natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Although Community law does not preclude Member States from applying their legislation or collective labour agreements entered into by both sides of industry to any person who is employed, even temporarily, no matter in which Member State the employer is established, nevertheless such a possibility is subject to the condition that the workers concerned, who are temporarily working
Hoci právo Spoločenstva nebráni tomu, aby členské štáty rozšírili svoju právnu úpravu alebo kolektívne pracovné zmluvy uzavreté medzi sociálnymi partnermi na všetky osoby, ktoré na ich území, hoci aj dočasne, vykonávajú prácu za mzdu, bez ohľadu na členský štát usadenia sa zamestnávateľa, nič to nemení na tom, že takáto možnosť podlieha podmienke, aby dotknutí pracovníci, ktorí dočasne
SUMMARY — CASE C-319/06 concerning the posting of workers in the framework of the provisions of services.
ABSTRAKT — VEC C-319/06 vyplývajú z uvedeného ustanovenia smernice.
in the host Member State, do not already enjoy the same protection, or essentially comparable protection by virtue of obligations to which their employer is already subject in the Member State in which it is established.
vykonávajú práce v hostiteľskom členskom štáte, už nemali takú istú ochranu alebo v podstate porovnateľnú ochranu v rámci povinností, ktorým už podlieha ich zamestnávateľ v členskom štáte, kde je usadený.
In particular, the freedom to provide services, as one of the fundamental principles of the Treaty, may be restricted only by rules justified by overriding requirements relating to the public interest and applicable to all persons and businesses operating in the territory of the State where the service is provided, in so far as that interest is not safeguarded by the rules to which the provider of such a service is subject in the Member State where he is established.
Konkrétnejšie, slobodné poskytovanie služieb ako základná zásada Zmluvy môže byť obmedzené len predpismi odôvodnenými verejným záujmom, pričom sa uplatňuje na všetky osoby alebo podniky vykonávajúce činnosť na území hostiteľského členského štátu, ak tento záujem nebol chránený pravidlami, ktorým poskytovateľ podlieha v členskom štáte, kde je usadený.
That provision of Directive 96/71 gives the host Member State an opportunity to apply to undertakings posting workers to its territory terms and conditions of employment on matters other than those referred to in the first subparagraph of Article 3(1) of Directive 96/71, provided that they are public policy provisions.
Toto ustanovenie smernice 96/71 dáva hostiteľskému členskému štátu možnosť stanoviť pre podniky, ktoré vykonávajú vysielanie na jeho územie, podmienky práce a zamestnávania týkajúce sa oblastí iných, ako sú tie, ktoré sú uvedené v článku 3 ods. 1 prvom pododseku smernice 96/71, a to s výhradou, že ide o ustanovenia politiky verejného poriadku.
That proviso in the first indent of Article 3(10) of Directive 96/71 constitutes an exception to the system put in place by that directive and a derogation from the fundamental principle of freedom to provide services on which the directive is based and must be interpreted strictly.
Preto táto výhrada, obsiahnutá v článku 3 ods. 10 prvej zarážke smer nice 96/71, predstavuje výnimku zo systému zavedeného touto smernicou, ako aj výnimku zo základnej zásady slobodného poskytovania služieb, na ktorom sa zakladá uvedená smernica, a musí byť predmetom doslovného výkladu.
(see paras 41-44, 60, operative part)
(pozri body 41 — 44, 60 a výrok)
A Member State, which imposes on undertakings posting staff on its territory the requirement relating to the automatic adjustment of wages other than minimum wages to reflect changes in the cost of living, in so far as it has not shown to the required legal standard that that national law is a public policy provision within the meaning of the directive, fails to fulfil its obligations under the first indent of Article 3(10) of Directive 96/71
Členský štát si tým, že stanovuje pre podniky, ktoré vykonávajú vysielanie na jeho územie, požiadavku týkajúcu sa automatickej úpravy iných miezd ako minimálnej mzdy v závislosti od vývoja životných nákladov, v rozsahu, v akom z právneho hľadiska dostatočne nepreukázal, že toto vnútroštátne opatrenie patrí pod ustanovenia politiky verejného poriadku v zmysle článku 3 ods. 10 prvej zarážky smernice 96/71 o vysielaní pracovníkov v rámci poskytovania služieb, nesplnil povinnosti, ktoré mu
Thus, while the Member States are still, in principle, free to determine the requirements of public policy in the light of their national needs, the notion of public policy in the Community context, particularly when it is cited as justification for a derogation from the fundamental principle of the freedom to provide services, must be interpreted strictly, so that its scope cannot be determined unilaterally by each Member State without any control by the European Community institutions.
Hoci členské štáty sú teda v podstate oprávnené v súlade so svojimi národnými záujmami určiť požiadavky politiky verejného poriadku, v rámci Spoločenstva, najmä keď má táto politika odôvodniť výnimku zo základnej zásady slobodného poskytovania služieb, sa však musí tento pojem chápať striktne tak, že jeho dosah sa nemôže určovať jednostranne každým členským štátom bez kontroly zo strany inštitúcií Európskeho spoločenstva.
It follows that public policy may be relied on only if there is a genuine and sufficiently serious threat to a fundamental interest of society.
Z toho vyplýva, že na politiku verejného poriadku sa možno odvolávať len v prípade skutočnej a dostatočne závažnej hrozby, ktorá sa dotýka základného záujmu spoločnosti.
The reasons which may be invoked by a Member State in order to justify a dero-
K dôvodom, na ktoré sa môže členský štát odvolávať s cieľom odôvodnenia výnimky zo zásady slobodného poskytovania služieb, musí byť totiž pripojená
COMMISSION v LUXEMBOURG gation from the principle of freedom to provide services must be accompanied by appropriate evidence or by an analysis of the expediency and proportionality of the restrictive measure adopted by that State, and precise evidence enabling its arguments to be substantiated.
KOMISIA/LUXEMBURSKO analýza spôsobilosti a proporcionality obmedzujúceho opatrenia prijatého týmto členským štátom, ako aj presné údaje, ktoré umožňujú podporu jeho argumentácie.
Therefore, in order to determine whether the measures at issue are necessary and proportionate to the objective of safeguarding public policy, a Member State is required to submit evidence to establish whether and to what extent the application to workers posted to its territory of the rule concerning automatic adjustment of rates of pay to the cost of living is capable of contributing to the achievement of that objective.
Preto s cieľom umožniť posúdiť, či predmetné opatrenia sú potrebné a proporcionálne voči cieľu zachovania verejného poriadku, je členský štát povinný predložiť skutočnosti umožňujúce dokázať, či a v akej miere môže uplatňovanie požiadavky automatickej úpravy miezd v závislosti od vývoja životných nákladov na pracovníkov vysielaných na jeho vnútroštátne územie prispieť k realizácii tohto cieľa.
there is no reason why provisions concerning collective agreements, namely provisions which encompass their drawing up and implementation, should per se and without more fall under the definition of public policy.
týkajúce sa kolektívnych pracovných zmlúv, teda tie ustanovenia, ktoré upravujú vypracovanie a vykonávanie týchto zmlúv, mohli per se a bez akéhokoľvek spresnenia patriť pod pojem politiky verejného poriadku.
Second, such a finding must be made as regards the actual provisions of such collective agreements themselves, which in their entirety and for the simple reason that they derive from that type of measure, cannot fall under that definition either.
Také konštatovanie je potrebné, po druhé v prípade tých istých ustanovení týchto kolektívnych zmlúv, ktoré tiež nemôžu patriť pod tento pojem ako celok a len preto, lebo vyplývajú z tohto typu aktov.
Third, since the second indent of Article 3(10) of Directive 96/71 relates exclusively to the terms and conditions of employment laid down in collective agreements which have been declared universally applicable, a national law which expressly covers ordinary collective labour agreements cannot properly claim to reflect the discretion granted to Member States under that article.
Po tretie, keďže sa článok 3 ods. 10 druhá zarážka smernice 96/71 vzťahuje výlučne na podmienky práce a zamestnávania stanovené kolektívnymi zmluvami vyhlásenými za všeobecne uplatniteľné, nemôže si vnútroštátna právna úprava, ktorá sa výslovne týka iba kolektívnych pracovných zmlúv, nárokovať konkretizovanie in fine povolenia udeleného členským štátom na základe uvedeného článku.
(see paras 49-52, 54, 55, operative part)
(pozri body 49 — 52, 54, 55 a výrok)
(see paras 64-67, operative part)
(pozri body 64 — 67 a výrok)
A Member State which declares that measures resulting, in particular, from collective agreements which have been declared universally applicable constitute mandatory provisions falling under national public policy fails to fulfil its obligations under the first indent of Article 3(10) of Directive 96/71 concerning the posting of workers in the framework of the provision of services.
Členský štát si tým, že vyhlásil, že ustanovenia vyplývajúce najmä z kolektívnych zmlúv vyhlásených za všeobecne uplatniteľné sú ustanoveniami politiky vnútroštátneho verejného poriadku, nesplnil povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 3 ods. 10 prvej zarážky smer -nice 96/71 o vysielaní pracovníkov v rámci poskytovania služieb.
The question whether a Member State has failed to fulfil its obligations must be determined by reference to the situation prevailing in that Member State at the end of the period laid down in the reasoned opinion and the Court cannot take account of any subsequent changes.
Skutočnosť nesplnenia povinnosti sa posudzuje na základe stavu, v ktorom sa príslušný členský štát nachádzal v čase uplynutia lehoty stanovenej v odôvodnenom stanovisku, a zmeny, ktoré nastali neskôr, Súdny dvor nemôže vziať do úvahy.
Such a national rule cannot constitute a public policy exception within the meaning of the first indent of Article 3(10) of Directive 96/71. First,
Takáto vnútroštátna právna úprava však nemôže predstavovať výnimku politiky verejného poriadku v zmysle článku 3 ods. 10 prvej zarážky smernice 96/71.
A Member State, which requires undertakings whose registered office is outside its national territory and which post workers there to deposit, before the start of the posting, with an ad hoc agent residing in that State, the documents necessary for monitoring compliance with their obligations under national law and to leave them there for an indeterminate period after the provision of services has ceased, fails to fulfil its obligations under Article 49 EC.
Členský štát si tým, že vo vnútroštátnom právnom predpise stanovujúcom postup predbežného vyhlásenia v prípade vysielania pracovníkov upravil podmienky prístupu k podstatným údajom nevyhnutným na kontrolu zo strany príslušných vnútroštátnych orgánov spôsobom, ktorý nebol dostatočne jasný na to, aby umožnil zabezpečenie právnej istoty v prípade podnikov, ktoré chcú vysielať pracovníkov na územie uvedeného členského štátu, nesplnil povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 49 ES.
A Member State which sets out in rules of national law establishing a prior notification procedure when workers are posted conditions relating to access to the basic information necessary for monitoring purposes by the competent national authorities with insufficient clarity to ensure legal certainty for undertakings wishing to post workers to the territory of that Member State fails to fulfil its obligations under Article 49 EC.
Členský štát si tým, že núti podniky so sídlom mimo vnútroštátneho územia, ktoré naň vysielajú pracovníkov, uložiť u mandatára ad hoc s bydliskom na vnútroštátnom území dokumenty potrebné na kontrolu povinností, ktoré im vyplývajú z vnútroštátnej právnej úpravy, a to pred začatím vysielania a ponechať ich tam počas neurčitého obdobia po skončení poskytovania služieb, nesplnil povinnosti, ktoré mu vyplývajú z člán ku 49 ES.
As such requirements constitute a restriction on freedom to provide services they cannot be justified where effective monitoring of compliance with employment legislation may be achieved by less restrictive measures.
Keďže takéto požiadavky predstavujú obmedzenie slobodného poskytovania služieb, nemôžu byť odôvodnené, ak účinná kontrola dodržiavania pracovnoprávnej úpravy môže byť zabezpečená menej obmedzujúcimi opatreniami.
The obligation for all undertakings to make available to the national authorities on demand and within as short a period as possible the basic information necessary for monitoring purposes is not without ambiguities which are likely to dissuade undertakings wishing to post workers to that Member State from exercising their freedom to provide services.
Povinnosť každého podniku pred začatím prác sprístupniť vnútroštátnym orgánom na základe žiadosti a v čo najkratšej možnej lehote podstatné informácie nevyhnutné na kontrolu nie je totiž zbavený nejasností, ktoré môžu odradiť podniky, ktoré chcú vysielať pracovníkov na územie uvedeného členského štátu, od výkonu svojej slobody poskytovania služieb.
On the one hand, since the extent of the rights and obligations of those undertakings is not clearly apparent from that provision and, on the other hand, since undertakings which have failed to comply with the obligations laid down in that provision incur not inconsiderable penalties, such a national law is, by its lack of clarity and the ambiguities that it contains, incompatible with Article 49 EC.
Keďže na jednej strane rozsah práv a povinností týchto podnikov nevyplýva jasne z uvedenej právnej úpravy a na druhej strane podnikom, ktoré nedodržali povinnosti stanovené uvedeným ustanovením, budú uložené nezanedbateľné sankcie, je takáto vnútroštátna právna úprava z dôvodu chýbajúcej jasnosti
(see paras 90-95, operative part)
(pozri body 90 — 95 a výrok)
TRSTENJAKdelivered on 13 September 2007
NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKYVERICA TRSTENJAK prednesené 13. septembra 2007 1
A — Community law ........................................................
A — Právna úprava Spoločenstva ............................................
B — National law ...........................................................
B — Vnútroštátna právna úprava ............................................
III — Prelitigation procedure .....................................................
III — Konanie pred podaním žaloby ................................................
IV — Proceedings before the Court and forms of order sought ........................
IV — Konanie pred Súdnym dvorom a návrhy účastníkov konania .....................
— Main arguments of the parties ................................................
— Hlavné tvrdenia účastníkov konania ...........................................
A — First complaint: incorrect transposition of Article 3(1) and (10) of Directive 96/71 ..............................................................
A — O prvej výhrade: nesprávne prebratie článku 3 ods. 1 a 10 smernice 96/71 ...
— Requirement of a written contract of employment or a corresponding document within the meaning of Directive 91/533 (point (1) of Article 1(1) of the Law of 20 December 2002) .....................................
— Požiadavky týkajúce sa písomnej zmluvy alebo dokumentu vydaného podľa smernice 91/533/EHS (článok 1 ods. 1 bod zákona z 20. decembra 2002) ............................................................
— Automatic adjustment of rates of pay to reflect changes in the cost of living (point (2) of Article 1(1) of the Law of 20 December 2002) ...............
— Automatická úprava odmeny v závislosti od vývoja životných nákladov (článok 1 ods. 1 bod 2 zákona z 20. decembra 2002) ....................
— Compliance with rules on parttime and fixedterm work (point (8) of Article 1(1) of the Law of 20 December 2002) ..........................
— Dodržiavanie právnej úpravy práce na kratší pracovný čas a práce na dobu určitú (článok 1 ods. 1 bod 8 zákona z 20. decembra 2002) ..............
— Compliance with collective labour agreements (point (11) of Article 1(1) of the Law of 20 December 2002) .......................................
— Dodržiavanie kolektívnych pracovných zmlúv (článok 1 ods. 1 bod 11 zákona z 20. decembra 2002) ........................................
B — Second complaint: incomplete transposition of Article 3(1)(a) of Directive 96/71 ..............................................................
B — O druhej výhrade: neúplné prebratie článku 3 ods. 1 písm. a) smernice 96/71 ..
C — Third complaint: lack of clarity concerning monitoring measures ............
C — O tretej výhrade: nedostatok jasnosti, pokiaľ ide o spôsoby kontroly .........
1 — Original language: German.
1 — Jazyk prednesu: nemčina.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-319/06
NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKY — V. TRSTENJAK — VEC C-319/06
D — Fourth complaint: requirement for an ad hoc agent ........................
D — O štvrtej výhrade: požiadavka mandatára ad hoc ..........................
VI — Legal appraisal .............................................................
VI — Posúdenie ..................................................................
A — Introductory observations ...............................................
A — Úvodné poznámky ....................................................
Framework for legal assessment ......................................
Právny rámec posúdenia ...........................................
B — Examination of the complaints ..........................................
B — Skúmanie žalobných dôvodov ..........................................
The first complaint .....................................................
O prvej výhrade .......................................................
The concept of public policy contained in Article 3(10) of Directive 96/71 .......................................................
Pojem politiky verejného poriadku uvedený v článku 3 ods. 10 smernice 96/71 ....................................................
The provisions of points (1), (2), (8) and (11) of Article 1(1) of the Law of 20 December 2002 ............................................
Ustanovenia článku 1 ods. 1 body 1, 2, 8 a 11 zákona z 20. decembra 2002 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
— Requirement of a written contract of employment or corresponding document established pursuant to Directive 91/533 ..........
— Požiadavky týkajúce sa písomnej zmluvy alebo dokumentu vydaného podľa smernice 91/533 .................................
— Automatic adjustment of pay in accordance with developments in the cost of living . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
— Automatická úprava odmeny v závislosti od vývoja životných nákladov ..................................................
— Compliance with the rules on parttime and fixedterm work .....
— Dodržiavanie právnej úpravy práce na kratší pracovný čas a práce na dobu určitú .............................................
— Compliance with collective labour agreements ..................
— Dodržiavanie kolektívnych pracovných zmlúv .................
The second complaint ..................................................
O druhej výhrade .....................................................
The third complaint ...................................................
O tretej výhrade ......................................................
The fourth complaint ..................................................
O štvrtej výhrade ......................................................
States who are established in a State of the Community other than that of the person for whom the services are intended.
I — Úvod ných v štáte Spoločenstva inom, ako je štát, v ktorom sa nachádza adresát poskytnutej služby.
The first paragraph of Article 50 EC defines as ’services’ services that are normally provided for remuneration, in so far as they are not governed by the provisions relating, in particular, to freedom of movement for capital and persons.
Článok 50 ods. 1 ES definuje tieto služby ako plnenia poskytnuté bežne za odplatu, pokiaľ sa na ne nevzťahujú ustanovenia týkajúce sa voľného pohybu tovaru, kapitálu alebo osôb.
Under the last paragraph of Article 50 EC, the person providing a service may, in order to do so, temporarily pursue his activity in the State where the service is provided, under the same conditions as are imposed by that State on its own nationals.
Podľa posledného odseku člán ku 50 ES poskytovateľ služieb môže na účely poskytnutia svojej služby dočasne vykonávať svoju činnosť v štáte, v ktorom sa služba poskytuje, za rovnakých podmienok, aké tento štát ukladá svojim vlastným štátnym príslušníkom.
The present case is a Treaty infringement action under Article 226 EC whereby the Commission of the European Communities seeks a declaration from the Court that, by reason of the requirements that it imposes on undertakings established in another Member State and which post workers to Luxembourg for the purpose of the provision of services, the Grand Duchy of Luxembourg has failed to fulfil its obligations under Article 3(1) and (10) of Directive 96/71/EC of the European Parliament and of the Council of 16 December 1996 concerning the posting of workers in the framework of the provision of services 2(‘Directive 96/71’ or ’the Directive’) and Articles 49 EC and 50 EC.
Predmetom tohto konania je žaloba o nesplnenie povinnosti podaná zo strany Komisie podľa článku 226 ES, ktorou sa Komisia domáha, aby Súdny dvor určil, že Luxemburské veľkovojvodstvo porušilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z člán ku 3 ods. 1 a 10 smernice Európskeho parlamentu a Rady 96/71/ES zo 16. decembra 1996 o vysielaní pracovníkov v rámci poskytovania služieb 2(ďalej len „smernica 96/71“), ako aj článkov 49 ES a 50 ES, a to tým, že uložilo podmienky podnikom, ktoré majú sídlo v inom členskom štáte a ktoré vysielajú do Luxemburska pracovníkov v rámci poskytovania služieb.
Under the heading ’Terms and conditions of employment’, Article 3(1) and (10) of Directive 96/71 provides as follows:
Článok 3 ods. 1 a 10 smernice 96/71 pod názvom „Vzťahy a podmienky zamestnania“ stanovuje:
Member States shall ensure that, whatever the law applicable to the employment relationship, the undertakings referred to in Article 1(1) guarantee workers posted to their territory the terms and conditions of employment covering the following matters which, in the Member State where the work is carried out, are laid down:
Členské štáty zabezpečia, aby podniky podľa článku 1 ods. 1, bez ohľadu na rozhodné právo pre pracovnoprávne vzťahy, zaručili pracovníkom, vyslaným na územie členských štátov, nasledujúce pracovné podmienky, platné v členskom štáte vykonávania práce a zakotvené:
The first paragraph of Article 49 EC provides that restrictions on freedom to provide services within the Community are to be prohibited in respect of nationals of Member
Podľa článku 49 ods. 1 ES sú obmedzenia slobodného poskytovania služieb v rámci Spoločenstva zakázané, pokiaľ ide o štátnych príslušníkov členských štátov usade-
— by law, regulation or administrative provision,
— v zákonoch, iných právnych predpisoch alebo správnych opatreniach
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-319/06 and/or
NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKY — V. TRSTENJAK — VEC C-319/06 a/alebo f) ochranné opatrenia, týkajúce sa podmienok zamestnávania tehotných žien alebo žien, ktoré nedávno porodili, detí a mladistvých;
(g) equality of treatment between men and women and other provisions on non-discrimination.
— v kolektívnych zmluvách alebo v arbitrážnych nálezoch vyhlásených za všeobecne uplatniteľné v zmysle od - seku 8, pokiaľ sa týkajú činností uvádzaných v prílohe: g) rovnaké zaobchádzanie medzi mužmi a ženami a iné protidiskriminačné ustanovenia.
(a) and maximum work periods minimum rest periods;
a) maximálna dĺžka pracovného času a minimálna doba odpočinku;