natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In reply, the Kingdom of Spain contends that the profession of hospital pharmacist, as a specialisation of the profession of pharmacist, does not fall within the scope of Directive 89/48.
Španielske kráľovstvo odpovedá, že povolanie nemocničného farmaceuta, ako špecializácia povolania farmaceuta, nepatrí do pôsobnosti smernice 89/48.
That profession, it argues, can be governed only by specific legislation, since Article 47(3) EC inserts an express proviso relating to, inter alia, the abolition of restrictions on the exercise of the pharmaceutical professions.
Takéto povolanie môže byť upravované iba osobitnými predpismi, pretože článok 47 ods. 3ES zavádza výslovnú výhradu týkajúcu sa najmä zrušenia obmedzení výkonu farmaceutických povolaní.
Such an abolition of restrictions cannot, as a result, be achieved through the general system for the recognition of diplomas laid down by Directive 89/48.
Takéto zrušenie v dôsledku toho nemôže byť vykonané všeobecným systémom uznávania diplomov uvádzaným touto smernicou.
That interpretation, it submits further, is borne out by Directives 85/432 and 85/433, which meet the requirement that special rules be laid down for the coordination of legislation relating to certain pharmaceutical activities for the purpose of allowing mutual recognition of qualifications and diplomas in pharmacy.
Tento výklad je potvrdzovaný smernicami 85/432 a 85/433, ktoré zodpovedajú požiadavke spočívajúcej v stanovení osobitných predpisov o koordinácii právnych úprav týkajúcich sa určitých farmaceutických činností s cieľom umožniť vzájomné uznávanie dokladov o vzdelaní a diplomov z farmácie.
By contrast, Directive 89/48, in which the sole condition laid down for the recognition of diplomas is a minimum duration of studies, is insufficient to ensure compliance with the obligation to provide specific rules laid down in Article 47(3) EC.
Naopak, smernica 89/48, ktorá uvádza ako jedinú podmienku uznania diplomov minimálnu dĺžku štúdia, nemôže postačovať na zabezpečenie rešpektovania podmienky špecifickosti stanovenej článkom 47 ods. 3 ES.
It follows that, in the absence of any specific legislation adopted in that matter pursuant to Article 3 of Directive 85/432, the Commission cannot rely on Directive 89/48 for the purpose of challenging the failure of the national legislation to comply with the general system for the recognition of diplomas.
Z toho vyplýva, že za absencie osobitnej právnej úpravy prijatej v oblasti podľa článku 3 smernice 85/432, Komisia sa nemôže dovolávať smernice 89/48 na účely vytýkania nesúladu vnútroštátnej právnej úpravy so všeobecným systémom uznávania diplomov.
The two parties to the proceedings accept that Directives 85/432 and 85/433 do not apply to the diploma of specialist pharmacist giving access to the profession of hospital pharmacist.
Obaja účastníci konania uznávajú, že smernice 85/432 a 85/433 sa neuplatňujú na diplom farmaceuta špecialistu, ktorý umožňuje prístup k povolaniu nemocničného farmaceuta.
However, they draw two different conclusions from that interpretation.
Z tohto výkladu však vyvodzujú dva odlišné dôsledky.
The Commission submits that the absence of a specific directive means that that diploma falls within the scope of Directive 89/48, whereas the Kingdom of Spain submits that, in the absence of such a directive, recognition of that diploma must be regarded as being governed neither by Directive 89/48 nor by any other measure of secondary legislation.
Podľa Komisie, neexistencia osobitnej smernice znamená, že tento diplom patrí do pôsobnosti smernice 89/48, zatiaľ čo podľa Španielskeho kráľovstva, za absencie takejto smernice je potrebné prijať záver, že uznanie predmetného diplomu nie je upravené ani smernicou 89/48, ani iným predpisom sekundárneho práva.
In this connection, it should be noted at the outset that the scope of Directive 89/48 is not restricted according to the field or type of the diplomas concerned.
V tejto súvislosti je potrebné najprv skonštatovať, že pôsobnosť smernice 89/48 nie je vymedzená v závislosti od odvetvia alebo typu predmetných diplomov.
It is apparent from Article 1(a) thereof that that directive applies to, inter alia, any diploma of higher education awarded on completion of a post-secondary course of at least three years’ duration and allowing its holder to take up a regulated profession.
Z jej článku 1 písm. a) vyplýva, že táto smernica sa uplatňuje na akýkoľvek diplom vysokoškolského štúdia udelený na konci štúdia v nadväznosti na úplné stredné vzdelanie v trvaní aspoň troch rokov, ktorý jeho držiteľovi umožňuje prístup k regulovanému povolaniu.
In the present case, it must be noted that, on the basis of the relevant national legislation, the diploma of specialist pharmacist is a diploma of higher studies giving access to a regulated profession, namely that of hospital pharmacist.
V prejednávanej veci je potrebné na základe vnútroštátnej právnej úpravy relevantnej vo veci konštatovať, že diplom farmaceuta špecialistu je diplomom vysokoškolského štúdia, ktorý umožňuje prístup k regulovanému povolaniu, a to povolaniu nemocničného farmaceuta.
Even though it does not dispute such a classification of the diploma and profession at issue, the Kingdom of Spain takes the view that, since Directive 89/98 does not apply to diplomas of specialisations in pharmacy, it is not obliged to provide for the option for nationals of other Member States to take up the profession of hospital pharmacist.
Hoci nepopiera takúto kvalifikáciu diplomu a predmetného povolania, Španielske kráľovstvo zastáva názor, že keďže smernica 89/48 sa neuplatňuje na diplomy o špecializácii vo farmácii, nemá povinnosť zaviesť pre štátnych príslušníkov iných členských štátov možnosť prístupu k povolaniu nemocničného farmaceuta.
Such an interpretation of the directive must be rejected.
Takýto výklad smernice musí byť zamietnutý.
First of all, the right to recognition of diplomas is guaranteed as an expression of the fundamental right to freedom of establishment by the second paragraph of Article 43 EC.
V tejto súvislosti je vhodné na úvod zdôrazniť, že právo na uznanie diplomov je zaručené ako vyjadrenie základného práva na slobodu usadiť sa v článku 43 druhom odseku ES.
Directive 89/48, as is apparent from the third recital in its preamble, lays down a ‘method of recognition’ of the diplomas which it covers.
Smernica 89/48, ako vyplýva z jej tretieho odôvodnenia, zavádza „metódu uznávania“ diplomov, ktorých sa týka.
It establishes a general system for the recognition of higher-education diplomas enabling the holder to gain access to a regulated profession and thus to exercise a right enshrined in the Treaty.
Stanovuje všeobecný systém uznávania diplomov o vysokoškolskom štúdiu, ktorý umožňuje prístup k regulovanému povolaniu, a teda k výkonu práva zakotveného Zmluvou.
Moreover, as the Commission has pointed out, Directive 89/48 does not establish a system of automatic recognition.
Ako to Komisia pripomenula, smernica 89/48 nezavádza systém automatického uznávania.
Although it recognises the right of access to regulated professions, that directive, under Article 4(b) thereof, allows the host State to require an applicant who is a national of another Member State to complete an adaptation period or to take an aptitude test, in particular where the matters covered by the education and training he has received differ substantially from those covered by the diploma required in the host Member State, or where the profession regulated in the host Member State comprises one or more regulated professional activities which are not in the profession regulated in the Member State from which the applicant originates or comes and that difference between the professional activities in the two Member States concerned corresponds to different specific training.
Hoci priznáva právo na prístup k regulovaným povolaniam, uvedená smernica podľa jej článku 4 písm. b) umožňuje hosťujúcemu členskému štátu požadovať od uchádzača, ktorý je štátnym príslušníkom iného členského štátu, ukončiť adaptačné obdobie alebo podrobiť sa skúške spôsobilosti, najmä ak sa obsah vzdelania a prípravy, ktoré nadobudol, podstatne odlišuje od toho, ktorý sa vyžaduje na získanie diplomu v hostiteľskom členskom štáte, alebo ak regulované povolanie v uvedenom hostiteľskom členskom štáte obsahuje jednu alebo viac regulovaných odborných činností, ktoré nie sú súčasťou regulovaného povolania v členskom štáte, z ktorého uchádzač pochádza alebo prichádza, a ak je odlišnosť medzi odbornými činnosťami v oboch členských štátoch charakterizovaná odlišným špecifickým vzdelaním.
The Kingdom of Spain submits that Article 47(3) EC precludes, in any event, a directive designed to implement a general system for the recognition of diplomas from being applied to the health professions, since that article expressly inserts a proviso concerning the medical and allied and pharmaceutical professions, restrictions on the access to which cannot be removed in the absence of a measure fixing the rules relating to the ‘coordination of the conditions for their exercise in the various Member States’.
Španielske kráľovstvo uvádza, že článok 47 ods. 3 ES v každom prípade vylučuje, aby smernica týkajúca sa zavedenia všeobecného systému uznávania diplomov mohla byť uplatňovaná na zdravotnícke povolania, keďže tento článok výslovne uvádza výhradu týkajúcu sa lekárskeho, zdravotníckeho a lekárnického povolania, ktoré nemôžu byť liberalizované za absencie predpisu týkajúceho sa „koordinácie podmienok pre ich výkon v jednotlivých členských štátoch“.
That argument must be rejected.
Toto tvrdenie je potrebné zamietnuť.
Such an interpretation of Article 47(3) EC would result, in fact, not only in a failure to apply Directive 89/48 but more generally in precluding the right of Community nationals to recognition of diplomas of specialisations in pharmacy, even though that right stems from the second paragraph of Article 43 EC.
Takýto výklad článku 47 ods. 3 ES by viedol nielen k neuplatňovaniu smernice 89/48, ale vo všeobecnosti k vylúčeniu práva štátnych príslušníkov Spoločenstva na uznanie diplomov o špecializácii vo farmácii, hoci toto právo vyplýva z článku 43 druhého odseku ES.
On the contrary, the objective of Article 47(3) EC is not to restrict the scope of the right to recognition of diplomas, but to avoid the implementation of a system for the automatic recognition of diplomas giving access to the health professions in the absence of coordination of the provisions governing the exercise of those professions.
Naopak, článok 47 ods. 3 ES má za cieľ nie obmedziť dosah práva na uznanie diplomov, ale vyhnúť sa zavedeniu systému automatického uznávania diplomov na prístup k zdravotníckym povolaniam za absencie koordinácie ustanovení upravujúcich výkon týchto povolaní.
That provision of the Treaty therefore concerns a system which must be designed in such a way as to correspond with the progressive harmonisation of the provisions on the exercise of those professions.
Toto ustanovenie Zmluvy sa teda týka takéhoto systému, ktorý má byť vytvorený v súvislosti s postupnou harmonizáciou ustanovení týkajúcich sa výkonu predmetných povolaní.
In the light of the foregoing, it must be held that, by failing to adopt all the measures necessary to transpose Directive 89/48, as far as the profession of hospital pharmacist is concerned, the Kingdom of Spain has failed to fulfil its obligations under that directive.
Vzhľadom na vyššie uvedené úvahy je potrebné konštatovať, že Španielske kráľovstvo si tým, že neprijalo všetky opatrenia potrebné na prebratie smernice 89/48, pokiaľ ide o povolanie nemocničného farmaceuta, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.
Since the Commission has applied for the Kingdom of Spain to be ordered to pay the costs and the latter has been unsuccessful, the Kingdom of Spain must be ordered to pay the costs.
Keďže Komisia navrhla zaviazať Španielske kráľovstvo na náhradu trov konania a Španielske kráľovstvo nemalo úspech vo svojich dôvodoch, je opodstatnené zaviazať ho na náhradu trov konania.
Declares that, by failing to adopt all the measures necessary to transpose Council Directive 89/48/EEC of 21 December 1988 on a general system for the recognition of higher-education diplomas awarded on completion of professional education and training of at least three years’ duration, as far as the profession of hospital pharmacist is concerned, the Kingdom of Spain has failed to fulfil its obligations under that directive;
Španielske kráľovstvo si tým, že neprijalo všetky opatrenia potrebné na prebratie smernice Rady 89/48/EHS z 21. decembra 1988 o všeobecnom systéme uznávania diplomov vyššieho vzdelania udelených pri ukončení odborného vzdelávania a prípravy v dĺžke trvania aspoň troch rokov, pokiaľ ide o povolanie nemocničného farmaceuta, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.
Joined Cases C-95/07 and C-96/07
Spojené veci C-95/07 a C-96/07
(References for a preliminary ruling from the Commissione tributaria provinciale di Genova)
(návrhy na začatie prejudiciálneho konania podané Commissione tributaria provinciale di Genova)
(Sixth VAT Directive — Reverse charge procedure — Right to deduct — Time-bar — Irregularity in accounts and tax returns affecting transactions subject to the reverse charge procedure)
„Šiesta smernica o DPH — Prenesenie daňovej povinnosti — Právo na odpočet — Prekluzívna lehota — Účtovná nezrovnalosť a nezrovnalosť daňového priznania týkajúca sa transakcií podriadených systému prenesenia daňovej povinnosti“
Opinion of Advocate General Sharpston delivered on 13 March 2008 . . . . .
Návrhy prednesené 13. marca 2008 — generálna advokátka E. Sharpston . . . .
I - 3460Judgment of the Court (Third Chamber), 8 May 2008 . . . . . . . . . . . .
Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 8. mája 2008 . . . . . . . . . . .
(Council Directive 77/388, Arts 17, 18(2) and (3) and 21(1)(b))
[Smernica Rady 77/388, článok 17, článok 18 ods. 2 a 3 a článok 21 ods. 1 písm. b)]
SUMMARY — JOINED CASES C-95/07 AND C-96/07
ABSTRAKT — SPOJENÉ VECI C-95/07 A C-96/07
(Council Directive 77/388, Arts 18(1)(d) and 22)
[Smernica Rady 77/388, článok 18 ods. 1 písm. d) a článok 22]
tax authority at a date subsequent to the date from which the limitation period applicable to the right to deduct of a taxable person begins to run is not such as to infringe the principle of equality
vzťahu k daňovému úradu neskôr ako v prípade prekluzívnej lehoty zdaniteľnej osoby na výkon jej práva na odpočítanie, nie je spôsobilá narušiť zásadu rovnosti.
(see paras 46, 51, 54, operative part 1)
(pozri body 46, 51, 54, bod 1 výroku)
Articles 17, 18(2) and (3) and 21(1)(b) of Sixth Directive 77/388 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes, as amended by Directive 2000/17, do not preclude national legislation which lays down a limitation period for the exercise of the right to deduct by a taxpayer, provided that the principle of equivalence which requires that the limitation period applies in the same way to analogous rights in tax matters founded on domestic law and to those based on Community law, and the principle of effectiveness, pursuant to which the limitation period may not render virtually impossible or excessively difficult the exercise of the right to deduct, are respected.
Článok 17, článok 18 ods. 2 a 3, ako aj článok 21 ods. 1 písm. b) šiestej smernice 77/388 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu, zmenenej a doplnenej smernicou 2000/17, nebránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá upravuje prekluzívnu lehotu na výkon práva zdaniteľnej osoby na odpočítanie, ak sú dodržané zásada rovnocennosti, ktorá vyžaduje, aby sa lehota uplatňovala rovnakým spôsobom na analogické práva v daňovej oblasti založené na vnútroštátnom práve a na práva založené na práve Spoločenstva, a zásada efektivity, podľa ktorej prekluzívna lehota nemôže v praxi znemožňovať alebo neprimerane sťažovať výkon práva na odpočítanie.
However, Articles 18(1)(d) and 22 of Sixth Directive 77/388 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes, as amended by Directive 2000/17, preclude a practice whereby tax returns are reassessed and value added tax recovered which penalises a failure to comply, first, with obligations arising from formalities laid down in national legislation pursuant to Article 18(1)(d), and, second, with the obligations relating to accounts and
Článok 18 ods. 1 písm. d) a článok 22 šiestej smernice 77/388 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu, zmenenej a doplnenej smernicou 2000/17, bránia praxi opravy daňových priznaní a vymáhania dane z pridanej hodnoty, ktorá trestá porušenie na jednej strane povinností vyplývajúcich z formálnych požiadaviek stanovených vnútroštátnou právnou úpravou podľa tohto článku 18 ods. 1 písm. d) a na druhej strane účtovných povinností a povinnosti daňového
The principle of effectiveness is not infringed merely because the tax authority has a longer period in which to recover unpaid value added tax than the period granted to taxable persons for the exercise of their right to deduct because the position of the tax authority cannot be compared with that of a taxable person and the fact that a limitation period begins to run as regards the
Zásada efektivity nie je porušená samotnou skutočnosťou, že daňový úrad disponuje na vymáhanie nezaplatenej dane z pridanej hodnoty lehotou, ktorá prekračuje lehotu priznanú zdaniteľným osobám na výkon ich práva na odpočítanie, keďže situáciu daňového úradu nemožno porovnávať so situáciou zdaniteľnej osoby a keďže skutočnosť, že prekluzívna lehota začína plynúť vo
ECOTRADE tax returns under Article 22(2) and (4) respectively, by denying the right to deduct in the case of a reverse charge procedure.
ECOTRADE priznania vyplývajúcich z uvedeného článku 22 ods. 2 a 4, zamietnutím práva na odpočítanie v prípade uplatnenia systému prenesenia daňovej povinnosti.
The failure by a taxable person to comply with the formalities imposed by a Member State pursuant to Article 18(1)(d) of the Sixth Directive cannot deprive him of his right to deduction since, in accordance with the principle of fiscal neutrality, the deduction of input tax must be allowed if the substantive requirements are satisfied, even if the taxable person has failed to comply with some of the formal requirements.
Porušenie formálnych požiadaviek stanovených členským štátom podľa článku 18 ods. 1 písm. d) šiestej smernice zdaniteľnou osobou ju totiž nemôže zbaviť jej práva na odpočítanie, keďže podľa zásady daňovej neutrality odpočítanie dane z pridanej hodnoty na vstupe musí byť priznané, ak sú splnené základné požiadavky, hoci určité formálne požiadavky boli zdaniteľnými osobami opomenuté.
A reassessment and recovery practice, which penalises noncompliance on the part of the taxable person with the obligations relating to accounts and tax returns by a denial of the right to deduct, clearly goes further than is necessary to attain the objective of ensuring the correct application of such obligations within the meaning of Article 22(7) of the Sixth Directive, since Community law does not prevent Member States from imposing, where necessary, a fine or a financial penalty proportionate to the seriousness of the offence in order to sanction a failure to comply with those obligations.
Prax opravy a vymáhania, ktorá trestá nedodržanie účtovných povinností a povinnosti daňového priznania zdaniteľnou osobou zamietnutím práva na odpočítanie, ide teda jasne nad rámec toho, čo je potrebné na dosiahnutie cieľa zabezpečiť správne uplatnenie týchto povinností v zmysle článku 22 ods. 7 šiestej smernice, keďže právo Spoločenstva nebráni členským štátom prípadne uložiť pokutu alebo peňažnú sankciu primeranú závažnosti porušenia na účely potrestania porušenia uvedených povinností.
That practice also goes further than is necessary for the correct collection of the tax and for the prevention of evasion, since it may even lead to the loss of the right to deduct if the reassessment of the tax return by the tax authorities is made after the expiry of the limitation period available to the taxable person in which to make the deduction.
Táto prax ide tiež nad rámec toho, čo je potrebné na zabezpečenie správneho výberu dane z pridanej hodnoty a na vyhnutie sa únikom, pretože môže viesť tiež k strate práva na odpočítanie v prípade, ak k oprave daňového priznania daňovým úradom dôjde až po uplynutí prekluzívnej lehoty, ktorou disponuje zdaniteľná osoba na účely odpočítania.
Furthermore, the measures taken by the Member States to ensure that taxable persons comply with their obligations relating to declaration and payment or impose other obligations which they deem necessary for the correct collection of the tax and for the prevention of evasion may not be used in such a way
Okrem toho opatrenia prijaté členskými štátmi na to, aby zabezpečili, že zdaniteľná osoba splní svoje povinnosti súvisiace s daňovým priznaním a zaplatením dane, alebo úpravy iných povinností, ktoré považujú za potrebné na správny výber dane a na prevenciu proti úniku, sa nesmú používať spôsobom spochybňujúcim právo na odpočet dane z pridanej
(see paras 62, 63, 65-68, 72, operative part 2)
(pozri body 62, 63, 65 — 68, 72, bod 2 výroku)
OPINION OF MS SHARPSTON — JOINED CASES C-95/07 AND C-96/07
NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKY — E. SHARPSTON — SPOJENÉ VECI C-95/07 A C-96/07
SHARPSTONdelivered on 13 March 2008 on the basis of its right under national law to reassess VAT returns made in the four preceding years, but refuses to allow any deduction which had not been claimed in the return for the second year following that in which the right to deduct arose, again on the basis of a limitation period under national law.
NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKYELEANOR SHARPSTON prednesené 13. marca 2008 1 právnej úpravy, zamietol však priznať akékoľvek odpočítanie, ktoré nebolo žiadané v priznaní týkajúcom sa druhého roka po roku, v ktorom právo na odpočítanie vzniklo, opierajúc sa opäť o vnútroštátnu právnu úpravu, ktorá stanovuje premlčaciu lehotu.
A company established in Italy received shipping services from operators established elsewhere, who did not charge VAT on their invoices.
Spoločnosť, ktorá vykonáva činnosť v Taliansku, využila služby námornej dopravy poskytnuté subjektmi so sídlom v zahraničí, ktoré vystavili svoje faktúry bez DPH.
It mistakenly believed those services to be exempt, and did not include them in its VAT accounts.
Nesprávne sa domnievala, že tieto služby boli oslobodené a nezahrnula ich do svojho zaúčtovania DPH.
It should in fact, under the ‘reverse charge’ mechanism, have declared itself liable for input VAT on the supplies, which it should then have deducted from its output tax.
Podľa mechanizmu prenesenia daňovej povinnosti sa mala sama považovať za osobu podliehajúcu DPH na vstupe, ktorú potom mala odpočítať z DPH na výstupe.
That would have involved two accounting entries, cancelling each other out, so that no payment would have been due to the tax authority.
To by zahŕňalo dve účtovné písomnosti, ktoré sa vzájomne zrušia, takže žiadnu sumu nebolo potrebné zaplatiť daňovému úradu.
It none the less achieved the same result by not declaring or deducting any input tax but paying output tax in full.
Napriek tomu dospela k rovnakému výsledku tým, že nepriznala alebo neodpočítala žiadnu daň na vstupe, ale zaplatila v celom rozsahu daň na výstupe.
Discovering the error, the tax authority seeks to recover the undeclared input tax,
Daňový úrad sa po odhalení chyby pokúšal vymôcť nepriznanú daň na vstupe podľa svojho práva opraviť daňové priznania DPH predložené počas štyroch predchádzajúcich rokov, ktoré má v zmysle vnútroštátnej