natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The system of statements provided for in the second and third sentences of Article 32 of the Framework Decision is intended to make it possible, on an exceptional basis, to extend the system provided for in the first sentence of that article to certain requests received after 1 January 2004.
Systém vyhlásenia upravený v tretej a štvrtej vete článku 32 rámcového rozhodnutia má totiž umožniť výnimočné rozšírenie úpravy stanovenej v prvej vete tohto článku na niektoré žiadosti prijaté po 1. januári 2004.
Just as there is nothing to prevent existing instruments in the field of extradition from being made applicable in certain Member States between the date of adoption of the Framework Directive and 1 January 2004, nothing precludes a Member State from making applicable, after 1 January 2004, a convention which forms part of the extradition arrangements replaced by the European arrest warrant system, for situations in which that system does not apply.
Rovnako ako nič nezakazuje niektorým členským štátom, aby v čase medzi prijatím rámcového rozhodnutia a 1. januárom 2004 začali uplatňovať existujúce nástroje v oblasti vydávania, nič nebráni tomu, aby členský štát začal uplatňovať po 1. januári 2004 dohovor tvoriaci súčasť systému vydávania nahradeného úpravou európskeho zatykača v prípadoch, keď táto úprava nie je uplatniteľná.
As the French and Spanish Governments and the Commission rightly submit, the purpose of indicating the date 1 January 2004 is essentially to draw the line between the scope of the extradition system provided for by the conventions and that of the European arrest warrant system laid down in the Framework Decision, with the latter system being applicable as a general rule to all requests made after 1 January 2004.
Ako to správne uvádzali francúzska a španielska vláda, ako aj Komisia, uvedenie dátumu 1. januára 2004 slúži výlučne na stanovenie hranice medzi pôsobnosťou systému vydávania upraveného dohovormi a pôsobnosťou úpravy európskeho zatykača vypracovanej rámcovým rozhodnutím, pričom poslaním tejto poslednej uvedenej úpravy je jej uplatňovanie v zásade na všetky žiadosti podané po 1. januári 2004.
Making conventions such as the 1996 Convention applicable does not interfere with the European arrest warrant system laid down by the Framework Decision, since, in accordance with Article 31(1) of the decision, such a convention can be used only where the European arrest warrant system does not apply.
Začatie uplatňovania takého dohovoru, akým je dohovor z roku 1996, nenarúša úpravu európskeho zatykača stanovenú rámcovým dohovorom, keďže v súlade s článkom 31 ods. 1 tohto rozhodnutia tento dohovor možno použiť iba vtedy, ak sa neuplatňuje úprava európskeho zatykača.
As noted in paragraph 58 above, conventions in the field of extradition continue to be of relevance in cases covered by a statement made by a Member State pursuant to Article 32 of the Framework Decision, and also in other situations in which the European arrest warrant system is not applicable.
Ako to bolo uvedené v bode 58 tohto rozsudku, dohovory v oblasti vydávania sú naďalej relevantné v prípadoch, na ktoré sa vzťahuje vyhlásenie členského štátu urobené v súlade s článkom 32 rámcového rozhodnutia, ale aj v iných prípadoch, keď úprava európskeho zatykača nie je uplatniteľná.
Such a purpose is certainly not contrary to the objectives of the Framework Decision, since, as is apparent from recital 5 in the preamble, it aims by the introduction of a new simplified system of surrender of sentenced or suspected persons to remove the complexity and potential for delay inherent in the extradition procedures existing at the time of adoption of the Framework Decision.
Tento účel určite nie je v rozpore s cieľmi rámcového rozhodnutia, keďže jeho cieľom je, ako to vyplýva z jeho odôvodnenia č. 5, zavedením nového zjednodušeného systému vydávania odsúdených alebo podozrivých osôb odstrániť zložitosť a prípadné prieťahy pri vydávacích postupoch existujúcich v čase prijatia rámcového rozhodnutia.
The application between two Member States of the 1996 Convention is moreover consistent with the objectives of the Union.
Uplatnenie dohovoru z roku 1996 medzi členskými štátmi je okrem toho v súlade s cieľmi Únie.
It should be recalled that that convention is part of the Union acquis and that, by act of 27 September 1996, the Council recommended that it be adopted by the Member States in accordance with their respective constitutional rules.
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že tento dohovor je súčasťou acquis Únie a že aktom z 27. septembra 1996 Rada odporučila jeho prijatie členskými štátmi v súlade s ich príslušnými ústavnými požiadavkami.
Finally, as the Commission has pointed out, Article 32 of the Framework Decision expressly provides that a statement made by a Member State pursuant to that provision may be withdrawn at any time, which would, in the absence of more specific provisions, entail the immediate application of the European arrest warrant system even to acts prior to the date specified in the statement thus withdrawn.
Na záver, ako to pripomenula Komisia, článok 32 rámcového rozhodnutia výslovne stanovuje, že vyhlásenie urobené členským štátom v súlade s týmto ustanovením možno kedykoľvek odvolať, čo v prípade absencie spresnenia v tejto súvislosti vedie k okamžitému uplatňovaniu úpravy európskeho zatykača aj na skutky spáchané pred dátumom uvedeným v takto odvolanom vyhlásení.
Having regard to the power thus granted to withdraw a statement made in accordance with Article 32 of the Framework Decision, it cannot successfully be argued that a Member State which has made such a statement is not entitled to make the 1996 Convention applicable after 1 January 2004 so that that convention may cover inter alia situations in which the European arrest warrant system does not apply,
Vzhľadom na takto uznanú právomoc odvolať vyhlásenie urobené v súlade s člán -kom 32 rámcového rozhodnutia nemožno úspešne tvrdiť, že členský štát, ktorý urobil takéto vyhlásenie, nemôže začať uplatňovať dohovor z roku 1996 po 1. januári 2004 tak, aby sa tento dohovor okrem iného vzťahoval aj na prípady, keď sa úprava európskeho zatykača neuplatňuje, keďže, ako to zdôraznila Komisia, tento dohovor
SANTESTEBAN GOICOECHEA given that, as the Commission points out, that convention is an element of progress in the direction of the European arrest warrant with a view to facilitating extradition between Member States.
SANTESTEBAN GOICOECHEA s cieľom uľahčiť vydávanie medzi členskými štátmi predstavuje vo vzťahu k európskemu zatykaču krok dopredu.
According to settled caselaw, procedural rules are generally held to apply to all proceedings pending at the time when they enter into force, whereas substantive rules are usually interpreted as not applying to situations existing before their entry into force (Dell’Orto, paragraph 48).
Podľa ustálenej judikatúry sa procesné predpisy všeobecne vzťahujú na všetky spory prejednávané v čase nadobudnutia účinnosti týchto predpisov na rozdiel od hmotnoprávnych predpisov, ktoré sa spravidla vykladajú tak, že sa nevzťahujú na skutočnosti existujúce pred nadobudnutím ich účinnosti (rozsudok Dell’Orto, už citovaný, bod 48).
Article 18(5) of the 1996 Convention provides that that convention is to apply to requests submitted after the date on which it is applied as between the requested Member State and the requesting Member State.
Článok 18 ods. 5 dohovoru z roku 1996 stanovuje, že tento dohovor sa vzťahuje len na žiadosti podané po začiatku jeho uplatňovania vo vzťahoch medzi dožiadaným členským štátom a žiadajúcim členským štátom.
Article 32 of the Framework Decision for its part provides that requests received after 1 January 2004 will be governed by the European arrest warrant rules.
Čo sa týka článku 32 rámcového rozhodnutia, tento článok stanovuje, že žiadosti prijaté po 1. januári 2004 sa riadia pravidlami európskeho zatykača.
While in both cases the new rules apply not to pending requests but to those made after a specified date, they have in common that they apply to requests relating to acts prior to the date of application of the new rules.
V oboch prípadoch sa nové pravidlá uplatnia nie na prejednávané žiadosti, ale na žiadosti podané po určenom dátume a zároveň ich spoločným menovateľom je, že sa uplatnia na žiadosti týkajúce sa skutkov spáchaných pred dátumom začatia uplatňovania novej právnej úpravy.
In the light of those factors, the answer to the second question must be that Article 32 of the Framework Decision must be interpreted as not precluding the application by an executing Member State of the 1996 Convention, even where that convention became applicable in that Member State only after 1 January 2004.
Vzhľadom na tieto skutočnosti treba na druhú otázku odpovedať, že článok 32 rámcového rozhodnutia sa má vykladať v tom zmysle, že mu neodporuje uplatnenie vykonávajúcim členským štátom dohovoru z roku 1996 aj v prípade, že tento dohovor nadobudol platnosť v tomto členskom štáte až po 1. januári 2004.
Article 31 of Council Framework Decision 2002/584/JHA of 13 June 2002 on the European arrest warrant and the surrender procedures between Member States must be interpreted as referring only to the situation in which the European arrest warrant system is applicable, which is not the case where a request for extradition relates to acts committed before a date specified by a Member State in a statement made pursuant to Article 32 of that Framework Decision.
Článok 31 rámcového rozhodnutia Rady 2002/584/SVV z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi sa má vykladať v tom zmysle, že upravuje iba situáciu, keď je úprava európskeho zatykača uplatniteľná, pričom táto podmienka nie je splnená v prípade žiadosti o vydanie týkajúcej sa skutkov spáchaných pred dátumom uvedeným členským štátom vo vyhlásení urobenom v súlade s článkom 32 rámcového rozhodnutia.
Article 32 of Framework Decision 2002/584 must be interpreted as not precluding the application by an executing Member State of the Convention relating to extradition between the Member States of the European Union drawn up by Council Act of 27 September 1996 and signed on that date by all the Member States, even where that convention became applicable in that Member State only after 1 January 2004.
Článok 32 rámcového rozhodnutia 2002/584 sa má vykladať v tom zmysle, že mu neodporuje uplatnenie vykonávajúcim členským štátom dohovoru o extradícii medzi členskými štátmi Európskej únie vypracovaného aktom Rady z 27. septembra 1996 a podpísaného v ten istý deň všetkými členskými štátmi, aj v prípade, že tento dohovor nadobudol platnosť v tomto členskom štáte až po 1. januári 2004.
Joined Cases C-402/05 P and C-415/05 P
Spojené veci C-402/05 P a C-415/05 P
Council of the European Union and Commission of the European Communities
Rade Európskej úniea Komisii Európskych spoločenstiev
(Common foreign and security policy (CFSP) — Restrictive measures taken against persons and entities associated with Usama bin Laden, the Al-Qaeda network and the Taliban — United Nations — Security Council — Resolutions adopted under Chapter VII of the Charter of the United Nations — Implementation in the Community — Common Position 2002/402/CFSP — Regulation (EC) No 881/2002 — Measures against persons and entities included in a list drawn up by a body of the United Nations — Freezing of funds and economic resources — Committee of the Security Council created by paragraph 6 of Resolution 1267 (1999) of the Security Council (Sanctions Committee) — Inclusion of those persons and entities in Annex I to Regulation (EC) No 881/2002 — Actions for annulment — Competence of the Community — Joint legal basis of Articles 60 EC, 301 EC and 308 EC — Fundamental rights — Right to respect for property, right to be heard and right to effective judicial review)
„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika (SZBP) — Obmedzujúce opatrenia namierené proti osobám spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou Al-Káida a Talibanom — Organizácia Spojených národov — Bezpečnostná rada — Rezolúcie prijaté podľa kapitoly VII Charty Organizácie Spojených národov — Vykonanie v rámci Spoločenstva — Spoločná pozícia 2002/402/SZBP — Nariadenie (ES) č. 881/2002 — Opatrenia týkajúce sa fyzických osôb a právnických osôb zahrnutých do zoznamu stanoveného orgánom Organizácie Spojených národov — Zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov — Výbor Bezpečnostnej rady zriadený odsekom 6 rezolúcie Bezpečnostnej rady č. 1267 (1999) (výbor pre sankcie) — Zahrnutie týchto fyzických osôb a právnických osôb do prílohy I nariadenia (ES) č. 881/2002 — Žaloba o neplatnosť — Právomoc Spoločenstva — Spojený právny základ článkov 60 ES, 301 ES a 308 ES — Základné práva — Právo na ochranu vlastníckeho práva, právo byť vypočutý a právo na účinné súdne preskúmanie“
Opinion of Advocate General Poiares Maduro delivered on 16 January 2008 . .
Návrhy prednesené 16. januára 2008 — generálny advokát M. Poiares Maduro . .
Opinion of Advocate General Poiares Maduro, delivered on 23 January 2008 . .
Návrhy prednesené 23. januára 2008 — generálny advokát M. Poiares Maduro . .
Judgment of the Court (Grand Chamber) 3 September 2008 . . . . . . . . .
Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 3. septembra 2008 . . . . . . . .
SUMMARY — JOINED CASES C-402/05 P AND C-415/05 P
ABSTRAKT — SPOJENÉ VECI C-402/05 P A C-415/05 P
Acts of the institutions — Choice of legal basis — Regulation imposing restrictive meas­ures directed against certain persons and entities associated with Usama bin Laden, the Al­Qaeda network and the Taliban
Akty inštitúcií — Voľba právneho základu — Nariadenie, ktoré ukladá obmedzujúce opatrenia namierené proti niektorým osobám spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou Al-Káida a Talibanom
(Arts 57(2) EC, 60 EC, 133 EC and 301 EC; Council Regulation No 881/2002)
(Článok 57 ods. 2 ES, články 60 ES, 133 ES a 301 ES; nariadenie Rady č. 881/2002)
Acts of the institutions — Choice of legal basis — Community measures concerning object­ives under the EU Treaty in the sphere of external relations — Article 308 EC — Not permissible
Akty inštitúcií — Voľba právneho základu — Akty Spoločenstva smerujúce k cieľom Spoločenstva v rámci Zmluvy EÚ v oblasti vonkajších vzťahov — Článok 308 ES — Neprípustnosť
(Arts 60 EC, 301 EC and 308 EC; Art. 3 EU)
(Články 60 ES, 301 ES a 308 ES; článok 3 EÚ)
(Arts 60 EC, 301 EC and 308 EC; Council Regulation No 881/2002)
(Články 60 ES, 301 ES a 308 ES; nariadenie Rady č. 881/2002)
European Communities — Judicial review of the lawfulness of the acts of the institutions — Community measure giving effect to resolutions of the United Nations Security Council — Indirect review of the lawfulness of decisions of the Security Council — Unacceptable
Európske spoločenstvá — Súdne preskúmanie zákonnosti aktov inštitúcií — Akt vykonávajúci rezolúcie Bezpečnostnej rady Organizácie Spojených národov — Incidenčné preskúmanie zákonnosti rozhodnutí Bezpečnostnej rady — Vylúčenie
(Art. 220 EC; Council Regulation No 881/2002)
(Článok 220 ES; nariadenie Rady č. 881/2002)
Community law — Principles — Fundamental rights — Taking into consideration the European Convention on Human Rights
Právo Spoločenstva — Zásady — Základné práva — Zohľadnenie Európskeho dohovoru o ľudských právach
(Arts 220 EC, 307 EC; Art. 6(1) EU)
(Články 220 ES, 307 ES; článok 6 ods. 1 EÚ)
Public international law — Charter of the United Nations — Resolutions of the Security Council adopted under the Charter of the United Nations
Medzinárodné právo verejné — Charta Organizácie Spojených národov — Rezolúcie Bezpečnostnej rady prijaté podľa kapitoly VII Charty Organizácie Spojených národov
European Communities — Judicial review of the lawfulness of the acts of the institu­tions — Regulation imposing restrictive measures directed against certain persons and entities associated with Usama bin Laden, the Al­Qaeda network and the Taliban
Európske spoločenstvá — Súdne preskúmanie zákonnosti aktov inštitúcií — Nariadenie, ktoré ukladá obmedzujúce opatrenia namierené proti niektorým osobám spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou Al-Káida a Talibanom
Actions for annulment — Judgment annulling a measure — Effects — Limitation by the Court — Regulation imposing restrictive measures directed against certain persons and entities associated with Usama bin Laden, the Al­Qaeda network and the Taliban
Žaloba o neplatnosť — Zrušujúci rozsudok — Účinky — Obmedzenie Súdnym dvorom — Nariadenie, ktoré ukladá obmedzujúce opatrenia namierené proti niektorým osobám spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou Al-Káida a Talibanom
of that provision, for, having regard to its actual wording, the subject of that provision is the adoption of potentially very diverse measures affecting economic relations with third countries which, therefore, by necessary inference, must not be limited to spheres falling within other material powers of the Community such as those in the domain of the common commercial policy or of the free movement of capital.
a v dôsledku toho jeho potrebný účinok, pretože toto ustanovenie sa, podľa svojho znenia, týka prijatia opatrení, ktoré zasahujú hospodárske vzťahy s tretími krajinami potenciálne veľmi odlišnými, a teda a priori nemôžu byť obmedzené na oblasti patriace do iných vecných právomocí Spoločenstva, ako napríklad oblasť spoločnej obchodnej politiky alebo voľného pohybu kapitálu.
Moreover, that interpretation finds no support in the wording of Article 301 EC, which confers a material competence on the Community the scope of which is, in theory, autonomous in relation to that of other Community competences.
Uvedený výklad nemá oporu v znení článku 301 ES, keďže ten zveruje vecnú právomoc Spoločenstvu, ktorej rozsah je v zásade autonómny vo vzťahu k rozsahu iných právomocí Spoločenstva.
To accept the interpretation of Articles 60 EC and 301 EC that it is enough for the restrictive measures laid down by Resolution 1390 (2002) of the United Nations Security Council and given effect by Regulation No 881/2002 imposing certain specific restrictive measures directed against certain persons and entities associated with Usama bin Laden, the Al-Qaeda network and the Taliban to be directed at persons or entities present in a third country or associated with one in some other way, would give those provisions an excessively broad meaning and would fail to take any account at all of the requirement, imposed by their very wording, that the measures decided on the basis of those provisions must be taken against third countries.
Prijatie výkladu článkov 60 ES a 301 ES, podľa ktorého stačí, aby sa obmedzujúce opatrenia upravené rezolúciou Bezpečnostnej rady Organizácie Spojených národov 1390 (2002) a vykonané nariadením č. 881/2002, ktoré ukladá niektoré obmedzujúce opatrenia namierené proti niektorým osobám spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou Al-Qaida a Talibanom, sa týkali fyzických alebo právnických osôb nachádzajúcich sa v tretej krajine alebo s ňou spojených z iného dôvodu, by dávalo veľmi široký rozsah týmto ustanoveniam a nijako by neprihliadalo na požiadavku vyplývajúcu z ich samotného znenia, aby opatrenia prijaté na základe uvedených ustanovení boli prijaté proti tretím krajinám.
Having regard to the purpose and subjectmatter of that regulation, it cannot be considered that the regulation relates specifically to international trade in that it is essentially intended to promote, facilitate or govern trade, and it could not, therefore, be based on the powers of the Community in the sphere of the common commercial policy. A Community measure falls within the
Na jednej strane výklad článku 301 ES, podľa ktorého tento článok zavádza procesné premostenie medzi Spoločenstvom a Európskou úniou, takže ho treba vykladať tak široko ako relevantné právomoci Spoločenstva vrátane tých, ktoré sa týkajú spoločnej obchodnej politiky a voľného pohybu kapitálu, je spôsobilý obmedziť svoju pôsobnosť
Interpreting Article 301 EC as building a procedural bridge between the Community and the European Union, so that it must be construed as broadly as the relevant Community competences, including those relating to the common commercial policy and the free movement of capital, threatens to reduce the ambit and, therefore, the practical effect
Na druhej strane vzhľadom na cieľ a obsah uvedeného nariadenia sa nemožno domnievať, že toto nariadenie sa týka osobitne medzinárodného obchodu tým, že je určené predovšetkým na podporu, uľahčenie a úpravu obchodných vzťahov, a teda nemôže byť založené na právomoci Spoločenstva v oblasti spoločnej obchodnej politiky. Akt Spoločenstva totiž spadá do
The view that Article 308 EC allows, in the special context of Articles 60 EC and 301 EC, the adoption of Community measures concerning not one of the objectives of the Community but one of the objectives under the EU Treaty in the sphere of external relations, including the common foreign and security policy (the CFSP), runs counter to the very wording of Article 308 EC.
Koncepcia, podľa ktorej by článok 308 ES umožnil v osobitnom kontexte článkov 60 ES a 301 ES prijatie aktov Spoločenstva smerujúcich nie k jednému z cieľov Spoločenstva, ale k jednému z cieľov v rámci Zmluvy EÚ v oblasti vonkajších vzťahov, medzi ktorými sa nachádza spoločná zahraničná a bezpečnostná politika (SZBP), naráža na samotné znenie článku 308 ES.
While it is correct to consider that a bridge has been constructed between the actions of the Community involving economic measures under Articles 60 EC and 301 EC and the objectives of the EU Treaty in the sphere of external relations, including the CFSP, neither the wording of the provisions of the EC Treaty nor the structure of the latter provides any foundation for the view that that bridge extends to other provisions of the EC Treaty, in particular to Article 308 EC competence in the field of the common commercial policy provided for in Article 133 EC only if it relates specifically to international trade in that it is essentially intended to promote, facilitate or govern trade and has direct and immediate effects on trade in the products concerned.
Ak je správne, že bolo upravené premostenie medzi činnosťami Spoločenstva obsahujúcimi hospodárske opatrenia podľa článkov 60 ES a 301 ES a cieľmi Zmluvy ES v oblasti vonkajších vzťahov, vrátane SZBP, ani znenie ustanovení Zmluvy ES, ani jej štruktúra nedávajú základ pre koncepciu, podľa ktorej sa toto premostenie rozširuje na ďalšie ustanovenia Zmluvy ES a osobitne na článok 308 ES.
Nor can that regulation be regarded as falling within the ambit of the provisions of the EC Treaty on free movement of capital and payments, in so far as it prohibits the transfer of economic resources to individuals in third countries.
Rovnako nie je možné domnievať sa, že uvedené nariadenie patrí do pôsobnosti ustanovení Zmluvy týkajúcich sa voľného pohybu kapitálu a platieb v rozsahu, v akom zakazuje prevod hospodárskych zdrojov na fyzické osoby v tretích krajinách.
With regard, first of all, to Article 57(2) EC, the restrictive measures at issue do not fall within one of the categories of measures listed in that provision.
Pokiaľ ide v prvom rade o článok 57 ods. 2 ES, dotknuté obmedzujúce opatrenia nepatria do jednej z kategórií vymenovaných v tomto ustanovení.
Next, so far as Article 60(1) EC is concerned, that provision cannot furnish the basis for the regulation in question either, for its ambit is determined by that of Article 301 EC.
Čo sa ďalej týka článku 60 ods. 1 ES, toto ustanovenie rovnako nemôže odôvodniť sporné nariadenie, keďže jeho pôsobnosť je určená pôsobnosťou článku 301 ES.
As regards, finally, Article 60(2) EC, this provision does not include any Community competence to that end, given that it does no more than enable the Member States to take, on certain exceptional grounds, unilateral measures against a third country with regard to capital movements and payments, subject to the power of the Council to require a Member State to amend or abolish such measures.
Pokiaľ ide o článok 60 ods. 2 ES, toto ustanovenie neobsahuje právomoc Spoločenstva na tento účel, keďže sa obmedzuje na to, že umožňuje členským štátom prijať z určitých výnimočných dôvodov jednostranné opatrenia proti tretej krajine týkajúce sa pohybu kapitálu a platieb s výhradou právomoci Rady uložiť členskému štátu povinnosť zmeniť alebo zrušiť takéto opatrenia.