natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The ‘content of the curriculum’ refers to the main areas of learning and the aims to be achieved, and not to the content of school subjects themselves or the adaptations made by schools to their own syllabuses.
‘Obsah kurikula’ sa týka hlavných oblastí učenia a cieľov, ktoré majú byť dosiahnuté, a nie obsahu jednotlivých predmetov ako takých, alebo prispôsobovania sa škôl svojim vlastným sylabám.
Even where schools are fully autonomous, there are major national guidelines for determining the curriculum or the aims to be achieved.
Dokonca tam, kde sú školy úplne autonómne, existuje hlavná celoštátna metodika pre určovanie obsahu vzdelávania alebo cieľov, ktoré sa majú dosiahnuť.
In around two-thirds of the countries considered, the content of the compulsory minimum curriculum is not determined at school level, so teachers are not directly involved in devising it.
Asi dve tretiny štátov obsah povinného minimálneho obsahu vzdelávania neurčujú na úrovni školy, takže učitelia nie sú priamo zapojení do jeho spracovania.
However, when programmes are developed, teachers may be involved through representation in working groups and/or via a consultation process (see chapter 5).
Keď sa tvoria programy, učitelia môžu byť zaradení do pracovných skupín a/alebo prostredníctvom konzultácií (pozri kapitolu 5).
In France, for example, they are represented within expert groups that draft the curriculum, while their representatives (trade unions, teacher associations
Na Islande sú učitelia zapojení do navrhovania metodiky národného obsahu vzdelávania ‘national curriculum guidelines’ na obdobie rokov od 2006 do 2010. V Belgicku (Nemecké spoločenstvo), na Cypre, v Lotyšsku, Litve, Rumunsku a Lichtenštajnsku,
Chapter 2: Educational Provision andthe Autonomy of Teachers organised by subject) are consulted during the discussion stages.
Kapitola 2: Pedagogická činnosť a autonómia učiteľov učitelia tiež asistujú pri vypracovávaní národného školského kurikula (používaný vo všetkých školách).
All teachers are then always consulted (by subject) during an intermediate stage prior to the institutional consultation with the Conseil supérieur de l’Éducation (Higher Council for Education) which includes 20 tenured and auxiliary teachers working in publicsector primary and secondary education (out of 97 members in all).
Na Malte sú učiteľské odbory zapojené do konzultácií počas navrhovania kurikula, zatiaľ čo reformy, ktoré sa už zavádzajú sa snažia vytvoriť siete škôl, ktoré budú mať väčšie právomoci pri vypracúvaní kurikula.
In Iceland, teachers have been involved in drafting the ‘national curriculum guidelines’ for the period from 2006 to 2010.
Zapojenie učiteľov do tejto oblasti závisí od množstva ďalších faktorov.
In Belgium (German-speaking Community), Cyprus, Latvia, Lithuania, Romania and Liechtenstein, teachers also assist in drawing up the country’s school curriculum (for use in all schools).
Napríklad, hoci Grécko je štátom v ktorom je najviac centrálne určených aspektov kurikula (napr. autonómia školy v tejto oblasti neexistuje), rozvoj medzitematických prístupov ku kurikulu znamená, že učitelia majú väčší vplyv na obsah, a tak majú väčšiu autonómiu.
In Malta, teacher trade unions have been party to consultations during the drafting of curricula, while reforms already under way are seeking to create networks of schools enabling the latter to have a somewhat greater say in curriculum development.
V Írsku je obsah kurikula centrálne stanovený, ale kľúčovým aspektom jeho implementácie je dôležitosť jeho prispôsobenia príslušným potrebám a okolnostiam školy a jednotlivých detí.
The involvement of teachers in this area may also depend on other factors.
Obe strany, škola aj učitelia, sú podnecovaní, aby tak robili.
In Slovenia, the Council of Experts for general education adopts the curriculum and outline syllabuses for subjects in basic education.
V Slovinsku Rada expertov pre všeobecné vzdelávanie prispôsobuje kurikulum a načrtáva sylaby pre predmety v základnom vzdelávaní.
The programme includes conceptual and procedural knowledge, pupil activities, suggestions about content, teaching recommendations and compulsory cross-curricular links.
Program zahrňuje konceptuálne a procedurálne znalosti, žiacke aktivity, návrhy obsahu, odporúčania na vyučovanie a prepojenie medzi obsahmi vzdelávania.
It may also include standards for evaluating learning objectives.
Môžu tu byť zahrnuté štandardy pre hodnotenie cieľov učenia sa.
Teachers are nevertheless free to choose specific items of content as the curriculum offers just a general framework.
Učitelia si napokon môžu vybrať, keďže kurikulum poskytuje iba všeobecný rámec.
School legislation dating from 1996 has partly altered the responsibilities of teachers.
Školská legislatíva od roku 1996 čiastočne zmenila rozhodujúcich učiteľov.
Even if they do not always take decisions on the content or aims of teaching, they are now free to plan their activity on an annual basis (often jointly with other teachers of the same subject) and to allocate precise topics to each day or week.
Dokonca aj keď nie vždy rozhodujú o obsahu alebo cieľoch vyučovania, v súčasnosti si môžu plánovať na rok svoje aktivity (často spoločne s ďalšími učiteľmi rovnakého predmetu) a rozdeliť presné témy na každý deň alebo týždeň.
In the United Kingdom (England, Wales and Northern Ireland), the central curriculum and assessment authorities define the compulsory minimum curriculum, setting out the programmes of study (content to be taught), attainment targets and assessment arrangements.
V Spojenom kráľovstve (Anglicko, Wales a Severné Írsko) inštitúcie pre centrálne kurikulum a hodnotenie určujú povinné minimum, stanovujúc študijné programy (obsah vyučovania), dosiahnuté ciele a organizovanie hodnotenia.
Schools and teachers cannot normally change these requirements, but they do decide which subjects might be added to the minimum, which subjects are taught separately and which are combined with other subjects, how the curriculum is distributed across the key stage, and the time allocated to each subject.
Normálne školy a učitelia nemôžu meniť tieto požiadavky, ale rozhodujú o tom, ktoré predmety sa môžu pridať k určenému minimu, ktoré predmety sa vyučujú samostatne, a ktoré sú v kombinácii s ďalšími predmetmi, ako je kurikulum rozdelené v kľúčových úrovniach a o hodinovej dotácii každého predmetu.
The compulsory minimum curriculum has undergone reforms in all three countries, and new curricula being introduced into schools from 2007 (Northern Ireland) and 2008 (England and Wales) are less prescriptive.
Povinné minimum obsahu vzdelávania prešlo reformami vo všetkých troch štátoch a nové, menej direktívne kurikulum bolo zavedené v školách od roku 2007 (Severné Írsko) a 2008 (Anglicko a Wales).
In Norway, the ‘Knowledge Promotion’ reform and its accompanying national curriculum determine the school subjects that must be taught during compulsory education.
V Nórsku reformy podporujúce vedomosti ‘Knowledge Promotion’ a ich sprevádzajúce národné kurikulum určujú povinné vyučovacie predmety.
Each subject consists of main subject areas and the competence (knowledge and skills) to be acquired are clearly specified.
Každý predmet z hlavných predmetových oblastí (vedomosti a zručnosti) je jasne špecifikovaný.
The precise content of the subject curricula is determined locally.
Presný obsah predmetového kurikula je určený na miestnej úrovni.
Since 1 September 2000 in Italy when schools were granted autonomy, the government has decided which subjects are compulsory, leaving the choice of certain optional subjects to schools.
Od 1. septembra 2000 v Taliansku, keď školy dostali autonómiu, vláda rozhodla, ktoré predmety sú povinné a školám ponechala výber voliteľných predmetov.
The latter now determine general teaching aims, the specific learning objectives associated with pupil competencies, and the amount of taught time for each subject and school year.
Teraz určuje všeobecné vyučovacie ciele, špecifické ciele učenia sa spojené s kompetenciami žiakov a hodinovú dotáciu pre každý predmet a školský rok.
In the case of compulsory subjects in 2004, study plans for more personally-oriented programmes defined learning objectives in terms of knowledge to be acquired and skills to BE developed.
V prípade povinných predmetov v roku 2004, študijné plány pre individuálne orientované programy určili vyučovacie ciele, t.j. získané vedomosti a zručnosti, ktoré sa budú rozvíjať.
School teachers’ councils (3) draw up study programmes on this basis.
Školské rady učiteľov (3) navrhujú programy na takomto základe.
These councils are responsible for taking decisions on teaching activities.
Tieto rady sú zodpovedné za rozhodnutia, ktoré súvisia s vyučovacími aktivitami.
Teachers have even greater freedom to take decisions regarding the timetable allocated for optional or discretionary subjects.
Úrovne autonómie azodpovednosti učiteľov v Európe finalizujú.
The final recommendations will take account of the experimentation without basically altering the autonomy of teachers in this area.
Finálne odporúčania budú brať do úvahy experimentálne overovanie, bez podstatnej zmeny v autonómii učiteľov v tejto oblasti.
Figure 2.1b: School decision-makers involved in determining the content of the compulsory minimum curriculum, ISCED 1 and 2, 2006/07
Ukazovateľ 2.1b: Aktéri zapojení v škole do rozhodovania v určovaní obsahu povinného minimálneho kurikula, ISCED 1 a 2, 2006/07
School head
Riaditeľ školy
Teachers individually or collectively
Učitelia jednotlivo alebo kolektívne
School management body n u l l
Školský riadiaci orgán n u l l
Chapter 2: Educational Provision andthe Autonomy of Teachers
Kapitola 2: Pedagogická činnosť a autonómia učiteľov
While the school head is always regarded as officially responsible, teachers take part in the decision-making process.
Zatiaľ čo riaditeľ školy je vždy oficiálne zodpovedný, učitelia sa zapájajú do rozhodovacieho procesu.
In Denmark and the Netherlands, teachers alone prepare the content of the compulsory minimum curriculum (although in Denmark this occurs subject to the approval of the municipal council and with reference to major guidelines drawn up at central level).
V Dánsku a v Holandsku, učitelia pripravujú obsah povinného minimálneho kurikula (hoci v Dánsku je to záležitosťou schválenia radou obce s odkazom na hlavnú metodiku pripravenú na centrálnej úrovni).
Teachers and the school head are involved in determining the curriculum in Estonia, Sweden and the United Kingdom (Scotland).
Učitelia a riaditelia škôl sú zapojení do určovania kurikula v Estónsku, Švédsku a v Spojenom kráľovstve (Škótsko).
In Estonia, both devise it jointly in accordance with the national curriculum.
V Estónsku konajú obaja spoločne, podľa národného kurikula.
They work out to the required extent the detail of its content and aims, which in the national document are described in only general terms.
Vypracúvajú do požadovaného rozsahu podrobnosti o obsahu a cieľoch, ktoré sú rámcovo stanovené v celoštátnych dokumentoch.
In addition, each school is responsible for one-quarter of its own curriculum and decides, for example, whether to offer certain subjects on an optional basis or to teach its compulsory subjects in greater depth.
Navyše, každá škola zodpovedá za jednu štvrtinu svojho kurikula a rozhoduje napríklad, ktoré voliteľné predmety bude vyučovať alebo bude vyučovať povinné predmety v širšom rozsahu.
In the Netherlands, curricula as commonly understood do not exist.
V Holandsku rámcové kurikulum neexistuje.
However since 1993, the aims and targets to be reached have been set by order or in regulations applicable to both primary education (for which they were revised in 1998 and 2006) and secondary schools.
Avšak od roku 1993 ciele, ktoré sa majú dosiahnuť sú stanovené nariadením alebo predpismi, platné pre základné vzdelávanie (novelizované v rokoch 1998 a 2006) aj stredoškolské.
Rather than describing educational content, these goals help schools set minimum pupil attainment levels.
Viac ako presný popis obsahu vzdelávania, tieto ciele pomáhajú školám stanoviť minimálnu úroveň, ktorú má žiak dosiahnuť.
In primary education, they do describe content in a general way but without specifying in any great detail the outcomes required.
V základnom vzdelávaní skutočne popisujú obsah všeobecným spôsobom, ale bez špecifikovania akýchkoľvek podrobností o požadovaných výsledkoch.
Instead, teachers are obliged to do all they can to ensure that pupils achieve the goals concerned.
Namiesto toho sú učitelia povinní urobiť všetko pre to, aby zabezpečili, že žiaci dosiahnu požadované ciele.
In all cases, teachers are accountable for their performance and, where necessary, have to explain why pupils have underachieved.
Vo všetkých prípadoch sú učitelia zodpovední za ich výkony a tam, kde to je potrebné, musia zdôvodniť prečo žiaci neuspeli.
Much the same applies to lower secondary education for which the corresponding goals were established in 1993 and revised in 2006 (when 58 new aims were identified).
Oveľa viac sa to týka nižšieho stredoškolského vzdelávania, pre ktoré boli zodpovedajúce ciele stanovené v roku 1993 a upravené v roku 2006 (bolo určených 58 nových cieľov).
The government establishes a general reference framework and schools exercise freedom of choice within it.
Správa stanovila všeobecný referenčný rámec a školy si môžu vybrať.
As in primary education, therefore, the basic aims of education are fixed at national level, while schools and their staff (or their governing bodies) work out the detail.
Preto sú v základnom vzdelávaní základné ciele vzdelávania pevne stanovené na národnej úrovni, zatiaľ čo školy a pedagogickí zamestnanci (alebo ich riadiace orgány) vypracúvajú podrobnosti.
Teachers exert real influence not as individuals but collectively as members of the advisory bodies within each school.
Učitelia uplatňujú svoj skutočný vplyv nie ako jednotlivci, ale kolektívne ako členovia poradných orgánov v rámci každej školy.
The Swedish education system is also more goal-oriented, leaving those concerned with these matters to exercise considerable responsibility.
Vzdelávací systém vo Švédsku je tiež viac cieľovo orientovaný, ponecháva zainteresovaným niesť výraznú zodpovednosť.
Teachers use both the curriculum (which sets out the principles and general aims of education) and the syllabuses (which govern the general content) as a basis for organising their teaching activity.
Učitelia využívajú obe kurikulá (ktoré stanovuje princípy a všeobecné ciele vzdelávania) aj sylaby (ktoré riadia všeobecný obsah) ako základ pre organizáciu svojich vyučovacích aktivít.
Following discussion with their pupils, they then take decisions on teaching content and methods with due regard for their own goals (in particular the quality of what is learnt) and those to which pupils should aspire (a minimum level of attainment for all).
Na základe diskusie so svojimi žiakmi môžu rozhodnúť o obsahu vyučovania a metód so tak, aby dosiahli vlastné ciele (zvlášť v oblasti kvality vyučovania) a toho, čo by žiaci mali dosiahnuť (minimálna úroveň, ktorú musia dosiahnuť všetci žiaci).
In the United Kingdom (Scotland), teachers are not bound by a national curriculum.
V Spojenom kráľovstve (Škótsko) nie sú učitelia viazaní národným kurikulom.
Instead, the government publishes a detailed guide setting out the essentials of a good curriculum.
Naopak, vláda publikuje podrobnú metodiku, ktorá stanovuje hlavné princípy dobrého obsahu vzdelávania.
This guide covers primary education (ISCED 1) and the first two years of secondary education.
Metodika pokrýva základné vzdelávanie (ISCED 1) a prvé dva ročníky stredoškolského vzdelávania.
During the last two years of secondary education pupils select their subjects, the content of which is largely determined by the final examination requirements of the Scottish Qualification Authority (SQA).
Počas posledných dvoch rokov stredoškolského vzdelávania si žiaci vyberajú predmety, obsah ktorých je väčšinou určovaný Scottish Qualification Authority (SQA), podľa požiadaviek záverečnej skúšky.
At primary level, schools – and to some extent
Na úrovni základného vzdelávania, školy – a do určitého rozsahu učitelia – majú slobodu interpretácie ‘national advice’.
Levels of Autonomy and Responsibilities of Teachersin Europe teachers – are free to interpret ‘national advice’. Teachers working in the first two years of secondary education have greater room for manoeuvre in this respect.
Úrovne autonómie azodpovednosti učiteľov v Európe už akreditovaného programu vypracovaného inou školou; alebo rozvojom vlastných programov školy.
While the approval of the education provider (i.e. the local authority in publicsector schools) is required in all such cases, it may only be withheld if the minimum curriculum infringes the law, or for budgetary reasons (elements further to the compulsory curriculum cannot be funded) or reasons having to do with quality.
Keďže sa vyžaduje súhlas od poskytovateľa (napr. miestnej správy verejných škôl) vo všetkých takýchto prípadoch, tento sa môže odoprieť iba ak minimálne kurikulum nie je v súlade so zákonom, alebo z rozpočtových dôvodov (ďalšie zložky patriace k povinnému kurikulu nemôžu byť financované) alebo dôvodov týkajúcich sa kvality.
In Luxembourg, primary school teachers have little opportunity to influence the curriculum.
V Luxembursku majú učitelia základných škôl málo možností ovplyvňovať obsah vzdelávania.
In secondary education, teachers sit on programme committees responsible for the content of programmes and of compulsory school textbooks.
V stredoškolskom vzdelávaní učitelia zasadajú v komisiách na tvorbu programu, ktoré sú zodpovedné za obsah programov a povinných školských učebníc.
Since 2004, secondary schools have acquired greater autonomy: the school education council (consisting of the management staff, four teachers, two parents and two pupils) may use 10 % of all lesson time in the official school timetable to include new lessons, or concentrate more on particular subjects, etc. Schools may also implement innovative forms of educational provision at variance with the official curriculum after obtaining the permission of the Ministry of Education.
Od roku 2004 stredné školy získali väčšiu autonómiu: školská pedagogická rada (riadiaci pracovníci, štyria učitelia, dvaja rodičia a dvaja žiaci) môže rozhodnúť o využití 10 % celkového vyučovacieho času v oficiálnom školskom rozvrhu na zaradenie nových vyučovacích hodín, alebo koncentrovať viac času na príslušné predmety, atď. Po získaní povolenia od ministerstva školstva, školy môžu tiež implementovať inovatívne formy vyučovania ako variácie s oficiálnym kurikulom.
At present, the Ministry is in the process of drawing up competence thresholds in the main areas of provision.
V súčasnosti je ministerstvo v procese navrhovania kompetenčných hraníc v hlavných oblastiach vyučovania.
The aim here is to devise programmes for acquiring essential skills without having to specify the educational path followed in the process (in contrast to the current situation in which programmes remain intensively content-oriented with teachers themselves setting the goals for each lesson).
Cieľom je vypracovať programy na získanie hlavných zručností bez špecifikovania pedagogických metód, podľa ktorých sa postupuje v tomto procese (v kontraste k súčasnej situácii, podľa ktorej programy zostávajú intenzívne orientované na obsah, s tým, že samotní učitelia si stanovujú ciele pre každú vyučovaciu hodinu).
In the last two years, this novel approach has already been applied to mathematics, in which each school has devised a programme for the skills to be acquired in the first year of secondary education.
Za posledné dva roky, tento novelizovaný prístup bol už používaný pri vyučovaní matematiky, v ktorom každá škola má vypracovaný program znalostí, ktoré sa majú dosiahnuť v prvom ročníku stredoškolského vzdelávania.
These programmes have to be approved by the Ministry of Education following consultation with the National Board for Mathematics Programmes and then published on the school website.
Tieto programy musia byť schválené ministerstvom školstva po konzultáciách s celoštátnou radou pre matematické programy (National Board for Mathematics Programmes) a potom zverejnené na školskej webovej stránke.
While the national core curriculum in Finland lays down the aims and basic content for various subjects, education providers prepare and develop the local curriculum.
Zatiaľ čo národné jadro kurikula vo Fínsku určuje ciele a základný obsah pre rôzne predmety, poskytovatelia vzdelávania pripravujú a rozpracúvajú lokálne kurikulum.
This may be worded so as to enable the inclusion of a special local component at municipal or regional level, or devised by the school itself.
To môže byť formulované tak, aby umožnilo zaradenie špeciálnych lokálnych komponentov na obecnej alebo regionálnej úrovni, alebo spracované samotnou školou.
In all cases, school heads and teachers draft the curriculum which must then be approved by the provider.
V každom prípade, riaditelia škôl a učitelia navrhujú kurikulum, ktoré musí byť následne schválené poskytovateľom.
In contrast to procedures governing the compulsory curriculum, schools have greater freedom when it comes to determining the curricula of optional subjects (Figure 2.2a).
Ako protiklad k postupom riadenia povinného kurikula, školy majú väčšiu slobodu, ak sa jedná o určovanie kurikula voliteľných predmetov (ukazovateľ 2.2a).
However, in no countries (except Denmark and Romania) do teachers select further optional subjects entirely on their own when schools are granted autonomy (Figure 2.2b).
Avšak v žiadnom štáte (okrem Dánska a Rumunska), keď má škola autonómiu, učitelia si v skutočnosti nevyberajú voliteľné predmety úplne podľa svojho vlastného výberu (ukazovateľ 2.2b).
Decisions of this kind are always taken jointly with school heads either on a fully independent basis as in Estonia, the Netherlands, the United Kingdom (Scotland) and Norway, or subject to certain limitations as in Bulgaria, Germany, Latvia, Hungary, Slovenia and Finland.
Rozhodnutia tohto typu sú vždy spoločné s riaditeľmi škôl, buď úplne nezávisle ako to je v Estónsku, Holandsku, Spojenom kráľovstve (Škótsko) a v Nórsku, alebo je to otázkou určitých obmedzení ako to je v Bulharsku, Nemecku, Lotyšsku, Maďarsku, Slovinsku a Fínsku.
In Greece, teachers also have some scope in the use of extracurricular activities to adapt their provision to pupil needs and develop interaction within the classroom.
V Grécku majú učitelia tiež určitý priestor v používaní extrakurikulárnych aktivít na ich prispôsobenie potrebám žiakov a rozvíjanie interakcie v rámci triedy.
Figure 2.2a: School autonomy regarding the curricular content of optional subjects, ISCED 1 and 2, 2006/07
Ukazovateľ 2.2a: Autonómia školy v obsahu kurikula pre voliteľné predmety, ISCED 1 a 2, 2006/07
Teachers individually or collectively
Učitelia individuálne alebo kolektívne
Chapter 2: Educational Provision andthe Autonomy of Teachers legislative requirements.
Kapitola 2: Pedagogická činnosť a autonómia učiteľov požiadavkami legislatívy.
However, it is the teachers responsible for optional subjects who determine the content of the curriculum with the approval of the teachers’ council.
Avšak učitelia sú zodpovední za voliteľné predmety, určujú obsah kurikula so súhlasom rady učiteľov.
In the United Kingdom, schools must offer a balanced and broadly based curriculum that meets the needs of all their pupils.
V Spojenom kráľovstve musia školy poskytovať vyvážené a široko založené kurikulum, ktoré spĺňa potreby všetkých svojich žiakov.
Although the school curriculum in the United Kingdom (England, Wales and Northern Ireland) must include the statutory minimum curriculum, this is not intended to be the whole school curriculum, and schools have considerable freedom to determine the character and distinctive nature of their curriculum, and to take account of their particular needs and circumstances.
Hoci školské kurikulum v Spojenom kráľovstve (Anglicko, Wales a Severné Írsko) musí obsahovať štatutárne minimum kurikula, čo nemá za cieľ byť celkovým školským kurikulom, a školy majú výraznú voľnosť určovať charakter a rozlišovať podstatu svojho kurikula a brať do úvahy svoje potreby a okolnosti.