natgillin/translations-raw huggingface dataset:
5) and concludes, on that basis, that the relevant geographic market cannot be the
155) a na tomto základe zastáva názor, že v sporoch v konaniach vo veci samej relevantný geografický trh nemôže v žiadnom prípade predstavovať celý
2008 — CASE C-288/07 entire national market.
2008 — VEC C-288/07 vnútroštátny trh.
In matters of off-street parking there cannot be any conceivable competition between the parking facilities offered by different towns.
Nemožno konštatovať, že v oblasti prenájmu miest na parkoviskách existuje akákoľvek konkurencia medzi službami ponúkanými rozličnými mestami.
The Commission of the European Communities takes the view that it is the nature of the activity, and not the local conditions of competition, that has to be taken into account to assess the likelihood of distortions of competition.
Komisia Európskych spoločenstiev sa domnieva, že pre posúdenie nebezpečenstva narušenia hospodárskej súťaže je potrebné zohľadniť povahu činnosti, a nie miestne podmienky hospodárskej súťaže.
That such an approach is correct may be inferred from the fact that the third subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive provides that the activities listed in Annex D thereto are in any event to be subjected to VAT, unless they are negligible.
Dôvodnosť tohto prístupu možno vyvodzovať zo skutočnosti, že článok 4 ods. 5 tretí pododsek šiestej smernice stanovuje, že činnosti vymenované v jej prílohe D musia v každom prípade podliehať DPH, pokiaľ nie sú zanedbateľné.
In doing so, the Sixth Dir -ective clearly proceeds on the basis that the relationship of competition and the consequent likelihood of distortions fall to be determined in the abstract, having regard to the activity as such and without reference to local conditions.
Postupujúc takto, šiesta smernica zjavne vychádza z hypotézy, podľa ktorej konkurenčný pomer a nebezpečenstvo narušenia hospodárskej súťaže, ktorý z toho vyplýva, musia byť určené abstraktne vo vzťahu k samotnej povahe činnosti a bez odkazu na miestne pomery.
At the outset, it must be noted that, under the first subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive, States, regional and local government authorities and other bodies governed by public law are not to be considered taxable persons in respect of the activities or transactions in which they engage as public authorities.
Na úvod je potrebné pripomenúť, že podľa článku 4 ods. 5 prvého pododseku šiestej smernice štátne orgány, orgány regionálnej a miestnej správy a iné orgány riadiace sa verejným právom sa nepovažujú za zdaniteľné osoby vzhľadom na činnosti alebo plnenia, ktorých sa zúčastňujú ako verejné orgány.
As the Court has held on numerous occasions, two conditions must be cumulatively fulfilled in order for that provision to apply: the activities must be carried out by a body governed by public law and they must be carried out by that body acting as a public authority (see to that effect, particularly, Case C-202/90 Ayuntamiento de Sevilla [1991] ECR I-4247, paragraph 18, and Fazenda Pública, cited above, paragraph 15).
Ako rozhodol Súdny dvor pri viacerých príležitostiach, preto, aby toto ustanovenie bolo uplatniteľné, musia byť kumulatívne splnené dve podmienky, a to výkon činností verejnoprávnym subjektom a výkon činností v postavení verejného orgánu (pozri v tomto zmysle najmä rozsudok z 25. júla 1991, Ayuntamiento de Sevilla, C-202/90, Zb. s. I-4247, bod 18, a Fazenda Pública, už citovaný, bod 15).
As regards the first of those conditions, it is common ground that the local authorities concerned are bodies governed by public law within the meaning of Article 4(5) of the Sixth Directive.
Pokiaľ ide o prvú z týchto podmienok, je nesporné, že predmetné miestne orgány sú verejnoprávnymi subjektmi v zmysle článku 4 ods. 5 šiestej smernice.
As for the second condition, activities pursued as public authorities within the meaning of that provision are those engaged in by bodies governed by public law under the special legal regime applicable to them and do not include activities pursued by them under the same legal conditions as those that apply to private economic operators (see, particularly, Fazenda Pública, paragraph 17, and the caselaw cited).
Pokiaľ ide o druhú podmienku, je potrebné pripomenúť, že činnosti vykonávané verejnými orgánmi v zmysle toho istého ustanovenia sú činnosťami vykonávanými verejnoprávnymi subjektmi v rámci právneho režimu, ktorý je pre nich osobitný s výnimkou činností, ktoré vykonávajú za rovnakých právnych podmienok ako súkromné podnikateľské subjekty (pozri najmä rozsudok Fazenda Pública, už citovaný, bod 17 a citovaná judikatúra).
In view of the nature of the analysis to be carried out, it is for the national court to classify the activity at issue in the main proceedings in the light of the criter- ion adopted above (Comune di Carpaneto Piacentino and Others, cited above, paragraph 16; Case C-4/89 Comune di Carpaneto Piacentino and Others [1990] ECR I-1869, paragraph 11; and Fazenda Pública, paragraph 23).
Vzhľadom na povahu analýzy, ktorá má byť vykonaná, je to vnútroštátny súd, ktorému prislúcha kvalifikovať činnosť, ktorej sa týka konanie vo veci samej, vzhľadom na kritérium uvedené vyššie (rozsudky zo 17. októbra 1989, Comune di Carpaneto Piacentino a i., už citovaný, bod 16; z 15. mája 1990, Comune di Carpaneto Piacentino a i., C-4/89, Zb. s. I-1869, bod 11, a Fazenda Pública, už citovaný, bod 23).
Since the question whether, in the cases in the main proceedings, the local authorities concerned were acting as public authorities has not been referred to the Court, it is appropriate to start from the hypothesis, subject to verification by the referring court, that the activity in question in the main proceedings must be regarded, for the purposes of this reference for a preliminary ruling, as coming within Article 4(5) of the Sixth Directive.
Keďže otázka, či v sporoch v konaní vo veci samej predmetné miestne orgány konajú ako verejné orgány, nie je predmetom návrhu na začatie prejudiciálneho konania pred Súdnym dvorom, je s výhradou overenia vnútroštátnym súdom potrebné vychádzať z hypotézy, podľa ktorej činnosť, ktorej sa týka konanie vo veci samej, sa má na účely tohto návrhu na začatie prejudiciálneho konania považovať za patriacu pod článok 4 ods. 5 šiestej smernice.
It must also be noted that, even where local authorities carry on such an activity as public authorities, they are, under the second subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive, to be considered taxable persons where their treatment as nontaxable persons would lead to significant distortions of competition. The referring
Je tiež rovnako potrebné pripomenúť, že ak aj miestne orgány vykonávajú takúto činnosť ako verejné orgány, musia byť podľa článku 4 ods. 5 druhého pododseku šiestej smernice považované za zdaniteľné osoby, pokiaľ by zaobchádzanie s nimi ako s nezdaniteľnými osobami viedlo k výraznému narušeniu hospodárskej súťaže.
2008 — CASE C-288/07 court is asking, in that respect, whether those distortions are to be evaluated by reference to the local market on which each of the local authorities concerned operates or by reference to the activity, as it is carried on throughout the national territory.
2008 — VEC C-288/07
To reply to that question, it is necessary, in the absence of any guidance in the text of the second subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive, to take into account the scheme and purpose of the Sixth Directive, as well as the place of Article 4(5) in the common system of VAT established by it.
Pre odpoveď na túto otázku je potrebné za absencie údajov v samotnom texte člán ku 4 ods. 5 druhom pododseku šiestej smernice zobrať do úvahy štruktúru a účel tejto smernice, ako aj miesto článku 4 ods. 5 v spoločnom systéme DPH, ktorý táto smernica zaviedla.
It is important to emphasise in that regard that, as a general rule and in accordance with Article 2(1) of the Sixth Directive, the supply of services effected for consideration is to be subject to VAT.
V tejto súvislosti je potrebné zdôrazniť, že vo všeobecnosti a podľa článku 2 bodu 1 šiestej smernice DPH podlieha dodávka služieb za úhradu.
Indeed, ‘taxable person’ means, under Article 4(1) of the Sixth Directive, any person who independently carries out in any place any economic activity specified in paragraph 2 thereof, whatever the purpose or results of that activity.
Podľa článku 4 ods. 1 šiestej smernice je za zdaniteľnú osobu považovaný ktokoľvek, kto nezávisle na ľubovoľnom mieste vykonáva hospodársku činnosť bližšie určenú v odseku 2 toho istého článku, odhliadajúc od účelu a výsledkov tejto činnosti.
‘Economic activity’ is defined in Article 4(2) as including all activities of producers, traders and persons supplying services (Case C-284/04 T-Mobile Austria and Others [2007] ECR I-5189, paragraph 33).
Tento pojem „hospodárska činnosť“ je definovaný v predmetnom odseku 2 ako zahŕňajúci všetky činnosti výrobcu, obchodníka alebo osoby poskytujúcej služby (rozsudok z 26. júna 2007, T-Mobile Austria a i., C-284/04, Zb. s. I-5189, bod 33).
However, only activities of an economic nature are covered by that provision (see, to that effect, Case C-306/94 Régie dauphinoise [1996] ECR I-3695, paragraph 15; Case C-77/01 EDM [2004] ECR I-4295, paragraph 47; Case C-465/03 Kretztechnik [2005] ECR I-4357, paragraph 18; and T-Mobile Austria and Others, cited above, paragraph 34).
V tejto súvislosti je však potrebné upresniť, že toto ustanovenie sa týka iba činností, ktoré majú hospodársku povahu (pozri v tomto zmysle rozsudky z 11. júla 1996, Régie dauphinoise, C-306/94, Zb. s. I-3695, bod 15; z 29. apríla 2004, EDM, C-77/01, Zb. s. I-4295, bod 47; z 26. mája 2005, Kretztechnik, C-465/03, Zb. s.
In those circumstances, the fact that such bodies are not subject to VAT on those activities does not potentially have an anticompetitive effect, inasmuch as they are generally engaged in exclusively, or almost exclusively, by the public sector.
I-4357, bod 18, ako aj T-Mobile Austria a i., už citovaný, bod 34).
However, even where those bodies carry on such activities in their capacity as public authorities, they are to be considered taxable persons, under the second and third subparagraphs of Article 4(5) of the Sixth Directive, where their treatment as nontaxable persons would lead to significant distortions of competition or again if those activities, provided they are not carried out on such a small scale as to be negligible, are listed in Annex D to that directive.
Predsa však, ak tieto subjekty vykonávajú takéto činnosti v ich postavení verejných orgánov, musia byť považované za zdaniteľné osoby podľa článku 4 ods. 5 druhého a tretieho pododseku šiestej smernice, ak by ich nepodliehanie dani viedlo k výraznému narušeniu hospodárskej súťaže alebo tiež ak tieto činnosti, v rozsahu v akom nie sú zanedbateľné, sú vymenované v prílohe D tej istej smernice.
A body governed by public law may, thus, be responsible, under national law, for carrying on certain activities of an essentially economic nature under the special legal regime applicable to them where those same activities can also be carried on in parallel by private operators, with the result that the treatment of that body as a nontaxable person may give rise to certain distortions of competition.
V rámci právneho režimu, ktorý je pre verejnoprávny subjekt osobitný, môže byť tento subjekt podľa vnútroštátneho práva poverený vykonávať určité činnosti najmä hospodárskej povahy, pričom rovnaké činnosti môžu rovnako vykonávať súkromní podnikatelia, takže nepodliehanie uvedeného subjektu DPH môže mať za dôsledok vznik určitých narušení hospodárskej súťaže.
It is that undesirable result that the Community legislature sought to avoid by providing, in the third subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive, that the activities specifically listed in Annex D to that directive (telecommunications, the supply of water, gas, electricity and steam, the transport of goods, port and airport services and passenger transport, etc.) are, ‘in any event’, unless they are negligible, to be subject to VAT, even when they are carried on by bodies governed by public law acting as public authorities.
To je nežiaduci výsledok, ktorému sa zákonodarca Spoločenstva chcel vyhnúť, keď v článku 4 ods. 5 treťom pododseku šiestej smernice stanovil, že činnosti presne vymenované v prílohe D tej istej smernice (a to telekomunikačné služby, dodávanie vody, plynu, elektriny a tepelnej energie, preprava tovaru, prístavné a letiskové služby, preprava cestujúcich a pod.) „v každom prípade“, pokiaľ nie sú zanedbateľné, podliehajú DPH, hoci sú vykonávané verejnoprávnymi subjektmi, ktoré konajú v postavení verejných orgánov.
In other words, the treatment of bodies governed by public law as nontaxable persons in respect of those activities is, unless such activities are negligible, presumed to lead to distortions of competition.
Inými slovami, nepodliehanie verejnoprávnych subjektov DPH z týchto činností sa považuje za vedúce k narušeniu hospodárskej súťaže, pokiaľ uvedené činnosti nie sú zanedbateľné.
It is thus clear from the wording of the third subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive that the treatment of those bodies as taxable persons results from the carrying-on, as such, of the activities listed in Annex D to that directive, irrespective of the question whether or not a particular body governed by public law faces competition at the level of the local market on which it carries on those same activities.
Zo znenia článku 4 ods. 5 tretieho pododseku šiestej smernice jasne vyplýva, že podliehanie uvedených subjektov DPH vyplýva z vykonávania činností vymenovaných v prílohe D tej istej smernice ako takých, nezávisle od otázky, či daný verejnoprávny subjekt čelí alebo nečelí hospodárskej súťaži na úrovni miestneho trhu, na ktorom vykonáva tie isté činnosti.
It is precisely to those activities that the second subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive applies, in providing that bodies governed by public law, even when they act as public authorities, are to be considered taxable persons where their treatment as nontaxable persons would lead to significant distortions of competition.
Práve na tieto činnosti sa uplatňuje článok 4 ods. 5 druhý pododsek šiestej smernice, ktorý uvádza, že verejnoprávne subjekty, aj keď konajú ako verejné orgány, musia byť považované za zdaniteľné osoby, ak by ich nepodliehanie dani viedlo k výraznému narušeniu hospodárskej súťaže.
The second and the third subparagraphs of Article 4(5) of the Sixth Directive are, consequently, closely linked since they pursue the same objective, namely the treatment of bodies governed by public law as taxable persons, even when they are acting as public authorities.
Druhý a tretí pododsek uvedeného článku 4 ods. 5 šiestej smernice sú v dôsledku toho úzko spojené, keďže sledujú rovnaký cieľ, a to podliehanie verejnoprávnych subjektov DPH, dokonca aj keď tieto subjekty konajú ako verejné orgány.
Those subparagraphs are thus subject to the same logic, by which the Community legislature intended to limit the scope of the treatment of bodies governed by public law as nontaxable persons, so that the general rule stated in Articles 2(1) and 4(1) and (2) of that directive, under which any activity of an economic nature is, in principle, to be subject to VAT, is observed.
Tieto pododseky tiež podliehajú rovnakej logike, ktorou zákonodarca Spoločenstva zamýšľal obmedziť pôsobnosť nepodliehania verejnoprávnych subjektov dani s cieľom, aby bolo rešpektované všeobecné pravidlo uvedené v článku 2 bode 1 a článku 4 ods. 1 a 2 tejto smernice, podľa ktorého všetky hospodárske činnosti v zásade podliehajú DPH.
Consequently, the second and third subparagraphs of Article 4(5) of the Sixth Dir -ective are to be interpreted as a whole.
V dôsledku toho je potrebné druhý a tretí pododsek článku 4 ods. 5 šiestej smernice vykladať v ich súhrne.
It follows that the treatment of bodies governed by public law as taxable persons, either on the basis of the second subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive, or on that of the third subparagraph of that provision, results from the carrying-on, as such, of a given activity, irrespective of whether or not those bodies face competition at the level of the local market on which they engage in that activity.
Z toho je zrejmé, že podliehanie verejnoprávnych subjektov DPH, či už na základe druhého pododseku článku 4 ods. 5 šiestej smernice, alebo na základe tretieho pododseku tohto ustanovenia, vyplýva z výkonu danej činnosti ako takej nezávisle od otázky, či uvedené subjekty čelia alebo nečelia hospodárskej súťaži na úrovni miestneho trhu, na ktorom vykonávajú túto činnosť.
That conclusion is supported by the general principles of Community law applicable to fiscal matters, such as the principles of fiscal neutrality and legal certainty.
Tento záver okrem toho podporujú všeobecné zásady práva Spoločenstva, ktoré sú uplatniteľné v daňovej oblasti, ako je zásada daňovej neutrality a právnej istoty.
In that regard, it must be recalled that the second subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive is intended to ensure compliance with the principle of fiscal neutrality (Case C-430/04 Feuerbestattungsverein Halle [2006] ECR I-4999, paragraph 24).
V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť, že článok 4 ods. 5 druhý pododsek šiestej smernice má za cieľ zabezpečiť rešpektovanie zásady daňovej neutrality (rozsudok z 8. júna 2006, Feuerbestattungsverein Halle, C-430/04, Zb. s. I-4999, bod 24).
Whilst it is true that the Sixth Directive provides for certain derogations which may interfere to some extent with the application of the principle of fiscal neutrality, like the derogation under the second subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Direct- ive (see, to that effect, Case C-378/02 Waterschap Zeeuws Vlaanderen [2005] ECR I-4685, paragraph 43), since that provision permits the treatment of bodies governed by public law as nontaxable persons provided that such treatment would only distort competition insignificantly, the fact remains that that derogation must be interpreted in such a way that the least possible damage is done to that principle.
Hoci je pravda, že šiesta smernica uvádza určité výnimky, ktoré do určitej miery môžu ohroziť uplatnenie zásady daňovej neutrality, ako je výnimka uvedená v člán -ku 4 ods. 5 druhom pododseku šiestej smernice (pozri v tomto zmysle rozsudok z 2. júna 2005, Waterschap Zeeuws Vlaanderen, C-378/02, Zb. s. I-4685, bod 43), keďže toto ustanovenie umožňuje, aby verejnoprávne subjekty nepodliehali DPH, pokiaľ ich nepodliehanie dani vedie iba k nepatrným narušeniam hospodárskej súťaže, skutočnosťou zostáva, že táto výnimka sa musí vykladať tak, aby porušenie tejto zásady bolo čo najmenšie.
The argument put forward by the local authorities concerned amounts to treating only certain local authorities as taxable persons to the exclusion of others, according to whether distortions of competition are or are not produced on each of the local markets on which those local authorities operate, although the supply of services in question, namely the provision of off-street parking is substantially the same.
Téza, ktorú zastávajú predmetné miestne orgány, však vedie k tomu, že DPH by podliehali iba určité miestne orgány s výnimkou iných miestnych orgánov, v závislosti od narušení hospodárskej súťaže, ktoré by vznikli alebo nevznikli na každom z miestnych trhov, na ktorých tieto miestne orgány pôsobia, hoci by poskytovanie predmetných služieb, a to prevádzkovanie parkovísk, bolo v podstate rovnaké.
That argument thus entails not only that private operators are treated differently to bodies governed by public law in a situation where the latter’s treatment as nontaxable persons would lead to only insignificant distortions of competition, but also that different treatment might be introduced even among bodies governed by public law.
Táto téza teda predpokladá nielen to, aby so súkromnými subjektmi bolo zaobchádzané inak než s verejnoprávnymi subjektmi, za predpokladu, že nepodliehanie verejnoprávnych subjektov dani by viedlo iba k nepatrným narušeniam hospodárskej súťaže, ale tiež to, aby diferencované zaobchádzanie bolo zavedené aj medzi verejnoprávnymi subjektmi.
On the other hand, if those distortions are analysed by reference to the activity as such, irrespective of the conditions of competition prevailing on a given local market, compliance with the principle of fiscal neutrality is ensured, given that all bodies governed by public law are either taxable or nontaxable persons, the sole strain on that principle concerning only relations between those bodies and private operators, and that to the extent that the distortions of competition remain insignificant.
Naopak, ak sú predmetné narušenia analyzované s odkazom na činnosť ako takú, nezávisle od podmienok hospodárskej súťaže, ktoré vládnu na danom miestnom trhu, rešpektovanie zásady daňovej neutrality je zabezpečené, keďže všetky verejnoprávne subjekty sú buď zdaniteľné osoby, alebo nepodliehajú DPH, pretože jediná výnimka z tejto zásady sa týka iba vzťahov medzi týmito subjektmi a súkromnými podnikateľmi, a to v rozsahu, v akom narušenia hospodárskej súťaže zostávajú nepatrnými.
Moreover, as the Court has repeatedly held, Community legislation must be certain and its application foreseeable by those subject to it (see, particularly, Case C-301/97 Netherlands v Council [2001] ECR I-8853, paragraph 43, and Halifax and Others, cited above, paragraph 72).
Okrem toho, ako už Súdny dvor opakovane pripomenul, právna úprava Spoločenstva musí byť jasná a jej uplatnenie musí byť pre subjekty podliehajúce právomoci Spoločenstva predvídateľné (pozri najmä rozsudky z 22. novembra 2001, Holandsko/Rada, C-301/97, Zb. s.
The principle of legal certainty, which forms part of the Community legal order, must be observed both by the Community institutions and by the Member States when they exercise the powers conferred on them by Community directives (see Case C-376/02 ‘Goed Wonen’ [2005] ECR I-3445, paragraph 32).
Zásada právnej istoty, ktorá je súčasťou právneho poriadku Spoločenstva, musí však byť pri výkone právomocí, ktoré im udeľujú smernice Spoločenstva, rešpektovaná inštitúciami Spoločenstva, ako aj členskými štátmi (pozri rozsudok z 26. apríla 2005, „Goed Wonen“, C-376/02, Zb. s. I-3445, bod 32).
The argument that distortions of competition, within the meaning of the second subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive, must be evaluated having regard to each of the local markets on which the local authorities offer off-street parking assumes a systematic re-evaluation, on the basis of often complex economic analyses, of the conditions of competition on a multitude of local markets, the determination of which may prove particularly difficult since the markets’ demarcation does not necessarily coincide with the areas over which the local authorities exercise their powers.
Téza, podľa ktorej narušenia hospodárskej súťaže v zmysle článku 4 ods. 5 druhého pododseku šiestej smernice musia byť posudzované vzhľadom na každý z miestnych trhov, na ktorých miestne orgány ponúkajú prenájom miest na parkoviskách, teda predpokladá systematické prehodnocovanie podmienok hospodárskej súťaže na základe často zložitých ekonomických analýz na mnohých miestnych trhoch, ktorých určenie sa môže ukázať ako mimoriadne zložité, keďže ich vymedzenie sa nevyhnutne nezhoduje s územnou príslušnosťou miestnych orgánov.
In addition, several local markets may exist within the territory of the same local authority.
Okrem toho na území toho istého verejného orgánu môže existovať viacero miestnych trhov.
Such a situation is capable, consequently, of giving rise to numerous disputes following any change affecting the conditions of competition prevailing on a given local market.
Takáto situácia v dôsledku toho môže vyvolať početné spory v nadväznosti na akúkoľvek zmenu ovplyvňujúcu podmienky hospodárskej súťaže, ktoré vládnu na danom miestnom trhu.