natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Under that provision, States must cooperate in the implementation and further development of international law with the objective of assuring prompt and adequate compensation in respect of all damage caused by pollution of the marine environment.
Podľa tohto ustanovenia štáty majú spolupracovať pri dodržiavaní existujúcich noriem medzinárodného práva a pri jeho ďalšom rozvíjaní s cieľom zabezpečiť okamžitú a úmernú kompenzáciu za všetky škody spôsobené znečistením morského prostredia.
Article 4(2) of that directive precludes its application to environmental damage or to any imminent threat of such damage arising from an incident in respect of which liability or compensation falls within the scope of the Liability Convention, which is in force in the Member State concerned.
61Člá -nok 4 ods. 2 tejto smernice vylučuje z jej pôsobnosti environmentálne škody a akúkoľvek bezprostrednú hrozbu vzniku takýchto škôd spôsobenú nehodou, pri ktorej zodpovednosť alebo náhrada škody patrí do pôsobnosti dohovoru o zodpovednosti, ak je v príslušnom členskom štáte platný.
60 — See Joined Cases C-387/02, C-391/02 and C-403/02 Berlusconi and Others [2005] ECR I-3565, paragraph 66 et seq.
60 — Pozri v tejto súvislosti rozsudok z 3. mája 2005 Berlusconi a i., C-387/02, C-391/02 a C-403/02, Zb. s. I-3565, bod 66 a nasl.
The Law of the Sea Convention forms an integral part of the Community legal
Dohovor Organizácie Spojených národov o morskom práve predstavuje neoddeliteľnú súčasť právneho poriadku
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-188/07 order and is binding on the Community. 62However, as France is perfectly right to subsequently agreed measure of secondary law.
NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKY — J. KOKOTT — VEC C-188/07 o zodpovednosti v jeho znení z roku 1969 17. marca 1975 63, zatiaľ čo pôvodné znenie rámcovej smernice o odpadoch bolo prijaté až 15. júla 1975.
argue, contrary to the view taken by Total, no binding effect vis-à-vis certain international conventions on liability for pollution damage can be inferred from Article 235(3) of the Law of the Sea Convention.
Spoločenstva a zaväzuje Spoločenstvo. 62 Ako však správne namietala Francúzska republika, v rozpore s tvrdeniami Total, z člán - ku 235 ods. 3 Dohovoru o morskom práve nie je možné vyvodzovať žiadny záväzný účinok vo vzťahu k niektorým medzinárodným dohovorom o zodpovednosti za škody spôsobené znečistením.
It merely sets out the mandate to cooperate.
Stanovuje výlučne nabádanie k spolupráci.
Lastly, the first paragraph of Article 307 EC does not mean that the provisions of the Liability Convention take precedence over Article 15 of the Waste Framework Directive.
Nakoniec článok 307 ods. 1 ES nevedie k tomu, že pred článkom 15 rámcovej smernice o odpadoch majú prednosť ustanovenia dohovoru o zodpovednosti.
The Liability Convention was agreed with French participation on 1 January 1958 and ratified by France only after the establishment of the Community.
Dohovor o zodpovednosti bol Francúzskou republikou schválený a ratifikovaný až po založení Spoločenstva, ku ktorému zo strany Francúzska došlo 1. januára 1958.
The first paragraph of Article 307 EC is not therefore applicable according to its wording.
Z toho vyplýva, že článok 307 ES nie je podľa svojho vlastného znenia uplatniteľný.
Nevertheless, there is no need here to examine further whether a mutatis mutandis application of the first paragraph of Article 307 EC is possible in this situation.
Nie je však potrebné ďalej skúmať, či analogické uplatnenie článku 307 ods. 1 ES bolo v tejto situácii zamýšľané.
The Liability Convention in its original version could not preclude the application of Article 15 of the Waste Framework Directive in the present case.
Dohovor o zodpovednosti v jeho pôvodnom znení nemohol odporovať uplatneniu článku 15 rámcovej smernice o odpadoch.
A possible conflict between the version of the 1992 Liability Convention applicable at the time and Article 15 could only stem from the fact that the Liability Convention largely precludes claims against the charterer of a tanker whilst under Article 15 the charterer might be required to bear the cost of disposing of oil waste.
Možný konflikt medzi znením dohovoru o zodpovednosti z roku 1992 uplatniteľným v tom čase a článkom 15 mohol vzniknúť iba z dôvodu, že dohovor o zodpovednosti široko vylučuje nároky proti nájomcovi tankera, hoci ten musí eventuálne znášať náklady zneškodnenia odpadu z ropných látok podľa článku 15.
However, this exclusion from liability was not yet contained in the Liability Convention of 1969.
Toto vylúčenie zodpovednosti totiž nebolo uvádzané v dohovore o zodpovednosti z roku 1969.
It is a more recent international obligation imposed on France compared with Article 15 of the Waste Framework Directive.
Ide o medzinárodný záväzok Francúzskej republiky, ktorý je neskorší než článok 15 rámcovej smernice o odpadoch.
The present Article 15 of the Waste Framework Directive stems from an amendment to the directive in 1991, but the original version of the Waste Framework Directive
Aktuálne znenie článku 15 rámcovej smernice o odpadoch vyplýva z novely smernice z roku 1991, ale pôvodné znenie rámcovej smernice o odpadoch už obsa -
A mutatis mutandis application of the first paragraph of Article 307 EC does not lead to any other conclusion.
Analogické uplatnenie odseku 1 člán- ku 307 ES nevedie k odlišnému záveru.
It is conceivable where an international obligation on the part of a Member State conflicts with a
Francúzska republika, zdá sa, predložila ratifikáciu dohovoru
Decree 75-553 of 26 June 1975, Journal officiel 1975, p.
Dekrét 75-553 z 26. júna 1975, (JORF z 3. júla 1975, s.
6716 of 3 July 1975 announces publication, relies on a power of ratification of 1971 and states that the Convention entered into force on 19 June 1975.
6716) týkajúci sa uverejnenia odkazuje na zákon z roku 1971 o povolení ratifikácie a uvádza, že dohovor sa stal účinným 19. júna 1975.
62 — Case C-459/03 Commission v Ireland (MOX plant) [2006] ECR I-4635, paragraph 82; see specifically my Opinion in Case C-308/06 Intertanko and Others (cited in footnote 57, point 46 et seq.).
62 — Rozsudok z 30. mája 2006, Komisia/Írsko, C-459/03, Zb. s. I-4635, bod 82; pozri najmä návrhy prednesené vo veci Intertanko, už citované v poznámke pod čiarou 57, bod 46 a nasl.
COMMUNE DE MESQUER already contained an Article 11 which was substantively identical to Article 15.
COMMUNE DE MESQUER hovalo článok 11, ktorého obsah je zhodný s obsahom aktuálne účinného článku 15.
That consensus is confirmed first by the fact that the two conventions are ratified by nearly all the Member States and secondly by several non-binding Community instruments cited by Total which also state that oil pollution damage is subject to the conventions.
Tento konsenzus je potvrdzovaný na jednej strane ratifikáciou oboch dohovorov prakticky všetkými členskými štátmi a na druhej strane viacerými nezáväznými dokumentmi Spoločenstva, ktoré uvádza Total, ktoré tiež uvádzajú, že znečistenie ropnými látkami patrí pod dohovory.
These are the First Environmental Action Programme, 64the Commission proposal for a Council directive on civil liability for damage caused by waste, 65 the Communication from the Commission to the European Parliament and the Council on the safety of the seaborne oil trade, 66and answers to two Parliamentary questions given by the Commission. 67
Je citovaný Prvý environmentálny akčný program 64, návrh Komisie na nariadenie Rady o občianskoprávnej zodpovednosti za škody spôsobené odpadom 65, oznámenie Komisie Európ- skemu parlamentu a Rade o námornej bezpečnosti ropnej dopravy 66, ako aj odpovede Komisie na dve parlamentné otázky. 67
There could be a different assessment of the limitation of the liability of the ship’s owner since such a limitation was already laid down in Article V of the original version of the Liability Convention.
Je možné tiež posudzovať obmedzenosť zodpovednosti vlastníka lode odlišne, keďže takéto obmedzenie už bolo zakotvené v článku V pôvodného znenia dohovoru o zodpovednosti.
In this respect the question could arise whether the adoption of the Waste Framework Directive which was immediately imminent when the Liability Convention was ratified precludes the mutatis mutandis application of the first paragraph of Article 307 EC.
V tejto súvislosti môže vzniknúť otázka, či prijatie rámcovej smernice o odpadoch, ktorá bezprostredne predchádzala ratifikácii dohovoru o zodpovednosti nebráni analogickému uplatneniu článku 307 ods. 1 ES.
However, there is no need to examine this further here since the present proceedings do not concern the liability of the owner of the ship, but the liability of the owner of the cargo.
To však nie je potrebné skúmať bližšie, keďže toto konanie sa netýka zodpovednosti vlastníka lode, ale zodpovednosti vlastníka nákladu.
Furthermore, a departure by Community law from those conventions would encumber France and possibly other Member States with a conflict between their obligations under Community law and those under international law.
Navyše akákoľvek odchýlka práva Spoločenstva od týchto dohovorov by vystavovala Francúzsku republiku a pravdepodobne ostatné členské štáty konfliktu medzi ich záväzkami voči Spoločenstvu a medzinárodnými záväzkami.
The obligation of loyalty between the Community and the Member States requires such conflicts to be avoided where possible.
Zásada lojálnej spolupráce, ktorá je základom vzťahov medzi Spoločenstvom a členskými štátmi, prikazuje, aby takémuto konfliktu, pokiaľ je to možné, bolo predídené.
Consistent interpretation
O konzistentnom výklade
Lastly, the cooperation obligation imposed on the Community under Article 235(3) of the Law of the Sea
Nakoniec povinnosť spolupráce, ktorá je uložená Spoločenstvu podľa článku 235
67 — Answers given by Mrs Wallström on behalf of the Commission to Question E-0842/00 from Chris Davies MEP on the Erika disaster and environmental liability, OJ 2001 C 53 E, p.
67 — Odpoveď, ktorú v mene Komisie podala pani Wallström na otázku E-0842/00, ktorú položil poslanec Chris Davies Komisii ku „Katastrofe Erika a zodpovednosti voči životnému prostrediu“ (Ú. v. ES C 53 E, 2001, s.
Thus the Liability Convention and the Fund Convention do not preclude the application of Article 15 of the Waste Framework Directive on the basis of the considerations mentioned so far.
Z toho vyplýva, že z hľadísk uvedených vyššie, dohovor o zodpovednosti a dohovor FIPOL nevylučujú uplatnenie článku 15 rámcovej smernice o odpadoch.
However, the arguments presented illustrate a broad political consensus for liability for oil pollution damage to be regulated by the Liability Convention and the Fund Convention.
Uvedené tvrdenia však ukazujú široký politický konsenzus v myšlienke, aby zodpovednosť za škody vzniknuté v dôsledku znečistenia ropnými látkami bola upravená dohovorom o zodpovednosti a dohovorom FIPOL.
Convention implies at least that the Community must give special consideration to the efforts made by the States.
O osobách uvedených v článku 15 rámcovej smernice o odpadoch ods. 3 Dohovoru Organizácie Spojených národov o morskom práve predpokladá prinajmenšom to, že Spoločenstvo berie do úvahy snahu členských štátov.
This is also consistent with the objective of Community policy on the environment under the fourth intent of Article 174(1) of the Treaty of promoting measures at international level to deal with environmental problems.
To zodpovedá tiež cieľu politiky Spoločenstva v oblasti životného prostredia, uvedenému v člán -ku 174 ods. 1 štvrtej zarážke Zmluvy ES, ktorá smeruje k podpore opatrení na medzinárodnej úrovni pri riešení problémov životného prostredia.
Article 15 of the Waste Framework Directive lays down rules governing responsibility for the cost of disposing of waste.
Článok 15 rámcovej smernice o odpadoch upravuje znášanie nákladov.
Under the first indent, in accordance with the ’polluter pays’ principle it is the responsibility of the holder who has waste handled by a waste collector or by an undertaking as referred to in Article 9.
Podľa znenia prvej zarážky, v súlade so zásadou „znečisťovateľ platí“ náklady za zneškodňovanie znáša držiteľ, pre ktorého nakladanie s odpadmi uskutočňuje zariadenie na zber odpadov, alebo podnik uvedený v článku 9.
In addition, the second indent mentions the previous holders or the producer of the product from which the waste came.
Druhá zarážka pridáva predchádzajúcich držiteľov alebo výrobcov výrobku, z ktorého odpady pochádzajú.
Article 15 of the Waste Framework Directive must therefore be interpreted as far as possible as meaning that conflicts with the Liability Convention and the Fund Convention must be avoided. 68
Článok 15 rámcovej smernice o odpadoch sa teda musí vykladať tak, aby sa predchádzalo akémukoľvek konfliktu s dohovorom o zodpovednosti a dohovorom FIPOL. 68
The interpretation of Article 15 of the Waste Framework Directive
Výklad článku 15 rámcovej smernice o odpadoch
It is therefore possible that Total France is responsible for the costs as producer of the heavy fuel oil, i.e. as producer of the product from which the waste came.
Z toho vyplýva, že je možné domnievať sa, že Total France SA znáša náklady ako výrobca ťažkého vykurovacieho oleja, teda výrobku, z ktorého odpad vznikol.
It must now be examined whether the two companies in the Total Group, as the producer of heavy fuel oil and/or the seller and carrier under Article 15 of the Waste Framework Directive, must bear the cost of disposing of the spilled heavy fuel oil.
Teraz je potrebné skúmať, či dve spoločnosti skupiny Total, ako výrobca ťažkého vykurovacieho oleja a/alebo predajca a nájomca lode, musia znášať náklady zneškodnenia ťažkého vykurovacieho oleja, ktorý unikol, podľa článku 15 rámcovej smernice o odpadoch.
68 — See also my Opinion in Intertanko and Others (cited in footnote 57, point 78).
68 — Pozri tiež návrhy prednesené vo veci Intertanko, už citované v poznámke pod čiarou 57, bod 78.
69 — Van de Walle and Others (cited in footnote 27, paragraph 58).
69 — Rozsudok Van de Walle a i., už citovaný v poznámke pod čiarou 27, bod 58.
COMMUNE DE MESQUER and/or anyone who carries out pre-process-ing, mixing or other operations resulting in a change in the nature or composition of this waste.
COMMUNE DE MESQUER ako každého, koho činnosťou odpad vzniká (prvotný pôvodca), alebo toho, kto vykonáva úpravu, zmiešavanie alebo iné úkony s odpadmi, ak je ich výsledkom zmena povahy alebo zloženia týchto odpadov.
Under Article 1(c) of the Waste Framework Directive holder means the producer of the waste or the natural or legal person who is in possession of it.
Podľa článku 1 písm. c) rámcovej smernice o odpadoch, pojem držiteľ sa vzťahuje na pôvodcu odpadu alebo fyzickú osobu alebo právnickú osobu, u ktorej sa odpad nachádza.
According to the judgment in Van de Walle, the Waste Framework Directive therefore defines ’holder’ broadly, without specifying whether the obligation to dispose of or recover waste is as a general rule a matter for the producer or the possessor of the waste. It is irrelevant for the purposes of possession whether he is the owner or the holder. 70
Podľa rozsudku Van de Walle a i., rámcová smernica o odpadoch podáva široké vymedzenie pojmu držiteľ, keďže nešpecifikuje, či povinnosti zneškodnenia, alebo zhodnotenia odpadu patria spravidla pôvodcovi odpadu alebo osobe, ktorá má odpad v držbe, teda vlastníkovi alebo držiteľovi. 70
The question whether that definition applies to Total International Ltd — as the Commission also argues — depends on whether it influenced the generation of the oil waste in such a way that that event is to be attributed to its own personal activity.
Total International Ltd by zodpovedal tejto definícii — ako to uvádza Komisia — ak by jeho úloha, akú mal pri vzniku odpadu z ropných látok, bola taká, že táto udalosť by mala byť považovaná za jeho činnosť.
This is taken to be the case if the accident could be attributed to a disregard of Total International Ltd’s contractual obligations or to any actions which could render that undertaking liable.
Bolo by to prípustné, ak by sa stroskotanie vysvetľovalo nesplnením si zmluvných povinností alebo akýmkoľvek iným konaním Total International Ltd, ktoré by zakladalo jeho zodpovednosť.
71 The extent to which Total International Ltd is therefore the producer of the oil waste can only be ascertained by the competent trial court, however.
71 Rozsah, v akom je Total International Ltd z uvedeného dôvodu pôvodcom odpadu z ropných látok, však môže posúdiť iba vo veci konajúci príslušný súd.
It cannot be ruled out that during transportation Total International Ltd had actual physical control of the heavy fuel oil indirectly, represented by the transportation company and the crew.
Nie je vylúčené, že počas dopravy si Total international Ltd skutočne zachoval nepriamo, prostredníctvom dopravnej spoločnosti a posádky, fyzickú kontrolu nad ťažkým vykurovacím olejom.
As a result of the accident, however, it lost any physical control at the point when the heavy fuel oil became waste.
Túto prípadnú kontrolu však stratil v dôsledku stroskotania v momente, keď sa ťažký vykurovací olej stal odpadom.
Total International Ltd thus never had physical control of the oil waste.
Total International Ltd teda nikdy nemal fyzickú kontrolu nad odpadom z ropných látok.
It is therefore possible that Total International Ltd is responsible for bearing the costs only if that company is to be regarded as the producer of the oil waste and was thus also the holder of the oil waste in accordance with Article 1(c) of the Waste Framework Directive.
Možno teda prijať záver, že Total International Ltd znáša náklady, iba ak táto spoločnosť má byť považovaná za pôvodcu odpadu z ropných látok a z toho dôvodu tiež za držiteľa odpadu z ropných látok podľa článku 1 písm. c) rámcovej smernice o odpadoch.
The sentence pronounced on 16 January 2008, which has already been mentioned, also suggests that Total France may be regarded as the producer and holder of the waste on the basis of the same criteria in connection with the relevant factual findings.
Rozsudok v trestnom konaní zo 16. januára 2008, ktorý už bol uvedený, umožňuje domnievať sa, že Total France SA by mohol byť považovaný za pôvodcu a držiteľa odpadu, ak by na skutkový stav boli uplatnené rovnaké kritériá.
The Tribunal de grande instance found that Total International Ltd was not at fault for the sinking of the Erika, but another Total company, Total S.A., since that company had selected the ship and in doing so had not exercised due care.
Tribunal de grande instance rozhodol, že Total International Ltd nijako nezavinil stroskotanie tankera Erika, ale bola to iná spoločnosť skupiny Total, Total S.A., keďže táto spoločnosť vybrala loď a postupujúc takto, nekonala s potrebnou starostlivosťou.
72 It is for the competent
72 Prislúcha príslušným vnútroštátnym súdom, aby skúmali, či výrobu
71 — Van de Walle and Others (cited in footnote 27, paragraph 60).
71 — Rozsudok Van de Walle a i., už citovaný v poznámke pod čiarou 27, bod 60.
Article 1(b) of the Waste Framework Directive defines producer as anyone whose activities produce waste (original producer)
70 — Rozsudok Van de Walle a i., už citovaný v poznámke pod čiarou 27, bod 55.
72 — Judgment of the Tribunal de grande instance de Paris of 16 January 2008 (cited in footnote 15, p. 228).
72 — Rozsudok, ktorý vyhlásil Tribunal de grande instance de Paris 16. januára 2008, už citovaný v poznámke pod čiarou 15, s. 228.
However, Note 92FUND/EXC.34/6/Add.1 by the Director of the International Oil Pollution Compensation Fund of 20 September 2006, http://www.iopcfund-docs.org/ds/pdf/92exc34-6eadd1.pdf, p.
Oznámenie 92FUND/EXC.34/6/Add.1 riaditeľa medzinárodného fondu na kompenzáciu škôd vzniknutých v dôsledku znečistenia ropnými látkami z 20. septembra 2006, http://www.iopcfund-docs.org/ds/pdf/92exc34-6eadd1.pdf, s.
8, states, on the basis of the investigations in progress at the time, that Total could not detect the ship’s defects.
8, však uvádza, že prebiehajúce vyšetrovania umožňujú prijať záver, že Total nemohol zistiť nedostatky lode.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-188/07 particular because there are no rules therein governing the selection of the party responsible for bearing the costs.
NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKY — J. KOKOTT — VEC C-188/07 odpadu je tiež možné pripisovať spoločnosti Total France SA.
national courts to examine whether the production of the waste can also be attributed to Total France.
že mlčí, pokiaľ ide o výber osoby, ktorá má znášať náklady.
It is thus possible that Total France is responsible for bearing the cost of disposing of the oil waste because it produced the heavy fuel oil, but also in the event that it produced the oil waste.
Je teda možné, že by Total France SA mal znášať náklady na zneškodnenie odpadu z ropných látok, pokiaľ vyrobil ťažký vykurovací olej, ale aj v prípade, ak bol pôvodcom odpadu z ropných látok.
Total International Ltd can be ordered to bear the cost only if it produced the oil waste.
Total International Ltd. by mohlo byť uložené znášať náklady, iba ak by táto spoločnosť bola pôvodcom odpadu.
Selection of the party responsible for bearing the costs under Article 15 of the Waste Framework Directive in accordance with the polluterpays principle
O výbere osoby, ktorá má znášať náklady podľa zásady znečisťovateľ platí, v súlade s článkom 15 rámcovej smernice o odpadoch
However, the Court has given a different interpretation to Article 15 of the Waste Framework Directive.
Súdny dvor však článok 15 rámcovej smernice o odpadoch pochopil inak.
The judgment in Van de Walle concerned fuel leaked from a service station which contaminated the surrounding land.
Rozsudok Van de Walle a i. sa týkal paliva, ktoré uniklo na čerpacej stanici a znečistilo okolitú pôdu.
The responsible party in principle was the manager of the service station, who had bought the fuel to meet the service station’s operating needs, was therefore the holder and, for the purpose of his operations, had it in stock when it became waste within the meaning of Article 1(b) of Directive 75/442.
Zodpovedným je v zásade prevádzkovateľ čerpacej stanice, ktorý nadobudol palivá pre potreby svojho prevádzkovania a ktorý z uvedeného dôvodu bol ich držiteľom a skladoval ich pre potreby svojej činnosti v momente, keď sa toto palivo stalo odpadom v zmysle článku 1 písm. b) rámcovej smernice o odpadoch.
73 Only if exceptionally the poor condition of the service station’s storage facilities and the leak of hydrocarbons could be attributed to a disregard of contractual obligations by the petroleum undertaking which supplied that service station, or to any actions which could render that undertaking liable, could that undertaking be responsible.
73Iba výnimočne, ak by zlý stav skladovacích zariadení čerpacej stanice a únik ropných látok bol dôsledkom nedodržania zmluvných povinností petrochemického podniku zásobujúceho túto čerpaciu stanicu alebo rôznych konaní, ktoré sú spôsobilé založiť zodpovednosť tohto podniku, mohol by byť zodpovedným tento petrochemický podnik.
Then the activities of that undertaking could be considered to have produced waste within the meaning of Article 1(b) of Directive 75/442 and it could accordingly be regarded as the holder of the waste. 74
V takomto prípade by odpad vznikal činnosťou tohto petrochemického podniku v zmysle článku 1 písm. b) predmetnej smernice, a preto by tento podnik mohol byť považovaný za držiteľa odpadu. 74
The question also arises whether Total France and possibly Total International Ltd must bear the cost of disposing of the oil waste because they fall within the group of persons referred to in Article 15 of the Waste Framework Directive.
Vzniká tiež otázka, či Total France SA a prípadne Total International Ltd musia znášať náklady zneškodnenia odpadu z ropných látok z jediného dôvodu, že patria do kategórie osôb uvádzaných v článku 15 rámcovej smernice o odpadoch.
According to the Court, the cost is therefore to be borne by the person who produced the waste.
Podľa názoru Súdneho dvora musí tieto náklady teda znášať ten, kto je pôvodcom odpadu.
75 However, Article 15 designates only the group of those who may pos-
75Článok 15 však určuje iba skupinu osôb, ktoré by mohli znášať náklady,