natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Secondly, the infringement of the principle of equal treatment, mentioned in paragraphs 52 to 54 of this judgment, by national legislation such as that at issue in the main proceedings, is constituted by discrimination between traders with regard to their right to repayment of VAT which was wrongly levied, this being separate from the issue of whether those traders have in fact suffered a financial loss or disadvantage.
Na druhej strane, porušenie zásady rovnosti zaobchádzania, uvedené v bodoch 52 až 54 tohto rozsudku, ustanoveniami vnútroštátnej právnej úpravy, o aké ide vo veci samej, je predstavované diskrimináciou medzi hospodárskymi subjektmi v súvislosti s ich nárokom na vrátenie neoprávnene vybratej DPH, ktorá nezávisí od toho, či uvedené hospodárske subjekty určitým spôsobom utrpeli alebo nie finančnú stratu alebo znevýhodnenie.
The answer to the fourth question must therefore be that the answer to the third question is not affected where there is evidence that a trader who has been refused repayment of VAT which was wrongly levied has not suffered any financial loss or disadvantage.
Na štvrtú prejudiciálnu otázku je preto potrebné odpovedať, že odpoveď na tretiu prejudiciálnu otázku nie je ovplyvnená preukázaním skutočnosti, že hospodárskemu subjektu, ktorému bolo zamietnuté vrátenie neoprávnene vybratej DPH, nevznikla finančná strata, alebo že tento subjekt nebol finančne znevýhodnený.
— The fifth question
— O piatej otázke
By this question, the national court is essentially asking the Court whether Community law requires or permits a national court to remedy the infringement of the principle of equal treatment referred to in paragraphs 52 to 54 of this judgment by ordering that the tax which was wrongly levied be repaid in its entirety to the trader adversely affected by that infringement, even if such a repayment enriches him unjustly, or whether it requires or permits a court to grant some other remedy in respect of that infringement of the principle of equal treatment.
Touto otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta Súdneho dvora, či právo Spoločenstva vyžaduje od vnútroštátneho súdu alebo mu umožňuje napraviť porušenie zásady rovnosti zaobchádzania, ktoré je uvedené v bodoch 52 až 54 tohto rozsudku, tým, že rozhodne o úplnom vrátení neoprávnene vybranej dane hospodárskemu subjektu, v neprospech ktorého k takému porušeniu došlo, hoci takéto vrátenie spôsobí bezdôvodné obohatenie tohto hospodárskeho subjektu, alebo právo Spoločenstva vyžaduje či umožňuje, aby toto porušenie bolo napravené iným spôsobom.
It is thus the task of the national court itself to draw any conclusions with respect to the past from the infringement of the principle of equal treatment referred to in paragraphs 52 to 54 of this judgment.
Je teda vecou vnútroštátneho súdu, aby vyvodil prípadné dôsledky, pokiaľ ide o minulosť, porušenia zásady rovnosti zaobchádzania uvedeného v bodoch 52 až 54 tohto rozsudku.
However, it is for the Court to indicate certain criteria or principles of Community law which must be complied with when that assessment is being made.
Súdnemu dvoru však prislúcha, aby uviedol určité kritériá alebo zásady práva Spoločenstva, ktoré sa musia dodržať pri tomto posúdení.
In the course of that assessment, the national court must comply with Community law and, in particular, with the principle of equal treatment, as stated in paragraph 51 of this judgment.
V rámci tohto posúdenia musí vnútroštátny súd rešpektovať právo Spoločenstva a najmä zásadu rovnosti zaobchádzania, ako bolo uvedené v bode 51 tohto rozsudku.
The national court must, in principle, order the repayment in its entirety of the VAT payable to the trader who has suffered discrimination, in order to provide compensation for the infringement of the general principle of equal treatment, unless there are other ways of remedying that infringement under national law.
Vnútroštátny súd musí v zásade nariadiť úplné vrátenie dlžnej DPH diskriminovanému hospodárskemu subjektu, aby tak bolo napravené porušenie zásady rovnosti zaobchádzania, pokiaľ by podľa vnútroštátneho práva neexistovali iné spôsoby umožňujúce nápravu tohto porušenia.
In that regard, as the Advocate General observed in point 74 of her Opinion, the national court must set aside any discriminatory provision of national law, without having to request or await its prior removal by the legislature, and apply to members of the disadvantaged group the same arrangements as those enjoyed by the persons in the favoured category.
Ako v tejto súvislosti uviedla generálna advokátka v bode 74 svojich návrhov, je potrebné zdôrazniť, že vnútroštátny súd sa musí zdržať uplatnenia akýchkoľvek diskriminačných vnútroštátnych ustanovení bez toho, aby bol povinný žiadať zákonodarcu o ich zrušenie alebo naň čakať, a na príslušníkov znevýhodnenej skupiny musí uplatniť rovnaký režim, aký sa uplatňuje na príslušníkov zvýhodnenej skupiny.
Consequently, the answer to the fifth question must be that it is for the national court itself to draw any conclusions with respect to the past from the infringement of the principle of equal treatment referred to in paragraphs 52 to 54 of this judgment, in accordance with the rules relating to the temporal effects of the national legislation applicable in the main proceedings, in compliance with Community law and, in particular, with the principle of equal treatment and the principle that it must ensure that the remedies which it grants are not contrary to Community law.
Je preto potrebné odpovedať na piatu otázku, že vnútroštátnemu súdu prislúcha, aby vyvodil prípadné dôsledky, pokiaľ ide o minulosť, z porušenia zásady rovnosti zaobchádzania uvedeného v bodoch 52 až 54 tohto rozsudku podľa pravidiel týkajúcich sa časových účinkov vnútroštátneho práva uplatniteľného vo veci samej v súlade s právom Spoločenstva, a najmä zásadou rovnosti zaobchádzania, ako aj zásadou, podľa ktorej musí dbať na to, aby opatrenia nápravy, ktoré prijme, neboli v rozpore s právom Spoločenstva.
Where, under Article 28(2) of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment, both before and after the insertion of the amendments made to that provision by Council Directive 92/77/EEC of 19 October 1992, a Member State has maintained in its national legislation an exemption with refund of input tax in respect of certain specified supplies, a trader making such supplies does not have any directly enforceable Community-law right to have those supplies taxed at a zero rate of value added tax.
Ak si členský štát podľa článku 28 ods. 2 šiestej smernice Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia tak pred, ako aj po zmenách a doplneniach tohto ustanovenia smernicou Rady 92/77/EHS z 19. októbra 1992 vo svojej vnútroštátnej právnej úprave ponechal oslobodenie od dane s vrátením dane zaplatenej na predchádzajúcom stupni v súvislosti s určitými konkrétnymi plneniami, nemá hospodársky subjekt, ktorý takéto plnenia poskytuje, žiaden priamo uplatniteľný nárok podľa práva Spoločenstva na zdanenie týchto plnení daňou z pridanej hodnoty s nulovou sadzbou dane.
Where, under Article 28(2) of Sixth Directive 77/388, both before and after the insertion of the amendments made to that provision by Directive 92/77,
Ak si členský štát podľa článku 28 ods. 2 šiestej smernice 77/388 tak pred, ako aj po zmenách a doplneniach tohto ustanovenia smernicou 92/77 vo svojej
MARKS & SPENCER a Member State has maintained in its national legislation an exemption with refund of input tax in respect of certain specified supplies but has mistakenly interpreted its national legislation, with the consequence that certain supplies benefiting from exemption with refund of input tax under its national legislation have been subject to tax at the standard rate, the general principles of Community law, including that of fiscal neutrality, apply so as to give a trader who has made such supplies a right to recover the sums mistakenly charged in respect of them. 3.
MARKS & SPENCER vnútroštátnej právnej úprave ponechal oslobodenie od dane s vrátením dane zaplatenej na predchádzajúcom stupni v súvislosti s určitými konkrétnymi plneniami, ale nesprávne vykladal svoju vnútroštátnu právnu úpravu v tom zmysle, že určité plnenia, ktoré mali byť oslobodené od dane s vrátením dane zaplatenej na predchádzajúcom stupni, boli podľa vnútroštátneho zákona zdanené bežnou sadzbou, uplatňujú sa všeobecné zásady práva Spoločenstva, vrátane zásady daňovej neutrality tak, že priznávajú hospodárskemu subjektu, ktorý takéto plnenia poskytol, nárok na vrátenie súm, ktoré boli v súvislosti s takýmito plneniami nesprávne zaplatené. 3.
Although the principles of equal treatment and fiscal neutrality apply in principle to the case in the main proceedings, an infringement of those principles is not constituted merely by the fact that a refusal to make repayment was based on the unjust enrichment of the taxable person concerned.
Aj keď sa na konanie vo veci samej v zásade uplatňujú zásady rovnosti zaobchádzania a daňovej neutrality, k ich porušeniu nedochádza len preto, že zamietnutie vrátenia dane sa zakladalo na bezdôvodnom obohatení dotknutej zdaniteľnej osoby.
By contrast, the principle of fiscal neutrality precludes the concept of unjust enrichment from being applied only to taxable persons such as ‘payment traders’ (taxable persons for whom, in a given prescribed accounting period, the output tax collected exceeds the input tax) and not to taxable persons such as ‘repayment traders’ (taxable persons whose position is the inverse of that of payment traders), in so far as those taxable persons have marketed similar goods.
Naopak, zásade daňovej neutrality odporuje, aby sa zákaz bezdôvodného obohatenia namietal len v prípade takých zdaniteľných osôb, akými sú „payment traders“ (zdaniteľné osoby, u ktorých v danom zdaňovacom období daň zaplatená na výstupe prevyšuje daň zaplatenú na vstupe), a nie v prípade takých zdaniteľných osôb, akými sú „repayment traders“ (zdaniteľné osoby, ktorých situácia je opačná než situácia predchádzajúcej skupiny osôb), pokiaľ tieto zdaniteľné osoby uvádzajú na trh podobný tovar.
It will be for the national court to determine whether that is the position in the present case.
Vnútroštátnemu súdu prislúcha, aby preskúmal, či je to tak v uvedenom konaní.
Furthermore, the general principle of equal treatment, the infringement of which may be established, in matters relating to tax, by discrimination affecting traders who are not necessarily in competition with each other but are nevertheless in a similar situation in other respects, precludes discrimination between ‘payment traders’ and ‘repayment traders’, which is not objectively justified.
Okrem toho všeobecnej zásade rovnosti zaobchádzania, ktorej porušenie sa môže prejavovať v daňovej oblasti diskrimináciou hospodárskych subjektov, ktoré si nie sú nevyhnutne konkurentmi, ale sa nachádzajú v porovnateľnej situácii z iných hľadísk, odporuje diskriminácia medzi „payment traders“ a „repayment traders“, ktorá nie je objektívne odôvodnená.
The answer to the third question is not affected where there is evidence that a trader who has been refused repayment of value added tax which was wrongly levied has not suffered any financial loss or disadvantage.
Odpoveď na tretiu prejudiciálnu otázku nie je ovplyvnená preukázaním skutočnosti, že hospodárskemu subjektu, ktorému bolo zamietnuté vrátenie neoprávnene vybratej dane z pridanej hodnoty, nevznikla finančná strata, alebo že tento subjekt nebol finančne znevýhodnený.
It is for the national court itself to draw any conclusions with respect to the past from the infringement of the principle of equal treatment referred to in point 3 of the operative part of this judgment, in accordance with the rules relating to the temporal effects of the national legislation applicable in the main proceedings, in compliance with Community law and, in particular, with the principle of equal treatment and the principle that it must ensure that the remedies which it grants are not contrary to Community law.
Vnútroštátnemu súdu prislúcha, aby vyvodil prípadné dôsledky, pokiaľ ide o minulosť, z porušenia zásady rovnosti zaobchádzania uvedeného v bode 3 výroku tohto rozsudku podľa pravidiel týkajúcich sa časových účinkov vnútroštátneho práva uplatniteľného vo veci samej v súlade s právom Spoločenstva, a najmä zásadou rovnosti zaobchádzania, ako aj zásadou, podľa ktorej musí dbať na to, aby opatrenia nápravy, ktoré prijme, neboli v rozpore s právom Spoločenstva.
Case C-393/06
Vec C-393/06
(Reference for a preliminary ruling from the Vergabekontrollsenat des Landes Wien)
(návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Vergabekontrollsenat des Landes Wien)
(Public contracts — Directives 2004/17/EC and 2004/18/EC — Contracting entity pursuing activities falling in part within the field of application of Directive 2004/17/EC and in part within that of Directive 2004/18/EC — Body governed by public law — Contracting authority)
„Verejné zmluvy — Smernica 2004/17/ES a smernica 2004/18/ES — Obstarávateľ vykonávajúci činnosti, na ktoré sa čiastočne vzťahuje pôsobnosť smernice 2004/17/ES a čiastočne pôsobnosť smernice 2004/18/ES — Inštitúcia, ktorá sa spravuje verejným právom — Verejný obstarávateľ“
Opinion of Advocate General Ruiz-Jarabo Colomer delivered on 22 November 2007 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . I - 2343
Návrhy prednesené 22. novembra 2007 — generálny advokát D. Ruiz-Jarabo Colomer . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Approximation of laws — Procurement procedures of entities operating in the water, energy, transport and postal services sectors — Directive 2004/17 — Scope
Aproximácia právnych predpisov — Postupy obstarávania subjektov pôsobiacich v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb — Smernica 2004/17 — Pôsobnosť
(European Parliament and Council Directives 2004/17, Arts 3 to 7 and 20(1), and 2004/18, Art. 12(1))
(Smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/17, články 3 až 7 a článok 20 ods. 1 a 2004/18, článok 12 ods. 1)
Approximation of laws — Procurement procedures of entities operating in the water, energy, transport and postal services sectors and public works contracts, public supply contracts and public service contracts — Directives 2004/17 and 2004/18 — Contracting authorities
Aproximácia právnych predpisov — Postupy obstarávania subjektov pôsobiacich v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb a verejných zákaziek na práce, dodávku tovaru a služby — Smernice 2004/17 a 2004/18 — Verejný obstarávateľ
(European Parliament and Council Directives 2004/17, Art. 2(1)(a), second subpara., and 2004/18, Art. 1(9), second subpara.)
[Smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/17, článok 2 ods. 1 písm. a) druhý pododsek a 2004/18, článok 1 ods. 9 druhý pododsek]
Approximation of laws — Procurement procedures of entities operating in the water, energy, transport and postal services sectors and public works contracts, public supply contracts and public service contracts — Directives 2004/17 and 2004/18 — Scope
Aproximácia právnych predpisov — Postupy obstarávania subjektov pôsobiacich v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb a verejných zákaziek na práce, dodávku tovaru a služby — Smernice 2004/17 a 2004/18 — Pôsobnosť
(European Parliament and Council Directives 2004/17 and 2004/18)
(Smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/17 a 2004/18)
referred to in Articles 3 to 7 of Directive 2004/17.
sa nevzťahuje na verejné zákazky, ktoré podľa smernice 2004/17 zadávajú verejní obstarávatelia vykonávajúci jednu alebo viac činností uvedených v článkoch 3 až 7 smernice 2004/17 a sú zadávané pre výkon týchto činností.
Thus, the field of application of Directive 2004/17 is strictly circumscribed, which does not permit the procedures laid down therein to be extended beyond that field of application.
Týmto spôsobom je pôsobnosť smernice 2004/17 presne vymedzená, čo neumožňuje rozšírenie uplatnenia tam stanovených postupov za hranice tejto pôsobnosti.
A contracting entity, within the meaning of Directive 2004/17 coordinating the procurement procedures of entities operating in the water, energy, transport and postal services sectors, is required to apply the procedure laid down in that directive only for the award of contracts which relate to activities carried out by that entity in one or more of the sectors listed in Articles 3 to 7 of that directive.
Obstarávateľ v zmysle smer nice 2004/17 o koordinácii postupov obstarávania subjektov pôsobiacich v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb musí uplatniť postup stanovený v uvedenej smernici iba pri zadávaní zákaziek súvisiacich s činnosťami, ktoré tento subjekt vykonáva v jednom alebo vo viacerých odvetviach stanovených v článkoch 3 až 7 tejto smernice.
(see paras 28, 29, operative part 1)
(pozri body 28, 29, bod 1 výroku)
Article 20(1) of Directive 2004/17 provides that the latter does not apply to contracts which the contracting entities award for purposes other than the pursuit of their activities as described in Articles 3 to 7 thereof.
Článok 20 ods. 1 smernice 2004/17 totiž stanovuje, že uvedená smernica sa nevzťahuje na zákazky, ktoré obstarávatelia zadávajú na iné účely, ako je vykonávanie takýchto činností v odvetviach stanovených v článkoch 3 až 7 tejto smernice.
The equivalent of that provision in Directive 2004/18 is the first paragraph of Article 12, which provides that that directive does not apply to public contracts which are awarded by contracting authorities exercising one or more of the activities
Podobným ustanovením v smernici 2004/18 je článok 12 prvý odsek, v ktorom sa uvádza, že táto smernica
Under the second subparagraph of Article 2(1)(a) of Directive 2004/17 coord- inating the procurement procedures of entities operating in the water, energy, transport and postal services sectors and the second subparagraph of Article 1(9) of Directive 2004/18 on the coordin-
Podľa článku 2 ods. 1 písm. a) druhého pododseku smernice 2004/17 o koordinácii postupov obstarávania subjektov pôsobiacich v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb a článku 1 ods. 9 druhého pododseku smernice 2004/18
AIGNER was established specifically to meet needs in the general interest.
AIGNER osobitný účel plnenia potrieb všeobecného záujmu.
To provide heating for an urban area by means of an environmentally-friendly process constitutes an aim which is undeniably in the general interest.
Zabezpečenie vykurovacieho tepla pre mestskú aglomeráciu prostredníctvom systému, ktorý chráni životné prostredie, totiž predstavuje cieľ, ktorý je nepochybne vo všeobecnom záujme.
In that regard, it is immaterial that such needs are also met or can be met by private undertakings.
V tomto smere nie je relevantné, či sú tieto potreby skutočne plnené alebo či by mohli byť plnené súkromnými podnikmi.
It is important that they should be needs which, for reasons in the general interest, the State or a regional authority generally chooses to meet itself or over which it wishes to retain a decisive influence.
Je dôležité, aby išlo o potreby, ktoré sú vo všeobecnosti z dôvodov týkajúcich sa všeobecného záujmu plnené samotným štátom alebo územnou samosprávou alebo si tieto orgány chcú v súvislosti s uvedenými potrebami zachovať rozhodujúci vplyv.
ation of procedures for the award of public works contracts, public supply contracts and public service contracts, a ‘body governed by public law’ is any body which, first, was established for the specific purpose of meeting needs in the general interest, not having an industrial or commercial character, secondly, has legal personality and, thirdly, is financed, for the most part, by the State, regional or local authorities, or other bodies governed by public law, or subject to management supervision by those bodies, or having an administrative, managerial or supervisory board, more than half of whose members are appointed by the State, regional or local authorities, or by other bodies governed by public law.
o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby vyplýva, že za „inštitúciu, ktorá sa spravuje verejným právom“ je možné považovať každú inštitúciu, ktorá bola po prvé zriadená na osobitný účel plnenia potrieb všeobecného záujmu, ktoré nemajú priemyselný alebo obchodný charakter, po druhé má právnu subjektivitu a po tretie je z väčšej časti financovaná štátnymi, regionálnymi alebo miestnymi orgánmi alebo inými inštitúciami, ktoré sa spravujú verejným právom; alebo jej riadenie podlieha dohľadu týchto inštitúcií; alebo má správny, riadiaci alebo dozorný orgán, ktorého viac ako polovicu členov vymenúvajú štátne, regionálne alebo miestne orgány alebo iné inštitúcie, ktoré sa spravujú verejným právom.
Those three conditions are cumulative.
Tieto tri podmienky majú kumulatívny charakter.
An entity established specifically for the purpose of supplying district heating to homes, public institutions, offices, undertakings in a local authority area by means of the use of energy produced by the destruction of waste, which has legal personality and of which the local authority wholly owns the share capital and monitors its economic and financial management, meets the two latter conditions laid down by those directives.
Subjekt založený na špecifické účely zabezpečiť na území územného celku dodávky tepla do bytov, verejných inštitúcií, kancelárií a podnikov prostredníctvom spaľovania odpadov, ktorý má právnu subjektivitu a v ktorom je uvedený územný celok vlastníkom celého obchodného podielu a kontroluje hospodárske a finančné použitie finančných prostriedkov, spĺňa posledné dve podmienky stanovené uvedenými smernicami.
With regard to the first condition, it cannot be disputed that such an entity
Pokiaľ ide o prvú podmienku, nemožno namietať, že taký subjekt bol založený na
In order to ascertain whether the needs met by the entity in question have a character other than industrial or commercial, account must be taken of all the relevant law and facts such as the circumstances prevailing at the time when the entity concerned was established and the conditions under which it exercises its activity.
Aby sa určilo, či potreby, ktoré sú plnené predmetným subjektom, majú iný ako priemyselný alebo obchodný charakter, je vhodné zohľadniť všetky relevantné právne a faktické skutočnosti, akými sú okolnosti, ktoré existovali v dobe zriadenia subjektu a podmienky, v ktorých vykonáva svoju činnosť.
In that regard, it is common ground that the pursuit of profit did not underlie its establishment.
V tejto súvislosti je nesporné, že dosahovanie zisku nie je hlavným cieľom tejto spoločnosti.
With regard, subsequently, to the relevant market which must be considered in order to ascertain whether the entity in question is exercising its activities in competitive conditions, account must be taken, having regard to the functional interpretation of the concept of a ‘body governed by public law’, of the sector for which that entity was created, that is to say, the supply of district heating by means of the use of energy
Pokiaľ ide o relevantný trh, ktorý treba zohľadniť na posúdenie skutočnosti, či predmetný subjekt vykonáva svoju činnosť v rámci hospodárskej súťaže, je vhodné zohľadniť vzhľadom na funkčný výklad pojmu „inštitúcia, ktorá sa spravuje verejným právom“, odvetvie, pre ktoré bol subjekt zriadený, t. j. dodávky vykurovacieho tepla pomocou mestskej rozvodovej siete získaného prostredníctvom spaľovania odpadov. V tomto odvetví má však dotknutý subjekt skoro
produced by the burning of waste.
monopolné postavenie.