natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It follows that, notwithstanding differences in the various language versions of Article 4(6), the category of requested persons who are ‘staying’ in the executing Member State within the meaning of that provision is not, as was argued in par -ticular by the Netherlands Government at the hearing of the present case, completely irrelevant for the purposes of ascertaining the scope of that provision.
Z toho vyplýva, že bez ohľadu na rozdielne znenia jazykových verzií tohto článku 4 bodu 6 kategória požadovaných osôb, ktoré „sa zdržiavajú“ vo vykonávajúcom členskom štáte v zmysle tohto ustanovenia, nie je, ako to tvrdila najmä holandská vláda na pojednávaní v predmetnej veci, bez významu na účely určenia pôsobnosti toho istého ustanovenia.
Consequently, it is not sufficient to take into account only the term ‘resident’ within the meaning of Article 4(6) of the Framework Decision, but it is also necessary to ascertain in what way the term ‘staying’ may complement the meaning of the first of those two terms.
V dôsledku toho nestačí vziať do úvahy termín „má trvalý pobyt“ v zmysle článku 4 bodu 6 rámcového rozhodnutia, ale je rovnako opodstatnené určiť, akým spôsobom môže termín „zdržiava sa“ doplniť dosah prvého z týchto dvoch termínov.
First, that reading of Article 4(6) of the Framework Decision cannot be affected by the fact that, according to the wording of Article 5(3) of the Framework Decision, which concerns a person who is the subject of a European arrest warrant for the purposes of prosecution, surrender may be made subject by the law of the executing Member State to the condition contained in that provision only if the person concerned is a national or resident of that Member State, no reference being made to his ‘staying’ there.
Na jednej strane tento výklad článku 4 bodu 6 rámcového rozhodnutia nemôže ovplyvniť skutočnosť, že podľa znenia článku 5 bodu 3 toho istého rámcového rozhodnutia, ktorý sa týka osoby, ktorá je predmetom európskeho zatykača na účely stíhania, právo vykonávajúceho členského štátu môže podriadiť vydanie podmienkou uvedenou v tomto ustanovení iba vtedy, ak je dotknutá osoba štátnym príslušníkom alebo má trvalý pobyt v tomto členskom štáte bez toho, aby sa odkazovalo na jej „zdržiavanie sa“.
Second, with regard to the interpretation of the terms ‘staying’ and ‘resident’, it should be pointed out that, contrary to the argument of the Czech and Netherlands Governments, the definition of those two terms cannot be left to the assessment of each Member State.
Na druhej strane, pokiaľ ide o výklad termínov „zdržiava sa“ a „má trvalý pobyt“, treba spresniť, že v rozpore s tým, čo tvrdí česká a holandská vláda, definíciu týchto dvoch termínov nemožno ponechať na posúdenie každého členského štátu.
It follows from the need for uniform application of Community law and from the principle of equality that the terms of a provision of Community law which makes no express reference to the law of the Member States for the purpose of determining its meaning and scope must normally be given an autonomous and uniform interpretation throughout the Union, having regard to the context of the provision and the objective pursued by the legislation in question (see, by analogy, Case C-195/06 Österreichischer Rundfunk [2007] ECR I-8817, paragraph 24 and caselaw cited).
Z potreby jednotného uplatňovania práva Únie a zásady rovnosti totiž vyplýva, že znenie ustanovenia tohto práva, ktoré neobsahuje žiadny výslovný odkaz na právo členských štátov s cieľom určiť jeho zmysel a rozsah pôsobnosti, v zásade vyžaduje v celom Spoločenstve autonómny a jednotný výklad, ktorý musí zohľadňovať kontext ustanovenia a cieľ sledovaný príslušnou právnou úpravou (pozri analogicky rozsudok z 18. októbra 2007, Österreichischer Rundfunk, C-195/06, Zb. s. I-8817, bod 24 a citovanú judikatúru).
Since the objective of the Framework Decision, as indicated in paragraph 31 of this judgment, is to put in place a system of surrender, as between judicial authorities, of convicted persons or suspects for the purpose of enforcing judgments or of criminal proceedings, based on the principle of mutual recognition — a surrender which the executing judicial authority can oppose only on one of the grounds for refusal provided for by the Framework Decision — the terms ‘staying’ and ‘resident’, which determine the scope of Article 4(6), must be defined uniformly, since they concern autonomous concepts of Union law.
Vzhľadom na to, že rámcové rozhodnutie má za cieľ, ako vyplýva z bodu 31 tohto rozsudku, zaviesť systém vydávania odsúdených alebo podozrivých osôb súdnymi orgánmi na účely výkonu rozsudkov alebo trestného stíhania založený na zásade vzájomného uznávania, vydávania, ktorému sa môže vykonávajúci súdny orgán brániť iba podľa jedného z dôvodov na zamietnutie upravených v rámcovom rozhodnutí, termíny „zdržiava sa“ a „má trvalý pobyt“, ktoré určujú pôsobnosť článku 4 bodu 6 tohto rozhodnutia, musia byť definované jednotne, keďže sa vzťahujú na autonómne pojmy práva Únie.
Therefore, in their national law transposing Article 4(6), the Member States are not entitled to give those terms a broader meaning than that which derives from such a uniform interpretation.
Členské štáty preto vo svojom vnútroštátnom práve, ktoré preberá tento článok 4 bod 6, nemôžu priznať týmto termínom širší dosah, ako je ten, ktorý vyplýva z takéhoto jednotného výkladu.
In order to establish whether, in a specific situation, the executing judicial authority may refuse to execute a European arrest warrant, it must, initially, ascertain only whether the requested person is a national of the executing Member State, a ‘resident’ of that State or ‘staying’ there within the meaning of Article 4(6) of the Framework Decision and thus covered by it.
Na to, aby bolo možné zistiť, či v konkrétnej situácii môže vykonávajúci súdny orgán odmietnuť výkon európskeho zatykača, musí v prvom rade iba určiť, či požadovaná osoba je štátnym príslušníkom, „má trvalý pobyt“ alebo „sa zdržiava“ v zmysle článku 4 bodu 6 rámcového rozhodnutia, a patrí tak do jeho pôsobnosti.
Second, and only if the executing judicial authority finds that that person is covered by one of those terms, it must assess whether there is a legitimate interest which would justify the sentence imposed in the issuing Member State being executed on the territory of the executing Member State.
V druhom rade a výlučne vtedy, ak vykonávajúci súdny orgán konštatuje, že na túto osobu sa vzťahuje jeden z týchto pojmov, musí posúdiť, či existuje legitímny záujem odôvodňujúci skutočnosť, že trest uložený vo vydávajúcom členskom štáte bude vykonaný na území vykonávajúceho členského štátu.
In that regard, it must be emphasised, as also pointed out by all the Member States which submitted observations to the Court as well as by the Commission, that the ground for optional nonexecution stated in Article 4(6) of the Framework Decision has in particular the objective of enabling the executing judicial authority to give particular weight to the possibility of increasing the requested person’s chances of reintegrating into society when the sentence imposed on him expires.
V tejto súvislosti treba zdôrazniť, ako to uvádzajú všetky členské štáty, ktoré predložili pripomienky Súdnemu dvoru, a Komisia, že dôvod na nepovinné nevykonanie uvedený v článku 4 bode 6 rámcového rozhodnutia má najmä za cieľ umožniť vykonávajúcemu súdnemu orgánu priznať osobitný význam možnosti zvýšiť šance na sociálnu reintegráciu požadovanej osoby po uplynutí doby trestu, na ktorý bola táto osoba odsúdená.
Accordingly, the terms ‘resident’ and ‘staying’ cover, respectively, the situations in which the person who is the subject of a European arrest warrant has either established his actual place of residence in the executing Member State or has acquired, following a stable period of presence in that State, certain connections with that State which are of a similar degree to those resulting from residence.
V dôsledku toho sa termíny „má trvalý pobyt“ a „zdržiava sa“ týkajú situácií, v ktorých osoba, ktorej sa európsky zatykač týka, si buď založila svoj skutočný pobyt vo vykonávajúcom členskom štáte, alebo nadobudla v nadväznosti na dlhodobý pobyt v určitej dĺžke v tom istom štáte väzby s týmto štátom na podobnej úrovni ako v prípade pobytu.
In the light of the information contained in the order for reference, Mr Kozłowski is not ‘resident’ in Germany within the meaning of Article 4(6) of the Framework Decision.
Vzhľadom na informácie uvedené v rozhodnutí vnútroštátneho súdu pán Kozłowski „nemá trvalý pobyt“ v Nemecku v zmysle článku 4 bodu 6 rámcového rozhodnutia.
Consequently, the interpretation which follows concerns only the term ‘staying’ contained in that provision.
V dôsledku toho výklad, ktorý nasleduje, sa týka iba termínu „zdržiava sa“ uvedeného v tom istom ustanovení.
In order to determine whether, in a specific situation, there are connections between the requested person and the executing Member State which lead to the conclusion that that person is covered by the term ‘staying’ within the meaning of Article 4(6) of the Framework Decision, it is necessary to make an overall assessment of various objective factors characterising the situation of that person, which include, in par -ticular, the length, nature and conditions of his presence and the family and economic connections which he has with the executing Member State.
Na určenie, či v konkrétnej situácii existujú medzi požadovanou osobou a vykonávajúcim členským štátom väzby umožňujúce konštatovať, že na túto osobu sa vzťahuje termín „zdržiava sa“ v zmysle článku 4 bodu 6 rámcového rozhodnutia, je opodstatnené vykonať celkové posúdenie viacerých objektívnych okolností charakterizujúcich situáciu tejto osoby, medzi ktorými sú najmä dĺžka, povaha a podmienky pobytu požadovanej osoby, ako aj rodinné a hospodárske vzťahy, ktoré udržuje táto osoba s vykonávajúcim členským štátom.
Since it is for the executing judicial authority to make an overall assessment in order to determine, initially, whether the person concerned falls within Article 4(6) of the Framework Decision, a single factor characterising the person concerned cannot, in principle, have a conclusive effect of itself.
Keďže je úlohou vykonávajúceho súdneho orgánu vykonať celkové posúdenie predovšetkým na účely určenia, či sa na dotknutú osobu vzťahuje článok 4 bod 6 rámcového rozhodnutia, individuálna okolnosť charakterizujúca dotknutú osobu v zásade nemôže mať sama osebe rozhodujúci význam.
With regard to circumstances such as those related by the national court in its first question, under points (a) to (d), the fact that, as explained under point (a), the requested person’s stay in the executing Member State was not uninterrupted and the fact that, as described under point (b), his stay in that State does not comply with the national legislation on residence of foreign nationals, while not constituting factors which lead by themselves to the conclusion that he is not ‘staying’ in that Member State within the meaning of Article 6(4) of the Framework Decision, can however be of relevance to the executing judicial authority when it is called upon to assess whether the person concerned is covered by that provision.
Pokiaľ ide o okolnosti ako tie, ktoré uvádza vnútroštátny súd vo svojej prvej otázke písm. a) až d), treba konštatovať, že okolnosť uvedená v písmene a), že požadovaná osoba nebývala nepretržite vo vykonávajúcom členskom štáte, a skutočnosť opísaná v písmene b), podľa ktorej sa táto osoba nezdržiava v tomto štáte v súlade s vnútroštátnym právom o vstupe a pobyte cudzincov, bez predloženia okolností, ktoré umožňujú samy osebe určiť, že v zmysle článku 4 bodu 6 rámcového rozhodnutia sa táto osoba „nezdržiava“ v tomto členskom štáte, môžu byť napriek tomu relevantné na vykonávajúci súdny orgán v prípade, ak má posúdiť, či sa na dotknutú osobu vzťahuje pôsobnosť uvedeného ustanovenia.
With regard to the fact that, as explained in point (c) of the first question, according to which that person systematically commits crimes in the executing Member State and the fact that, as described in point (d) of that question, he is in detention there serving a custodial sentence, it must be held that they are not relevant factors for the executing judicial authority when it initially has to ascertain whether the person concerned is ‘staying’ within the meaning of Article 4(6) of the Framework Decision.
Čo sa týka okolnosti uvedenej v prvej otázke pod písmenom c), podľa ktorej táto osoba opakovane pácha trestnú činnosť vo vykonávajúcom členskom štáte, a skutočnosti opísanej v tej istej otázke pod písmenom d), že je tam vo výkone trestu odňatia slobody, treba konštatovať, že ide o irelevantné okolnosti pre vykonávajúci súdny orgán, ak musí v prvom rade určiť, či sa dotknutá osoba „zdržiava“ v zmysle článku 4 bodu 6 rámcového rozhodnutia.
By contrast, such factors may, supposing that the person concerned is ‘staying’ in the executing Member State, be of some relevance for the assessment which the executing judicial authority is then called upon to carry out in order to decide whether there are grounds for not implementing a European arrest warrant.
Naopak takéto okolnosti môžu za predpokladu, že sa dotknutá osoba „zdržiava“ vo vykonávajúcom členskom štáte, mať určitý význam v rámci preskúmania, ktoré má tento orgán prípadne uskutočniť neskôr, aby zistil, či je dôvodné nevyhovieť európskemu zatykaču.
It follows that, without being conclusive, two of the four circumstances related by the national courts in its first question, under points (a) and (b), can be of relevance for the executing judicial authority when it has to ascertain whether the situation of the person concerned falls within Article 4(6) of the Framework Decision.
Z toho vyplýva, že bez toho, aby boli rozhodujúce dve zo štyroch okolností uvedených vnútroštátnym súdom v jeho prvej otázke písm. a) a b), môžu byť relevantné pre vykonávajúci súdny orgán, ak musí určiť, či situácia dotknutej osoby patrí do pôsobnosti článku 4 bodu 6 rámcového rozhodnutia.
In that regard, it must be held that, in the light of various factors referred to by the national court as characterising the situation of a person such as Mr Kozłowski, in particular the length, nature and conditions of his stay, the absence of family ties and his very weak economic connections with the executing Member State, such a person cannot be regarded as covered by the term ‘staying’ within the meaning of Article 4(6) of the Framework Decision.
V tejto súvislosti treba konštatovať, že vzhľadom na viaceré okolnosti citované vnútroštátnym súdom ako charakterizujúce situáciu osoby ako vo veci samej, najmä dĺžku, povahu a podmienky jej pobytu, ako aj neexistenciu rodinných väzieb a existencie veľmi slabých hospodárskych vzťahov s vykonávajúcim členským štátom takúto osobu nemožno považovať za osobu, na ktorú sa vzťahuje termín „zdržiava sa“ v zmysle článku 4 bodu 6 rámcového rozhodnutia.
Having regard to all of the foregoing considerations, the answer to the first question must be that Article 4(6) of the Framework Decision is to be interpreted as meaning that:
Vzhľadom na vyššie uvedené úvahy je opodstatnené odpovedať na prvú otázku tak, že článok 4 bod 6 rámcového rozhodnutia sa má vykladať v tom zmysle, že:
— a requested person is ‘resident’ in the executing Member State when he has established his actual place of residence there and he is ‘staying’ there when, following a stable period of presence in that State, he has acquired connections with that State which are of a similar degree to those resulting from residence;
— požadovaná osoba „má trvalý pobyt“ vo vykonávajúcom členskom štáte, ak si založila svoj skutočný pobyt v tomto členskom štáte a „zdržiava sa“ v tomto štáte, ak v nadväznosti na dlhodobý pobyt v určitej dĺžke v tomto členskom štáte nadobudla väzby s týmto štátom na podobnej úrovni ako v prípade pobytu,
— in order to ascertain whether there are connections between the requested person and the executing Member State which lead to the conclusion that that person is covered by the term ‘staying’ within the meaning of Article 4(6), it is for the executing judicial authority to make an overall assessment of various objective factors characterising the situation of that person, including, in particular, the length, nature and conditions of his presence and the family and economic connections which that person has with the executing Member State.
— na účely určenia, či existujú medzi požadovanou osobou a vykonávajúcim členským štátom väzby umožňujúce konštatovať, že na túto osobu sa vzťahuje termín „zdržiava sa“ v zmysle uvedeného článku 4 bodu 6, je úlohou vykonávajúceho súdneho orgánu vykonať celkové posúdenie viacerých objektívnych okolností charakterizujúcich situáciu tejto osoby, medzi ktorými sú najmä dĺžka, povaha a podmienky pobytu požadovanej osoby ako aj rodinné a hospodárske vzťahy, ktoré udržuje táto osoba s vykonávajúcim členským štátom.
According to the national court, it must authorise the execution of the Euorpean arrest warrant issued against Mr Kozłowski if it finds that he does not have his ‘habitual residence’, within the meaning of Article 83b(2)(b) of the IRG, in Germany.
Podľa vnútroštátneho súdu musí tento schváliť výkon európskeho zatykača vydaného proti pánovi Kozłowskému, ak konštatuje, že táto osoba nemá svoj „zvyčajný pobyt“ v zmysle článku 83b ods. 2 písm. b) IRG v Nemecku.
Having regard to paragraphs 47 and 53 of this judgment and to the reply given by the Court to the first question, it is no longer necessary in the present case to reply to the second question referred, since the requested person in the main proceedings is not covered by Article 4(6) of the Framework Decision.
Vzhľadom na body 47 a 53 tohto rozsudku, ako aj na odpoveď Súdneho dvora na prvú otázku nie je viac opodstatnené v predmetnej veci odpovedať na druhú položenú otázku, keďže požadovaná osoba v konaní vo veci samej nepatrí do pôsobnosti článku 4 bodu 6 rámcového rozhodnutia.
Article 4(6) of Council Framework Decision 2002/584/JHA of 13 June 2002 on the European arrest warrant and the surrender procedures between Member States, is to be interpreted to the effect that:
Článok 4 bod 6 rámcového rozhodnutia Rady 2002/584/SVV z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi sa má vykladať v tom zmysle, že
— a requested person is ‘resident’ in the executing Member State when he has established his actual place of residence there and he is ‘staying’ there when, following a stable period of presence in that State, he has acquired connections with that State which are of a similar degree to those resulting from residence;
— požadovaná osoba „má trvalý pobyt“ vo vykonávajúcom členskom štáte, ak si založila svoj skutočný pobyt v tomto členskom štáte, a „zdržiava sa“ v tomto štáte, ak v nadväznosti na dlhodobý pobyt v určitej dĺžke v tomto členskom štáte nadobudla väzby s týmto štátom na podobnej úrovni ako v prípade pobytu,
— in order to ascertain whether there are connections between the requested person and the executing Member State which lead to the conclusion that that person is covered by the term ‘staying’ within the meaning of Article 4(6), it is for the executing judicial authority to make an overall assessment of various objective factors characterising the situation of that person, including, in particular, the length, nature and conditions of his presence and the family and economic connections which that person has with the executing Member State.
— na účely určenia, či existujú medzi požadovanou osobou a vykonávajúcim členským štátom väzby umožňujúce konštatovať, že na túto osobu sa vzťahuje termín „zdržiava sa“ v zmysle uvedeného článku 4 bodu 6, je úlohou vykonávajúceho súdneho orgánu vykonať celkové posúdenie viacerých objektívnych okolností charakterizujúcich situáciu tejto osoby, medzi ktorými sú najmä dĺžka, povaha a podmienky pobytu požadovanej osoby, ako aj rodinné a hospodárske vzťahy, ktoré udržuje táto osoba s vykonávajúcim členským štátom.
Case C-142/07
Vec C-142/07
(Reference for a preliminary ruling from the Juzgado de lo Contencioso-Administrativo No 22 de Madrid)
(návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Juzgado de lo Contencioso-Administrativo č. 22, Madrid)
(Directives 85/337/EEC and 97/11/EC — Assessment of the effects of projects on the environment — Refurbishment and improvement works on urban roads — Whether subject to assessment)
„Smernice 85/337/EHS a 97/11/ES — Posudzovanie vplyvov projektov na životné prostredie — Práce súvisiace s prestavbou a skvalitnením mestských ciest — Podliehanie“
Opinion of Advocate General Kokott delivered on 30 April 2008 . . . . . . .
Návrhy prednesené 30. apríla 2008 — generálna advokátka J. Kokott . . . . . .
Judgment of the Court (Third Chamber), 25 July 2008 . . . . . . . . . . . .
Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 25. júla 2008 . . . . . . . . . . .
(Council Directive 85/337, as amended by Directive 97/11, Arts 2(1) and 4(2))
(Smernica Rady 85/337, zmenená a doplnená smernicou 97/11, článok 2 ods. 1 a článok 4 ods. 2)
(Council Directive 85/337, as amended by Directive 97/11, Art. 2(1), and Annexes I, point 7(b) and (c), and II, points 10(e) and 13, first indent)
[Smernica Rady 85/337, zmenená a doplnená smernicou 97/11, článok 2 ods. 1 a príloha I bod 7 písm. b) a c), a príloha II, bod 10 písm. e) a bod 13 prvá zarážka]
to result from the use and exploitation of the end product of those works.
prác, by bolo zjednodušujúce a v rozpore s týmto prístupom.
(see paras 38, 39)
(pozri body 38, 39)
If, like Article 4(2) of Directive 85/337 on the assessment of the effects of certain public and private projects on the environment, the same provision of that directive, as amended by Dir -ective 97/11, confers on Member States a measure of discretion in order to determine whether a project falling in the categories listed in Annex II thereto must be made subject to an environmental impact assessment, the limits of that discretion are to be found in the obligation set out in Article 2(1) of that directive that projects likely, by virtue inter alia of their nature, size or location, to have significant effects on the environment are to be subject to an impact assessment.
Hoci podobne ako článok 4 ods. 2 smernice 85/337 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie, to isté ustanovenie tejto smernice, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 97/11, priznáva členským štátom priestor na voľnú úvahu, aby určili, či projekt patriaci do kategórií vymenovaných v prílohe II zmenenej smernice má byť posúdený z hľadiska jeho vplyvu na životné prostredie, táto miera voľnej úvahy je však obmedzená povinnosťou podľa článku 2 ods. 1 uvedenej smernice, podľa ktorého projekty, ktoré pravdepodobne budú mať podstatný vplyv na životné prostredie najmä z dôvodu ich charakteru, veľkosti alebo umiestnenia, budú posúdené z hľadiska ich vplyvov na životné prostredie.
In applying their discretion, the Member States must take account of each of those criteria in order to determine whether projects are likely to have an effect on the environment.
Pri uplatnení voľnej úvahy musia členské štáty všetky tieto kritériá zohľadniť, aby určili, či projekty pravdepodobne budú mať vplyv na životné prostredie.