natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Judgment of the Court (Third Chamber), 17 July 2008 . . . . . . . . . . . .
Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 17. júla 2008 . . . . . . . . . .
Free movement of goods — Customs duties — Charges having equivalent effect — Internal taxation
Voľný pohyb tovaru — Clo — Poplatky s rovnakým účinkom — Vnútroštátne zdanenie (Články 25 ES a 90 ES)
State aid — Meaning (Art. 87(1) EC)
Pomoc poskytovaná štátmi — Pojem (Článok 87 ods. 1 ES)
Article 90 EC is to be construed as meaning that it precludes such a rule where the revenue from the charge levied on the electricity transmitted is used only in part to pay non-market-compatible costs, that is to say where the amount levied by the designated company only partly offsets the burden borne by the national electricity transmitted.
Článok 90 ES sa má vykladať v tom zmysle, že mu odporuje uvedené opatrenie za okolností, keď príjem z poplatku vyberaného za prepravenú elektrickú energiu je len čiastočne použitý na úhradu nákladov nezodpovedajúcich podmienkam trhu, t. j. ak suma vyberaná určenou spoločnosťou len čiastočne kompenzuje zaťaženie postihujúce prepravenú vnútroštátnu elektrickú energiu.
(see paras 47, 57, operative part 1)
(pozri body 47, 57, bod 1 výroku)
In the context of a statutory rule under which domestic purchasers of electricity are required to pay to their net operator an amount of money as a result of a price surcharge, constituting a charge, on the amounts of domestic and imported electricity which are transmitted to them, where that surcharge is to be paid by that net operator to a company designated by the legislature, with that company being the joint subsidiary of domestic generating undertakings and having previously managed the costs of all the electricity generated and imported, and
V rámci zákonného opatrenia, podľa ktorého vnútroštátni odberatelia elektrickej energie sú povinní zaplatiť svojmu prevádzkovateľovi siete sumu, ktorá je príplatkom k cene predstavujúcej poplatok podľa množstva elektrickej energie vyrobenej v členskom štáte a dovezenej, ktorá bola prepravená v prospech týchto odberateľov, ak takýto príplatok musí tento prevádzkovateľ odviesť spoločnosti určenej na tento účel zákonodarcom, pričom táto spoločnosť je spoločnou dcérskou spoločnosťou vnútroštátnych výrobcov elektrickej energie a predtým bola správcom nákladov celkovej vyrobenej
Article 25 EC is to be construed as precluding a statutory rule under which domestic purchasers of electricity are required to pay to their net operator a price surcharge, constituting a charge, on the amounts of domestic and imported electricity which are transmitted to them, where that surcharge is to be paid by that net operator to a company designated by the legislature, with that company being the joint subsidiary of domestic generating undertakings and having previously managed the costs of all the electricity generated and imported, and where that surcharge is to be used in its entirety to pay non-market-compatible costs for which that company is personally responsible, with the result that the sums received by that company wholly offset the burden borne by the domestic electricity transmitted.
Článok 25 ES sa má vykladať v tom zmysle, že mu odporuje zákonné opatrenie, podľa ktorého vnútroštátni odberatelia elektrickej energie sú povinní zaplatiť svojmu prevádzkovateľovi siete tarifný príplatok predstavujúci poplatok podľa množstva elektrickej energie vyrobenej v členskom štáte a dovezenej, ktorá bola prepravená v prospech týchto odberateľov, ak takýto príplatok musí tento prevádzkovateľ odviesť spoločnosti určenej na tento účel zákonodarcom, pričom táto spoločnosť je spoločnou dcérskou spoločnosťou vnútroštátnych výrobcov elektrickej energie a predtým bola správcom nákladov celkovej vyrobenej a dovezenej elektrickej energie, a ak celý tento príplatok musí byť použitý na úhradu nákladov nezodpovedajúcich podmienkam trhu, za ktoré táto spoločnosť osobne zodpovedá, v dôsledku čoho sumy vybrané touto spoločnosťou úplne kompenzujú zaťaženie postihujúce vnútroštátnu prepravenú elektrickú energiu.
The same applies where the national electricity generating undertakings are required to bear those costs and where, by reason of existing agreements, by the payment of a purchase price for electricity produced in the Member State, by the payment of dividends to the various domestic electricity generating undertakings of which the designated company is the subsidiary or by any other means, the advantage which that price surcharge constitutes could be passed on in its entirety by the designated company to the domestic electricity generating undertakings.
To isté platí v prípade, keď vnútroštátne podniky vyrábajúce elektrickú energiu sú povinné znášať uvedené náklady a na základe existujúcich dohôd prostredníctvom platby kúpnej ceny elektrickej energie vyrobenej v členskom štáte, prostredníctvom výplaty dividend rôznym vnútroštátnym výrobcom elektrickej energie, ktorých dcérskou spoločnosťou je určená spoločnosť, alebo iným spôsobom by výhoda vyplývajúca z tarifného príplatku mohla byť určenou spoločnosťou úplne prenesená na vnútroštátne podniky vyrábajúce elektrickú energiu.
ESSENT NETWERK NOORD AND OTHERS provision in so far as they represent an economic advantage and not compensation for the services provided by the designated company in order to discharge public service obligations.
ekonomickú výhodu, a nie sú kompenzáciou vo forme protihodnoty za plnenia poskytnuté určenou spoločnosťou v rámci plnenia povinností verejnej služby.
where that surcharge is to be used in its entirety to pay non-market-compatible costs for which that company is personally responsible, with the result that the sums received by that company wholly offset the burden borne by the domestic electricity transmitted, Article 87 EC must be construed as meaning that the amounts paid to that company constitute ‘State aid’ for the purposes of that
a dovezenej elektrickej energie, a ak celý tento príplatok musí byť použitý na úhradu nákladov nezodpovedajúcich podmienkam trhu, za ktoré táto spoločnosť osobne zodpovedá, v dôsledku čoho sumy vybrané touto spoločnosťou úplne kompenzujú zaťaženie postihujúce prepravenú vnútroštátnu elektrickú energiu, článok 87 ES sa má vykladať v tom zmysle, že sumy odvedené uvedenej spoločnosti sú štátnou pomocou v zmysle tohto ustanovenia v rozsahu, v akom predstavujú
(see paras 47, 57, 96, operative part 2)
(pozri body 47, 57, 96, bod 2 výroku)
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-206/06
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — P. MENGOZZI — VEC C-206/06
OPINION OF ADVOCATE GENERALMENGOZZI delivered on 24 January 2008 1
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTAPAOLO MENGOZZI prednesené 24. januára 2008 1
A — Community law
I — Právny rámec a právne predpisy
By decision of 19 April 2006, the Rechtbank Groningen (Groningen District Court) (Netherlands) referred to the Court, pursuant to Article 234 EC, two questions for a preliminary ruling, the first concerning the interpretation of Articles 25 EC and 90 EC, and the second the interpretation of Article 87(1) EC.
Rozhodnutím z 19. apríla 2006 Rechtbank Groningen (Holandsko) v súlade s člán -kom 234 ES položil Súdnemu dvoru dve prejudiciálne otázky, prvá otázka sa týka výkladu článkov 25 ES a 90 ES a druhá otázka výkladu článku 87 ods. 1 ES.
‘Customs duties on imports and exports and charges having equivalent effect shall be prohibited between Member States.
„Clá na dovozy a vývozy a poplatky s rovnakým účinkom sa medzi členskými štátmi zakazujú.
This prohibition shall also apply to customs duties of a fiscal nature.’
Tento zákaz sa tiež vzťahuje na clá fiškálnej povahy.“
According to Article 90 EC:
Podľa článku 90 ES:
Those questions have arisen in the context of proceedings brought by Essent Netwerk Noord BV (‘Essent’) against Aluminium Delfzijl BV (‘Aldel’), in which Essent is seeking to obtain the payment of a sum calculated on the basis of the quantity of electricity it transmitted to the defendant. Liability for payment of that sum was imposed under a statutory requirement and the purpose of it was to cover the nonrecoverable costs incurred by the national electricity generating undertakings in the period prior to commencement of the process of liberalising the electricity market in the Netherlands.
Tieto otázky boli položené v rámci konania začatého Essent Netwerk Noord BV (ďalej len „Essent“) proti Aluminium Delfzijl BV (ďalej len „Aldel“) vo veci týkajúcej sa dosiahnutia zaplatenia sumy vypočítanej podľa množstva elektrickej energie, ktorú žalobkyňa dodala žalovanej, a ktorej vybratie je zakotvené v ustanovení zákona a jeho cieľom je pokryť uviaznuté náklady znášané podnikmi vyrábajúcimi elektrickú energiu v období pred liberalizáciou trhu s elektrickou energiou v Holandsku.
‘No Member State shall impose, directly or indirectly, on the products of other Member States any internal taxation of any kind in excess of that imposed directly or indirectly on similar domestic products.
„Žiaden členský štát nezdaní výrobky z iných členských štátov nijakou priamou alebo nepriamou vnútroštátnou daňou prevyšujúcou dane ukladané priamo či nepriamo na podobné domáce výrobky.
Furthermore, no Member State shall impose on the products of other Member States any internal taxation of such a nature as to afford indirect protection to other products.’ for reference, until 1999, all of the EGUs were controlled by municipalities and provinces, whereas, during the reference period, only EPZ remained indirectly in public ownership through its shareholders Essent and Delta.
Podľa skutočností uvedených v rozhodnutí vnútroštátneho súdu boli až do roku 1999 všetky PVE kontrolované obcami a provinciami, zatiaľ čo počas referenčného obdobia jedine EPZ zostala nepriamo vo verejných rukách prostredníctvom akcionárov Essent a Delta.
5The EGUs and SEP operated together on the basis of a ‘cooperation agreement’. 6
5PVE a SEP spolupracovali na základe „Dohody o vzájomnej spolupráci“ 6.
Under the 1989 Law on electricity, either alone or in conjunction with the EGUs, SEP made certain long-term investments required by the public authorities in connection with energy and/or environmental policy decisions, including, in particular, the conclusion of agreements relating to an urban heating project and an experimental coal gas plant (Demkolec).
Počas obdobia platnosti Elektriciteitswet 1989 SEP samostatne alebo spoločne s PVE realizovala dlhodobé investície vyžadované zo strany verejnej moci v rámci energetickej a/alebo environmentálnej politiky, medzi ktoré patrili najmä projekt diaľkového vykurovania a experimentálna prevádzka na splyňovanie uhlia (Demkolec).
Those investments resulted in nonrecoverable costs (also called ‘stranded costs’).
Tieto investície viedli k tzv. uviaznutým nákladom (nazývaným aj „stranded costs“, teda „tehly“, ďalej len „uviaznuté náklady“).
Until the entry into force, on 1 August 1998, of the Elektriciteitswet 1998 (1998 Law on electricity), which initiated the process of liberalising the electricity sector in implementation of Directive 96/92/EC of the European Parliament and of the Council of 19 December 1996 concerning common rules for the internal market in electricity, 2the 1989 Law on electricity regulated the supply of electricity in the Netherlands.
Až do nadobudnutia účinnosti Elektriciteitswet 1998 (zákon o elektrine z roku 1998) 1. augusta 1998, ktorým začal proces liberalizácie sektora elektrickej energie v rámci vykonania smernice Európskeho parlamentu a Rady 96/92/ES z 19. decembra 1996 o spoločnej právnej úprave vnútorného trhu s elektrickou energiou 2, bola ponuka elektrickej energie v Holandsku upravená Elektriciteitswet 1989.
With a view to the imminent market liberalisation, and in order to allow the electricity generating sector to recover those costs, on 21 January 1997, SEP and the EGUs
Vzhľadom na blížiacu sa liberalizáciu a z dôvodu umožnenia náhrady týchto nákladov v sektore výroby elektrickej energie uzatvorili SEP a PVE 21. januára 1997
4 — Created in June 1949, SEP was a limited company originally responsible for administering mutual assistance in the event of breakdowns by making the best possible use of national and international connections (see Commission Decision 91/50/EEC of 16 January 1991 relating to a proceeding under Article 85 of the EEC Treaty (IV/32.732 — IJsselcentrale and others) (OJ 1991 L 28, p. 32). On 29 December 2000, SEP became Nederlands Elektriciteit Administratiekantoor BV (NEA).
4 — SEP, založená v júni 1949, bola akciovou spoločnosťou, ktorá bola pôvodne poverená zabezpečovaním vzájomnej pomoci v prípade poruchy za účelom optimálneho využívania siete vnútroštátnych a medzinárodných prepojení (pozri rozhodnutie Komisie 91/50/EHS zo 16. januára 1991 týkajúce sa konania podľa článku 85 Zmluvy EHS, IV/32.732 — Ijsselcentrale a i.). Dňa 29. decembra 2000 sa SEP zmenila na BV Nederlands Elektriciteit Administratiekantoor (NEA).
5 — In November 1999, EPON was taken over by the Belgian group Electrabel, and EZH was taken over by the German company PreussenElektra.
5 — V novembri 1999 EPON prevzal belgický koncern Electrabel a EZH prevzala nemecká spoločnosť Preussen Elektra.
Again in 1999, UNA was acquired by the American firm Reliant and, in 2002, ownership of it passed to NUON, controlled by provinces and municipalities.
Súčasne v roku 1999 UNA bola predaná spoločnosti Reliant z USA a v roku 2002 prešla do rúk NUON kontrolovanej provinciami a obcami.
6 — Pursuant to Article 2 of the 1989 Law on electricity, as the ‘designated company’, SEP, together with the EGUs, was entrusted with a task of general economic interest, consisting in ensuring the national public supply of electricity at the lowest possible cost (see Case C-157/94 Commission v Netherlands [1997] ECR I-5699).
6 — Podľa článku 2 Elektriciteitswet 1989 SEP ako „určená spoločnosť“ bola spolu s PVE poverená úlohou všeobecného ekonomického záujmu, a to zabezpečením zásobovania obyvateľstva elektrickou energiou za čo najnižšie možné ceny (pozri vec C-157/94).
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-206/06 concluded with the companies involved in the distribution of electricity 7a protocol
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — P. MENGOZZI — VEC C-206/06 s podnikmi zabezpečujúcimi dodávky elektrickej energie 7protokolárnu dohodu týka-
It was against that background that, on 21 December 2000, the Overgangswet Elektriciteitsproductiesector (Transitional Law on the electricity generating sector) (‘the OEPS’) was adopted. Article 9 of the OEPS, which has prompted the national court’s questions, provides as follows: agreement on supply for the period 1997 to 2000 (‘the protocol’).
Z tohto dôvodu bol 21. decembra 2000 prijatý Overgangswet Elekriciteitsproductiesector (zákon prechodne upravujúci oblasť výroby elektrickej energie, ďalej len „OEPS“), ktorého článok 9 tvoriaci základ otázok vnútroštátneho súdu znie: júcu sa dodávok elektrickej energie od roku 1997 do roku 2000 (ďalej len „protokol“).
On the basis of that protocol, the distribution companies undertook to make SEP an annual payment of NLG 400 000 000 to cover the nonrecoverable costs, which were allocated on the basis of the amount of energy that SEP had supplied to each undertaking.
Na základe tohto protokolu sa distribučné podniky zaviazali zaplatiť SEP každý rok sumu 400 miliónov NLG ako príspevok na úhradu uviaznutých nákladov, rozdelený medzi jednotlivé podniky podľa množstva energie, ktorú dodala SEP.
Those sums were to be financed by an increase in the tariffs which the distribution companies charged certain categories of consumer (small, medium and large ‘ordinary consumers’).
Financovanie príspevku malo byť zabezpečené formou zvýšenia sadzieb uplatňovaných distribučnými podnikmi na určité kategórie odberateľov (malí, strední a veľkí „bežní odberatelia“).
Every customer, not being a protected customer, shall, in addition to what he contractually owes to the net operator for the area in which he is established, pay to that net operator an amount of NLG 0.0117 per kWh, calculated on the basis of the total amount of the electricity which the net operator distributed to the customer’s connection over the period from 1 August 2000 to 31 December 2000.
Každý odberateľ, ktorý nie je chráneným odberateľom, je povinný uhradiť prevádzkovateľovi siete okrem zmluvnej ceny aj sumu vo výške 0,0117 NLG za kilowatthodinu, podľa celkového množstva elektrickej energie dodanej prevádzkovateľom siete do jeho prípojky v čase od 1. augusta 2000 do 31. decembra 2000.
Under Article 97 of the 1998 Law on electricity, the protocol was to be observed until 1 January 2001, when the process of liberalising the market in electricity in the Netherlands was to have been completed.
Článok 97 Elektriciteitswet 1998 nariadil dodržiavanie protokolu až do 1. januára 2001, t. j. k dátumu, ku ktorému sa musí ukončiť proces liberalizácie trhu s elektrickou energiou v Holandsku.
Every protected customer shall, in addition to what he contractually owes to the licence holder for the area in which he is established, pay to that licence holder an amount of NLG 0.0117 per kWh, calculated on the basis of the total amount of electricity which that licence holder supplied to the customer over the period from 1 August 2000 to 31 December 2000.
Každý chránený odberateľ je povinný uhradiť vlastníkovi koncesie okrem zmluvnej ceny aj sumu vo výške 0,0117 NLG za kilowatthodinu, podľa celkového množstva dodanej elektrickej energie, ktorú mu dodal vlastník koncesie v čase od 1. augusta 2000 do 31. decembra 2000.
However, for the year 2000, because of the entry into force of new pricing rules which required the distribution companies to invoice separately for the cost of the electricity supplied and for transmission costs, those undertakings were unable to pass on to final consumers the amounts which they were required to pay to SEP, under the protocol, to cover the nonrecoverable costs.
V roku 2000 však tieto podniky z dôvodu účinnosti nových tarifných predpisov už nemohli preniesť na konečných odberateľov sumy, ktoré boli povinné zaplatiť SEP na základe protokolu z titulu krytia uviaznutých nákladov, pretože nové predpisy stanovili distribučným podnikom povinnosť oddelene účtovať sumy za dodávku elektrickej energie a sumy za prepravu elektrickej energie.
7 — Essent, however, disputes that the distribution companies were, as such, parties to that protocol.
7 — Essent však popiera, že by distribučné spoločnosti boli zmluvnými stranami dohody.
The proceeds from the amounts payable by customers pursuant to the first or second paragraph shall be paid by the net operators
Prijatú sumu poplatkov, ktoré uhradili odberatelia podľa odseku 1 alebo 2, odvedú
ESSENT NETWERK NOORD AND OTHERS or licence holders, before 1 July 2001, to the designated company. [ 8]
krytie uviaznutých nákladov po 1. januári 2001.
If the total of the proceeds amounts to more than NLG 400 000 000, the designated company shall pay the excess to the Minister, who shall set that amount aside for the purpose of defraying the costs referred to in Article 7.’ to cover the nonrecoverable costs for the period after 1 January 2001.
Tieto články boli prvý raz oznámené Komisii 20. februára 1998 podľa článku 24 smernice 96/92 a druhý raz 16. októbra 1998 na základe článkov 87 ES a 88 ES.
Under that mechanism, the government was to set, annually, a supplementary charge payable by all customers, except the net operators, expressed as a percentage of the amount owed for the transmission of electricity and related services.
Komisia rozhodnutím z 8. júla 1999 informovala holandskú vládu, že oznámené ustanovenia neobsahujú žiadne opatrenie v zmysle článku 24 tejto smernice, ale musia byť preskúmané podľa článku 87 ods. 3 písm. c) ES.
By decision of 8 July 1999, the Commission informed the Netherlands Government that the provisions which had been notified to it did not contain measures within the meaning of Article 24 of the abovementioned directive, but did require to be reviewed on the basis of Article 87(3)(c) EC.
Pokiaľ presiahne celková výška prijatých poplatkov 400 miliónov NLG, odvedie určená spoločnosť prebytok ministrovi, ktorý tento prebytok použije na úhradu nákladov podľa článku 7.“
Pursuant to Article 25 of the OEPS, the provisions set out above entered into force on 29 December 2000 and were applied retroactively as of 1 August 2000.
Podľa článku 25 OEPS ustanovenia, ktoré som citoval, nadobudli účinnosť 29. decembra 2000 a uplatňovali sa retroaktívne od 1. augusta 2000.
According to the national court, Article 9 of the OEPS was not notified separately to the Commission.
Podľa tvrdení vnútroštátneho súdu článok 9 OEPS nebol predmetom osobitného oznámenia adresova -ného Komisii.
However, by letter of 30 August 2000, the Netherlands authorities sent the Commission the full text of the draft OEPS, including Article 9.
Holandské orgány však listom z 30. augusta 2000 zaslali Komisii celý návrh zákona OEPS vrátane článku 9.
It is also useful to describe the events linked to the drafting of Articles 6 to 8 of the OEPS, although they are not of direct relevance to the main proceedings.
Treba ešte pripomenúť okolnosti spojené s vypracovaním článkov 6 až 8 OEPS, hoci nie sú priamo relevantné pre vec samu.
In the text of the draft OEPS, Articles 6 to 8 laid down the financing mechanism
V návrhu zákona OEPS tieto články definovali mechanizmus financovania na
On 30 August 2000, the Netherlands informed the Commission that some amendments had been made to the provisions at issue.
Dňa 30. augusta 2000 Holandsko informovalo Komisiu, že sporné ustanovenia pozmenilo.
On that occasion, as indicated above, the full text of the OEPS containing those amendments was sent to the Commission.
Pri tejto príležitosti, ako som už uviedol vyššie, bol zaslaný Komisii celý text OEPS obsahujúci spomínané zmeny.
Subsequently, Articles 6 to 8 of the OEPS were further amended, and the mechan- ism which they laid down was replaced by a system of financing using public funds (these provisions are now Articles 7 and 8 of the OEPS).
Následne boli zmenené články 6 až 8 OEPS a systém, ktorý zaviedli, bol nahradený systémom financovania pomocou verejných prostriedkov (teraz články 7 a 8 OEPS).
By decision of 25 July 2001, the Commission authorised the new measures pursuant to Article 87(3)(c) EC.
Rozhodnutím z 25. júla 2001 Komisia nové opatrenia schválila v zmysle článku 87 ods. 3 písm. c) ES.
8 — Namely SEP.
8 — Ide o SEP.
II — Facts and the questions referred for a preliminary ruling
II — Skutkový stav a prejudiciálne otázky
When Aldel refused to pay the sums corresponding to that surcharge, Essent brought an action before the Rechtbank Groningen. Aldel has claimed in those proceedings that Article 9 of the OEPS is incompatible with Community law. 11
Keďže Aldel odmietla zaplatiť sumu zodpovedajúcu tomuto príplatku, obrátila sa Essent na Rechtbank Groningen, na ktorom sa Aldel domáhala nezlučiteľnosti člán -ku 9 OEPS s právom Spoločenstva. 11
In order to resolve the dispute, the national court considered it necessary to refer the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
V decembri 1996 SEP, jeden z PVE (Epon) a distribučná spoločnosť Edon 9
In December 1996, availing themselves of the option of concluding individual supply contracts with large industrial customers, which had been accorded to the company designated under Article 32 of the 1989 Law on electricity, namely SEP, one of the EGUs (EPON) and the distribution company Edon 9concluded with Aldel, the defendant in the main proceedings, a ‘contract for the provision of electrical capacity and the supply of electrical energy and load management’.
Súd prejednávajúci vec samu považoval za nevyhnutné položiť Súdnemu dvoru nasledujúce prejudiciálne otázky relevantné pre rozhodnutie vo veci samej: využili možnosť poskytnutú článkom 32 Elektriciteitswet 1989 určenej spoločnosti uzatvárať osobitné dohody s veľkými priemyselnými odberateľmi a uzatvorili s Aldel, žalovanou vo veci samej, „dohodu o zabezpečení elektrického výkonu a dodávok elektrickej energie a o load management“.
That contract stipulated an all-in price for the different services provided, which was exclusive of nonrecoverable costs.
Táto dohoda stanovila paušálnu cenu za rôzne ponúkané služby a v tejto cene neboli zahrnuté uviaznuté náklady.