natgillin/translations-raw huggingface dataset:
42 — In its answers to the Court’s written questions, Essent states that, under the protocol, the production sector was entitled to ask the distribution sector for the sum of NLG 400 000 000 for 2000, even, presumably, if it was not possible for the distribution companies to recover those sums through transmission or supply charges.
42 — Essent v odpovediach na písomné otázky Súdneho dvora zdôrazňuje, že na základe protokolu výrobný sektor mohol legitímne od distribučného sektora žiadať sumu 400 miliónov NLG za rok 2000 aj v prípade, keď by distribučné podniky tieto čiastky nemohli premietnuť do platieb za prepravu alebo dodávku energie.
40 — However, both the Commission’s decision of 25 July 2001 and the introductory report to the text of the OEPS indicate that the obligations arising under the urban heating contracts rested with the undertakings which held the contracts.
40 — Z rozhodnutia Komisie z 25. júla 2001 a z odôvodnení v úvode textu OEPS však vyplýva, že povinnosti vyplývajúce zo zmlúv o diaľkovom vykurovaní naďalej zaťažovali podniky, ktoré zmluvy uzatvorili.
But the answers to the Court’s written questions appear to suggest that, until the end of 2000, liability for all of the nonrecoverable costs lay with SEP.
Na druhej strane z odpovedí na písomné otázky Súdneho dvora vyplýva, že zodpovednosť za celkové uviaznuté náklady vzniknuté až do konca roka 2000 znášala SEP.
As of 1 January 2001, liability for the obligations arising from the urban heating contracts is said to have been transferred to the EGUs, on the basis of specific percentages, while liability for the costs generated by Demkolec continued to lie with SEP (via NV Demkolec, a 100% subsidiary of SEP), the owner of the plant, until the date on which it was transferred to NUON.
Od 1. januára 2001 sa zodpovednosť za povinnosti vyplývajúce zo zmlúv o diaľkovom vykurovaní preniesla na PVE, na základe stanovených percentuálnych sadzieb, zatiaľ čo zodpovednosť za náklady vzniknuté z Demkolec naďalej znášala SEP (prostredníctvom NV Demkolec, 100 % dcérska spoločnosť SEP) ako vlastníčka centrály až do okamihu, keď bola SEP prevedená na NUON.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-206/06 example, the financing of promotional or research activities which, although benefiting the domestic product, do not involve advantages that are likely to have an immediate impact on its selling price.
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — P. MENGOZZI — VEC C-206/06 domáci výrobok zvýhodňujú, ale neposkytujú žiadnu výhodu, ktorá by sa bezprostredne mohla odzrkadliť v predajnej cene.
As regards the question set out under (ii) in point 59 above, it is primarily for the national court to determine whether the requisite identity between the taxed product and the advantaged national product is precluded as a result of the method used to collect the surcharge at issue and, in par -ticular, of the fact that it is not paid by the electricity producers but is passed on to the final consumer.
Pokiaľ ide o otázku uvedenú v bode 59 písm. ii), predovšetkým je úlohou vnútroštátneho súdu posúdiť, či nevyhnutná zhoda medzi spoplatňovaným výrobkom a zvýhodneným domácim výrobkom je vylúčená v dôsledku spôsobov vyberania sporného príplatku a najmä v dôsledku skutočnosti, že príplatok neplatia výrobcovia elektrickej energie, ale je fakturovaný konečným spotrebiteľom.
According to Essent and the Netherlands Government, that fact rules out the possibility of offsetting in the sense that the Court’s caselaw requires.
Podľa Essent a holandskej vlády táto skutočnosť neumožňuje kompenzáciu v zmysle požiadaviek judikatúry Súdneho dvora.
That argument does not appear to be entirely without foundation.
Tento názor sa mi nezdá celkom neopodstatnený.
The Netherlands Government also disputes the existence of an advantage benefiting domestic production, on the ground that the payments to SEP, for which Article 9(4) of the OEPS provides, did not lead to a reduction in the cost of domestically produced electricity.
Holandská vláda navyše spochybňuje existenciu výhody pre domáci výrobok, lebo platby v prospech SEP upravené v článku 9 ods. 4 OEPS nevyvolávali pokles ceny elektrickej energie pochádzajúcej z domácej výroby.
In that connection, it is sufficient to point out that, according to the caselaw, it is not necessary that the revenue from the tax should be used to cover production costs, since the pecuniary charges resulting for the domestic product from the application of that tax may certainly be offset through, for
V tejto súvislosti stačí uviesť, že na základe judikatúry nie je nutné, aby sa príjem z poplatku použil na pokrytie výrobných nákladov, pretože finančné zaťaženie pre domáci výrobok v dôsledku uplatnenia tohto poplatku môže byť úplne vykompenzované napríklad formou financovania činností podpory predaja alebo výskumu, ktoré síce
It is indeed the case that the imposition of a price surcharge or a price supplement which is passed on to the final consumer may, in a system that is open to competition, result in a financial burden on the product that is directly or indirectly affected, because it will affect its market cost.
Je totiž pravda, že tarifný príplatok alebo zvýšenie ceny fakturované konečnému spotrebiteľovi môže v rámci voľnej súťaže viesť k priamemu alebo nepriamemu zaťaženiu výrobku a tým vplývať na jeho cenu na trhu.
It is, none the less, open to question whether that burden can be taken into consideration in assessing whether there is offsetting within the meaning of the abovementioned caselaw, since, as we have seen, that assessment is based on a comparison of expenditure and advantages in exclusively pecuniary terms.
Napriek tomu môže vzniknúť otázka, či toto zaťaženie možno zohľadniť v rámci posúdenia existencie kompenzácie v zmysle vyššie uvedenej judikatúry, lebo ako sme videli, toto posúdenie sa zakladá na výlučne finančnom porovnávaní zaplatených súm a získaných výhod.
ESSENT NETWERK NOORD AND OTHERS the producer and the importer, is passed on, as a result of an increase in the selling price of the affected product, do not seem to me to differ greatly from an economic perspective, since, in both situations, the financial burdens resulting from the tax are borne by persons other than the producer or importer.
a dovozca, sa prenesie do predajnej ceny prostredníctvom zvýšenia ceny spoplatňovaného tovaru, lebo v oboch prípadoch finančné zaťaženia vyplývajúce zo zdanenia znášajú iné subjekty než výrobca a dovozca.
None the less, in the latter circumstance, the caselaw acknowledges that offsetting may be possible. 44
V druhom prípade však judikatúra pripúšťa možnosť kompenzácie. 44
Furthermore, given that the contested surcharge is levied at the expense of the consumer, is incorporated into the transmission cost rather than the electricity price and is applied according to methods which are not discriminatory, it seems legitimate to question whether it is, in fact, possible to consider that the imported product is affected by any kind of financial burden or that the movement of the product is in some way affected, or indeed that, as a result of the application of the surcharge, that product suffers a real competitive disadvantage, distinct from any disadvantage deriving from the use of the revenue from the surcharge to finance measures to benefit domestic products (which may, if relevant, be challenged on the basis of the Treaty provisions on State aids).
Navyše vzhľadom na skutočnosť, že sporný príplatok zaťažuje spotrebiteľa, je súčasťou tarify za prepravu a nie súčasťou ceny elektrickej energie, a že sa uplatňuje nediskriminačným spôsobom, sa mi zdá oprávnené pýtať sa, či možno tvrdiť, že dovážaný výrobok je zaťažený určitou peňažnou povinnosťou, či je pohyb tohto výrobku nejakým spôsobom zmenený alebo či takýto výrobok je v dôsledku uplatnenia príplatku konkurenčne znevýhodnený, a táto nevýhoda je odlišná od nevýhody vyplývajúcej z určenia príslušného príjmu na financovanie opatrení v prospech domácich výrobkov (a na základe ustanovení Zmluvy o štátnej pomoci môže byť prípadne napadnuteľná).
If, on completion of its analysis, the national court concludes that the revenue from the contested surcharge was actually intended to finance costs directly or indir -ectly affecting domestic electricity and that this allowed the producers of the latter to offset financial burdens which they had actually borne as a result of that surcharge, it will have to assess whether those burdens were offset in full, as the wording of Article 9 of the OEPS would seem to indicate, or merely in part.
Pokiaľ na konci preskúmania vnútroštátny súd dospeje k záveru, že príjem zo sporného príplatku bol konkrétne určený na financovanie nákladov, ktoré priamo alebo nepriamo zaťažovali vnútroštátnych výrobcov elektrickej energie a príplatok im umožnil kompenzovať zaťaženie, ktoré reálne znášali v rámci uplatňovania uvedeného príplatku, potom vnútroštátny súd musí určiť, či táto kompenzácia bola v plnom rozsahu, ako by sa dalo vydedukovať zo znenia článku 9 OEPS, alebo len čiastočná.
In the former case, the contested surcharge could be categorised as a charge having equivalent effect within the meaning of Article 25 EC, and in the latter as discriminatory internal taxation under Article 90 EC.
V prvom prípade by sa sporný príplatok považoval za poplatok s rovnakým účinkom v zmysle článku 25 ES, zatiaľ čo v druhom prípade by išlo o diskriminačné vnútroštátne zdanenie.
However, the argument of Essent and the Netherlands Government does not appear to pass the test laid down in the caselaw, which requires not that the persons obliged to pay the tax and the persons benefiting from the activities financed from the revenue generated by that tax should be the same, but simply that the affected (domestic) product and the advantaged product should be the same, so as to exclude any possibility of offsetting, if the revenue from the levy is used to benefit a productive activity other than the activity on which the burden falls.
Stanovisko Essent a holandskej vlády však vzhľadom na preskúmanú judikatúru nemôže obstáť, pretože judikatúra nevyžaduje zhodu medzi subjektmi, ktorí sú povinní platiť poplatok a subjektmi, ktorí sú zvýhodnení činnosťami financovanými z príjmu z tohto poplatku, ale vyžaduje len zhodu medzi (domácim) zaťaženým výrobkom a zvýhodneným výrobkom, takže sa vylúči akákoľvek možnosť kompenzácie v prípade použitia príjmov z poplatku v prospech inej ako zaťaženej výrobnej činnosti.
Where the products are the same, it therefore seems immaterial whether the levy at issue is imposed on the production (and import) or on the consumption of a product.
V prípade existencie takejto zhody je teda irelevantné, či poplatok, o ktorý ide, je uložený na výrobu (a dovoz), alebo na spotrebu tovaru.
If, conversely, the national court concludes that there has been no offsetting, then neither of those articles will apply, given that the contested surcharge applies, without distinction, to the domestic and the imported product, in accordance with nondiscriminatory procedures.
Ak naopak vnútroštátny súd dospeje k záveru, že nedošlo ku kompenzácii, neuplatní sa ani jeden z týchto článkov, pretože sporný príplatok sa uplatňuje bez rozdielu tak na domáci výrobok, ako aj na dovážaný výrobok.
Moreover, the situation in which the consumer is liable for a tax and that in which the consumer is in fact the person to whom the tax, collected at the expense of
Na druhej strane sa z ekonomického hľadiska neodlišuje situácia, keď spotrebiteľ je pasívnym objektom poplatku od situácie, keď tento poplatok, ktorý zaplatil výrobca
B — The second question referred
B — O druhej prejudiciálnej otázke c) Návrh týkajúci sa prvej prejudiciálnej otázky
On the basis of all of the foregoing considerations, I propose that the Court should give the following answer to the first question referred for a preliminary ruling:
Vzhľadom na vyššie uvedené úvahy navrhujem Súdnemu dvoru odpovedať na prvú prejudiciálnu otázku takto:
By its second question, the national court asks whether the arrangements put into place by Article 9(1) of the OEPS constitute State aid within the meaning of Article 87(1) EC.
Druhou prejudiciálnou otázkou sa vnútroštátny súd pýta, či systém zavedený článkom 9 ods. 1 OEPS predstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 ES.
In that connection, it is necessary to point out that a national court may be required to interpret the concept of aid under Article 87(1) EC, as a result of the direct effect which the caselaw has conferred on the last sentence of Article 88(3) EC.
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že vnútroštátny súd môže mať dôvod na výklad pojmu štátna pomoc podľa článku 87 ods. 1 ES na základe priameho účinku článku 88 ods. 3 poslednej vety ES. 45uznaného judikatúrou.
45It is settled caselaw that it is for the national courts to uphold the rights of individuals in the event of a possible breach by the authorities of the prohibition on putting aid into effect which that provision lays down. 46
Podľa ustálenej judikatúry vnútroštátnym súdom prislúcha povinnosť chrániť práva jednotlivcov v prípade porušenia zákazu poskytnutia pomoci zo strany vnútroštátnych orgánov zakotveného v tomto ustanovení. 46
A price surcharge, such as the surcharge at issue in the main proceedings, which is imposed, without discrimination and subject to the same conditions, on the transmission of both national and imported electricity, constitutes a charge having equivalent effect to a customs duty, prohibited by Article 25 EC, where the revenue from that surcharge is intended to finance activities for the benefit of the domestic product alone, and the resulting advantages offset in full the financial burden on that product. If the advantages offset the financial burden on that product in part only, then that surcharge constitutes discriminatory internal taxation, which is prohibited under Article 90 EC.
„Tarifný príplatok, o ktorý ide vo veci samej, ktorý sa vyberá bez rozdielu a za rovnakých podmienok za prepravu domácej, aj dovážanej elektrickej energie, je poplatkom s rovnakým účinkom ako clo, ktorý je podľa článku 25 ES zakázaný, pokiaľ príjem z tohto príplatku je určený na financovanie činností, z ktorých čerpá výhody len domáci výrobok, a pokiaľ z toho vyplývajúce výhody v plnom rozsahu kompenzujú zaťaženie dotknutého výrobku; ak tieto výhody kompenzujú zaťaženie domáceho výrobku len čiastočne, potom je príplatok diskriminačným vnútroštátnym zdanením, ktoré zakazuje článok 90 ES.
With regard to the measures which may or must be taken to ensure this legal protection, the Court has stated that ‘where such
Pokiaľ ide o opatrenia, ktoré môžu alebo majú byť uskutočnené na zabezpečenie tejto súdnej ochrany, Súdny dvor upresnil,
It is for the national court to make the assessments necessary to determine how the charge at issue is to be legally categorised.
Je úlohou vnútroštátneho súdu uskutočniť nevyhnutné preverenia s cieľom určiť právnu kvalifikáciu sporného poplatku.
In that context, the national court should consider whether, and to what extent, the costs, whose coverage the revenue from the contested price surcharge is designed to secure, affect, directly or indirectly, the national electricity producers.
V tomto kontexte vnútroštátny súd preskúma, či a v akom rozsahu priamo alebo nepriamo zaťažujú vnútroštátnych výrobcov elektrickej energie náklady, na pokrytie ktorých je určený príjem zo sporného tarifného príplatku.“
ESSENT NETWERK NOORD AND OTHERS a breach is invoked by individuals, national courts must take all the consequential measures, in accordance with national procedures, as regards both the validity of measures giving effect to the aid and the recovery of financial support granted in disregard of Article 88(3) EC’.
že „vnútroštátny súd musí z takého porušenia, ktorého sa subjekty dovolávajú, vyvodiť všetky dôsledky v súlade s vnútroštátnymi procesnými postupmi, a to pokiaľ ide tak o platnosť aktov zahŕňajúcich vykonanie opatrení, ktoré majú charakter pomoci, ako aj o vymáhanie finančnej podpory poskytnutej v rozpore s článkom 88 ods. 3 ES“.
47 gation, to notify not only the planned aid in the narrow sense, but also the method of financing the aid inasmuch as that method is an integral part of the planned measure’.
47 nielen projekt samotnej štátnej pomoci, ale aj spôsob jej financovania, pokiaľ ten tvorí neoddeliteľnú súčasť zamýšľaného opatrenia“.
50Accordingly, according to the Court, ‘since the obligation to notify also covers the method of financing the aid, the consequences of a failure by the national authorities to comply with [the last sentence of Article 88(3) EC] must apply also to that aspect of the aid’.
50Okrem iného podľa názoru Súdneho dvora „keďže oznamovacia povinnosť zahŕňa aj spôsob financovania pomoci, musia byť dôsledky nedodržania článku [88 ods. 3 poslednej ES] zo strany vnútroštátnych orgánov uplatnené aj na tento aspekt opatrenia pomoci“.
51It follows that ‘where an aid measure of which the method of financing is an integral part has been implemented in breach of the obligation to notify, national courts must in principle order reimbursement of charges or contributions levied specifically for the purpose of financing that aid’. 52
51 Z toho vyplýva, že „ak opatrenie pomoci, ktorého neoddeliteľnou súčasťou je jeho financovanie, bolo vykonané v rozpore s povinnosťou oznámenia, vnútroštátne súdy sú v zásade povinné nariadiť vrátenie poplatkov alebo špecifických odvodov uložených na financovanie tejto pomoci“. 52
Even if the national court has not raised a question to that effect, it is, in any event, worth pointing out that, pursuant to the Court’s caselaw, consideration of an aid measure must necessarily also take into account the method of financing the aid in a case where that method forms an integral part of the measure.
Hoci vnútroštátny súd v tejto súvislosti nepoložil nijakú otázku, považujem za vhodné uviesť, že podľa judikatúry Súdneho dvora preskúmanie opatrenia pomoci nemôže byť oddelené od posúdenia účinkov jej spôsobov financovania, pokiaľ uvedené spôsoby financovania tvoria neoddeliteľnú súčasť predmetného opatrenia.
48 The methods of financing aid may in fact render it incompatible with the common market, even if it satisfies other provisions of the Treaty, in par -ticular Articles 25 EC and 90 EC. 49
48Spôsoby financovania pomoci sa môžu totiž javiť ako nezlučiteľné so spoločným trhom, hoci spĺňajú podmienky stanovené inými ustanoveniami Zmluvy, najmä článkami 25 ES a 90 ES. 49
In its judgment in Van Calster and Others, the Court also stated that, in circumstances of that nature, ‘in order to ensure the effectiveness of the obligation to notify and the Commission’s full and appropriate consideration of an aid, the Member State is required, in order to comply with that obli-
V rozsudku Van Calster Súdny dvor súčasne upresnil, že v podobnom prípade „s cieľom zabezpečiť potrebný účinok oznamovacej povinnosti, ako aj vlastné, komplexné skúmanie štátnej pomoci zo strany Komisie, členský štát je povinný, na účely dodržania danej povinnosti, oznámiť
In its judgment in Streekgewest, the Court held that ‘for a tax to be regarded as forming an integral part of an aid measure, it must be hypothecated to the aid measure under the relevant national rules, in the sense that the revenue from the tax is necessarily allocated for the financing of the aid’ and have a direct impact on the amount of the aid and, consequently, on the assessment of the compatibility of the aid with the common market. 53
V rozsudku Streekgewest Súdny dvor upresnil, že „na to, aby sa daň mohla považovať za neoddeliteľnú súčasť opatrenia, ktoré je pomocou, musí nevyhnutne medzi daňou a pomocou na základe príslušnej vnútroštátnej právnej úpravy existovať nevyhnutná súvislosť v tom zmysle, že výťažok z dane sa povinne použije na financovanie pomoci“ a bezprostredne vplýva na jej výšku a v dôsledku toho aj na preskúmanie zlučiteľnosti tejto pomoci so spoločným trhom. 53
53 — Streekgewest, cited in footnote 47, paragraph 26; see also, to the same effect, Joined Cases C-266/04 to C-270/04, C-276/04 and C-321/04 to C-325/04 Casino France and Others [2005] ECR I-9481, paragraph 40, and Air Liquide Industries Belgium, cited in footnote 13, paragraph 46.
53 — Pozri rozsudok Streekgewest, už citovaný v poznámke pod čiarou 47, bod 26; pozri v tomto zmysle aj rozsudky z 27. októbra 2005, Casino France a i., C-266/04 až C-270/04, C-276/04 a C-321/04 až C-325/04, Zb. s. I-9481, bod 40, a Air Liquide Industries Belgium, už citovaný v poznámke pod čiarou 13, bod 46.
49 — See Van Calster and Others, cited in footnote 48, paragraph 47; see also, to that effect, Case 47/69 France v Commission [1970] ECR 487, paragraph 13.
49 — Pozri rozsudok Van Calster a i., už citovaný v poznámke pod čiarou 48, bod 47; Pozri podobne v tomto zmysle rozsudok z 25. júna 1970, Francúzsko/Komisia, 47/69, Zb. s. 487, bod 13.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-206/06 measure, the financing of that measure by the State or through State resources, and its effect on trade between Member States and the distortion of competition resulting therefrom. 54
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — P. MENGOZZI — VEC C-206/06 alebo zo štátnych prostriedkov, ako aj dosah tohto opatrenia na obchod medzi členskými štátmi a z toho vyplývajúce narušenie hospodárskej súťaže. 54
In this case, the surcharge at issue is levied specifically and exclusively to enable SEP and/or the EGUs to cover the nonrecoverable costs which they have to bear.
Vo veci samej sa sporný príplatok špeciálne a výhradne vyberá len kvôli tomu, aby umožnil SEP a/alebo PVE pokryť uviaznuté náklady, ktoré musia uhradiť.
Consequently, the Court’s requirement that the revenue from the charge be hypothecated to financing the public measure — and it will be for the national court to assess whether the latter constitutes State aid — appears to me to be established.
Zdá sa očividné, že Súdnym dvorom vyžadovaná nevyhnutná súvislosť s použitím financovania, teda súvislosť medzi príjmom z poplatku a financovaním verejného opatrenia existuje a vnútroštátny súd musí skúmať, či ide o štátnu pomoc.
As regards the first and second of those conditions, it seems clear to me that the measure at issue confers a benefit on SEP and/or the EGUs and that, since that benefit is confined to the electricity generating sector, it is of a selective nature.
Pokiaľ ide o prvú a druhú podmienku, zdá sa mi evidentné, že sporné opatrenie je výhodou pre SEP a/alebo PVE a že táto výhoda je selektívna, lebo je obmedzená na sektor výroby elektrickej energie.
Based on the abovementioned caselaw, the claims which Essent has made against Aldel under Article 9(1) of the OEPS could therefore be rejected, if it were established that the system set in place by that article comprises an aid measure within the meaning of Article 87(1) EC, and that the measure was not notified to the Commission.
Na základe vyššie uvedenej judikatúry teda možno tvrdenia Essent, ktorými oponuje tvrdeniam Aldel, podľa článku 9 ods. 1 OEPS zamietnuť, ak by sa preukázalo, že systém zavedený týmto článkom je opatrením pomoci v zmysle článku 87 ods. 1 ES a že toto opatrenie nebolo Komisii oznámené.
I shall therefore consider those two aspects below.
Preskúmam teda postupne oba aspekty.
The fact which the Netherlands Government emphasised, namely that the net operators were, in any event, required to contribute to covering the nonrecoverable costs under the protocol, does not seem to me to be of crucial importance.
Okolnosť zdôraznená holandskou vládou, že prevádzkovatelia siete sú povinní prispievať na krytie uviaznutých nákladov podľa protokolárnej dohody, sa mi zdá irelevantná.
Article 9 of the OEPS places those required to collect the surcharge under a legal obligation to pay the resulting revenue to SEP, an obligation which is separate from and independent of any obligation which may be incumbent upon them under the protocol.
Článok 9 OEPS totiž ukladá subjektom, ktorí sú povinní vyberať príplatok, právnu povinnosť príslušný príjem z poplatku odviesť SEP a táto povinnosť odviesť príjem z poplatku je autonómna a nezávislá od povinnosti, ktorá vyplýva tým istým subjektom z protokolárnej dohody.