natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(Council Regulation No 40/94, Art. 7(1)(b) and (c))
[Nariadenie Rady č. 40/94, článok 7 ods. 1 písm. b) a c)]
Community trade mark — Definition and acquisition of the Community trade mark — Absolute grounds for refusal — Marks devoid of any distinctive character
Ochranná známka Spoločenstva — Definícia a nadobudnutie ochrannej známky Spoločenstva — Absolútne dôvody zamietnutia — Ochranné známky, ktoré nemajú rozlišovaciu spôsobilosť
(Council Regulation No 40/94, Art. 7(1)(b))
[Nariadenie Rady č. 40/94, článok 7 ods. 1 písm. b)]
the product or service from others which have another origin.
označených ochrannou známkou, ktorá mu umožní odlíšiť tento tovar alebo túto službu bez možnej zámeny od tovarov alebo služieb iného pôvodu.
Even if there is a degree of overlap between the respective scope of the absolute grounds for refusal to register a trade mark set out in Article 7(1)(b) to (d) of Regulation No 40/94 on the Community trade mark, it is nevertheless the case that, according to established caselaw, each of the grounds for refusal to register listed in Article 7(1) of Regulation No 40/94 is independent of the others and requires separate examination.
Hoci existuje určité prekrývanie pôsobností niektorých absolútnych dôvodov zamietnutia zápisu ochrannej známky uvedených v článku 7 ods. 1 písm. b) až d) nariadenia č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva, nič to však nemení na skutočnosti, že podľa ustálenej judikatúry každý z dôvodov zamietnutia zápisu uvedený v článku 7 ods. 1 nariadenia č. 40/94 je nezávislý od ostatných a vyžaduje samostatné preskúmanie.
Furthermore, the various grounds for refusal must be interpreted in the light of the public interest underlying each of them. The public interest taken into account in the examination of each of those grounds for refusal may, or even must, reflect different considerations, depending upon which ground for refusal is at issue.
Uvedené dôvody zamietnutia je okrem toho potrebné vykladať s ohľadom na všeobecný záujem, ktorý je základom každého z nich, a všeobecný záujem zohľadnený pri skúmaní každého z týchto dôvodov môže, dokonca musí odrážať rozličné úvahy podľa dôvodov predmetného zamietnutia.
Thus, the distinctive character of a mark cannot be assessed by carrying out solely an analysis of its descriptive character within the meaning of Article 7(1)(c), without a separate examination of the ground for refusal laid down in Article 7(1)(b).
Rozlišovaciu spôsobilosť ochrannej známky teda nemožno posudzovať tak, že sa preskúma len opisná povaha ochrannej známky v zmysle článku 7 ods. 1 písm. c), bez akéhokoľvek samostatného preskúmania dôvodu zamietnutia uvedeného v článku 7 ods. 1 písm. b).
Such an analysis fails to take into account the public interest which Article 7(1)(b) of Regulation No 40/94 aims specifically to protect, that is, to guarantee the identity of the origin of the designated product or service.
Takáto analýza totiž opomína zohľadniť najmä všeobecný záujem, ktorý chráni práve toto posledné uvedené ustanovenie, a to zaručiť totožnosť pôvodu tovaru alebo služby označených ochrannou známkou.
Furthermore, while the criterion according to which a mark composed of descriptive elements could meet the conditions for registration to the extent that the word has become a part of everyday language and has acquired a meaning of its own is relevant in the context of Article 7(1)(c) of Regula - tion No 40/94, it cannot form a basis for the interpretation of Article
V tejto súvislosti pojem všeobecný záujem, ktorý tvorí základ článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94, je neoddeliteľný od základnej funkcie ochrannej známky, ktorou je zaručiť spotrebiteľovi alebo konečnému používateľovi totožnosť pôvodu tovaru alebo služby
In that regard, the notion of general interest underlying Article 7(1)(b) of Regulation No 40/94 is, manifestly, indissociable from the essential function of a trade mark, which is to guarantee the identity of the origin of the marked product or service to the consumer or end-user by enabling him, without any possibility of confusion, to distinguish
Okrem toho hoci kritérium, podľa ktorého ochranná známka zložená z opisných prvkov môže byť spôsobilá na zápis, ak sa dané slovo začalo používať v bežnom jazyku a nadobudlo význam sebe vlastný, je relevantné v rámci uplatnenia článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 40/94, nie je kritériom, na základe ktorého by sa malo vykladať písm. b) tohto ustanovenia. Zatiaľ čo uvedené
(see paras 54-56, 58, 59, 61, 62)
(pozri body 54 — 56, 58, 59, 61, 62)
In the field covered by the trade mark application, the average Germanspeaking consumer understands the word sign EUROHYPO as referring, as a whole and in general, to financial services requiring real securities and, in particular, to mortgage loans paid in the currency of the European Economic and Monetary Union.
Priemerný germanofónny spotrebiteľ totiž chápe v oblasti vymedzenej prihláškou ochrannej známky slovné označenie „EUROHYPO“ ako označenie odkazujúce ako celok a všeobecným spôsobom na finančné služby, ktoré vyžadujú zabezpečenie nehnuteľnosťami, a predovšetkým hypotekárne pôžičky poskytované v peňažnej mene Európskej hospodárskej a menovej únie.
Furthermore, there is no additional element which would allow the view to be reached that the combination, created by the current and usual components EURO and HYPO, is unusual or might have its own meaning which, in the perception of the relevant public, distinguishes the services offered by the trade mark applicant from those of a different commercial origin.
Navyše žiadny ďalší prvok neumožňuje domnievať sa, že by kombinácia bežných a obvyklých prvkov „EURO“ a „HYPO“ bola neobvyklá, alebo mala vlastný význam, ktorý vo vedomí príslušnej skupiny verejnosti odlíši služby navrhovateľa od služieb s iným obchodným pôvodom.
Therefore, the relevant public will perceive the trade mark in question as providing details of the type of services which it designates and not as indicating the origin of those services.
Príslušná skupina verejnosti preto vníma dotknutú ochrannú známku ako informáciu o povahe služieb, ktoré označuje, a nie ako informáciu o pôvode dotknutých služieb.
In relation to the services in question, the word sign EUROHYPO, for which registration is sought for ‘financial affairs; monetary affairs; real estate affairs; provision of financial services; financing’ in Class 36, within the meaning of the Nice Agreement, is devoid of distinctive character within the meaning of Article 7(1)(b) of Regulation No 40/94 on the Community trade mark.
Slovné označenie EUROHYPO, ktorého zápis ako ochrannej známky Spoločenstva sa navrhuje pre oblasť „finančníctva; peňažných záležitostí; záležitostí súvisiacich s nehnuteľnosťami; finančné služby; financovanie“ patriacu do triedy 36 v zmysle Niceskej dohody, nemá rozlišovaciu spôsobilosť vo vzťahu k dotknutým službám v zmysle článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva.
(see paras 68, 69)
(pozri body 68, 69)
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-304/06 P
NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKY — V. TRSTENJAK — VEC C-304/06 P
Article 7(1) of the regulation provides:
Podľa článku 7 ods. 1 nariadenia:
(b) trade marks which are devoid of any distinctive character;
… b) ochranné známky, ktoré nemajú rozlišovaciu spôsobilosť;
This appeal against the judgment of the Court of First Instance of the European Communities of 3 May 2006 in Case T-439/04 Eurohypo v OHIM 2raises, first, the question of the extent of the duty of the Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM) to examine the facts of its own motion in the context of the procedure for registering a Community trade mark and, secondly, the question of the scope and the consequences of the overlap between Article 7(1)(b) and Article 7(1)(c) of Council Regulation (EC) No 40/94 of 20 December 1993 on the Community trade mark 3 (‘the regulation’).
Toto odvolanie, podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev z 3. mája 2006, Eurohypo/ÚHVT (T-439/04) 2, sa týka jednak otázky rozsahu povinnosti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) preskúmať skutočnosti ex offo v rámci konania o zápise ochrannej známky Spoločenstva a jednak otázky významu a dôsledkov existujúceho prekrývania sa písmen b) a c) článku 7 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva 3 (ďalej len „nariadenie“).
(c) trade marks which consist exclusively of signs or indications which may serve, in trade, to designate the kind, quality, quantity, intended purpose, value, geographical origin or the time of production of the goods or of rendering
c) ochranné známky, ktoré pozostávajú výlučne z označení alebo údajov, ktoré môžu slúžiť v obchode na označenie druhu, kvality, množstva, zamýšľaného účelu, hodnoty, zemepisného pôvodu alebo času výroby tovarov alebo
EUROHYPO v OHIM of the service, or other characteristics of the goods or service; …’
EUROHYPO/ÚHVT poskytovania služieb, prípadne iných charakteristík tovarov alebo služieb;…“
36 of the Nice Agreement concerning the International Classification of Goods and Services for the Purposes of the Registration of Marks of 15 June 1957, as revised and amended: ‘financial affairs; monetary affairs; real estate affairs; provision of financial services; financing; financial analysis; investment affairs; insurance affairs’.
Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb pre zápis známok z 15.júna 1957 v revidovanom a doplnenom znení: „finančníctvo; peňažné záležitosti; záležitosti súvisiace s nehnuteľnosťami; finančné služby, financovanie, finančné analýzy, investičné obchody, poisťovníctvo“.
Article 7(2) states that ‘paragraph 1 shall apply notwithstanding that the grounds of non-registrability obtain in only part of the Community’.
Odsek 2 tohto článku 7 upresňuje, že „odsek 1 sa bude uplatňovať napriek skutočnosti, že dôvody na zamietnutie existujú iba v časti spoločenstva“.
By decision of 30 August 2002, the examiner refused the application pursuant to Article 7(1)(b) and (c) and Article 7(2) of the regulation.
Rozhodnutím z 30. augusta 2002 prieskumová pracovníčka zamietla prihlášku na základe článku 7 ods. 1 písm. b) a c) a článku 7 ods. 2 nariadenia.
Article 73 of the regulation provides that ‘decisions of [OHIM] shall state the reasons on which they are based’.
Článok 73 nariadenia stanovuje, že „v rozhodnutiach [ÚHVT] sú uvedené dôvody“.
On 30 September 2002, the appellant brought an appeal against this decision.
Dňa 30. septembra 2002 odvolateľ podal odvolanie proti tomuto rozhodnutiu.
Article 74(1) of the regulation states that ‘in proceedings before it, [OHIM] shall examine the facts of its own motion; …’.
Článok 74 ods. 1 nariadenia uvádza, že „v priebehu konaní [v konaniach pred úradom — neoficiálny preklad] preskúma [ÚHVT] fakty na základe vlastnej iniciatívy [skutočnosti ex offo — neoficiálny preklad]; …“.
III — Background to the appeal
III — Okolnosti predchádzajúce odvolaniu
On 30 April 2002, Deutsche Hypothekenbank Frankfurt-Hamburg AG, since renamed Eurohypo AG (‘the appellant’), applied for registration of the Community trade mark ‘EUROHYPO’ as a Community trade mark for the following services falling within Class
Spoločnosť Deutsche Hypothekenbank Frankfurt-Hamburg AG, neskôr Eurohypo AG (ďalej len „odvolateľ“), podala 30. apríla 2002 prihlášku ochrannej známky Spoločenstva „EUROHYPO“ ako ochrannej známky pre tieto služby patriace do triedy 36 v zmysle
By decision of 6 August 2004, the Fourth Board of Appeal upheld the appeal as regards ‘financial analysis, investment affairs, insurance affairs’.
Rozhodnutím zo 6. augusta 2004 štvrtý odvolací senát vyhovel odvolaniu v rozsahu, v akom sa týkalo služieb „finančných analýz, investičných obchodov, poisťovníctva“.
However, the appeal was dismissed as regards the other services in Class 36, namely, ‘financial affairs; monetary affairs; real estate affairs; provision of financial ser vices; financing’.
Odvolanie však bolo zamietnuté v rozsahu, v akom sa týkalo ostatných služieb triedy 36, teda „finančníctva; peňažných záležitostí; záležitostí súvisiacich s nehnuteľnosťami; finančných služieb, financovania“.
Essentially, the Board of Appeal held that the word sign EUROHYPO was descriptive of those services, citing Article 7(1)(b) of the regulation.
V podstate sa odvolací senát domnieval, že slovné označenie EUROHYPO je vo vzťahu k službám menovaným ako posledným opisné, poukazujúc na článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia.
It added that that was the case, in any event, in Germanspeaking countries, and that that ground was sufficient under Article 7(2) of
Dodal, že uvedené platí v každom prípade pre
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-304/06 P the regulation to justify a refusal of protection. The Board of Appeal also held that the elements ‘euro’ and ‘hypo’ contained a clearly understandable indication of the characteristics of the five services mentioned above, and that the association of those two elements in one word did not render the mark less descriptive.
NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKY — V. TRSTENJAK — VEC C-304/06 P vanie, keďže dosiahol dostatočný stupeň presvedčenia, pokiaľ ide o opisný charakter prvkov „euro“ a „hypo“ a výrazu „eurohypo“, na zamietnutie zápisu, nie je v rozpore s článkom 74 ods. 1 prvou vetou nariadenia. (bod 20).
in order to reach a decision and it was not obliged to justify its action by the production of evidence (paragraph 19).
nemecky hovoriace štáty a je dostatočné na odôvodnenie zamietnutia ochrany na základe článku 7 ods. 2 nariadenia.
Since the Board of Appeal was sufficiently convinced of the descriptiveness of the elements ‘euro’ and ‘hypo’ and the word ‘eurohypo’ to refuse registration, it chose not to carry out further research. Such a decision is not contrary to the first sentence of Article 74(1) of the regulation (paragraph 20).
Odvolací senát sa okrem toho domnieval, že prvky „euro“ a „hypo“ zahŕňajú údaj, na základe ktorého sa dá priamo pochopiť povaha piatich vyššie uvedených služieb, a že spojením dvoch prvkov do jedného slova sa ochranná známka nestane menej opisná.
On 5 November 2004, the appellant brought an action for annulment before the Court of First Instance, seeking to have this decision annulled.
Dňa 5. novembra 2004 podal odvolateľ na Súd prvého stupňa žalobu o neplatnosť, ktorou sa domáhal zrušenia tohto rozhodnutia.
In support of its action, the appellant relied on two pleas in law: one alleging infringement of the principle of OHIM’s duty to examine the facts of its own motion, laid down by the first sentence of Article 74(1) of the regulation, and the other alleging infringement of Article 7(1)(b) of the regulation.
Na podporu svojej žaloby uviedol dva žalobné dôvody, pričom jeden bol založený na porušení zásady preskúmania ex offo stanovenej v článku 74 ods. 1 prvej vete nariadenia a druhý bol založený na porušení článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia.
In the judgment under appeal, the Court of First Instance dismissed the action.
Napadnutým rozsudkom Súd prvého stupňa žalobu zamietol.
On the first plea in law, the Court of First Instance held that it was sufficient that the Board of Appeal applied the descriptiveness test, as interpreted by the caselaw,
Pokiaľ ide o prvý žalobný dôvod, Súd prvého stupňa sa domnieval, že je dostačujúce, ak odvolací senát na vydanie svojho rozhodnutia uplatnil kritérium popisného charakteru, ako ho vykladá judikatúra, bez toho, aby na svoje odôvodnenie predkladal dôkazné prostriedky (bod 19).
On the second plea in law, the Court of First Instance first of all referred to settled caselaw, according to which a word mark that is descriptive of the characteristics of the goods or services concerned for the purposes of Article 7(1)(c) of the regulation is, on that account, necessarily devoid of any distinctive character in relation to the same goods or services for the purposes of Article 7(1)(b) of the regulation (paragraph 44).
Pokiaľ ide o druhý žalobný dôvod, Súd prvého stupňa sa najskôr odvolal na ustálenú judikatúru, podľa ktorej slovná ochranná známka, ktorá popisuje vlastnosti príslušných tovarov alebo služieb v zmysle článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia, nemá jednoznačne z tohto dôvodu voči týmto tovarom alebo službám rozlišovaciu spôsobilosť v zmysle článku 7 ods. 1 písm. b) tohto nariadenia (bod 44).
It then held that the Board of Appeal had rightly observed that the public concerned perceived ‘euro’, in the financial field, as the currency which is in circulation in the European Union and as describing that monetary area (paragraph 51); that, furthermore, the Board of Appeal had rightly held that in the context of financial services ‘hypo’ was understood by the average consumer as an abbreviation of ‘hypothek’ (mortgage) (paragraph 52); that the word sign EUROHYPO is a combination of two descriptive elements, which does not create an impression sufficiently far removed from that produced by the mere combination of the elements of which it is composed to amount to more than the sum of its parts (paragraph 55); that the solution identified
Ďalej skonštatoval, že odvolací senát správne zdôraznil, že príslušná skupina verejnosti vnímala prvok „euro“ vo finančnej oblasti ako menu používanú v Európskej únii a opisujúcu tento menový priestor (bod 51); že okrem iného odvolací senát správne stanovil, že v rámci finančných služieb bol prvok „hypo“ priemerným spotrebiteľom chápaný ako skratka výrazu „hypotéka“ (bod 52); že slovné označenie EUROHYPO je kombináciou dvoch popisných prvkov, ktorá nevytvára dojem dostatočne vzdialený od dojmu vytvoreného jednoduchým spojením údajov vyplývajúcich z prvkov, ktoré ho tvoria, na to, aby prevyšoval súhrn týchto prvkov (bod 55); že riešenie vyvodené v rozsudku BABY-DRY [rozsudok
A — The first ground of appeal in the BABY-DRY judgment (Case T-163/98 Procter & Gamble v OHIM (BABY-DRY) [1999] ECR II-2383) cannot be transposed to the sign EUROHYPO (paragraph 56). 14.
Súdu prvého stupňa z 8. júla 1999, Procter & Gamble/ÚHVT (BABY-DRY), T-163/98, Zb. s. II-2383] nemožno uplatniť pre označenie EUROHYPO (bod 56). 14.
In its appeal, the appellant claims that the Court of Justice should set aside this judgment and declare the decision of the Fourth Board of Appeal invalid.
Vo svojom odvolaní odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor zrušil tento rozsudok a vyhlásil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu za neplatné.
It also requests that OHIM should be ordered to pay the costs.
Okrem iného navrhuje zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania.
OHIM contends that the Court should dismiss the appeal and order the appellant to pay the costs.
ÚHVT navrhuje, aby Súdny dvor zamietol odvolanie a zaviazal odvolateľa na náhradu trov konania.
The appellant claims that the first sentence of Article 74(1) of the regulation requires that in-depth analyses must be carried out in order to establish with certainty whether there are grounds for refusing registration.
Odvolateľ tvrdí, že článok 74 ods. 1 prvá veta nariadenia stanovuje povinnosť uskutočniť podrobnú analýzu, aby sa s istotou preukázalo, či existujú dôvody zamietnutia zápisu.
Neither the judgment nor the defendant’s decisions which preceded it contain findings of fact as to the allegedly descriptive character of the sign EUROHYPO, seen as a whole.
Podľa odvolateľa ani rozsudok, ani rozhodnutia žalovaného v prvostupňovom konaní, ktoré mu predchádzali, neobsahujú skutkové zistenia týkajúce sa údajne opisného charakteru označenia EUROHYPO posudzovaného vcelku.
The defendant cited only the results of research referring to possible descriptive uses of the elements ‘euro’ and ‘hypo’ and simply asserts, without evidence or indication of any source, that the word as a whole is just as descriptive as the sum of its parts.
Žalovaný v prvostupňovom konaní uviedol jedine výsledky vyhľadávaní odvolávajúce sa na prípadne opisné používanie prvkov „euro“ a „hypo“ a jednoducho uviedol, bez predloženia dôkazov alebo uvedenia akéhokoľvek zdroja, že výraz je vo svojom celku rovnako opisný ako súhrn jeho prvkov.
The appellant adds that certain documents point to OHIM having carried out research in order to find evidence of a possible descriptive use, and that it ‘knowingly concealed’ the results of its research from the Court of First Instance.
Odvolateľ dodáva, že z niektorých dokumentov vyplýva, že ÚHVT uskutočnil vyhľadávania s cieľom nájsť dôkazy prípadného opisného použitia a že „vedome zatajil“ Súdu prvého stupňa výsledky svojho vyhľadávania.
In doing so, OHIM has misrepresented the facts.
ÚHVT takýmto konaním skreslil skutkové okolnosti.
The finding of the Court of First Instance relating to the allegedly descriptive meaning of the whole word ‘eurohypo’ is therefore based on distorted facts and consequently should be corrected by the Court of Justice.
Zistenie Súdu prvého stupňa týkajúce sa údajne opisného významu výrazu „eurohypo“ vcelku je teda založené na nesprávnom skutkovom základe a malo by byť v dôsledku toho opravené Súdnym dvorom.
IV — Observations submitted to the Court of Justice
IV — Pripomienky predložené Súdnemu dvoru
OHIM acknowledges that it is required to state reasons for a decision to refuse an application for registration.
ÚHVT pripúšťa, že je povinný odôvodniť rozhodnutie o zamietnutí prihlášky.
However, this requirement to give reasons should not be confused with a duty to provide evidence.
Požiadavka odôvodnenia však nemôže byť zamieňaná s dôkaznou povinnosťou.
According to OHIM, it can, on the basis of its own deliberations, decide whether
ÚHVT tvrdí, že môže na základe vlastného uváženia rozhodnúť, či považuje určitú skutočnosť za
In support of its appeal, the appellant puts forward two grounds of appeal, alleging infringement of the first sentence of Article 74(1) and infringement of Article 7(1) (b) of the regulation, respectively.
Na podporu svojho odvolania odvolateľ uvádza dva odvolacie dôvody založené jednak na porušení článku 74 ods. 1 prvej vety nariadenia a jednak na porušení článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-304/06 P it considers a fact to be established or not.
NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKY — V. TRSTENJAK — VEC C-304/06 P dokázanú alebo nie.
OHIM argues that it is clear from the caselaw of the Court of First Instance that it may base its analysis on facts arising from practical experience generally acquired from the marketing of general consumer goods which are likely to be known by anyone and are in particular known by the consumers of those goods.
ÚHVT uvádza, že z ustálenej judikatúry Súdu prvého stupňa vyplýva, že môže založiť svoju analýzu na skutočnostiach vyplývajúcich zo všeobecnej praktickej skúsenosti získanej z predaja tovarov širokej spotreby, teda skutočnostiach, ktoré môžu byť známe každému a sú najmä známe spotrebiteľom týchto výrobkov.
Since that gives concrete expression to OHIM’s duty to set out the facts, and not to a duty to provide evidence, in such a case OHIM is not obliged to provide examples of such practical experience.
Keďže uvedené v tomto prípade predstavuje konkretizáciu povinnosti uviesť skutkové okolnosti tak, ako prináleží ÚHVT a nie jeho dôkaznej povinnosti, ÚHVT nie je povinný predložiť príklady takejto praktickej skúsenosti.
descriptiveness of the elements ‘euro’ and ‘hypo’ taken separately, and only secondarily examined the overall impression produced by the mark.
prvkov „euro“ a „hypo“ iba oddelene, pričom len subsidiárne preskúmal celkový dojem vyvolaný ochrannou známkou.
The appellant compares this to the judgment of the Court of First Instance in Case T-323/00 SAT.1 v OHIM (SAT.2), 4which was set aside by the Court of Justice in Case C-329/02 P SAT.1 v OHIM.
Odvolateľ porovnáva túto vec s vecou, v ktorej bol vydaný rozsudok Súdu prvého stupňa z 2. júla 2002, SAT.1/ÚHVT (SAT.2) (T-323/00) 4, zrušený rozsudkom Súdneho dvora zo 16. septembra 2004, SAT.1/ÚHVT, C-329/02 P 5.