetbelasting) of 28 June 1968 (Stb.
Článok 35 zákona o dani z obratu (Wet op de omzetbelasting) z 28. júna 1968 (Stb.
1968, No 329), in the version applicable to the dispute in the main proceedings, is worded as follows:
1968, č. 329) v znení uplatniteľnom v spore vo veci samej znie:
In respect of all goods and services supplied to another trader or to a legal person, other than a trader, the trader shall issue a numbered and dated invoice which shall state clearly and unambiguously:
Podnikateľ v prípade dodávok alebo služieb poskytnutých inému podnikateľovi alebo právnickej osobe, inej ako podnikateľovi, je povinný vydať číslovanú faktúru s dátumom, v ktorej sa jasne a jednoznačne uvedie toto:
The amount of the tax payable in respect of the supply of goods or services.
Suma dane, ktorá je dlžná za dodávku alebo službu.
No reference may be made to another amount of tax.
Nie je povolené uvádzať inú sumu dane.
The company Albert Heijn BV, belonging to the Fiscale eenheid Koninklijke Ahold NV, which constitutes a fiscal entity for the levying of the turnover tax, operates supermarkets in which it offers a standard range of foodstuffs or other products.
Spoločnosť Albert Hein BV patriaca Fiscale eenheid Koninklijke Ahold NV, ktorý je daňovým subjektom na účely výberu dane z obratu, prevádzkuje supermarkety, do ktorých dodáva klasický sortiment potravinových a iných výrobkov.
At the material time, namely October 2003, the applicant in the main proceedings calculated and declared the VAT in respect of sales in its supermarkets, according to its usual practice, on the basis of the total amount, according to each till receipt (or ‘shopping basket’), paid by a customer buying various articles at the same time.
V relevantnom čase v spore vo veci samej, teda v októbri 2003, žalobca vo veci samej vypočítal DPH z predajov svojich supermarketov a uviedol ju v daňovom priznaní podľa svojej zvyčajnej praxe, ktorou je za základ vziať celkovú sumu, zodpovedajúcu každému pokladničnému dokladu (alebo „nákupnému košu“), zaplatenú zákazníkom v prípade nákupu viacerých položiek naraz.
Each of the amounts on those till receipts was rounded arithmetically to the nearest cent (EUR). The operation of arithmetic rounding means that amounts in which the third decimal place is equal to or exceeds five are rounded up to the nearest cent and amounts in which the third decimal place is less than five are rounded down to the nearest cent.
Toto matematické zaokrúhľovanie spôsobuje, že pri sumách, pri ktorých tretie desatinné miesto je číslo 5 alebo vyššie číslo sa suma zaokrúhli na najbližší vyšší eurocent a v prípade, že tretie desatinné miesto je číslo menšie ako 5 sa suma zaokrúhľuje na najbližší nižší eurocent.
This procedure was followed by the applicant in the main proceedings in all its branches.
Žalobca vo veci samej takto postupoval v prípade všetkých svojich pobočiek.
However, at two branches during the relevant period the applicant also employed another method, which consisted of calculating the amount of VAT payable, not per till receipt, but separately for each item sold to the customer, by rounding the amount thus calculated per item down to the nearest cent.
V prípade dvoch pobočiek okrem toho uplatnil, pokiaľ ide o predmetné obdobie, inú metódu, spočívajúcu vo výpočte sumy dlžnej DPH nie v pokladničnom doklade, ale oddelene pri každej položke predanej zákazníkovi, pričom zaokrúhlil takto vypočítanú sumu pri každej položke na najbližší nižší eurocent.
The applicant in the main proceedings accordingly calculated that, for those two branches during the relevant period, the result of that method of rounding down per item was that it should have paid EUR 1 414 less than the amount stated on its VAT return and which it in fact paid in accordance with its usual practice of rounding per till receipt.
Žalobca vo veci samej takto vypočítal, že v prípade svojich dvoch pobočiek a predmetného obdobia mal podľa tejto metódy zaokrúhľovania nadol pri každej položke zaplatiť o 1 414 eur menej, ako uviedol v daňovom priznaní, a naozaj zaplatil v súlade so svojou zvyčajnou praxou zaokrúhľovania v pokladničnom doklade.
The applicant in the main proceedings applied for repayment of the amount of EUR 1 414 of VAT which, in its opinion, it had wrongly paid for the two branches in question.
Žalobca vo veci samej požiadal o vrátenie sumy 1 414 eur, ktorú podľa neho zaplatil neoprávnene ako DPH za dve predmetné pobočky.
When that application was rejected, the applicant brought a complaint before the Inspector with the claim that ‘rounding per basket’ was incorrect and that the amount of the tax calculated per item should, when necessary, be rounded down to the nearest amount.
Táto žiadosť bola zamietnutá, a preto podal námietku kontrolórovi, pričom uviedol, že „zaokrúhľovanie za nákupný kôš“ nie je správne a že suma dane vypočítanej pri každej položke by mala byť prípadne zaokrúhlená na najbližšiu nižšiu sumu.
The Inspector rejected that complaint.
Kontrolór zamietol uvedenú námietku.
The applicant in the main proceedings brought an action seeking annulment of that rejection before the Gerechtshof te Amsterdam (Regional Court of Appeal, Amsterdam).
Žalobca vo veci samej podal odvolanie, v ktorom navrhoval zrušenie tohto zamietavého rozhodnutia na Gerechtshof te Amsterdam.
That court dismissed the action as unfounded by judgment of 16 August 2004.
Gerechtshof te Amsterdam zamietol toto odvolanie ako nedôvodné rozsudkom zo 16. augusta 2004.
The applicant then brought an appeal against that judgment before the Hoge Raad der Nederlanden (Supreme Court of the Netherlands).
Žalobca podal teda na Hoge Raad der Nederlanden kasačný opravný prostriedok proti tomuto rozsudku.
In the order for reference, the Hoge Raad der Nederlanden states that, in the opinion of the Gerechtshof te Amsterdam, even when the result of using the arithmetic method is a rounding up to the nearest cent, that method is, on balance, more consistent with the principle that the tax must be strictly proportional to the price than a method which prescribes rounding down to the nearest cent.
Hoge Raad der Nederlanden vo svojom rozhodnutí pripomína, že podľa Gerechtshof te Amsterdam, hoci uplatnenie matematickej metódy vedie k zaokrúhľovaniu na vyšší cent, táto metóda celkovo rešpektuje vo väčšej miere zásadu, v zmysle ktorej by daň mala byť striktne proporcionálna cene, než metóda zaokrúhľovania na najbližší nižší eurocent.
The referring court adds that, in calculating the VAT, it is permissible for each supply of goods or each provision of services to adopt either the procedure of arithmetic rounding of the tax or the method of rounding the total amount of a certain number of supplies or service provisions taken together, namely, in this case, per basket.
Uvedený súd dodáva, že pri výpočte DPH je povolené pristúpiť k matematickému zaokrúhľovaniu dane pri každej dodávke tovaru alebo pri každom poskytnutí služby alebo uplatňovať zaokrúhľovanie celkovej sumy určitého počtu dodávok alebo služieb posudzovaných spoločne, teda vo veci samej, za celý nákupný kôš.
According to that court, both those methods are laid down, as from 1 July 2004, in Article 5 a of the implementing decree of 1968 on turnover tax (Uitvoeringsbesluit omzetbelasting 1968).
Podľa neho sú tieto dve metódy uvedené od 1. júla 2004 v článku 5a vykonávacieho predpisu o dani z obratu z roku 1968 (Uitvoeringsbesluit omzetbelasting 1968).
The questions arising from the main proceedings are whether it is a requirement of the First and Sixth Directives that the method of rounding down per item be permitted and, more particularly, whether the provisions of the first and second paragraphs of Article 2 of the First Directive and of Articles 11A(1)(a) and 22(3)(b), first paragraph, in the version applicable before 1 January 2004, and 22(5) of the Sixth Directive are founded on a method which necessitates the amount of VAT being calculated on each transaction, even if various transactions are referred to on one invoice and/or are included in one and the same VAT return.
Spor vo veci samej sa týka otázky, či prvá a šiesta smernica vyžadujú, aby metóda zaokrúhľovania pri každej položke nadol bola prípustná a konkrétne, či sú ustanovenia článku 2 prvého a druhého odseku prvej smernice, ako aj článku 11A ods. 1 písm. a), článku 22 ods. 3 písm. b) prvého pododseku v znení uplatniteľnom až do 1. januára 2004 a článku 22 ods. 5 šiestej smernice založené na metóde, podľa ktorej suma DPH musí byť vypočítaná pri každom plnení, hoci rôzne plnenia sú uvedené na faktúre a/alebo sú uvedené v tom istom daňovom priznaní.
In those circumstances, the Hoge Raad der Nederlanden decided to stay proceedings and to refer the following questions to the Court for a preliminary ruling:
Za týchto okolností sa Hoge Raad der Nederlanden rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
Application for reopening of the oral procedure
O návrhu na opätovné otvorenie ústnej časti konania
By application lodged at the Registry of the Court on 10 March 2008, the applicant in the main proceedings applied for the reopening of the oral procedure on the ground that the case may not be dealt with on the basis of an argument which has not been
Návrhom podaným do kancelárie Súdneho dvora 10. marca 2008 žalobca vo veci samej požiadal o opätovné otvorenie ústnej časti konania z dôvodu, že vo veci nemožno rozhodnúť na základe tvrdenia, ktoré účastníci konania vzájomne
2008 — CASE C-484/06 debated between the parties, in so far as the Opinion of the Advocate General is based on a factual misconception.
2008 — VEC C-484/06 neprerokovali, a to v tom zmysle, že návrhy generálnej advokátky sa zakladajú na nesprávnom posúdení skutkových okolností.
However, in its application to have the oral procedure reopened, the applicant in the main proceedings states that it several times at the hearing drew attention, inter alia, to what were, in its opinion, the correct facts in relation to the effects of rounding.
Žalobca vo veci samej vo svojom návrhu na opätovné otvorenie ústnej časti konania uvádza, že viackrát počas pojednávania okrem iného uviedol podľa neho správne skutočnosti, pokiaľ ide o účinky zaokrúhľovania.
Having heard the Advocate General, the Court considers in this case that it has all the information required to reply to the questions referred and that, accordingly, there is no need to order the reopening of the oral procedure.
Súdny dvor v prejednávanej veci po vypočutí generálneho advokáta usúdil, že má všetky podklady potrebné na to, aby mohol zodpovedať na položené otázky, a teda nie je potrebné nariadiť opätovné otvorenie ústnej časti konania.
Consequently, the application for an order reopening the oral procedure must be dismissed.
Preto je potrebné zamietnuť návrh na nariadenie opätovného otvorenia ústnej časti konania.
In reply to the first question, the provisions of the First and Sixth Directives contain no explicit rule concerning rounding of amounts of VAT.
V rámci odpovede na prvú otázku je potrené konštatovať, že ustanovenia prvej a šiestej smernice neobsahujú žiadne výslovné pravidlo týkajúce sa zaokrúhľovania súm DPH.
In particular, the Sixth Directive is silent on that matter.
Najmä šiesta smernica nestanovuje nič v tejto súvislosti.
It is true that the substantive content both of the provisions of Article 22(3)(b) of the Sixth Directive, both in the version applicable at the material time and in the version amended by Directive 2001/115 which entered into force on 1 January 2004 and which, consequently, is not applicable to the main proceedings, and of the provisions of Article 22(5) is capable of referring by implication to rounded amounts of VAT, as is submitted by the referring court.
Ustanovenia článku 22 ods. 3 písm. b) šiestej smernice, tak v znení uplatniteľnom v čase skutkových okolností v spore vo veci samej, ako aj v znení vyplývajúcom zo smernice 2001/115, ktorá nadobudla účinnosť 1. januára 2004 a ktorá preto nie je uplatniteľná na uvedený spor, ako aj ustanovenia odseku 5 toho istého článku, sú zjavne takej povahy, že odkazujú v podstate na zaokrúhlené sumy DPH, ako to aj uvádza vnútroštátny súd.
However, it is common ground that those provisions do not lay down any express rule as to the manner in which rounding must be carried out.
Je však nesporné, že tieto ustanovenia nestanovujú žiadne výslovné pravidlo týkajúce sa spôsobu, akým sa má zaokrúhľovať.
The same is true of Article 11A(1)(a) of the Sixth Directive.
To isté platí, pokiaľ ide o článok 11A ods. 1 písm. a) šiestej smernice.
That provision restricts itself to determining the taxable amount and it refers only to the price of the goods supplied and the services performed as consideration for the price.
Toto ustanovenie sa totiž obmedzuje na určenie základu dane a odkazuje len na cenu dodaných tovarov a poskytnutých služieb ako protihodnotu za ne.
That finding is in no way affected by the requirement that the objectives and context of each of the provisions referred to in the two preceding paragraphs must be taken into account in their interpretation (see, in particular, Case C-491/01 British American Tobacco (Investments) and Imperial Tobacco [2002] ECR I-11453, para-
Uvedené konštatovanie nie je spochybnené účelom a systémom každého z ustanovení uvedených v dvoch predchádzajúcich bodoch, ktoré je potrebné zohľadniť pri výklade týchto ustanovení (pozri najmä rozsudky z 10. decembra 2002, British American Tobacco (Investments) a Imperial Tobacco, C-491/01, Zb. s. I-11453,
It is clear from the Second Council Directive 67/228/EEC of 11 April 1967 on the harmonisation of legislation of Member States concerning turnover taxes — Structure and procedures for application of the common system of value added tax (OJ, English Special Edition 1967, p.
Z druhej smernice Rady 67/228/EHS z 11. apríla 1967 o harmonizácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa dane z obratu — štruktúra a spôsoby uplatňovania spoločného systému dane z pridanej hodnoty [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES 1967, 71, s.
16) that the objective of the turnover tax is to achieve equal conditions of taxation for the same supply, no matter in which Member State it is carried out (Case C-475/03 Banca Popolare di Cremona [2006] ECR I-9373, paragraphs 20 and 23).
1303) vyplýva, že účelom dane z obratu je dosiahnuť cieľ rovnosti podmienok zdanenia toho istého plnenia bez ohľadu na to, v ktorom členskom štáte k nemu došlo (rozsudky z 3. októbra 2006, Banca Popolare di Cremona, C-475/03, Zb. s. I-9373, body 20 a 23).
In that context, the purpose of Article 11A(1)(a) of the Sixth Directive is to guarantee uniformity, in the Member States, of the amount which is to be taxable.
V tejto súvislosti je cieľom článku 11A ods. 1 písm. a) šiestej smernice zabezpečiť jednotnosť základu, z ktorého vychádza zdaňovanie, v členských štátoch.