natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Member States shall draw up a list of zones and agglomerations in which the levels of one or more pollutants are higher than the limit value plus the margin of tolerance.
Členské štáty zostavia zoznam zón a aglomerácií, v ktorých je úroveň jedného alebo viacerých znečisťujúcich látok vyššia ako limitné hodnoty plus hranica tolerancie.
Where no margin of tolerance has been fixed for a specific pollutant, zones and agglomerations in which the level of that pollutant exceeds the limit value shall be treated in the same way as the zones and agglomerations referred to in the first subparagraph, and paragraphs 3, 4 and 5 shall apply to them.
Tam, kde nebola stanovená hranica tolerancie pre určité znečisťujúce látky, pre zóny a aglomerácie, v ktorých úroveň týchto znečisťujúcich látok presahuje limitné hodnoty, sa postupuje rovnakým spôsobom ako v zónach a aglomeráciách uvedených v prvom pododseku a vzťahujú sa na nich odseky 3, 4 a 5.
Member States shall draw up a list of zones and agglomerations in which the levels of one or more pollutants are between the limit value and the limit value plus the margin of tolerance.
Členské štáty zostavia zoznam zón a aglomerácií, v ktorých sa úrovne jednej alebo viacerých znečisťujúcich látok nachádzajú medzi limitnou hodnotou a limitnou hodnotou plus hranica tolerancie.
In the zones and agglomerations referred to in paragraph 1, Member States shall take measures to ensure that a plan or programme is prepared or implemented for attaining the limit value within the specific time-limit.
V zónach a aglomeráciách uvedených v odseku 1 členské štáty príjmu také opatrenia, aby zaistili, že plán alebo program je pripravený alebo vykonaný pre dosiahnutie limitných hodnôt v rámci určeného časového limitu.
The said plan or programme, which must be made available to the public, shall incorporate at least the information listed in Annex IV.
Uvedený plán alebo program, ktorý musí byť sprístupnený verejnosti, bude obsahovať prinajmenšom informácie uvedené v prílohe IV.
In the zones and agglomerations referred to in paragraph 1, where the level of more than one pollutant is higher than the limit values, Member States shall provide an integrated plan covering all the pollutants concerned.
V zónach a aglomeráciách uvedených v odseku 1, kde úroveň jedného alebo viacerých znečisťujúcich látok je vyššia ako limitná hodnota, členské štáty zabezpečia integrovaný plán, ktorý sa vzťahuje na všetky príslušné znečisťujúce látky.
41) provides:
164) stanovuje:
‘Member States shall take the measures necessary to ensure that concentrations of PM₁₀ in ambient air, as assessed in accordance with Article 7, do not exceed the limit values laid down in Section I of Annex III as from the dates specified therein.
„Členské štáty prijmú potrebné opatrenia, aby koncentrácie PM10v okolitom ovzduší stanovené v súlade s článkom 7 neprekročili od uvedených termínov limitné hodnoty uvedené v časti I prílohy III.
The margins of tolerance laid down in Section I of Annex III shall apply in accordance with Article 8 of Directive 96/62/EC.’
Hranice tolerancie uvedené v časti I [v bode I — neoficiálny preklad] prílohy III budú platiť v súlade s článkom 8 smernice 96/62/ES.“
Stage 1, section 1 of Annex III to Directive 1999/30 sets out, in a table, the limit values for particulate matter PM₁₀.
Príloha III fáza 1 bod 1 smernice 1999/30 uvádza v rámci tabuľky limitné hodnoty jemných tuhých znečisťujúcich látok PM10
Directive 96/62 was transposed into German law by the Gesetz zum Schutz vor schädlichen Umwelteinwirkungen durch Luftverunreinigungen, Geräusche, Erschütterungen und ähnliche Vorgänge (Federal Law on protection against the harmful effects of air pollution, noise, vibrations and other types of nuisance on the environment), as published on 26 September 2002 (BGBl I, p.
Smernica 96/62 bola do nemeckého právneho poriadku prebratá zákonom o ochrane pred škodlivými účinkami na životné prostredie, spôsobenými znečistením ovzdušia, hlukom, vibráciami a podobnými javmi (Gesetz zum Schutz vor schädlichen Umwelt -einwirkungen durch Luftverunreinigungen, Geräusche, Erschütterungen und ähnliche Vorgänge), v znení uverejnenom 26. septembra 2002 (BGBl I, s.
3830), as amended by the Law of 25 June 2005 (BGBl I, p.
3830), v znení zákona z 25. júna 2005 (BGBl I, s.
1865; ‘the Federal Law on combating pollution’).
1865, ďalej len „spolkový zákon o boji proti znečisteniu“).
Paragraph 45 of the Federal Law on combating pollution, headed ‘Improvement of air quality’, provides:
§ 45 spolkového zákona o boji proti znečisteniu nazvaný „Zlepšenie kvality ovzdušia“ stanovuje:
Paragraph 47 of that Law, headed ‘Air quality plans, action plans, Land regulations’, provides:
§ 47 tohto zákona nazvaný „Plány kvality ovzdušia, akčné plány, regionálna právna úprava“ stanovuje:
Action plans may be incorporated in an air quality plan pursuant to subparagraph 1.
Akčné plány môžu byť súčasťou plánu kvality ovzdušia v zmysle odseku 1.
The emission limit values referred to in Paragraph 47 of the Federal Law on combating pollution are fixed in the 22nd regulation for the implementation of that Law, which provides, in Paragraph 4(1):
Limitné hodnoty emisií uvedené v § 47 spolkového zákona o boji proti znečisteniu sú určené v 22. nariadení, ktorým sa vykonáva tento zákon a ktoré vo svojom § 4 ods. 1 stanovuje:
‘The average emission limit value over a 24-hour period in respect of PM₁₀, having regard to the protection of human health, is 50 µg/m3, which may be exceeded 35 times in a calendar year …’
„Pokiaľ ide o PM10, priemerná limitná hodnota emisií za 24 hodín, berúc do úvahy ochranu ľudského zdravia, predstavuje 50 µg/m3, pričom v priebehu kalendárneho roka je povolených 35 prekročení…“
Mr Janecek lives on the Landshuter Allee on Munich’s central ring road, approximately 900 metres north of an air quality measuring station.
Pán Janecek býva na okraji Landshuter Allee, v strednom okruhu Mníchova, približne 900 metrov severne od meracej stanice kvality ovzdušia.
Measurements taken at that station have shown that, in 2005 and 2006, the limit value fixed for emissions of particulate matter PM₁₀ was exceeded much more than 35 times, even though that is the maximum number of instances permitted under the Federal Law on combating pollution.
Merania uskutočnené v tejto stanici ukázali, že limitné hodnoty stanovené pre emisie jemných tuhých znečisťujúcich látok PM10boli v rokoch 2005 a 2006 prekročené oveľa častejšie ako 35-krát, hoci tento počet prekročení predstavuje maximum, ktoré je povolené spolkovým zákonom o boji proti znečisteniu.
It is common ground that an air quality action plan exists in respect of the city of Munich, that action plan having been declared mandatory on 28 December 2004.
Je nepochybné, že pre územie mesta Mníchov existuje akčný plán kvality ovzdušia, ktorý bol 28. decembra 2004 vyhlásený za povinný.
However, the applicant in the main proceedings brought an action before the Verwaltungsgericht (Administrative Court) Munich for an order requiring the Freistaat Bayern to draw up an air quality action plan in the Landshuter Allee district, so as to determine the measures to be taken in the shortterm in order to ensure compliance with the maximum permitted number of instances — 35 per year — of the emission limit value for particulate matter PM₁₀ being exceeded.
Žalobca vo veci samej však na Verwaltungsgericht München podal žalobu, ktorou sa domáhal, aby bolo Freistaat Bayern nariadené vypracovať akčný plán kvality ovzdušia v oblasti Landshuter Allee tak, aby boli určené opatrenia, ktoré sa majú v krátkodobom horizonte prijať s cieľom zabezpečiť dodržiavanie maximálneho ročného počtu 35 prekročení limitnej hodnoty stanovenej pre emisie jemných tuhých znečis- ťujúcich látok PM
On appeal, the Verwaltungsgerichtshof (Higher Administrative Court) took a different view, holding that the residents concerned may require the competent authorities to draw up an action plan, but that they are not entitled to insist that it must include the particular measures that would guarantee compliance in the shortterm with the emission limit values for particulate matter PM₁₀.
Verwaltungsgerichtshof, ktorý prejednával vec v odvolacom konaní zastával opačné stanovisko a usúdil, že dotknutí obyvatelia dotknutej oblasti môžu požadovať od príslušných orgánov vypracovanie akčného plánu, ale nemôžu vyžadovať, aby tento plán obsahoval opatrenia, ktoré majú v krátkodobom horizonte zabezpečiť dodržiavanie limitných hodnôt emisií jemných tuhých znečisťujúcich látok PM10.
According to the Verwaltungsgerichtshof, the national authorities are required only to ensure that such a plan pursues that objective to the extent to which it is possible and proportionate for it to do so.
Podľa tohto súdu sú vnútroštátne orgány povinné zabezpečiť uskutočnenie tohto cieľa len prostredníctvom takéhoto plánu, a to v rozsahu, v akom je to možné a primerané s ohľadom na tento cieľ.
Consequently, it ordered the Freistaat Bayern to draw up an action plan complying with those requirements.
Vzhľadom na to tento súd nariadil, aby Freistaat Bayern vypracoval akčný plán, ktorý by dodržiaval tieto požiadavky.
According to the Bundesverwaltungsgericht, the applicant in the main proceedings cannot rely on any entitlement to have an action plan drawn up pursuant to Paragraph 47(2) of the Federal Law on combating pollution.
Podľa tohto súdu sa žalobca vo veci samej nemôže dovolávať práva na vypracovanie akčného plánu v zmysle článku 47 ods. 2 spolkového zákona o boji proti znečisteniu.
The Bundesverwaltungsgericht takes the view, moreover, that neither the spirit nor the letter of Article 7(3) of Directive 96/62 confers a personal right to have an action plan drawn up.
Tento súd sa okrem toho domnieva, že duch ani znenie článku 7 ods. 3 smernice 96/62 nepriznáva subjektívne právo na vypracovanie takéhoto plánu.
The referring court states that, even though the — albeit unlawful — failure to adopt an action plan does not, under national law, prejudice the rights of the applicant in the main proceedings, he is not without the means to ensure compliance with the legislation.
Vnútroštátny súd uvádza, že hoci neprijatie akčného plánu — aj keď nezákonné — podľa vnútroštátneho práva nezasahuje do práv žalobcu vo veci samej, uvedený žalobca nie je zbavený prostriedkov na zabezpečenie dodržiavania tejto právnej úpravy.
Protection against the harmful effects of particulate matter PM₁₀ should
Ochrana proti negatívnym účinkom jemných tuhých znečisťujúcich látok
2008 — CASE C-237/07 be secured by measures that are independent of such a plan, which the persons concerned are entitled to require the competent authorities to implement.
PM10by totiž mala byť zabezpečená opatreniami, ktoré sú nezávislé od takéhoto plánu a ktorých uskutočnenie môžu dotknuté osoby od príslušných orgánov právom požadovať.
Thus, effective protection is assured, under the same conditions as those that would result from the drawing-up of an action plan.
Takto by účinná ochrana bola zabezpečená za rovnakých podmienok, ako sú tie, ktoré by vyplývali z vypracovania akčného plánu.
The Bundesverwaltungsgericht recognises, however, that there is a school of thought which draws different conclusions from the Community rules in question, namely that the third parties affected are entitled to have action plans drawn up, which appears to be confirmed by the judgment in Case C-59/89 Commission v Germany [1991] ECR I-2607.
Bundesverwaltungsgericht však uznáva, že časť právnej vedy vyvodzuje z dotknutých ustanovení Spoločenstva odlišné závery, podľa ktorých dotknuté tretie osoby majú právo na vypracovanie akčných plánov, čo, zdá sa, potvrdzuje aj rozsudok z 30. mája 1991, Komisia/Nemecko (C-59/89, Zb. s. I-2607).
In those circumstances, the Bundesverwaltungsgericht decided to stay the proceedings and to refer the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Za týchto okolností Bundesverwaltungsgericht rozhodol o prerušení konania a položil Súdnemu dvoru nasledujúce prejudiciálne otázky:
Can an action plan be limited, on the principle of “one step at a time”, to measures which, while not
Môže sa akčný plán formou postupného prístupu obmedziť na opatrenia, ktoré síce nezabezpečia
JANECEK guaranteeing compliance with the limit value, nevertheless contribute in the short term to improvements in ambient air quality?’
JANECEK dodržanie limitnej hodnoty, ale predsa len prispejú k zlepšeniu kvality ovzdušia v krátkom čase?“
44), Case C-58/89 Commission v Germany [1991] ECR I-4983, paragraph 14).
118), rozsudok zo 17. októbra 1991, Komisia/Nemecko, C-58/89, Zb. s. I-4983, bod 14].
Taking the view that Directive 96/62 is designed to protect human health, the applicant in the main proceedings maintains that Article 7(3) of that directive constitutes a mandatory rule which requires an action plan to be drawn up even where there is merely a risk that a limit value may be exceeded.
Žalobca vo veci samej sa domnieva, že smernica 96/62 má za cieľ ochranu ľudského zdravia a tvrdí, že jej článok 7 ods. 3 predstavuje kogentné pravidlo vyžadujúce vypracovanie akčného plánu, ak existuje hoci len riziko prekročenia limitnej hodnoty.
The obligation to draw up such a plan in that situation, the existence of which is not disputed in the main proceedings, is therefore a rule upon which the applicant is in a position to rely, on the basis of the caselaw referred to in the previous paragraph of the present judgment.
Povinnosť vypracovania takéhoto plánu za tohto predpokladu, ktorého existencia v spore vo veci samej nie je predmetom pochybností, preto predstavuje pravidlo, ktorého sa uvedený žalobca môže dovolať na základe judikatúry citovanej v predchádzajúcom bode tohto rozsudku.
With regard to the content of the action plan, the applicant in the main proceedings submits that it must lay down all the appropriate measures to ensure that the period during which the limit values are exceeded is kept to a minimum.
Pokiaľ ide o obsah akčného plánu, žalobca vo veci samej tvrdí, že musí upraviť všetky vhodné opatrenia nato, aby obdobie prekračovania limitných hodnôt bolo čo najkratšie.
That follows, in particular, from the broad logic of Article 7(3) of Directive 96/62 — which states clearly that action plans must be drawn up where there is a mere risk of those values being exceeded — and Article 8(3) of the directive, according to which, where limit values have already been exceeded, the Member States must take measures to ensure that a plan or programme is prepared or implemented for attaining the limit value within the specific time-limit.
To vyplýva najmä zo systému článku 7 ods. 3 smernice 96/62, ktorý jasne uvádza, že akčné plány musia byť vypracované, ak exituje len riziko prekročenia týchto hodnôt a článku 8 ods. 3 tejto smernice, podľa ktorého v prípade, že limitné hodnoty už sú prekročené, členské štáty prijmú opatrenia na prípravu alebo vykonanie plánu alebo programu umožňujúceho dosiahnutie limitných hodnôt v rámci určeného časového limitu.
The Netherlands Government submits that Article 7(3) of Directive 96/62 does not confer on third parties a personal right to have an action plan drawn up.
Holandská vláda tvrdí, že článok 7 ods. 3 smernice 96/62 tretím osobám nepriznáva subjektívne právo na vytvorenie akčného plánu.
The Member States, it argues, have a wide discretion in respect of both the adoption of action plans and the determination of their content.
Členské štáty majú k dispozícii širokú mieru voľnej úvahy tak v súvislosti s prijímaním akčných plánov, ako aj v súvislosti s určením ich obsahu.
It follows, the Netherlands Government continues, from Article 7(3) that the Community legislature intended to leave to the Member States the power to put in place an action plan and to take the ancillary measures which they consider necessary and proportionate in order to attain the result envisaged.
Z rovnakého ustanovenia vyplýva, že zákonodarca Spoločenstva mal v úmysle prenechať členským štátom právomoc vytvorenia akčného plánu a prijatia doplňujúcich opatrení, o ktorých usúdia, že sú potrebné a primerané vzhľadom na stanovený cieľ.
Accordingly, it continues, Article 7(3) of Directive 96/62 does not impose any obligation on the Member States as to the result to be achieved.
Článok 7 ods. 3 smernice 96/62 teda neurčuje členským štátom žiadnu povinnosť, pokiaľ ide o výsledok.
Their broad discretion allows the Member States to weigh up different interests and to adopt specific measures, taking account of compliance with limit values as well as of other interests and obligations, such as free movement within the European Union.
Široká miera voľnej úvahy, ktorú majú k dispozícii, im umožňuje zosúladiť rôzne záujmy a prijať konkrétne opatrenia pri zohľadnení tak dodržiavania limitných hodnôt, ako aj iných záujmov a povinností, medzi ktoré patrí voľný pohyb v rámci Európskej únie.
Thus, the Member States are required only to put in place action plans setting out the measures to be taken in the shortterm in order to reduce the risk of those values being exceeded or to limit the duration of such an occurrence.
Členské štáty sú preto povinné len vytvoriť akčné plány stanovujúce opatrenia, ktoré musia byť v krátkom čase prijaté s cieľom znížiť riziko prekročenia týchto hodnôt alebo obmedziť jeho trvanie.
The Austrian Government points out that the Court has held that the Communitylaw provisions which fix limit values for the protection of human health also confer on the persons concerned a legally enforceable right to compliance with those limit values (Case C-59/89 Commission v Germany).
Rakúska vláda pripomína, že Súdny dvor rozhodol, že ustanovenia práva Spoločenstva, ktoré stanovujú limitné hodnoty s cieľom ochrany ľudského zdravia, dotknutým osobám zároveň priznávajú právo na dodržiavanie týchto limitných hodnôt, ktorého sa môžu dovolávať pred súdom (rozsudok z 30. mája 1991, Komisia/Nemecko, C-59/89, už citovaný).
However, the Austrian Government takes the view that, while Article 7(3) of Dir -ective 96/62 may have direct effect, it does not follow from this that Article 7(3) establishes a personal right on the part of individuals to have action plans drawn up, since, in its view, that provision covers only the adoption of measures — in the context of national programmes — which are liable to help ensure compliance with limit values.
Táto vláda sa však domnieva, že aj keď článok 7 ods. 3 smernice 96/62 môže mať priamy účinok, nevyplýva z toho, že toto ustanovenie vytvára v prospech jednotlivcov subjektívne právo na vypracovanie akčného plánu, keďže podľa nej sa vzťahuje len na prijatie opatrení, ktoré môžu prispieť k zabezpečeniu dodržiavania limitných hodnôt v rámci národných programov.
The Commission submits that it is apparent from the wording of Directive 96/62, in particular the combined provisions of Articles 7(3) and 2(5) and the 12th recital in the preamble to the directive, that the fixing of limit values in respect of particulate matter PM₁₀ serves to protect human health.
Komisia tvrdí, že zo znenia smernice 96/62 a najmä zo spojených ustanovení článku 7 ods. 3 a článku 2 bodu 5, ako aj z jej dvanásteho odôvodnenia vyplýva, že stano- venie limitných hodnôt pre jemné tuhé znečisťujúce látky PM10 má za cieľ ochranu ľudského zdravia.
The Court has established in relation to similar provisions that, whenever the exceeding of limit values was capable of endangering human health, the persons concerned were in a position to rely on those rules in order to assert their rights (Case C-361/88 Commission v Germany, paragraph 16; Case C-59/89 Commission v Germany, paragraph 19; and Case C-58/89 Commission v Germany, paragraph 14).
Súdny dvor pritom v súvislosti s podobnými ustanoveniami konštatoval, že za predpokladu, že prekročenie limitných hodnôt by mohlo ohroziť zdravie osôb, tieto osoby sa môžu s cieľom uplatniť svoje práva uvedených pravidiel dovolávať (rozsudky z 30. mája 1991 Komisia/Nemecko, C-361/88, už citovaný, bod 16, a Komisia/Nemecko, C-59/89, už citovaný, bod 19, ako aj zo 17. októbra 1991, Komisia/Nemecko, už citovaný, bod 14).
According to the Commission, the principles identified in those judgments apply to the action plans provided for under Directive 96/62.
Zásady vyplývajúce z týchto rozsudkov sa uplatňujú na akčné plány stanovené v smernici 96/62.
The competent authority is therefore obliged to draw up such plans where the conditions laid down by that directive are satisfied.
Príslušný orgán je preto povinný takéto plány vypracovať, ak sú podmienky stanovené touto smernicou splnené.
It follows that a third party who is affected by the limit values being exceeded is in a position to assert his right to the preparation of an action plan, which is required for the attainment of the objective relating to the limit values set by that directive.
Z toho vyplýva, že tretia osoba, ktorej sa prekročenie limitných hodnôt dotýka, môže uplatniť svoje právo na to, aby sa akčný plán, potrebný na dosiahnutie účelu týkajúceho sa uvedených limitných hodnôt stanovených smernicou, vypracoval.
With regard to the content of the action plans, the Commission’s response is based on the terms of Article 7(3) of Directive 96/62, according to which those action plans must provide for measures ‘to be taken in the short term… in order to reduce [the risk of the limit values being exceeded] and to limit the duration of such an occurrence’.
Pokiaľ ide o obsah akčných plánov, Komisia zakladá svoju odpoveď na znení článku 7 ods. 3 smernice 96/62, podľa ktorého tieto akčné plány musia označiť opatrenia, ktoré je „potrebné zaviesť v krátkom čase… s cieľom zníženia tohto rizika [prekročenia] a limitovania trvania takýchto prípadov“. Komisia sa domnieva, že príslušný
The Commission takes the view that the competent authority has a discretion to take the measures which it considers to be the most appropriate, provided that those measures are designed in the light of what is actually possible and legally proportionate, in such a way as to enable levels to drop back below the prescribed limit values within the shortest possible time.
2008 — VEC C-237/07 orgán disponuje voľnou úvahou v súvislosti s prijatím opatrení, ktoré pokladá za najvhodnejšie, pod podmienkou, že tieto opatrenia budú prijaté v rámci toho, čo je skutočne možné a právne primerané, a to spôsobom, ktorý čo najskôr umožní návrat na úrovne pod predpísanými limitnými hodnotami.
The Court’s findings
Odpoveď Súdneho dvora
The preparation of action plans
O vypracovaní akčných plánov
By its first question, the Bundesverwaltungsgericht is asking whether an individual can require the competent national authorities to draw up an action plan in the case — referred to in Article 7(3) of Directive 96/62 — where there is a risk that the limit values or alert thresholds may be exceeded.
Svojou prvou otázkou sa Bundesverwaltungsgericht pýta, či jednotlivec môže požadovať od príslušných vnútroštátnych orgánov vypracovanie akčného plánu v prípade rizika prekročenia limitných hodnôt alebo výstražných prahov uvedeného v článku 7 ods. 3 smernice 96/62.
That provision places the Member States under a clear obligation to draw up action plans both where there is a risk of the limit values being exceeded and where there is a risk of the alert thresholds being exceeded.
Toto ustanovenie ukladá členským štátom jasnú povinnosť vypracovať akčné plány tak v prípade rizika prekročenia limitných hodnôt, ako aj v prípade rizika prekročenia výstražných prahov.
That interpretation, which follows from a straightforward reading of Article 7(3) of Directive 96/62, is, moreover, confirmed in the 12th recital in the preamble to the directive.
Tento výklad, ktorý vyplýva zo samotného znenia článku 7 ods. 3 smernice 96/62 tiež potvrdzuje dvanáste odôvodnenie tejto smernice.