natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, the extent of impairment varies greatly and informed consent, i.e. the process by which individuals agree to treatment in the full knowledge of its possible risks and benefits, and without coercion, can and should be obtained after patient stabilisation.
Miera narušenia je však veľmi premenlivá a po stabilizácii pacienta by sa mohol a mal získať informovaný súhlas, t. j. proces, na základe ktorého jedinci bez donútenia súhlasia s liečbou pri úplnom pochopení možných rizík a prínosov liečby.
If neurobiological research leads to the development of new treatment approaches, they will join and hopefully complement existing treatments.
Ak neurobiologický výskum vedie k vývoju nových liečebných prístupov, tieto prístupy sa spoja s existujúcou liečbou a je nádej, že ju doplnia.
Patients will need to be given information on different treatment options, and the costs and benefits of any new therapy should be carefully considered along with its potential efficacy.
Pacienti budú musieť byť informovaní o rôznych možnostiach liečby, pričom treba dôkladne zvážiť riziko a prínos každej novej liečby spolu s jej potenciálnou účinnosťou.
Treatments that are invasive or dangerous are difficult to justify if safer options already exist.
Druhy liečby, ktoré sú invazívne alebo nebezpečné, je ťažké odôvodniť, ak existujú bezpečnejšie možnosti.
Important ethical considerations will surely arise if patients are denied free choices over which treatment they can pursue: these issues are likely to be particularly important for treatments offered within the criminal justice system where some degree of coercion may be present.
Ak pacienti nebudú môcť slobodne rozhodnúť o tom, akej liečbe sa podrobia, určite vzniknú dôležité etické úvahy: tieto otázky sú mimoriadne dôležité v prípade liečby, ktorá sa ponúka v rámci trestného súdnictva, kde sa môže do istej miery objaviť nátlak.
A generally accepted ethical principle is that care available in prison settings should be equivalent to that available to the wider community.
Všeobecne sa prijíma etický princíp, že starostlivosť dostupná v podmienkach väznice by mala byť rovnaká ako starostlivosť dostupná širšej verejnosti.
Ethical concerns would arise if new therapies were disproportionately targeted on those in custody and other treatments of proven efficacy denied.
Etické výhrady by mohli vzniknúť vtedy, keď sú nové druhy liečby neprimerane zamerané na väzňov, pričom sú im odopreté iné druhy liečby s dokázanou účinnosťou.
Drugs in focus is a series of policy briefings published by the European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction (EMCDDA) in Lisbon.
Pozornosťupriamená nadrogy je séria informačných periodík vydávaných Európskym monitorovacím centrom pre drogy a drogovú závislosť (EMCDDA) v Lisabone.
The briefings a reproduced regularly in the 23 official languages of the European Union plus Norwegian and Turkish.
Publikácie sa vydávajú pravidelne v 23 úradných jazykoch Európskej únie, ako aj v nórštine a turečtine.
Any item may be reproduced provided the source is acknowledged.
Reprodukcia textu je povolená pod podmienkou uvedenia zdroja.
For free subscriptions, please specify your requirements via e-mail: publications@emcdda.europa.eu
Bezplatné odoberanie si môžete objednať na e-mailovej adrese: publications@emcdda.europa.eu
Neuroscience has the potential to improve our understanding of addiction, possibly leading to new forms of treatment.
Neuroveda môže zlepšiť naše pochopenie závislosti, čo možno povedie k novým formám liečby.
There is a need to continue supporting studies in this area, whilst reviewing how European research can be encouraged and best organised.
Je potrebné pokračovať v podpore štúdií v tejto oblasti a súčasne preskúmať, ako sa dá podporiť a čo najlepšie zorganizovať európsky výskum.
The efficacy of novel immunological approaches and neurological techniques will require detailed scrutiny.
Niektoré prístupy v tejto oblasti môžu byť použité spôsobom, vyvolavajúcim dôležité etické a sociálne výhrady, ktoré by mohli vyvážiť, alebo dokonca prevýšiť potenciálny prínos.
Neurobiological research provides support for a ‘medical model’ of addiction.
Neurobiologický výskum podporuje „medicínsky model“ závislosti.
However, many drug issues concern the non-dependent use of illicit substances and the question of which approaches are appropriate to encourage addicted individuals into treatment — particularly those who may not want to be treated — is a critical one.
Mnohé otázky spojené s drogami sa však týkajú užívania nezákonných látok bez závislosti a rozhodujúca je otázka, ktoré prístupy sú vhodné na povzbudenie závislých jedincov k liečbe – najmä tých, ktorí sa možno nechcú liečiť.
New methodologies such as neuroimaging and genetic research may help to better understand variations in vulnerability to addiction, even if social factors are also clearly important.
Nové metodológie, napríklad neurologické zobrazovacie vyšetrenie a genetický výskum, môžu pomôcť lepšie pochopiť zmeny v náchylnosti na závislosť, a to aj pri zachovaní zrejmého významu sociálnych faktorov.
However, the extent to which this can be used in practice remains questionable.
Avšak rozsah, v akom sa to môže využiť v praxi, je stále otázny.
A major challenge for policy will be to find ways to educate the public about the neurobiological basis of addiction, whilst acknowledging that individual and social choices also impact on drug use and addiction.
Hlavným problémom stratégie bude nájsť spôsoby vzdelávania verejnosti o neurobiologickom podklade závislosti, pri súčasnom prijatí tézy, že individuálne a sociálne možnosti majú tiež dopad na užívanie drog a závislosť.
EMCDDA (2009), ′Addiction neurobiology: Ethical and social implications′ Monograph No 9, European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction, Lisbon (in print).
EMCDDA (2009): Neurobiológia závislosti: etické a sociálne dôsledky, Monografia č. 9, Európske monitorovacie centrum pre drogy a drogovú závislosť, Lisabon (v tlači).
75, Issue 1, pp. 266—322.
75, 1. vydanie, s. 266 – 322.
United Nations General Assembly (1948), United Nations Universal Declaration on Human Rights, United Nations, Helsinki http://www.unhchr.ch/udhr/lang/eng.pdf
Valné zhromaždenie Spojených národov (1948): Deklarácia Spojených národov o ľudských právach, Spojené národy, Helsinki http://www.unhchr.ch/udhr/lang/slo.htm
UNAIDS (2006), International Guidelines on HIV/AIDS and Human Rights (consolidated version), Office of the United Nations High Commissioner for Human Rights and the Joint United Nations Programme on HIV/AIDS, Geneva http://data.unaids.org/Publications/IRC-pub07/jc1252-internguidelines_en.pdf
UNAIDS (2006): Medzinárodné usmernenia o HIV/AIDS a ľudské práva (konsolidovaná verzia), Úrad vysokého komisára Spojených národov pre ľudské práva a spoločný program Spojených národov o HIV/AIDS, Ženeva http://data.unaids.org/Publications/IRC-pub07/jc1252-internguidelines_en.pdf
GeneWatch UK (2004), ‘Three reasons not to buy the NicoTest genetic test’ http://www.genewatch.org/uploads/f03c6d66a9b354535738483c1c3d49e4/Nicotest_brief_final.pdf
GeneWatch Spojené kráľovstvo (2004), Tri dôvody, prečo nekupovať genetický test NicoTest, http://www.genewatch.org/uploads/f03c6d66a9b354535738483c1c3d49e4/Nicotest_brief_final.pdf
OFFICIAL PUBLISHER: Office for Official Publications of the European Communities © European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction, 2009 DIRECTOR: Wolfgang Götz AUTHOR: Jean-Pol Tassin, Director of Research, Inserm, Collège de France EDITOR: Marie-Christine Ashby GRAPHIC CONCEPTION: Dutton Merryfield Ltd, United Kingdom Printed in Luxembourg
VYDAVATEĽ: Úrad pre úradné publikácie Európskych spoločenstiev © Európske monitorovacie centrum pre drogy a drogovú závislosť, 2009 RIADITEĽ: Wolfgang Götz AUTOR: Dr Jean-Pol Tassin, vedúci výskumu, Inserm, Collège de France EDITORKA: Marie-Christine Ashby GRAFICKÝ NÁVRH: Dutton Merryfield Ltd, Spojené kráľovstvo Printed in Luxembourg
Briefing of the European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction
Informačné periodikum Európskeho monitorovacieho centra pre drogy a drogovú závislosť
Responding to drug driving in Europe
Riešenie problému s vedením motorových vozidiel pod vplyvom drog v Európe
Until then, this policy briefing summarises the key issues facing policymakers and describes developments across Europe that may assist decision-making on the topic.
Aktuálne sa v tomto prehľade drogovej politiky sumarizujú kľúčové problémy, ktorým čelia tvorcovia politík, a popisuje vývojové trendy v Európe, čo môže pomôcť pri prijímaní rozhodnutí na túto tému.
and benzodiazepines are generally impairing; of the opioids, heroin can impair severely, methadone less so, and buprenorphine even less.
schopnosť viesť motorové vozidlo. Z opiátov môže túto schopnosť značne zhoršiť heroín, menej metadón a ešte menej buprenorfín.
The data for stimulant drugs such as cocaine, amphetamines and ecstasy are more mixed, but suggest that high doses are associated with impairment.
Údaje o stimulačných drogách, ako je kokaín, amfetamíny a extáza sa rôznia, ale naznačujú, že vysoké dávky sú spojené so zhoršením schopnosti viesť motorové vozidlo.
Yet, an objective measure for impairment for each drug, similar to the blood alcohol concentration, remains elusive.
Objektívne meranie zníženia tejto schopnosti pri jednotlivých drogách, podobné ako meranie koncentrácie alkoholu v krvi, však zostáva ilúziou.
Reducing the loss of life caused by driving under the influence of psychoactive substances requires measures that are based on a scientific understanding of this complex phenomenon.
Zníženie strát na životoch spôsobených vedením motorového vozidla pod vplyvom psychoaktívnych látok si vyžaduje opatrenia, ktoré vychádzajú z vedeckého chápania tohto zložitého javu.
The challenge to legislators is to design sound and effective laws that can be enforced, and that give a clear message to the public.
Pred zákonodarcami stojí výzva navrhnúť spoľahlivé a účinné zákony, ktoré možno presadiť a ktoré vyšlú jasný signál verejnosti.
Many of the accidents and deaths that occur on European roads are caused by drivers whose performance is impaired by a psychoactive substance.
Na európskych cestách je veľa nehôd, pri ktorých zomiera veľa ľudí, a tieto nehody spôsobujú vodiči, ktorých správanie za volantom je ovplyvnené psychoaktívnou látkou.
Alcohol alone is estimated to account for up to 10 000 road deaths a year in the European Union, one quarter of all road deaths.
Odhaduje sa, že na cestách v Európskej únii sa len samotný alkohol podieľa každý rok na úmrtí takmer 10 000 osôb, čo je jedna štvrtina zo všetkých úmrtí na cestách.
No comparable figures are available for road accidents related to illicit drugs and psychoactive medicines, though these have been receiving increasing attention over the past decade.
Pokiaľ ide o nehody na cestách, ktoré súvisia s nezákonnými drogami a psychoaktívnymi liekmi, nie sú k dispozícii žiadne porovnateľné údaje, hoci sa im v poslednom desaťročí venuje čoraz väčšia pozornosť.
Studies on the effects of psychoactive substances on driving performance suggest that while both illicit and therapeutic drugs can affect driving, the effects and their extent can vary greatly from substance to substance.
Štúdie o vplyve psychoaktívnych látok na schopnosť viesť motorové vozidlo naznačujú, že zatiaľ čo ako nezákonné drogy, tak aj lieky môžu ovplyvniť schopnosť viesť motorové vozidlo, účinky a ich rozsah sa pri jednotlivých látkach veľmi líšia.
The latest research suggests that cannabis can reduce performance
Najnovší výskum naznačuje, že pozornosť môže znížiť kanabis a vo všeobecnosti benzodiazepíny zhoršujú
The complex issue of drug driving is currently being investigated by DRUID, a major EU project that began in 2006 and will continue until 2010.
Zložitá problematika vedenia motorových vozidiel pod vplyvom drog sa v súčasnosti skúma v rámci veľkého projektu EÚ s názvom DRUID, ktorý sa začal v roku 2006 a bude pokračovať do roku 2010.
DRUID aims to provide a solid basis for harmonised, EU-wide regulations for driving under the influence of alcohol, drugs and medicine.
Cieľom projektu DRUID je zabezpečiť spoľahlivý základ pre harmonizované nariadenia pre oblasť vedenia motorového vozidla pod vplyvom alkoholu, drog a liekov v rámci EÚ.
Driving under the influence: Depending on the country’s laws, this may refer to a driver who has: a measured reduction of cognitive or psychomotor skills, impulsivity; or more than a defined amount of drug in the blood, expected to produce such effects at that level; or any trace of drugs in the blood.
− merateľné zníženie kognitívnych alebo psychomotorických schopností a schopnosti reagovať, alebo − vyššie ako povolené množstvo drog v krvi, ktoré nad stanovenou hranicou môže vyvolať takéto účinky alebo − akékoľvek stopy drog v krvi.
Reports of drug driving incidents often receive much media
V médiách sa často objavujú správy o haváriách pod vplyvom drog.
Various psychoactive medicines, which might or might not be legally prescribed and consumed, can impair driving skills.
Rozličné psychoaktívne lieky, ktorých predpisovanie a užívanie môže, ale nemusí byť zákonom povolené, môžu znížiť schopnosť viesť motorové vozidlo.
But, few countries have reliable statistics on the prevalence of driving under the influence of drugs.
V súčasnosti má polícia značné problémy s presným a rýchlym zisťovaním vedenia motorového vozidla pod vplyvom drog na cestách.
Obtaining sound scientific evidence on behavioural effects,
Získavanie spoľahlivých vedeckých dôkazov o vplyve drog na správanie, výskyt a zvýšené riziko nehôd z existujúcich údajov je veľmi problematické.
Currently, police experience considerable difficulty with the accurate and rapid identification of drug driving at the roadside.
Rovnako ako sa rozchádzajú vedecké diskusie o presných účinkoch látok, líši sa aj právna definícia trestného činu vedenia motorového vozidla pod vplyvom drog medzi jednotlivými členskými štátmi EÚ.
The effectiveness of information campaigns to prevent drug driving is open to question. Key audiences may not be hearing the message, or they may be ignoring it.
Účinnosť informačných kampaní na predchádzanie vedenia motorového vozidla pod vplyvom drog je otázna.
Extent of drug driving is not studied in many European countries
V mnohých európskych krajinách sa miera výskytu vedenia motorových vozidiel pod vplyvom drog nesleduje
The number of people sampled has ranged from under 50 to over 10 000, with more than one third of the studies reporting on fewer than 500 individuals.
Rozsah a porovnateľnosť týchto štúdií môže byť obmedzená aj národnými právnymi predpismi alebo politikami.
Studies on drug prevalence in drivers published between 1999 and 2007 provide data for only 13 of the 27 EU Member States and Norway.
Štúdie o užívaní drog medzi vodičmi uverejnené v rokoch 1999 až 2007 obsahujú údaje len za 13 z 27 členských štátov EÚ a Nórska.
medicines and illicit drugs, others do. In Finland and Sweden, new zero-tolerance laws for illicit drugs were passed following the experience that the offence of impaired driving was extremely difficult to prove.
s mimoriadne ťažkým preukazovaním trestného činu vedenia motorového vozidla pod vplyvom drog.
In Cyprus, this problem is addressed by prosecuting such drivers for illegal consumption of drugs.
Na Cypre sa tento problém rieši trestným stíhaním takýchto vodičov za nezákonnú konzumáciu drog.
However, Belgium and the United Kingdom specifically prohibit use of a test result for drug driving as evidence for any other offence.
V Belgicku a Spojenom kráľovstve sa však výslovne zakazuje, aby sa výsledky testov na účely preukázania vedenia motorového vozidla pod vplyvom drog použili ako dôkaz pre akýkoľvek ďalší trestný čin.
National legislation or policies may also limit the scope and comparability of prevalence studies.
Akákoľvek požiadavka na testovanie drog môže byť odsunutá do úzadia pri pozitívnom teste na alkohol, z dôvodu obmedzených zdrojov a preto, lebo požiadavky súvisiace s trestným stíhaním majú prednosť pred akoukoľvek potrebou zbierať podrobné údaje.
For example, random roadside tests for drugs are not permitted in most countries.
Tak je to napríklad v Dánsku, Estónsku, Írsku a Portugalsku.
In some countries, tests are only carried out for illicit drugs, and the prevalence of psychoactive medicines cannot be ascertained.
Francúzsku štúdiu SAM, ktorá je jednu z najrozsiahlejších štúdií v posledných rokoch na túto tému, bolo možné uskutočniť len vďaka zmene národného cestného zákona, ktorý políciu oprávňoval za určitých okolností testovať prítomnosť drog v organizme u všetkých vodičov.
Random roadside surveys of drivers, which can give a representative picture of the entire driving population, are available for three EU Member States and Norway.
Náhodné prieskumy pri cestách, ktoré môžu poskytnúť reprezentatívny obraz o všetkých vodičoch, sú k dispozícii len za tri členské štáty EÚ a Nórsko.
Other surveys provide data on drug use among specific subsets of drivers.
Ďalšie prieskumy poskytujú údaje o užívaní drog len medzi určitými podskupinami vodičov.
While some studies considered only drivers involved in fatal accidents, others looked at sample groups of injured drivers, killed drivers, drivers involved in accidents, and drivers suspected of driving under the influence of alcohol or drugs.
Niektoré štúdie brali do úvahy len vodičov, ktorí boli účastníkmi nehôd so smrteľnými následkami, iné sledovali skupiny zranených vodičov, usmrtených vodičov, vodičov, ktorí boli účastníkmi nehôd a vodičov podozrivých z vedenia motorového vozidla pod vplyvom alkoholu a drog.
However, the results of these various studies are not scientifically comparable.
Výsledky týchto rozličných štúdií však nie sú vedecky porovnateľné.
A positive test for alcohol may override any requirement for drug testing, with resource limitations and prosecution requirements taking priority over any need for comprehensive data gathering.
Dôkaz o užívaní drog možno získať z rozličných biologických vzoriek, vrátane krvi, moču, slín, potu, a dokonca i vlasov.
This has been the case in Denmark, Estonia, Ireland and Portugal.
Na účely právneho dokazovania zníženej schopnosti viesť motorové vozidlo sú ideálne výsledky vyšetrenia krvi, avšak vhodnejší je skríning ústnej tekutiny (slín) priamo pri cestnej kontrole.
The French SAM study, one of the most extensive studies in recent years on the subject, was made possible by a change to the national Road Code obliging the police, in defined circumstances, to test all drivers for drugs.
Prahové hodnoty drog sa môžu stanoviť na spodnej hranici detekcie alebo na úrovniach, na ktorých už možno očakávať, že sa začne prejavovať zníženie schopnosti viesť motorové vozidlo.
Evidence of drug-taking may be detected in different biological samples, including blood, urine, saliva, sweat and even hair.
Zatiaľ čo pri niektorých drogách vrátane kanabisu a opiátov sa zdá, že účinok na schopnosť viesť motorové vozidlo závisí od veľkosti dávky, pri iných, ako sú napríklad amfetamíny, tento účinok nie je ovplyvnený veľkosťou dávky.
Blood is the ideal matrix for legal proof of impairment, but roadside screening by oral fluid (saliva) is desirable for convenience.
Tolerancia a interakcia s alkoholom alebo inými drogami výpočty ešte viac komplikujú.
Threshold levels for the drugs may be set at the lower limit of detection, or at levels where impairment may be expected to start.
Vo Francúzsku dostávajú vodiči, u ktorých sa zistí, že skombinovali drogy s alkoholom, vyššie tresty.
However, while some drugs, including cannabis and opioids, appear to have a dosedependent impairing effect, others such as amphetamines do not.
V spolupráci Európskeho monitorovacieho centra pre drogy a drogovú závislosť a Generálneho riaditeľstva Európskej komisie pre dopravu bolo vypracované nové medzinárodné usmernenie pre štandardizáciu dizajnu štúdií.
Tolerance and interactions with alcohol or other drugs complicate calculations further. In France, drivers found combining drugs with alcohol receive a higher penalty.
Usmernenie zohľadňuje rozdiely medzi právnymi predpismi a politikami testovania jednotlivých krajinách a poskytuje viac ako sto odporúčaní rozdelených do oblastí ako sú správanie, epidemiológia a toxikológia.
Responding to psychoactive medicines
Riešenie problému s psychoaktívnymi liekmi
New international guidance for standardisation of study designs have been drawn up with the assistance of the EMCDDA and the European Commission’s DG Transport.
Vo všeobecnosti najčastejšie zistenou nezákonnou látkou je kanabis a medzi najčastejšie uvádzanými psychoaktívnymi liekmi sú benzodiazepíny.
It takes into account differences between countries’ legislation and testing policies, providing over a hundred recommendations subdivided into the areas of behaviour, epidemiology, and toxicology.
Dôkazy celkovo poukazujú na omnoho väčší výskyt tak nezákonných drog, ako aj liekov na lekársky predpis, často v kombinácii s alkoholom u tých vodičov, ktorí boli účastníkmi nehôd alebo boli podozriví z vedenia motorového vozidla pod vplyvom alkoholu.
Where to draw the line — or lines?
Kde stanoviť hranicu – alebo hranice?
The overall scarcity of information continues despite a recommendation made in 2002 by the European Commission’s expert working group on drugs, medicines and driving that all drivers involved in a fatal accident should be tested for alcohol and drug use.
Napriek odporúčaniu expertnej skupiny Európskej komisie pre drogy, lieky a vedenie motorových vozidiel z roku 2002, aby sa u každého vodiča, ktorý je účastníkom dopravnej nehody so smrteľnými následkami, robili testy na prítomnosť alkoholu a drog v organizme, stále pretrváva všeobecný nedostatok týchto informácií.
Barriers to building up scientific evidence
Prekážky zisťovania vedeckých dôkazov
Psychoactive medicines, such as painkillers (opioids), sedatives (benzodiazepines), antidepressants and antihistamines can have sometimes considerable effects on the capabilities of drivers.
Väčšina európskych krajín využíva jeden z dvoch prístupov k vymedzeniu trestného činu vedenia motorového vozidla pod vplyvom drog.
Results from studies suggest that drivers may be using these drugs either for medical reasons following prescription, or misusing them, sometimes together with illicit substances.
Jedenásť krajín penalizuje len zníženú schopnosť viesť motorové vozidlo, či už spôsobenú nezákonnými drogami alebo liekmi.
Concern is also growing about the possible impact of the increasing numbers of drug users receiving opioid substitution treatment.
Ďalších jedenásť krajín prijalo politiku tzv. nulovej tolerancie a penalizujú každé vedenie motorového vozidla po užítí drog.
Most European countries take one of two approaches to defining the offence of driving under the influence of drugs. Eleven countries only penalise impaired driving, whether caused by illicit drugs or medicines.
V siedmych krajinách tieto prístupy skombinovali a využívajú odstupňované postihy pre vodičov, ktorí vedú motorové vozidlo pod vplyvom drog.
Eleven other countries have adopted a ‘zero-tolerance’ policy, penalising any driving after drug-taking.
Od roku 1999 sa v Európe realizovalo viac ako 30 štúdií o výskyte drog medzi vodičmi.
In seven countries, these two approaches are combined in a tiered response to drug driving offenders.
Štúdie však využívali rozdielne metódy a sledovali rozličné skupiny vodičov, čo sťažuje vyvodenie celkových záverov.
Most countries’ laws penalise impairment from any drug, whether illicit or medicinal.
Zákony väčšiny krajín trestajú zníženie schopnosti viesť motorové vozidlo bez ohľadu na to, či je to pod vplyvom nezákonných drog alebo liekov.
In France, Austria and Portugal, some impairing psychoactive medicines such as benzodiazepines are not covered by the drug driving law, though they may be
Vo Francúzsku, Rakúsku a Portugalsku sa na niektoré psychoaktívne lieky, ktoré znižujú schopnosť viesť motorové vozidlo, ako napríklad benzodiazepíny, nevzťahujú zákony o vedení motorových vozidiel pod vplyvom drog, ale môže sa na ne vzťahovať priestupok proti bezpečnosti
Some ‘zero-tolerance’ countries make no distinction between psychoactive
Niektoré krajiny s tzv. nulovou toleranciou nerobia žiadny rozdiel medzi psychoaktívnymi liekmi a nezákonnými drogami, niektoré áno.