natgillin/translations-raw huggingface dataset:
— the Commission of the European Communities, by K. Simonsson, H. Ringbom and F. Hoffmeister, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 20 November 2007,
— Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: K. Simonsson, H. Ringbom a F. Hoffmeister, splnomocnení zástupcovia, po vypočutí návrhov generálnej advokátky na pojednávaní 20. novembra 2007,
2008 — CASE C-308/06 gives the following
2008 — VEC C-308/06 vyhlásil tento
11; corrigenda at OJ 2006 L 33, p.
EÚ L 33, 2006, s. 87, a Ú. v.
87, and OJ 2006 L 105, p. 65).
EÚ L 105, 2006, s. 65).
The United Nations Convention on the Law of the Sea, signed in Montego Bay on 10 December 1982 (‘UNCLOS’), entered into force on 16 November 1994.
Dohovor Organizácie Spojených národov o morskom práve, podpísaný v Montego Bay 10. decembra 1982 (ďalej len „dohovor z Montego Bay“), nadobudol účinnosť 16. novembra 1994.
Article 2 of UNCLOS refers to the legal status of the territorial sea in the following terms:
Článok 2 dohovoru z Montego Bay stanovuje právny štatút pobrežného mora takto:
The sovereignty over the territorial sea is exercised subject to this Convention and to other rules of international law.’
Zvrchovanosť nad pobrežným morom je vykonávaná v súlade s týmto Dohovorom [z Montego Bay] a inými pravidlami medzinárodného práva.“
Article 17 of UNCLOS provides:
Podľa znenia článku 17 tohto dohovoru:
‘Subject to this Convention, ships of all States, whether coastal or land-locked, enjoy the right of innocent passage through the territorial sea.’
„Lode všetkých štátov, či už pobrežných alebo vnútrozemských, majú v súlade s týmto dohovorom [z Montego Bay] právo pokojného prechodu pobrežným morom.“
Article 34 of UNCLOS specifies as follows the legal status of waters forming straits used for international navigation:
Článok 34 predmetného dohovoru upresňuje právny štatút vôd tvoriacich prielivy používané pre medzinárodnú plavbu takto:
The regime of passage through straits used for international navigation established in this Part shall not in other respects affect the legal status of the waters forming such straits or the exercise by the States bordering the straits of their sovereignty or jurisdiction over such waters and their airspace, bed and subsoil.
Režim prechodu prielivmi, ktorý sa používa pre medzinárodnú plavbu, ustanovený v tejto časti, sa v žiadnom inom ohľade nedotýka štatútu vôd tvoriacich takéto prielivy, ani výkonu zvrchovanosti alebo jurisdikcie štátov hraničiacich s takýmito prielivmi a ich vzdušným priestorom, dnom a podložím.
The sovereignty or jurisdiction of the States bordering the straits is exercised subject to this Part and to other rules of international law.’
Zvrchovanosť alebo jurisdikcia štátov susediacich s prielivmi sa vykonáva v zmysle ustanovení tejto časti a iných noriem medzinárodného práva.“
Article 42 of UNCLOS provides:
Článok 42 dohovoru z Montego Bay uvádza:
Subject to the provisions of this section, States bordering straits may adopt laws and regulations relating to transit passage through straits, in respect of all or any of the following:
Pri dodržiavaní ustanovenia tohoto oddielu môžu štáty, ktoré hraničia s prielivmi, vydávať predpisy dotýkajúce sa tranzitného prechodu prielivmi, pokiaľ ide o:
(b) the prevention, reduction and control of pollution, by giving effect to applicable international regulations regarding the discharge of oil, oily wastes and other noxious substances in the strait;
b) zabránenie, zníženie a kontrolu znečistenia uplatnením príslušných medzinárodných predpisov, ktoré sa dotýkajú vypúšťania ropy, ropných odpadov a iných škodlivých látok v prielive,
Part V of UNCLOS lays down a specific legal regime governing the exclusive economic zone.
Časť V tohto dohovoru stanovuje právny režim, ktorému podlieha výlučná ekonomická zóna.
In this Part, Article 56(1) provides:
V tejto časti článok 56 ods. 1 uvedeného dohovoru stanovuje:
(a) sovereign rights for the purpose of exploring and exploiting, conserving and managing the natural resources, whether living or non-living, of the waters superjacent to the sea-bed and of the sea-bed and its subsoil, and with regard to other activities for the economic exploitation and exploration of the zone, such as the production of energy from the water, currents and winds;
Vo výlučnej ekonomickej zóne má pobrežný štát: a) zvrchované práva s cieľom prieskumu a využívania, zachovávania prírodných zdrojov živých aj neživých a hospodárenia s nimi, morského dna a jeho podložia a vôd ležiacich nad nimi s ohľadom na inú činnosť, ktorá sa dotýka hospodárskeho využívania a prieskumu zóny, ako aj výroby energie pomocou vody, morských prúdov a vetra,
Article 58(1) provides:
Článok 58 ods. 1 toho istého dohovoru stanovuje:
‘In the exclusive economic zone, all States, whether coastal or land-locked, enjoy, subject to the relevant provisions of this Convention, the freedoms referred to in Article 87 of navigation and overflight and of the laying of submarine cables and pipelines, and other internationally lawful uses of the sea related to these freedoms, such as those associated with the operation of ships, aircraft and submarine cables and pipelines, and compatible with the other provisions of this Convention.’
„Vo výlučnej ekonomickej zóne využívajú všetky štáty, či už pobrežné alebo vnútrozemské, s výhradou príslušných ustanovení tohoto dohovoru [z Montego Bay], slobody, o ktorých je zmienka v článku 87, a síce slobody plavby, preletu, kladenia podmorských káblov, potrubí a iných spôsobov využívania mora dotýkajúcich sa týchto medzinárodným právom uznávaných slobôd, ktoré sú spojené s prevádzkou lodí, lietadiel, podmorských káblov a potrubí a ktoré sú zlučiteľné s ostatnými ustanoveniami tohoto dohovoru [z Montego Bay].“
Article 79(1) of UNCLOS states:
Podľa článku 79 ods. 1 dohovoru z Montego Bay:
‘All States are entitled to lay submarine cables and pipelines on the continental shelf, in accordance with the provisions of this Article.’
„Všetky štáty sú oprávnené klásť podmorské káble a diaľkové potrubia na kontinentálnom šelfe v súlade s ustanoveniami tohoto článku.“
Article 89 of UNCLOS provides:
Podľa znenia článku 89 tohto dohovoru:
Article 90 provides:
Článok 90 predmetného dohovoru uvádza:
‘Every State, whether coastal or land-locked, has the right to sail ships flying its flag on the high seas.’
„Každý štát, či už pobrežný alebo vnútrozemský, má právo, aby na šírom mori plávali lode pod jeho vlajkou.“
Article 116 provides:
Článok 116 dohovoru z Montego Bay stanovuje:
‘All States have the right for their nationals to engage in fishing on the high seas …’
„Všetky štáty majú právo na to, aby ich štátni príslušníci vykonávali rybolov na šírom mori,…“
Part XII of UNCLOS is devoted to protection and preservation of the marine environment.
Časť XII tohto dohovoru je venovaná ochrane a zachovaniu morského prostredia.
In Part XII, Article 211 provides:
V uvedenej časti XII článku 211 predmetný dohovor stanovuje:
States, acting through the competent international organisation or general diplo -matic conference, shall establish international rules and standards to prevent, reduce and control pollution of the marine environment from vessels and promote the adoption, in the same manner, wherever appropriate, of routeing systems designed to minimise the threat of accidents which might cause pollution of the marine environment, including the coastline, and pollution damage to the related interests of coastal States.
Štáty, konajúc prostredníctvom príslušných medzinárodných organizácií alebo všeobecnej diplomatickej konferencie, stanovia medzinárodné normy a štandardy na zabránenie, zníženie a kontrolu znečisťovania morského prostredia z lodí a rovnakým spôsobom budú tam, kde je to vhodné, podporovať prijatie systémov morských ciest zameraných na minimalizáciu nebezpečenstva vzniku nehôd, ktoré by mohli zapríčiniť znečisťovanie morského prostredia, vrátane pobrežia a s ním spojených záujmov pobrežných štátov.
Such rules and standards shall, in the same manner, be re-examined from time to time as necessary.
Tieto normy a štandardy budú rovnakým spôsobom podľa potreby preskúmavané.
States shall adopt laws and regulations for the prevention, reduction and control of pollution of the marine environment from vessels flying their flag or of their registry.
Štáty prijmú zákony a nariadenia pre zabránenie, zníženie a kontrolu znečisťovania morského prostredia z lodí plávajúcich pod ich vlajkou alebo ich registrácií.
Such laws and regulations shall at least have the same effect as that of generally accepted international rules and standards established through the competent international organisation or general diplomatic conference.
Tieto zákony a nariadenia musia byť prinajmenšom rovnako účinné, ako všeobecne prijaté medzinárodné normy a štandardy stanovené prostredníctvom príslušných medzinárodných organizácií alebo všeobecnou diplomatickou konferenciou.
Coastal States may, in the exercise of their sovereignty within their territorial sea, adopt laws and regulations for the prevention, reduction and control of marine pollution from foreign vessels, including vessels exercising the right of innocent passage.
Pobrežné štáty pri výkone svojej zvrchovanosti v pobrežnom mori môžu vydať zákony a nariadenia na zabránenie, zníženie a kontrolu znečisťovania mora z cudzích lodí, vrátane lodí vykonávajúcich právo pokojného prejazdu.
Such laws and regulations shall, in accordance with Part II, section 3, not hamper innocent passage of foreign vessels.
Takéto zákony a nariadenia nesmú, v súlade s oddielom 3 druhej časti, narušovať pokojný prejazd cudzích lodí.
Coastal States, for the purpose of enforcement as provided for in section 6, may in respect of their exclusive economic zones adopt laws and regulations for the prevention, reduction and control of pollution from vessels conforming to and giving effect to generally accepted international rules and standards established through the competent international organisation or general diplomatic conference.
Pobrežné štáty s cieľom zabezpečenia, dodržiavania právnych predpisov uvedených v šiestom oddiele môžu, pokiaľ sa týka ich výlučnej ekonomickej zóny, vydať zákony a nariadenia na zabránenie, zníženie a kontrolu znečisťovania z lodí, ktoré budú zodpovedať všeobecne prijatým medzinárodným normám a štandardom stanovených prostredníctvom príslušných medzinárodných organizácií alebo všeobecnej diplomatickej konferencie a budú tieto všeobecne prijaté medzinárodné normy a štandardy vykonávať.
The International Convention for the Prevention of Pollution from Ships, signed in London on 2 November 1973, as supplemented by the Protocol of 17 February 1978 (‘Marpol 73/78’), establishes rules to combat pollution of the marine environment.
Medzinárodný dohovor o zabránení znečisťovania z lodí, podpísaný v Londýne 2. novembra 1973, zmenený a doplnený protokolom zo 17. februára 1978 (ďalej len „dohovor Marpol 73/78“), zavádza pravidlá boja proti znečisťovaniu morského prostredia.
The regulations for the prevention of pollution by oil are set out in Annex I to Marpol 73/78.
Pravidlá týkajúce sa zabráneniu znečisťovania ropnými látkami sú uvedené v prí -lohe I dohovoru Marpol 73/78.
Regulation 9 of Annex I states that, subject to the provisions of Regulations 9(2), 10 and 11, any discharge into the sea of oil or oily mixtures from ships to which that annex applies is to be prohibited except when certain exhaustively listed conditions are satisfied.
Podľa pravidla 9 tejto prílohy, s výhradou ustanovení pravidiel 10 a 11 uvedenej prílohy a odseku 2 tohto pravidla 9, sa každej lodi, na ktorú sa táto príloha uplatňuje, zakazuje vypúšťanie ropy a ropných zmesí do mora s výnimkou prípadu, že sú splnené určité taxatívne vymenované podmienky.
Regulation 10 of Annex I lays down methods for the prevention of oil pollution from ships while operating in special areas.
Pravidlo 10 predmetnej prílohy I stanovuje metódy na zabránenie znečisteniu ropnými látkami z lodí, ktoré sa plavia v osobitných oblastiach.
Regulation 11 of that annex, headed ‘Exceptions’, states:
Podľa znenia pravidla 11 tej istej prílohy s nadpisom „Výnimky“:
(c) the discharge into the sea of substances containing oil, approved by the Administration [of the flag State], when being used for the purpose of combating specific pollution incidents in order to minimise the damage from pollution. Any
„Pravidlá 9 a 10 tejto prílohy sa neuplatňujú na: a) vypúšťanie ropných látok alebo ropnej zmesi do mora, potrebné na účely zabezpečenia bezpečnosti lode alebo záchrany života na mori, alebo b) vypúšťanie ropných látok alebo ropnej zmesi do mora následkom poškodenia lode alebo jej zariadenia: i) za predpokladu, že po výskyte poškodenia alebo zistení vypúšťania na účely zabránenia vypúšťania alebo jeho minimalizácie boli vykonané všetky náležité opatrenia, a ii) okrem prípadu, ak vlastník lode alebo veliteľ lode konal buď s úmyslom spôsobiť škodu, alebo nedbanlivo s tým, že vedel, že by pravdepodobne vznikla škoda, alebo c) vypúšťanie látok obsahujúcich ropu do mora, schválené správou [štátu vlajky], ak sa použije na účel boja proti určitým prípadom znečistenia, aby sa tak minima-
2008 — CASE C-308/06 such discharge shall be subject to the approval of any Government in whose jurisdiction it is contemplated the discharge will occur.’
2008 — VEC C-308/06 lizovala škoda zo znečistenia. Každé také vypúšťanie podlieha schváleniu vlády štátu, v ktorého súdnej právomoci sa má vykonať zamýšľané vypúšťanie.“
The regulations for the control of pollution by noxious liquid substances are set out in Annex II to Marpol 73/78.
Pravidlá týkajúce sa zabráneniu znečisťovania škodlivými kvapalnými látkami sú uvedené v prílohe II dohovoru Marpol 73/78.
Regulation 5 of Annex II prohibits discharge into the sea of the substances covered by that annex, except when certain exhaustively listed conditions are satisfied.
Pravidlo 5 tejto prílohy zakazuje vypúšťanie látok uvedených v tejto prílohe do mora, s výnimkou splnenia určitých taxatívne vymenovaných podmienok.
Regulation 6(a) to (c) of that annex sets out, in analogous terms, the exceptions provided for in Regulation 11(a) to (c) of Annex I.
Pravidlo 6 písm. a) až c) tej istej prílohy analogicky preberajú výnimky stanovené pravidlom 11 písm. a) až c) prílohy I dohovoru Marpol 73/78.
Article 3(1) of Directive 2005/35 provides:
Podľa znenia článku 3 ods. 1 smernice 2005/35:
(a) the internal waters, including ports, of a Member State, in so far as the Marpol regime is applicable;
Táto smernica sa v súlade s medzinárodným právom vzťahuje na vypúšťanie znečisťujúcich látok: a) vo vnútorných vodách členského štátu, vrátane prístavov v rozsahu, v akom sa uplatňuje režim Marpol; b) v teritoriálnych vodách členského štátu;
(d) the exclusive economic zone or equivalent zone of a Member State, established in accordance with international law; and
c) v morských úžinách využívaných pre medzinárodnú plavbu podliehajúcu režimu tranzitného prechodu, ako je to stanovené v časti III oddiele 2 Dohovoru Organizácie spojených národov o morskom práve z roku 1982 v rozsahu, v akom členský štát vykonáva súdnu právomoc nad takými morskými úžinami; d) vo výhradnej hospodárskej zóne [výlučnej ekonomickej zóne — neoficiálny preklad] alebo v rovnocennej zóne členského štátu, zriadenej v súlade s medzinárodným právom, a e) na šírom mori.“
Article 4 of Directive 2005/35 provides:
Článok 4 tejto smernice uvádza:
‘Member States shall ensure that shipsource discharges of polluting substances into any of the areas referred to in Article 3(1) are regarded as infringements if committed with intent, recklessly or by serious negligence.
„Členské štáty zabezpečia, aby sa vypúšťanie znečisťujúcich látok loďami do ktorejkoľvek z oblastí uvedených v článku 3 ods. 1 považovalo za porušenie, ak bolo spáchané úmyselne, z nepozornosti alebo závažnej nedbanlivosti.
These infringements are regarded as criminal offences by, and in the circumstances provided for in, Framework Decision 2005/667/JHA supplementing this Directive.’
Tieto porušenia sa považujú za trestné činy za podmienok, ktoré sú ustanovené v rámcovom rozhodnutí 2005/667/SVV, ktorým sa dopĺňa táto smernica.“
Article 5 of Directive 2005/35 states:
Podľa článku 5 smernice 2005/35:
A discharge of polluting substances into any of the areas referred to in Article 3(1) shall not be regarded as an infringement if it satisfies the conditions set out in Annex I, Regulations 9, 10, 11(a) or 11(c) or in Annex II, Regulations 5, 6(a) or 6(c) of Marpol 73/78.
Vypúšťanie znečisťujúcich látok do ktorejkoľvek z oblastí uvedených v člán ku 3 ods. 1 sa nepovažuje za porušenie smernice, ak spĺňa podmienky stanovené v pra vidlách 9, 10, 11 písm. a) alebo v pravidle 11 písm. c) prílohy I alebo v pravid -lách 5, 6 písm. a) alebo 6 písm. c) prílohy II dohovoru Marpol 73/78.
A discharge of polluting substances into the areas referred to in Article 3(1)(c), (d) and (e) shall not be regarded as an infringement for the owner, the master or the crew when acting under the master’s responsibility if it satisfies the conditions set out in Annex I, Regulation 11(b) or in Annex II, Regulation 6(b) of Marpol 73/78.’
Vypúšťanie znečisťujúcich látok do oblastí uvedených v článku 3 ods. 1 písm. c), d) a e) sa nepovažuje za porušenie zo strany vlastníka lode, veliteľa lode alebo posádky konajúcej na zodpovednosť veliteľa lode, ak spĺňa podmienky stanovené v pravidle 11 písm. b) prílohy I alebo v pravidle 6 písm. b) prílohy II dohovoru Marpol 73/78.“
Article 8 of Directive 2005/35 provides:
Podľa znenia článku 8 smernice 2005/35:
Each Member State shall take the measures necessary to ensure that the penalties referred to in paragraph 1 apply to any person who is found responsible for an infringement within the meaning of Article 4.’
Každý členský štát prijme opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby sa sankcie uvedené v odseku 1 uplatnili voči každej osobe, ktorá je uznaná zodpovednou za porušenie podľa článku 4.“
The claimants in the main proceedings comprise a group of organisations within the maritime shipping industry representing substantial proportions of that industry.
Žalobcovia vo veci samej predstavujú skupinu organizácií odvetvia námornej dopravy zastupujúcu podstatnú časť tohto odvetvia.
They applied to the High Court of Justice of England and Wales, Queen’s Bench Division (Administrative Court), for judicial review in relation to the implementation of Directive 2005/35.
Žalobcovia podali pred vnútroštátnym súdom predkladajúcim návrh na začatie prejudiciálneho konania žalobu na preskúmanie zákonnosti („judicial review“) týkajúcu sa vykonania smernice 2005/35.
By decision of 4 July 2006, that court decided to stay the proceedings and to refer the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Rozhodnutím zo 4. júla 2006 High Court of Justice (England & Wales) Queen’s Bench Division (Administrative Court) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky: „1.
‘(1) In relation to straits used for international navigation, the exclusive economic zone or equivalent zone of a Member State and the high seas, is Article 5(2) of Directive 2005/35/EC invalid in so far as it limits the exceptions in Annex I Regulation 11(b) of [Marpol] 73/78 and in Annex II Regulation (6)(b) of [Marpol] 73/78 to the owners, masters and crew?
Je článok 5 ods. 2 [smernice 2005/35] neplatný vo vzťahu k morským úžinám využívaným na medzinárodnú plavbu, vo vzťahu k výlučnej ekonomickej zóne alebo obdobnej zóne členského štátu a vo vzťahu k šíremu moru v tom rozsahu, v akom obmedzuje výnimky uvedené v prílohe I pravidle 11 písm. b) a v prí -lohe II pravidle 6 písm. b) [dohovoru] MARPOL 73/78 na vlastníkov, veliteľov a posádku?
(a) Is Article 4 of the Directive invalid in so far as it requires Member States to treat serious negligence as a test of liability for discharge of polluting substances; and/or
Vo vzťahu k pobrežným moriam členského štátu: a) je článok 4 smernice [2005/35] neplatný v tom rozsahu, v akom požaduje od členských štátov, aby považovali závažnú nedbanlivosť za kritérium stanovovania zodpovednosti za vypúšťanie znečisťujúcich látok; a/alebo b) je článok 5 ods. 1 smernice [2005/35] neplatný v tom rozsahu, v akom vylučuje uplatňovanie výnimiek uvedených v prílohe I pravidle 11 písm. b) a v prílohe II pravidle 6 písm. b) [dohovoru] MARPOL 73/78?
(3) Does Article 4 of the Directive, requiring Member States to adopt national legislation which includes serious negligence as a standard of liability and which penalises discharges in territorial sea, breach the right of innocent passage recognised in [UNCLOS], and if so, is Article 4 invalid to that extent?
Porušuje článok 4 smernice [2005/35] vyžadujúci od členských štátov, aby prijali vnútroštátnu právnu úpravu zahrňujúcu závažnú nedbanlivosť ako kritérium zodpovednosti a sankcionujúcu vypúšťanie do pobrežných morí, právo pokojného prechodu zakotvené dohovorom [z Montego Bay] a ak áno, je článok 4 v tomto rozsahu neplatný?
The French Government questions whether the reference for a preliminary ruling is admissible, the national court having, in its view, failed to set out the circumstances in which the case has been brought before it.
Francúzska vláda spochybňuje prípustnosť návrhu na začatie prejudiciálneho konania, keďže podľa jej názoru vnútroštátny súd neuviedol okolnosti, za ktorých mu bola vec predložená.
The French Government submits that, in contrast to cases such as that giving rise to the judgment in Case C-491/01 British American Tobacco (Investments) and Imperial Tobacco [2002] ECR I-11453, the order for reference does not state that the claimants in the main proceedings have sought to bring an action contesting the transposition of Directive 2005/35 by the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland.
Na rozdiel od takých vecí ako bola vec, o ktorej sa rozhodlo rozsudkom z 10. decembra 2002, British American Tobacco (Investments) a Imperial Tobacco (C-491/01, Zb. s. I-11453), predmetný návrh neupresňuje, že žalobcovia zamýšľali podať žalobu smerujúcu k spochybneniu prebratia smernice 2005/35 Spojeným kráľovstvom Veľkej Británie a Severného Írska.
In that regard, it is to be remembered that, when a question on the validity of a measure adopted by the institutions of the European Community is raised before a national court, it is for that court to decide whether a decision on the matter is necessary to enable it to give judgment and, consequently, whether it should request the Court to rule on that question.
V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť, že ak sa pred vnútroštátnym súdom namieta otázka platnosti aktu prijatého inštitúciami Európskeho spoločenstva, je záležitosťou tohto súdu zvážiť, či rozhodnutie o tom je potrebné pre vyhlásenie jeho rozsudku, a teda požiadať Súdny dvor o rozhodnutie o tejto otázke.
Accordingly, where the national court’s questions relate to the validity of a provision of Community law, the Court is obliged in principle to give a ruling (British American Tobacco (Investments) and Imperial Tobacco, paragraph 34 and the caselaw cited).
V dôsledku toho, keďže otázky položené vnútroštátnym súdom sa týkajú platnosti predpisu práva Spoločenstva, Súdny dvor je v zásade povinný rozhodnúť [rozsudok British American Tobacco (Investments) a Imperial Tobacco, už citovaný, bod 34, ako aj citovaná judikatúra].
It is possible for the Court to refuse to give a preliminary ruling on a question submitted by a national court only where, inter alia, it is quite obvious that the ruling sought by that court on the interpretation or validity of Community law bears no relation to the actual facts of the main action or its purpose or where the problem is hypothetical (British American Tobacco (Investments) and Imperial Tobacco, paragraph 35 and the caselaw cited).
Súdny dvor môže odmietnuť rozhodovať o prejudiciálnej otázke položenej vnútroštátnym súdom, iba pokiaľ je zjavné, že výklad alebo posúdenie platnosti predpisu Spoločenstva, o ktoré žiada vnútroštátny súd, nemajú žiadny vzťah k existencii alebo predmetu sporu vo veci samej, alebo pokiaľ ide o hypotetický problém [rozsudok British American Tobacco (Investments) a Imperial Tobacco, už citovaný, bod 35, ako aj citovaná judikatúra].