natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Therefore, the matters of law in the dispute brought before the Board of Appeal included the issue of the applicability of Article 6ter of the Paris Convention to service marks, even if the applicant did not put forward a view on that matter and even if the Board of Appeal omitted to rule on that aspect (Case T-57/03 SPAG v OHIM — Dann and Backer (HOOLIGAN) [2005] ECR II-287, paragraph 21).
V dôsledku toho otázka uplatniteľnosti článku 6b Parížskeho dohovoru na ochranné známky pre služby bola súčasťou právnych okolností týkajúcich sa konania vedeného pred odvolacím senátom, aj keď sa žalobca k tejto otázke nevyjadril a aj keď odvolací senát o tomto aspekte nerozhodol [rozsudok Súdu prvého stupňa z 1. februára 2005, SPAG/ÚHVT — Dann a Backer (HOOLIGAN), T-57/03, Zb. s. II-287, bod 21].
That issue may therefore be raised for the first time before the Court of First Instance (HOOLIGAN, paragraph 22).
Túto otázku je preto možné po prvýkrát položiť pred Súdom prvého stupňa (rozsudok HOOLIGAN, už uvedený vyššie, bod 22).
For the reasons given in paragraph 23 above, that issue is also one of the matters of law in the dispute brought before the Court.
Z dôvodov uvedených vyššie v bode 23 je táto otázka súčasťou právnych poznatkov týkajúcich sa konania vedeného pred Súdom prvého stupňa.
Although it must rule only on the application of the parties, whose task it is to define the scope of the dispute, the Court cannot be bound merely by the arguments relied upon by the parties in support of their claims, since it would otherwise be forced, in some circumstances, to base its decisions on erroneous legal considerations (order of 27 September 2004 in Case C-470/02 P UER v M6 and Others, not published in the ECR, paragraph 69, and order of 13 June 2006 in Case C-172/05 P Mancini v Commission, not published in the ECR, paragraph 41).
Je totiž potrebné poznamenať, že hoci súd rozhoduje len o návrhu účastníkov konania, ktorí sú príslušní vymedziť rozsah sporu, nemôže byť viazaný len argumentmi, na ktoré títo účastníci na účely podpory svojich tvrdení odkazujú, pretože by bol inak nútený založiť svoje rozhodnutie na chybných právnych úvahách (uznesenie Súdneho dvora z 27. septembra 2004, UER/M6 a i., C-470/02 P, neuverejnené v Zbierke, bod 69, a z 13. júna 2006, Mancini/Komisia, C-172/05 P, neuverejnené v Zbierke, bod 41).
That is particularly so in the present case, as the applicant has voiced doubts as to the applicability of Article 6ter of the Paris Convention to service marks.
Je to tak skôr v prejednávanej veci, pretože žalobca vyjadril pochybnosti o uplatniteľnosti článku 6b Parížskeho dohovoru na ochranné známky pre služby.
Therefore, as OHIM itself conceded at the hearing, that issue is not outside of the scope of the discussions and must be examined by the Court, as that examination is necessary to deal with the single plea raised by the applicant.
Ako to teda samotný ÚHVT na pojednávaní priznal, táto otázka nevybočuje z rámca diskusie a Súd prvého stupňa ju musí preskúmať, pretože toto preskúmanie je nevyhnutné pre zodpovedanie na jediný žalobný dôvod predložený žalobcom.
Consequently, it must be examined whether Article 6ter of the Paris Convention also applies to service marks.
V dôsledku toho je potrebné preskúmať, či sa článok 6b Parížskeho dohovoru uplatní tiež na ochranné známky pre služby.
In that regard, it must be stated that the wording of that provision refers only to ‘trade marks’.
V tomto ohľade je potrebné uviesť, že znenie tohto ustanovenia sa vzťahuje len na „továrenské alebo obchodné známky“.
It is clear from Article 1(2), Article 6(1) and Article 6sexies of the Paris Convention that the Convention establishes a distinction
Z článku 1 ods. 2, článku 6 ods. 1 a nakoniec z článku 6e Parížskeho dohovoru jasne vyplýva,
AMERICAN CLOTHING ASSOCIATES v OHIM (REPRESENTATION OF A MAPLE LEAF) between, on the one hand, ‘trade marks’ which, as is apparent from Article 7 thereof, are registered for goods and, on the other hand, ‘service marks’.
AMERICAN CLOTHING ASSOCIATES/ÚHVT (VYOBRAZENIE JAVOROVÉHO LISTU) že tento dohovor robí rozdiely medzi „továrenskými alebo obchodnými známkami“, ktoré, ako vyplýva z jeho článku 7, sú zapísané pre výrobky, a „ochrannými známkami pre služby“.
As Article 6ter refers only to trade marks, that is to say to marks for goods, the conclusion must be that the prohibition on registration and use established by that provision does not affect service marks.
Keďže sa článok 6b týka len továrenských alebo obchodných známok, to znamená známok pre výrobky, je potrebné dospieť k záveru, že zákaz zápisu a používania zavedený týmto ustanovením sa nevzťahuje na ochranné známky pre služby.
However, OHIM submits that the Community legislature may also prohibit the registration of marks which contain a State emblem as an element in respect of services, although it is not required to do so under Article 6ter of the Paris Convention.
ÚHVT však tvrdí, že normotvorca Spoločenstva môže zakázať zápis ochrannej známky, ktorej prvkom je znak štátnej zvrchovanosti, takisto pre služby, a to aj keď nie je povinný tak urobiť na základe článku 6b Parížskeho dohovoru.
Clearly, Article 7(1)(h) of Regulation No 40/94 merely refers to Article 6ter of the Paris Convention, by stating that ‘the following shall not be registered: trade marks which … are to be refused pursuant to Article 6ter of the Paris Convention’.
Je zjavné, že článok 7 ods. 1 písm. h) nariadenia č. 40/94 sa obmedzuje len na odkaz na článok 6b Parížskeho dohovoru, keď spresňuje, že „[d]o registra sa nezapíšu… ochranné známky…, ktoré musia byť zamietnuté na základe článku 6 parížskeho dohovoru“.
The mere fact, relied upon by OHIM, that Article 7 of Regulation No 40/94 makes no distinction between marks for goods and service marks is not sufficient to result in the contrary conclusion, as that distinction is established by Article 6ter of the Paris Convention to which Article 7(1)(h) of Regulation No 40/94 refers.
Samotná skutočnosť, na ktorú odkazuje ÚHVT, teda že článok 7 nariadenia č. 40/94 nerozlišuje medzi ochrannými známkami pre výrobky a ochrannými známkami pre služby, nestačí na vyvodenie opačného záveru, pretože toto rozlíšenie je zavedené článkom 6b Parížskeho dohovoru, na ktorý odkazuje článok 7 ods. 1 písm. h) nariadenia č. 40/94.
If the Community legislature had also intended to prohibit the registration of marks containing ‘armorial bearings, flags, and other State emblems’ in respect of services, it would not merely have referred to Article 6ter of the Paris Convention, but
Ak by totiž normotvorca Spoločenstva mal v úmysle zakázať zápis ochranných známok obsahujúcich „erby, vlajky a iné znaky štátnej zvrchovanosti“ tiež pre služby, neobmedzil by sa len na samotný odkaz na článok 6b Parížskeho dohovoru, ale do
2008 — CASE T-215/06 would have inserted in the wording of Article 7 of Regulation No 40/94 a prohibition against the registration, either as a Community trade mark or as an element of such a mark, ‘of armorial bearings, flags, and other State emblems … and any imitation from a heraldic point of view’ without distinguishing, implicitly but necessarily, by the mere fact of referring to Article 6ter of the Paris Convention, between marks for goods and service marks.
2008 — VEC T-215/06 samotného textu článku 7 nariadenia č. 40/94 by zakotvil zákaz zápisu, buď ako ochrannej známky Spoločenstva, alebo ako prvku takejto ochrannej známky, „erbov, vlajok alebo iných znakov štátnej zvrchovanosti… ako aj každej napodobeniny z heraldického hľadiska“ bez toho, aby tak implicitne, hoci nevyhnutne, len pre odkaz na článok 6b Parížskeho dohovoru, robil rozdiel medzi ochrannými známkami pre výrobky a ochrannými známkami pre služby.
The above considerations cannot be invalidated by the judgment in ECA, paragraph 10 above, relied upon by OHIM, because, in that judgment, the Court did not examine the issue of the applicability of Article 6ter of the Paris Convention to service marks, an issue which was, moreover, not raised by the parties in that case.
Rozsudok ECA, uvedený vyššie v bode 10, na ktorý odkazuje ÚHVT, nemôže vyvrátiť vyššie uvedené úvahy, pretože v rozsudku Súd prvého stupňa vôbec neskúmal otázku uplatniteľnosti článku 6b Parížskeho dohovoru na ochranné známky pre služby, ktorú navyše účastníci konania v tejto veci nepoložili.
Lastly, OHIM’s argument that Article 6ter of the Paris Convention should be interpreted widely must be rejected.
Nakoniec je potrebné odmietnuť tvrdenie ÚHVT, podľa ktorého je potrebné vykladať článok 6b Parížskeho dohovoru extenzívne.
First, the only relevant WIPO document put forward by OHIM (see paragraph 19 above) merely states that Article 6ter of the Paris Convention ‘does not oblige States party to the Paris Convention to refuse or to invalidate the registration, and to prohibit the use of State emblems or other official signs as a service mark or as an element of a service mark.
Jediný relevantný dokument WIPO, na ktorý odkazuje ÚHVT (pozri bod 19 uvedený vyššie), uvádza len to, že článok 6b Parížskeho dohovoru „nezaväzuje štáty, ktoré sú stranami Parížskeho dohovoru, odmietnuť alebo zrušiť zápis použitia znakov štátnej zvrchovanosti alebo iných oficiálnych označení ako ochrannej známky pre služby alebo ako prvkov ochrannej známky pre služby.
States are nevertheless free to do so …’. Thus, contrary to OHIM’s submission, that document by no means militates in favour of a wide interpretation of that provision.
Štáty však majú možnosť tak urobiť. …“ Na rozdiel od toho, čo tvrdí ÚHVT, tento dokument vôbec nesvedčí v prospech extenzívneho výkladu tohto ustanovenia.
Furthermore, it must be pointed out that it was precisely in order to extend to service marks the protection granted by the Paris Convention to marks for goods that a specific provision was inserted in Article 16 of the Trade Mark Law Treaty, adopted at Geneva on 27 October 1994.
Okrem toho je potrebné poznamenať, že práve na účely rozšírenia ochrany poskytnutej ochranným známkam pre výrobky Parížskym dohovorom na ochranné známky pre služby bolo do článku 16 Zmluvy o známkovom práve, prijatej v Ženeve 27. októbra 1994, vložené osobitné ustanovenie.
However, that Treaty, which was signed by the European Community on 30 June 1995, was not ratified by it.
Uvedená zmluva, podpísaná Európskym spoločenstvom 30. júna 1995 ním však nebola ratifikovaná.
Secondly and above all, it may be assumed that, when it adopted Regulation No 40/94 relatively recently, the Community legislature was aware of the importance, in modern commerce, of service marks and could, therefore, also have extended the
Po druhé a predovšetkým je možné domnievať sa, že pri relatívne nedávnom prijatí nariadenia č. 40/94 si bol normotvorca Spoločenstva vedomý významu ochranných známok pre služby v modernom obchode a mohol tak tiež rozšíriť ochranu
AMERICAN CLOTHING ASSOCIATES v OHIM (REPRESENTATION OF A MAPLE LEAF) protection granted to State emblems by Article 6ter of the Paris Convention to that category of marks.
AMERICAN CLOTHING ASSOCIATES/ÚHVT (VYOBRAZENIE JAVOROVÉHO LISTU) poskytnutú znakom štátnej zvrchovanosti článkom 6b Parížskeho dohovoru aj na túto kategóriu ochranných známok.
It follows from all of the above that in refusing to register the mark sought for the services in Class 40, the contested decision infringed Article 7(1)(h) of Regulation No 40/94 and must be annulled.
Z vyššie uvedených úvah vyplýva, že napadnuté rozhodnutie tým, že zamietlo zápis prihlasovanej ochrannej známky pre služby patriace do triedy 40, je v rozpore s článkom 7 ods. 1 písm. h) nariadenia č. 40/94 a musí byť zrušené.
The goods in Classes 18 and 25
Tovary patriace do tried 18 a 25
The applicant refers, at the outset, to the caselaw of the Court relating to the interpretation of Article 6ter(1)(a) of the Paris Convention (ECA, paragraph 10 above, paragraph 39) and concludes from that that the registration of a mark which, like the mark applied for, does not undermine the right of the State to control the use of the symbols of its sovereignty and cannot mislead the public as to the origin of the goods and services for which it is used cannot be refused on the basis of that provision.
Žalobca v úvode pripomína judikatúru Súdu prvého stupňa týkajúcu sa výkladu článku 6b ods. 1 písm. a) Parížskeho dohovoru (rozsudok ECA, uvedený vyššie v bode 10, bod 39) a vyvodzuje záver, že zápis ochrannej známky, ktorá rovnako ako prihlasovaná ochranná známka neohrozuje právo štátu kontrolovať použitie znakov svojej zvrchovanosti a nemôže zavádzať verejnosť, pokiaľ ide o pôvod výrobkov alebo služieb, na ktoré sa použije, nie je možné zamietnuť na základe tohto ustanovenia.
First, the applicant submits that the Board of Appeal erred in dismissing the presence of the word element ‘rw’ in the mark applied for as irrelevant.
Žalobca po prvé tvrdí, že odvolací senát pochybil, keď nezohľadnil z dôvodu bezvýznamnosti prítomnosť slovného prvku „rw“ v prihlasovanej ochrannej známke.
According to the applicant, regard must always be had to the perception of the average consumer and, more particularly, to the overall impression that the mark has on him (see, by analogy,
Podľa žalobcu je potrebné vždy zohľadňovať vnímanie priemerného spotrebiteľa a osobitne celkový dojem, ktorým na spotrebiteľa ochranná známka pôsobí (pozri
2008 — CASE T-215/06
2008 — VEC T-215/06 rozsudok Súdneho dvora zo 16. septembra 2004, Nichols, C-404/02, Zb. s.
Case C-404/02 Nichols [2004] ECR I-8499, paragraph 35; see also, ECA, paragraph 10 above, paragraph 64).
I-8499, bod 35; pozri tiež rozsudok ECA, uvedený vyššie v bode 10, bod 64).
The average consumer normally perceives a mark as a whole (Case C-251/95 SABEL [1997] ECR I-6191, paragraph 23).
Okrem toho priemerný spotrebiteľ vníma obvykle ochrannú známku ako celok (rozsudok Súdneho dvora z 11. novembra 1997, SABEL, C-251/95, Zb. s. I-6191, bod 23).
In the present case, the word element ‘rw’, an abbreviation of the applicant’s principal mark RIVER WOODS, forms a whole with the figurative element of the mark applied for.
V prejednávanej veci slovný prvok „rw“, čo predstavuje skratku hlavnej ochrannej známky žalobcu RIVER WOODS, tvorí s obrazovým prvkom prihlasovanej ochrannej známky jeden celok.
Moreover, account must be taken of the way in which that mark is perceived by the average consumer in the normal circumstances in which it is used.
Navyše je potrebné zohľadniť spôsob, akým bude táto ochranná známka vnímaná priemerným spotrebiteľom pri svojom bežnom použití.
In its application, the applicant reproduces images, which, in its opinion, give an idea of such a perception.
Vo svojej žalobe žalobca reprodukuje obrázky, ktoré podľa neho poskytujú predstavu o takomto vnímaní.
The taking into account of the overall impression of the mark sought, as perceived in the normal circumstances in which it is used, excludes any possibility of the application of Article 7(1)(h) of Regulation No 40/94 in the present case.
Zohľadnenie celkového dojmu prihlasovanej ochrannej známky, tak ako je vnímaná pri svojom bežnom použití, vylučuje akúkoľvek možnosť uplatnenia článku 7 ods. 1 písm. h) nariadenia č. 40/94 v prejednávanej veci.
Secondly, the applicant submits that that the Board of Appeal also erred in finding, in paragraph 16 of the contested decision, that, as regards the maple leaf in the mark sought, ‘the relevant public may have the impression that it is a heraldic imitation of the Canadian emblem’.
Žalobca po druhé tvrdí, že odvolací senát tiež pochybil v bode 16 napadnutého rozhodnutia, keď rozhodol, že v prípade javorového listu obsiahnutého v prihlasovanej ochrannej známke „môže dotknutá verejnosť mať dojem, že ide o heraldickú napodobeninu kanadského symbolického znaku“.
The applicant states that the protection granted to State emblems by Article 6ter(1)(a) of the Paris Convention covers similarities in a well-defined area, namely imitations ‘from a heraldic point of view’.
Žalobca pripomína, že ochrana znakov štátnej zvrchovanosti podľa článku 6b ods. 1 písm. a) Parížskeho dohovoru sa týka podobností v jasne vymedzenej oblasti, teda napodobenín „z heraldického hľadiska“.
The applicant submits in that regard that ‘this qualification effectively narrows down the scope of the impermissible imitation beyond what would normally be considered unacceptable in trademark law.
Žalobca v tomto zmysle uvádza, že „toto spresnenie skutočne obmedzuje rozsah zakázaných napodobenín v porovnaní s tým, čo sa obvykle považuje za neprípustné v práve ochranných známok.
As State emblems frequently comprise common symbols, such as a lion, an eagle or the sun, imitations are forbidden only if they reproduce the heraldic characteristics of the
Keďže znaky štátnej zvrchovanosti časti obsahujú bežné znaky ako lev, orol alebo slnko, napodobeniny sú zakázané len vtedy, ak sa týkajú heraldických vlastností znakov dotknutého štátu.
State sign concerned. In consequence, the symbol as such remains free and may be used in the composition of trademarks’ (Acts of the 1925 Revision Conference of The Hague, p. 245).
AMERICAN CLOTHING ASSOCIATES/ÚHVT (VYOBRAZENIE JAVOROVÉHO LISTU) encie v Haagu z roku 1925, s. 245).
The applicant also refers to the deliberations at the Conference of Lisbon, held in 1958 for the purpose of revising the Paris Convention, concerning the question whether the confinement of the protection granted by Article 6ter(1)(a) to imitations ‘from a heraldic point of view’ should be abandoned (Acts of the Conference of Lisbon, pp. 129, 131 and 139-140).
Žalobca tiež odkazuje na poradu Lisabonskej konferencie z roku 1958 na účely revízie Parížskeho dohovoru, pokiaľ ide o otázku, či je potrebné upustiť od obmedzenia ochrany poskytnutej článkom 6 ods. 1 písm. a) napodobeninám „z heraldického hľadisk“ (materiály z Lisabonskej konferencie, s. 129, 131, 139 a 140).
Furthermore, the applicant submits that, except in exceptional circumstances, Article 6ter of the Paris Convention does not seek to protect an emblem when it is not used as an emblem.
Žalobca ďalej tvrdí, že okrem výnimočných okolností nie je cieľom článku 6b Parížskeho dohovoru chrániť určitý symbolický znak, ak sa nepoužíva ako znak.
Like marks or any other distinctive sign, an emblem may be more or less commonplace in nature.
Symbolický znak, rovnako ako ochranné známky alebo akékoľvek iné rozlišovacie označenie môže mať pritom viac či menej obvyklú povahu.
According to the applicant, that has a bearing on the protection granted to the emblem in question by Article 6ter(1)(a) of the Paris Convention.
Táto skutočnosť má podľa žalobcu vplyv na ochranu priznanú dotknutému symbolickému znaku článkom 6b ods. 1 písm. a) Parížskeho dohovoru.
An emblem which is of a more commonplace nature and exhibits only few marked heraldic characteristics thus enjoys very limited protection.
Symbolický znak, ktorý má skôr obvyklú povahu a vykazuje len málo výrazných heraldických vlastností, má tak len veľmi obmedzenú ochranu.
In the present case, the Canadian Government notified to the WIPO, as a State emblem, the same red-coloured maple leaf, which is part of the Canadian national flag.
Kanadská vláda v prejednávanej veci oznámila WIPO, že ten istý javorový list, aký je súčasťou kanadskej štátnej vlajky, je znakom štátnej zvrchovanosti.
According to the applicant, the red colour of that leaf is an element of crucial importance as shown by, first, the information, under the heading ‘type’ in the entry for that emblem in the WIPO database, that the emblem in question is in ‘colour’, secondly, the graphic representation of the same emblem in that database and, thirdly, the fact that the shade of red used is specific and does not correspond to a colour which is very common for a maple leaf.
Podľa žalobcu má červená farba tohto listu rozhodujúci význam, ako to dokazuje po prvé informácia pod hlavičkou „druh“ zápisu tohto symbolického znaku v databáze WIPO, podľa ktorej je tento symbolický znak „farebný“, po druhé grafické vyobrazenie toho istého symbolického znaku obsiahnuté v tej istej databáze a po tretie okolnosť, že ide o špecifický odtieň červenej a nezodpovedá farbe, ktorá sa obyčajne používa na vyobrazenie javorového listu.
The final element distinguishes the Canadian emblem from the representation which comes naturally to mind when one thinks of a maple leaf.
Posledný uvedený prvok odlišuje kanadský symbolický znak od vyobrazenia, ktoré sa vynára pri pomyslení na javorový list.
According to the applicant, it is self-evident that Article 6ter of the Paris Convention is not designed to allow the monopolisation, by Canada, of the natural representation
Podľa žalobcu je samozrejmé, že cieľom článku 6b Parížskeho dohovoru nie je umožniť Kanade monopolizovať prirodzené vyobrazenie javorového listu, o to skôr,
2008 — CASE T-215/06 of a maple leaf, particularly as that tree does not grow only in Canada.
2008 — VEC T-215/06 že tento strom nerastie len v Kanade.
The mark sought contains only a black-coloured natural representation of a maple leaf.
Prihlasovaná ochranná známka pritom obsahuje len prirodzené vyobrazenie javorového listu v červenej farbe.
Furthermore, compared to the Canadian emblem from a graphic point of view, the maple leaf in the mark sought is different as regards the breadth of the stem.
Okrem toho z grafického porovnania s kanadským symbolickým znakom vyplýva, že dĺžka stonky javorového listu obsiahnutého v prihlasovanej ochrannej známke je odlišná.
Lastly, in the perception of the average consumer, who will be confronted with the mark sought in the normal circumstances in which it is used, the maple leaf in that mark forms a whole with the distinctive and dominant word element ‘rw’ and does not have heraldic characteristics.
Nakoniec vo vnímaní priemerného spotrebiteľa, ktorý príde do styku s prihlasovanou ochrannou známkou pri jej obvyklom použití, bude javorový list obsiahnutý v tejto ochrannej známke tvoriť jeden celok s rozlišovacím a dominantným slovným prvkom „rw“ a nebude mať heraldické vlastnosti.
In those circumstances, it is impossible to regard the mark sought as an imitation of the Canadian emblem ‘from a heraldic point of view’.
Za týchto podmienok nie je možné považovať prihlasovanú ochrannú známku za napodobeninu kanadského symbolického znaku „z heraldického hľadiska“.
The registration of that mark would not adversely affect either the Canadian emblem itself or the monitoring of the use of that emblem by the Canadian State.
Zápis tejto ochrannej známky totiž nemá vplyv na samotný kanadský symbolický znak ani na kontrolu použitia uvedeného symbolického znaku kanadským štátom.
Thirdly, the applicant disputes the finding in the contested decision (paragraph 17) that the registration of the mark sought may mislead the public as to the origin of the goods and services designated by that mark.
Po tretie žalobca spochybňuje záver obsiahnutý v napadnutom rozhodnutí (bod 17), podľa ktorého by zápis prihlasovanej ochrannej známky mohol zavádzať verejnosť, pokiaľ ide o pôvod výrobkov a služieb označených touto ochrannou známkou.
The applicant submits that, in order to assess the likelihood of error as to the origin of the goods or services covered by the mark applied for, regard must be had, first, to the perception of the average consumer and, secondly, to the goods or services in question.
Žalobca namieta, že na účely posúdenia nebezpečenstva omylu, pokiaľ ide o pôvod výrobkov alebo služieb, ktorých sa týka prihlasovaná ochranná známka, je potrebné zohľadniť vnímanie priemerného spotrebiteľa a tiež dotknuté výrobky alebo služby.
Furthermore, the link, possibly suggested by the mark sought between the goods and services it covers and a country, must be sufficiently direct and concrete to mislead the average consumer (see, by analogy, Case T-334/03 Deutsche Post EURO EXPRESS v OHIM (EUROPREMIUM) [2005] ECR II-65, paragraphs 24, 25 and 41).
Okrem toho je nevyhnutné, aby spojitosť, ktorú prihlasovaná ochranná známka prípadne vyvoláva medzi výrobkami alebo službami, ktoré označuje, a určitou krajinou, bola tak priama a konkrétna, aby mohla priemerného spotrebiteľa zavádzať [pozri obdobne rozsudok Súdu prvého stupňa z 12. januára 2005, Deutsche Post EURO EXPRESS/ÚHVT (EUROPREMIUM), T-334/03, Zb. s. II-65, body 24, 25 a 41].