natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This will provide the agency with a cohesive, independent body of eminent scientists.
Agentúra tak bude mať k dispozícii súdržný, nezávislý orgán významných vedcov.
In addition to helping to ensure the quality of the work of the EMCDDA, it will also provide a bridge to the wider scientific and research community.
Okrem toho, aby sa pomohlo zabezpečiť kvalitu práce EMCDDA, poskytne aj spojenie so širšou vedeckou a výskumnou komunitou.
one for alcohol and one for illicit drugs.
snáh na národnej úrovni, ale aj pre zlepšovanie celkového chápania účinnosti protidrogových stratégií.
Moves towards the integration of licit and illicit drugs policies have been evident in some countries for several years (e.g. Germany,
EÚ a jej členské štáty už investovali významné zdroje do tejto oblasti.
to know if their policies are implemented and if the expected outcomes are achieved.
Vlády chcú vedieť, či sa ich politiky realizujú a či sa dosahujú očakávané výsledky.
In two Member States (Belgium, Slovenia), the scope of the evaluation has been limited to a number of selected projects.
V dvoch členských štátoch (Belgicko, Slovinsko) bol rozsah hodnotenia obmedzený na niekoľko vybratých projektov.
In most other countries, and at EU level, the implementation of the actions set out in the national drug strategy is systematically monitored.
Vo väčšine ostatných krajín a na úrovni EÚ sa systematicky sleduje realizácia opatrení stanovených v národnej protidrogovej stratégii.
This enables progress reviews to be carried out, the findings of which may be used to improve or renew existing drug strategies or action plans.
Toto umožňuje vykonávanie kontrol pokroku, ktorých zistenia sa môžu použiť na zlepšenie alebo obnovenie existujúcich protidrogových stratégií alebo akčných plánov.
National drug strategies and action plans generally include interventions in the areas of prevention, treatment and rehabilitation, harm reduction and supply reduction.
Globálne hodnotenia, ktoré zahŕňajú proces, výsledok a vplyv, sú v Európe menej časté. Niektoré krajiny (Estónsko, Grécko, Španielsko, Poľsko, Švédsko) podávajú správy o plánovaní interného hodnotenia založeného na uskutočnení kontrol pokroku, realizácie a na iných dostupných epidemiologických a kriminologických údajoch.
The extent of the different interventions and the importance given
V niektorých prípadoch (Luxembursko, Portugalsko) bude takéto hodnotenie vykonávať externý orgán.
2 to each of them varies, however, between countries (
Rozsah rôznych zásahov a dôležitosť pripisovaná každému z nich sa však medzi krajinami líši (2).
can be explained by differences regarding the size and characteristics of the drug problem but also by the diversity of social and health policies in Europe.
Možným vysvetlením sú rozdiely v rámci veľkosti a charakteristík drogového problému, ale aj rôznorodosti sociálnych a zdravotných politík v Európe.
Financial resources, public opinion and political culture are also important factors, and it can be shown that countries having certain common features adopt similar drug policies (Kouvonen et al., 2006).
Finančné zdroje, verejná mienka a politická kultúra sú tiež dôležitými faktormi a možno ukázať, že krajiny, ktoré majú určité spoločné rysy, prijímajú podobné protidrogové politiky (Kouvonen a kol., 2006).
Having in the EU a diversity of national drug strategies with common objectives can be viewed as a strength because it allows comparative analysis of different types of approach.
Rôznorodosť národných protidrogových stratégií v EÚ so spoločnými cieľmi sa môže považovať za silnú stránku, pretože umožňuje porovnávaciu analýzu rôznych druhov prístupu.
The evaluation of national drug strategies and action plans is therefore important not only for assessing the efforts at national level but also for improving the overall understanding of the effectiveness of drug strategies.
Hodnotenie národných protidrogových stratégií a akčných plánov je preto dôležité nielen pre hodnotenie
In summary, progress reviews on the implementation of national drug strategies and action plans are becoming standard in Europe.
Kontroly pokroku realizácie národných protidrogových stratégií a akčných plánov sa stávajú v Európe štandardnými.
The next step, which is developing outcome and impact evaluations, is still in its early stages, and the future impact assessment of the EU drug action plan 2005–08, for which the European Commission has commissioned a study aimed at designing a methodology, could become an example. There is also some activity in the area of developing indexes designed to assess the impact of national drug strategies or the overall drug situation.
Ďalší krok, ktorým je vypracovanie hodnotení výsledkov a vplyvov, je ešte stále vo svojich začiatočných etapách a hodnotenie budúcich vplyvov protidrogového akčného plánu EÚ na roky 2005 – 2008, pre ktoré Európska komisia zadala štúdiu zameranú na navrhnutie metodiky, by sa mohlo stať príkladom.
See the 2006 selected issue ‘European drug policies: extended beyond illicit drugs?’.See Chapter 2.
1) Pozri vybranú otázku z roku 2006 „Európske protidrogové politiky: rozšírené nad rámec nezákonných drog?“.
Annual report 2007: the state of the drugs problem in Europe
Spojené kráľovstvo a Úrad OSN pre drogy a kriminalitu (UNODC) vynaložili značné úsilie v tejto oblasti.
Drug policy indexes countries (e.g. Finland, Portugal), coordination at regional or local level is directly supervised by the national coordination bodies.
Európske krajiny sa líšia v tom, ako sú mechanizmy koordinácie na národnej úrovni spojené s mechanizmami na regionálnej alebo miestnej úrovni.
Comparative analysis of drug coordination mechanisms in the EU is made difficult by the diversity of existing systems.
Porovnávaciu analýzy mechanizmov protidrogovej koordinácie je v EÚ sťažuje rôznorodosť existujúcich systémov.
However, a study commissioned by the EMCDDA has shown that it is possible to assess coordination systems by focusing on their ‘implementation quality’, a concept for studying their capacity to produce coordination outcomes (Kenis, 2006).
Avšak štúdia zadaná EMCDDA ukázala, že je možné hodnotiť koordinačné systémy zameraním sa na ich „kvalitu realizácie“, čo je koncepcia na štúdium ich možnosti vytvárať výstupy koordinácie (Kenis, 2006).
This approach will be further developed to enable it to be used in the evaluation of national drug coordination systems.
Tento prístup sa bude ďalej rozvíjať, aby ho bolo možné použiť pri hodnotení národných systémov protidrogovej koordinácie.
Drug-related public expenditure
Verejné výdavky súvisiace s drogami
The United Kingdom’s drug harm index (DHI) is designed to capture the social costs of harms generated by the problematic use of any illegal drug.
Index škodlivosti drog (DHI) Spojeného kráľovstva je určený na zachytenie sociálnych nákladov na škody spôsobené problémovým užívaním akejkoľvek nezákonnej drogy.
It covers four types of harms: health impacts, community harms, domestic drug-related crime and commercial drug-related crime.
Zahŕňa štyri typy škôd: vplyvy na zdravie, poškodenia komunity, domáce trestné činy súvisiace s drogami a obchodné trestné činy súvisiace s drogami.
However, it is not intended to be a full summary of the country’s drug situation, as the indicators are limited to those for which robust data already exist, and the outcome figures and trends are being used as a baseline against which to assess future progress (MacDonald et al., 2005).
Nie je však určený na to, aby bol úplným zhrnutím drogovej situácie v krajine, pretože ukazovatele sú obmedzené na tie typy, pre ktoré už existujú rozsiahle údaje a výsledné hodnoty a trendy sa používajú ako základ, oproti ktorému sa hodnotí budúci pokrok (MacDonald a kol., 2005).
The UNODC’s illicit drug index (IDI) combines three dimensions of the drug phenomenon: drug production, drug trafficking and drug abuse.
Index nezákonných drog (IDI) UNODC kombinuje tri rozmery drogového javu: výrobu drog, nezákonné obchodovanie s drogami a zneužívanie drog.
The outcome is an overall score, based on a ‘harm/risk factor per capita’, which should reflect the magnitude of all drug problems which arise in a given country (UNODC, 2005).
Výsledkom je celkové hodnotenie založené na „faktore poškodenia/rizika na hlavu“, ktoré by malo odrážať rozsah všetkých drogových problémov, ktoré vzniknú v danej krajine (UNODC, 2005).
The conceptualisation of both instruments has involved interesting methodological developments and has allowed a first insight into the use of overall indexes to evaluate drug strategies and monitor overall drug situations.
Vytvorenie oboch nástrojov zahŕňa zaujímavý metodický vývoj a umožňuje prvý dôkladný náhľad do používania celkových indexov, aby sa vyhodnotili protidrogové stratégie a sledovala sa celková drogová situácia.
A first observation is that such instruments can be useful for a longitudinal follow-up of the national situation but that, to understand what is really going on, the result should be contextualised with the analysis of individual indicators within the indexes.
Prvé pozorovanie ukazuje, že takéto nástroje môžu byť užitočné pre priebežné sledovanie vnútroštátnej situácie, ale aby sa pochopilo, čo sa skutočne deje, výsledok by sa mal dať do kontextu s analýzou jednotlivých ukazovateľov v rámci indexov.
The use of an overall index for inter-country comparison could be more difficult given the limitations of existing data sets and the absence of contextual variables (e.g. geographical situation) from the analysis.
Používanie celkového indexu pre vnútroštátne porovnanie by mohlo byť ťažšie kvôli obmedzeniam existujúcich súborov údajov a chýbaniu kontextových premenných (napr. geografickej situácie) z analýzy.
Coordination mechanisms
Mechanizmy koordinácie
Public expenditure on the drug problem reported by the European countries ranges from EUR 200 000 to EUR 2 290 million (3).
Verejné výdavky na drogovú problematiku uvádzané európskymi krajinami dosahujú 200 000 eur až 2 290 miliónov eur (3).
The high variability is partly explained by the different sizes of the Member States and partly by differences between countries in the types of expenditure reported and the completeness of the data.
Táto vysoká variabilita sa čiastočne vysvetľuje rôznymi veľkosťami členských štátov a čiastočne rozdielmi medzi krajinami v typoch uvádzaných výdavkov a úplnosťou údajov.
Most countries reported only expenditures incurred in connection with the implementation of national drug policy programmes, and did not detail other expenditures in the field of supply and demand reduction.
Väčšina krajín uvádzala iba výdavky vynaložené v súvislosti s realizáciou národných programov protidrogovej politiky a neuvádzala podrobne iné výdavky v oblasti znižovania ponuky a dopytu.
Furthermore, not all the main areas of State spending on the drug phenomenon were always included, with only 15 out of 23 countries providing detailed information on expenditure on ‘health and social care’ activities (treatment, harm reduction, health research, educational, prevention and social activities) and only 14 countries reporting on ‘law enforcement’ expenditure (police, army, law courts, prisons, customs and finance guard activities).
Okrem toho nie všetky hlavné oblasti štátnych výdavkov na drogový jav boli vždy zahrnuté, keď iba 15 z 23 krajín poskytlo podrobné informácie o výdavkoch na činnosti „zdravotnej a sociálnej starostlivosti“ (liečba, znižovanie škôd, zdravotný výskum, vzdelávacie, preventívne a sociálne činnosti) a iba 14 krajín poskytlo správy o výdavkoch na „presadzovanie práva“ (činnosti polície, armády, súdov, väzníc, colníc a finančnej polície).
Information about expenditure in other areas (e.g. administration, coordination, monitoring and international cooperation) was even more scarce (seven countries), as was information on regional and municipal budgets (six countries).
Informácie o výdavkoch v iných oblastiach (napr. administratíva, koordinácia, monitorovanie a medzinárodná spolupráca) boli dokonca ešte obmedzenejšie (sedem krajín), ako aj informácie o regionálnych rozpočtoch a rozpočtoch orgánov miestnej správy (šesť krajín).
Most countries have drug coordination mechanisms at both national level and regional or local level.
Väčšina krajín má mechanizmy protidrogovej koordinácie na národnej a regionálnej úrovni alebo na miestnej úrovni.
At the national level, there is usually an interministerial committee on drugs, which is often supplemented by a national drug coordination agency and/or a national drug coordinator who is responsible for the day-to-day coordination activities.
Na národnej úrovni obvykle existuje medzirezortný výbor pre drogy, ktorý je často doplnený národnou protidrogovou koordinačnou agentúrou a/alebo národným protidrogovým koordinátorom, ktorý zodpovedá za každodennú koordináciu činností.
At the regional or local level, drug coordination agencies and/or drug coordinators exist in most countries.
Na regionálnej alebo miestnej úrovni
Six countries provided detailed information of expenditure associated with tackling drugs (Table 1).
Šesť krajín poskytlo podrobné informácie o výdavkoch súvisiacich s riešením problémov s drogami (tabuľka 1).
In these countries, drug-related public expenditure represented between 0.11 % and 0.96 % of the total general government expenditure in the year (median 0.32%) or between 0.05 % and 0.46 % of the national gross domestic product (GDP) (median 0.15%).
V týchto krajinách verejné výdavky súvisiace s drogami predstavovali 0,11 % až 0,96 % celkových všeobecných vládnych výdavkov za rok (medián 0,32 %) alebo 0,05 % až 0,46 % národného hrubého domáceho produktu (HDP) (medián 0,15 %).
European countries together reported a total drug-related public expenditure of EUR 8.1 billion.
Činnosti súvisiace s „presadzovaním
Overall figures on drug-related public expenditures in 2005 in the EU Member States and Norway were identified by the corresponding national focal points.
) Celkové údaje o verejných výdavkoch súvisiacich s drogami za rok 2005 v členských štátoch EÚ a Nórsku boli identifikované príslušnými národnými kontaktnými miestami.
The costs of drug use
Náklady na užívanie drog
The public expenditure perspective
Perspektíva verejných výdavkov
Studies on the costs of drug use can be an important source of information for the development and management of drug policies.
Štúdie o nákladoch na užívanie drog môžu byť dôležitým zdrojom informácií pre vývoj a riadenie protidrogových politík.
The term ‘public expenditure’ refers to the value of goods and services bought by the government of the State (i.e. central, regional, local) in order to execute each of its functions (i.e. healthcare, justice, public order, education, social services).
Výraz „verejné výdavky“ sa vzťahuje na hodnotu tovarov a služieb kúpených vládou štátu (t. j. centrálnou vládou, regionálnou a miestnou samosprávou), aby vykonávala každú zo svojich funkcií (t. j. zdravotná starostlivosť, súdnictvo, verejný poriadok, vzdelávanie, sociálne služby).
The analysis of a State’s public expenditure provides useful information regarding the ability of its government to spend effectively and efficiently. ciently.
Analýza štátnych verejných výdavkov poskytuje užitočné informácie týkajúce sa schopnosti vlády minúť ich efektívne a účinne.
Drug-related costs can be divided into two major categories: direct and indirect.
Náklady súvisiace s drogami sa môžu rozdeliť do dvoch hlavných kategórií: priame a nepriame.
Direct costs are those for which payments are made, and typically include expenditure in the areas of prevention, treatment, harm reduction and law enforcement.
Priame náklady sú tie, pre ktoré sa vykonávajú platby a obvykle zahŕňajú výdavky v oblastiach prevencie, liečby, znižovania škôd a presadzovania práva.
Indirect costs are the value of productive services not performed because of drug use, and typically consist of lost productivity due to drug-related morbidity and mortality.
Nepriame náklady sú hodnotou produktívnych služieb, ktoré sa nevykonali kvôli užívaniu drog a obvykle pozostávajú zo z straty produktivity kvôli chorobnosti a úmrtnosti súvisiacej s drogami.
Drug-related costs may also include the intangible costs of pain and suffering, usually in the form of quality of life measures, but this category of costs is often omitted because of the difficulty in accurately quantifying it in monetary terms.
Náklady súvisiace s drogami môžu zahŕňať aj nehmotné náklady vo forme bolesti a utrpenia, obvykle vo forme miery kvality života, ale táto kategória nákladov sa často vynecháva kvôli ťažkosti ich presnej kvantifikácie z finančného hľadiska.
A cost study may be conducted from several different perspectives, each of which might include different costs, for example costs to society as a whole, the government, the healthcare system, third-party payers, and drug users and their families.
Štúdia nákladov sa môže vykonať z viacerých odlišných perspektív, z ktorých každá by mohla zahŕňať odlišné náklady, napríklad náklady spoločnosti ako celku, vlády, systému zdravotnej starostlivosti, platiteľov tretím stranám a užívateľov drog a ich rodín.
The societal perspective
Spoločenská perspektíva
The estimation of drug-related public expenditure is a different exercise from that of estimating social costs.
Odhad verejných výdavkov súvisiacich s drogami sa uskutočňuje inak ako odhad sociálnych nákladov.
Public expenditure represents only a proportion of social costs, mainly in the form of direct costs; indirect costs are explicitly excluded, as there are costs from private stakeholders (e.g. private health insurance companies).
Verejné výdavky predstavujú iba časť sociálnych nákladov, najmä vo forme priamych nákladov; nepriame náklady sú výslovne vylúčené, pretože sú to náklady od súkromných zainteresovaných osôb (napr. súkromných zdravotných poisťovní).
Direct public expenditures explicitly labelled as ‘drug-related’ can be initially traced back by exhaustively reviewing official financial reporting documents (e.g. budgets or year-end reports).
Priame verejné výdavky, ktoré sú výslovne označené ako „súvisiace s drogami“, môžu byť od začiatku vysledované na základe dôkladného preskúmania oficiálnych finančných výkazov (napr. rozpočtov alebo koncoročných správ).
Estimations are complicated when drug-related expenditures are not labelled as such but embedded in programmes with broader goals (e.g. overall police operations budget).
Odhady sú komplikované, ak nie sú výdavky súvisiace s drogami takto označené a sú zahrnuté do programov so širšími cieľmi (napr. celkový prevádzkový rozpočet polície).
In this case, direct non-labelled drug-related expenses must be calculated through modelling approaches.
V tomto prípade sa priame neoznačené výdavky súvisiace s drogami musia vypočítať prostredníctvom modelujúcich prístupov.
Drug-related social costs are the total of all the costs to society, direct and indirect, caused by drug use.
Sociálne náklady súvisiace s drogami sú sumou všetkých nákladov pre spoločnosť, priamych a nepriamych, spôsobených užívaním drog.
The output, expressed inmonetary terms, is an estimate of the total burden that drug use places on society (Single et al., 2001).
Výsledok, ktorý je vyjadrený v peniazoch, je odhadom celkového zaťaženia, ktoré kladie užívanie drog na spoločnosť (Single a kol., 2001).
Determining the social cost of drug use has several benefits.
Stanovenie sociálnych nákladov na užívanie drog má viacero výhod.
First, it reveals how much society is spending on drug-related issues and, implicitly, the amount that would be saved if drug use were completely abolished.
Po prvé, odhaľuje, koľko minie spoločnosť na otázky súvisiace s drogami a nepriamo čiastku, ktorá by sa ušetrila, keby sa užívanie drog úplne zrušilo.
Second, it identifies the different components of cost and thesize of the contribution of each sector in society.
Po druhé, identifikuje rôzne zložky nákladov a veľkosť príspevku každého sektora spoločnosti.
Such informationcan help to determine funding prioritiesby highlighting areas where inefficiencies may exist and savings can be made.
Takéto informácie môžu pomôcť určiť financovanie priorít zdôrazňovaním oblastí, kde môžu existovať nedostatky a kde sa môžu dosiahnuť úspory.
The primary aim of social cost calculations is to weigh the burden that drug problems pose on society against the cost to society of addressing these problems (including possible indirect effects).
Prvotným cieľom výpočtov sociálnych nákladov je zvážiť zaťaženie, ktoré predstavujú drogové problémy pre spoločnosť oproti nákladom spoločnosti na riešenie týchto problémov (vrátane možných nepriamych účinkov).
Ultimately, this leads to the question of effectiveness and efficiency: do governments spend their money wisely on the right problems?
V konečnom dôsledku to vedie k otázke o efektívnosti a účinnosti: míňajú vlády svoje peniaze účinne a na správne problémy?
However, some authors (Reuter, 2006) have proposed that, for policy purposes, public expenditures are more relevant than social costs.
Niektorí autori však (Reuter, 2006) navrhli, aby boli na účely politiky verejné výdavky relevantnejšie ako sociálne náklady.
The drugs budget helps to describe what policies a government is using to reduce drug use and related problems, which is the first step towards deciding whether the level and content of such policies is adequate.
Protidrogový rozpočet pomáha opisovať, aké politiky využíva vláda na znižovanie užívania drog a súvisiacich problémov, aký je prvý krok smerom k rozhodovaniu, či sú úroveň a obsah týchto politík primerané.
EUR 13 billion and EUR 36 billion (4
Tieto údaje predstavujú 0,12 % až a 36 miliardami eur (
the public health programme 2007–13 and the seventh RTD framework programme 2007–13, also provide funding opportunities for organisations working in different aspects of the drugs field.
práva“ predstavovali 24 – 77 % celkových výdavkov, kým zvyšok sa použil na činnosti súvisiace so „zdravotnou a sociálnou starostlivosťou“.
At EU level, considerable funding will be provided by the European Commission to tackle the drugs issue under the new 2007–13 budget.
Európske krajiny spolu uviedli celkové verejné výdavky súvisiace s drogami vo výške 8,1 miliardy eur.
A new funding instrument for drugs prevention and information of EUR 21 million is under negotiation and may be adopted by the end of 2007, making EUR 3 million available for transnational projects this year.
Tento údaj je pravdepodobne podhodnotením celého rozsahu verejných výdavkov súvisiacich s drogami vzhľadom na vysokú úroveň nedostatočného poskytovania správ. Šesť krajín uvedených v tabuľke 1 predstavuje 76 % celkových verejných výdavkov uvádzaných členskými štátmi EÚ a Nórskom.
Other new financial instruments, such as the prevention of and fight against crime programme,
Na základe údajov poskytnutých týmito šiestimi krajinami sa vypočítalo, že celkové verejné výdavky európskych krajín súvisiace s drogami, ležia niekde medzi 13 miliardami eur
In response to the EU drugs action plan 2005–08, the EMCDDA is currently working towards developing a methodology that will enable the Member States, candidate countries and Norway to compile standardised data on drug-related expenditure.
Rokuje sa o novom nástroji financovania pre prevenciu a informácie o drogách vo výške 21 miliónov eur, ktorý môže byť prijatý do konca roku 2007, čím budú k dispozícii 3 milióny eur pre nadnárodné projekty v tomto roku.
This will help the EMCDDA to estimate both the total public expenditure allocated to drugs and how this is divided between different activities.
Iné nové finančné nástroje, napríklad Program prevencie a boja proti trestnej činnosti, Program verejného zdravia 2007 – 2013 a 7. rámcový program RTD 2007 – 2013 tiež poskytujú príležitosti financovania pre organizácie, ktoré pracujú na iných aspektoch oblasti drog.
Of the six countries, four (Hungary, the Netherlands, Finland and Sweden) provided detailed modelled approaches of their figures.
4) Zo šiestich krajín štyri krajiny (Maďarsko, Holandsko, Fínsko a Švédsko) poskytli podrobné prepracované prístupy svojich údajov. Pri aplikovaní na