natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It points out, in particular, in paragraph 115 of the judgment under appeal, that, although, from the Second Code onwards, the codes refer to ‘all aids to the steel industry, whether specific or non-specific’, that clarification merely serves to restore to Article 4(c) CS its original scope, since that article does not draw any distinction between the types of aid covered by the prohibition in it.
V bode 115 napadnutého rozsudku predovšetkým zdôrazňuje, že ak sa od druhého kódexu pomoci oceliarskemu priemyslu kódexy týkajú každej pomoci oceliarskemu priemyslu bez ohľadu na to, či je alebo nie je osobitná pre odvetvie uhlia a ocele, účelom tohto upresnenia je navrátiť článku 4 písm. c) UO jeho pôvodnú pôsobnosť, pretože tento článok neupravuje žiadne rozlíšenie medzi druhmi pomoci, ktoré podriaďuje svojmu zákazu.
OPINION OF MR BOT — CASE C-408/04 P characterised by the following elements of uncertainty and lack of clarity, which are attributable to the Commission:
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — Y. BOT — VEC C-408/04 P týmito neistotami a nejasnosťami pripísateľnými Komisii:
— the implicit nature of the partial — and, therefore, insufficiently clear — withdrawal of the nonobjection in the Commission’s decision of 4 August 1971 “Commission’s 1971 decision”;
— implicitný charakter — a tým nedostatočná jasnosť — povolenia obsiahnutého v rozhodnutí Komisie z 1971 [zo 4. augusta 1971, ďalej len ‚rozhodnutie Komisie z roku 1971‘]; vymáhala pomoc vyhlásenú za nezlučiteľnú so spoločným trhom.
aid declared incompatible with the common market. First of all, in paragraph 161 of the judgment under appeal, the Court of First Instance held that the lack of a limitation period or the failure by the Federal Republic of Germany to give prior notification of the aid measures in question did not exclude a breach, by the Commission, of the principle of legal certainty.
Súd prvého stupňa v prvom rade v bode 161 napadnutého rozsudku rozhodol, že neexistencia premlčacej doby, resp. predbežné neoznámenie predmetnej pomoci nevylučujú možnosť, že Komisia porušila zásadu právnej istoty.
It also stated in paragraph 163 of that judgment that Salzgitter could not be held responsible for the failure to give prior notification of the aid in so far as the recipient undertaking was not an official party with which the Commission had a duty to communicate for the purposes of State aid.
V bode 163 tohto rozsudku takisto zdôraznil, že spoločnosti Salzgitter nemôže byť priznaná zodpovednosť za neoznámenie tejto pomoci, keďže podnik, ktorý je príjemcom pomoci, nie je inštitucionálnym komunikačným partnerom Komisie v oblasti štátnej pomoci.
Next, in paragraphs 165 and 166 of that judgment, the Court of First Instance noted that, while it was true that the Court had held that the recipient of aid cannot rely on a legitimate expectation that aid was properly granted unless it has been granted in compliance with the rules of procedure, in the case at issue, Salzgitter is not pleading a legitimate expectation that aid was properly granted but rather a breach of the principle of legal certainty, a matter which does not depend solely on the conditions required for the creation of a legitimate expectation on the part of the recipient of the aid.
Ďalej v bodoch 165 a 166 uvedeného rozsudku Súd prvého stupňa pripomenul, že hoci by Súdny dvor naozaj pripustil, že príjemca pomoci sa nemôže odvolávať na legitímnu dôveru týkajúcu sa riadneho poskytnutia tejto pomoci, pokiaľ boli jej poskytnutím porušené procesné predpisy, spoločnosť Salzgitter sa v prejednávanej veci neodvoláva na legitímnu dôveru týkajúcu sa riadneho poskytnutia pomoci, ale namieta porušenie princípu právnej istoty, ktorú nie je možné obmedziť na podmienky požadované na vznik legitímnej dôvery zo strany príjemcu pomoci.
After having set out, in paragraphs 168 to 173 of the judgment under appeal, the development of the Commission’s approach over the course of the first three steel aid codes, the Court of First Instance held in paragraph 174 of that judgment that:
Súd prvého stupňa v bodoch 168 až 173 napadnutého rozsudku pripomenul vývoj prístupu Komisie v rámci prvých troch kódexov pomoci oceliarskemu priemyslu a v bode 174 tohto rozsudku rozhodol, že:
‘… the situation resulting from the adoption of the Second and Third … Codes was
„… situácia vyplývajúca z vydania druhého a tretieho kódexu… bola tak poznačená
The Court of First Instance then noted, in paragraphs 176 to 179 of the judgment under appeal, the particular obligations that the Commission imposed on the steel undertakings to deal with the crisis in the sector.
Súd prvého stupňa ďalej v bodoch 176 až 179 napadnutého rozsudku uviedol osobitnú povinnosť, ktorú Komisia uložila oceliarenským podnikom, aby dokázali čeliť kríze v odvetví.
Steel undertakings had to communicate to the Commission information concerning their steel production and their investments within the framework of the monitoring systems established by the Commission.
Tieto podniky mali odborom Komisie oznamovať informácie o svojej produkcii ocele a svojich investíciách v rámci systémov kontroly, ktoré zaviedla Komisia.
In this regard, the Court of First Instance noted that there was a legal connection between the various systems and stated that the Commission was necessarily prompted to check, when examining the documents sent by the
V tejto súvislosti Súd prvého stupňa poznamenal, že medzi týmito odlišnými režimami existuje právny vzťah, a uviedol, že Komisia bola pri skúmaní dokumentov, ktoré predložili podniky, nevyhnutne vedená k tomu,
COMMISSION v SALZGITTER to Salzgitter between 1986 and 1995, without breaching the principle of legal certainty.
KOMISIA/SALZGITTER takéto objasnenie nevykonala a v bode 182 tohto rozsudok dospel k záveru, že Komisia preto nemôže žiadať o vrátenie pomoci poskytnutej spoločnosti Salzgitter medzi rokmi 1986 a 1995 bez porušenia zásady právnej istoty.
Consequently, in paragraph 183 of that judgment, the Court of First Instance upheld the seventh plea and annulled Articles 2 and 3 of the contested decision, in so far as they concerned the obligation for the Federal Republic of Germany to recover the aid which was granted unlawfully to Salzgitter.
V dôsledku toho Súd prvého stupňa v bode 183 uvedeného rozsudku vyhovel siedmemu žalobnému dôvodu a zrušil články 2 a 3 sporného rozhodnutia v rozsahu, v akom sa v nich Spolkovej republike Nemecko ukladá povinnosť vymáhať pomoc protiprávne poskytnutú spoločnosti Salzgitter.
In paragraph 180 of the judgment under appeal, the Court of First Instance therefore inferred that:
V bode 180 napadnutého rozsudku teda Súd prvého stupňa dospel k záveru, že:
In those circumstances, the Court of First Instance found, in paragraph 184 of the judgment under appeal, that it was not necessary to rule on the pleas in law which essentially concerned the reduction and calculation of the amount of aid to be recovered.
Vzhľadom na tieto skutočnosti Súd prvého stupňa v bode 184 napadnutého rozsudku dospel k záveru, že nie je potrebné zaoberať sa žalobnými dôvodmi, ktoré sa v podstate týkajú krátenia a výpočtu výšky pomoci, ktorá sa má vrátiť.
Moreover, the Court rejected the eighth plea alleging a failure to state the reasons on which the contested decision was based.
Okrem toho Súd prvého stupňa zamietol ôsmy žalobný dôvod založený na nedostatku odôvodnenia sporného rozhodnutia.
It took the view that the review it had undertaken in its examination of the first three pleas relied on by Salzgitter showed sufficiently that that obligation had been complied with by the Commission.
Domnieval sa totiž, že súdne preskúmanie, ktoré vykonal pri skúmaní prvých troch žalobných dôvodoch, ktoré predkladá spoločnosť Salzgitter, dostatočne preukázalo, že Komisia túto povinnosť dodržala.
‘The situation of uncertainty and lack of clarity described … in paragraph 174, combined with the prolonged lack of reaction on the part of the Commission, in spite of its awareness of the aid received by [Salzgitter], led to the creation by the Commission, in disregard of its duty of care, of an equivocal situation which the Commission was under a duty to clarify before it could take any action to order the recovery of the aid already paid (see, to that effect, Case 26/69 Commission v France [1970] ECR 565, paragraphs 28 to 32).’
„Neistá a nejasná situácia opísaná v bode 174… v spojení s okolnosťou, že Komisia napriek svojej vedomosti o pomoci poskytnutej [spoločnosti Salzgitter] dlho nereagovala, čím porušila svoju povinnosť starostlivosti a spôsobila tým nejasnú právnu situáciu, ktorú mala povinnosť vyjasniť skôr, než podnikla akékoľvek opatrenia s cieľom nariadiť vrátenie už poskytnutej pomoci (pozri v tomto zmysle rozsudok Súdneho dvora z 9. júla 1970, Komisia/Francúzsko, 26/69, Zb. s. 565, body 28 až 32).“
IV — Procedure before the Court of Justice and forms of order sought
IV — Konanie na Súdnom dvore a návrhy účastníkov konania
In paragraph 181 of the judgment under appeal, the Court of First Instance held that the Commission had not offered any such clarification and, in paragraph 182 of that judgment, it concluded that the Commission could not order the recovery of the aid paid
V bode 181 napadnutého rozsudku Súd prvého stupňa skonštatoval, že Komisia
By application lodged at the Court Registry on 23 September 2004, the Commis-
Komisia návrhom podaným do kancelárie Súdneho dvora 23. septembra 2004
OPINION OF MR BOT — CASE C-408/04 P sion brought the present appeal.
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — Y. BOT — VEC C-408/04 P podala toto odvolanie.
It claims that the judgment under appeal should be set aside, that the case be referred back to the Court of First Instance and that Salzgitter be ordered to pay the costs.
Navrhuje, aby bol napadnutý rozsudok zrušený, aby bola vec vrátená na konanie Súdu prvého stupňa a napokon, aby bola spoločnosť Salzgitter zaviazaná na náhradu trov konania.
Salzgitter contends that the appeal should be dismissed.
Spoločnosť Salzgitter navrhuje, aby bolo odvolanie zamietnuté.
Moreover, by its crossappeal, it claims, on the one hand, that the judgment under appeal should be set aside in so far as the Court of First Instance partially dismissed its action at first instance and, on the other hand, that Article 1 of the contested decision should be annulled.
Okrem toho svojím vzájomným odvolaním navrhuje jednak zrušenie napadnutého rozsudku v rozsahu, v akom Súd prvého stupňa čiastočne zamietol jej žalobu v konaní na prvom stupni, a takisto zrušenie článku 1 sporného rozhodnutia.
Salzgitter also asks the Court to order the Commission to pay the costs of both sets of proceedings.
Spoločnosť Salzgitter takisto navrhuje, aby Súdny dvor zaviazal Komisiu na náhradu trov konania, ktoré vznikli na obidvoch stupňoch konania.
In the crossappeal, Salzgitter submits that the Court of First Instance incorrectly interpreted the scope and applicability of Articles 4(c) CS, 67 CS and 95 CS for the purposes of the judicial review of the contested decision.
Spoločnosť Salzgitter v rámci vzájomného odvolania tvrdí, že Súd prvého stupňa nesprávne vyložil rozsah a uplatniteľnosť článku 4 písm. c) UO a článkov 67 UO a 95 UO na účely súdneho preskúmania sporného rozhodnutia.
In particular, Salzgitter accuses the Court of First Instance of having committed an error of law in holding that the examination of the aid at issue fell within the scope of Article 4(c) CS.
Súdu prvého stupňa predovšetkým vytýka, že sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď sa domnieval, že skúmanie spornej pomoci patrí do pôsobnosti článku 4 písm. c) UO.
In so far as the question raised in the crossappeal concerns the legal basis of the contested decision, I think it should be examined before the main appeal.
Keďže sa otázka, ktorá sa kladie vo vzájomnom odvolaní, týka právneho základu sporného rozhodnutia, zastávam názor, že je potrebné ju preskúmať pred hlavným odvolaním.
The Federal Republic of Germany, intervening in support of the reply and the crossappeal brought by Salzgitter, contends that the main appeal should be dismissed, that the judgment under appeal should be set aside in so far as it dismissed the action brought by Salzgitter at first instance and, finally, that Article 1 of the contested decision should be annulled.
Spolková republika Nemecko, ktorá vstúpila do konania ako vedľajší účastník na podporu vyjadrenia k odvolaniu a vzájomného odvolania, ktoré podala spoločnosť Salzgitter, navrhuje zrušenie hlavného odvolania, zrušenie napadnutého rozsudku v rozsahu, v akom sa ním zamietla žaloba spoločnosti Salzgitter v konaní na prvom stupni a napokon zrušenie článku 1 sporného rozhodnutia.
V — The crossappeal
V — O vzájomnom odvolaní
In support of its crossappeal, Salzgitter raises two pleas.
Na podporu svojho vzájomného odvolania spoločnosť Salzgitter uvádza dva odvolacie dôvody.
By its first plea, Salzgitter contests the analysis of the Court of First Instance with regard to the lawfulness of the substance of the contested decision.
Svojím prvým odvolacím dôvodom spoločnosť Salzgitter spochybňuje analýzu Súdu prvého stupňa týkajúcu sa materiálnej zákonnosti sporného rozhodnutia.
It submits that, in the judgment under appeal, the Court of First Instance incorrectly interpreted Articles 4(c) CS, 67 CS and 95 CS.
Tvrdí, že Súd prvého stupňa v napadnutom rozsudku nesprávne vyložil článok 4 písm. c) UO a články 67 UO a 95 UO.
By this first limb, Salzgitter considers that the Court of First Instance committed an error of law in finding that the Commission was entitled to assess the aid at issue under Article 4(c) CS. 26
V prvej časti svojho prvého odvolacieho dôvodu spoločnosť Salzgitter tvrdí, že Súd prvého stupňa sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že Komisia mohla pri posudzovaní predmetnej pomoci platne vychádzať z článku 4 písm. c) UO. 26
(a) Arguments of the parties
25 a) Tvrdenia účastníkov konania
A — First plea, alleging an error of law in the interpretation of Articles 4(c) CS, 67 CS and 95 CS
A — O prvom odvolacom dôvode vzájomného odvolania založenom na nesprávnom právnom posúdení pri výklade článku 4 písm. c) UO a článkov 67 UO a 95 UO
The first plea is made up of three limbs alleging different errors of law committed by the Court of First Instance: first, with respect to the scope and applicability of Articles 4(c) CS and 67 CS; secondly, with respect to the extent of the Commission powers under Article 95 CS; and thirdly, with respect
Prvý odvolací dôvod sa skladá z troch častí založených na rozličných nesprávnych právnych posúdeniach Súdu prvého stupňa, a to po prvé, pokiaľ ide rozsah a uplatniteľnosť článku 4 písm. c) UO a článku 67 UO, po druhé, pokiaľ ide o rozsah právomocí Komisie vymedzený v článku 95 UO, a po tretie, pokiaľ ide o opis jej rozhodovacej praxe.
In support of its line of argument, Salzgitter refers to the caselaw of the Court to the effect that aid not specific to the coal and steel sector does not fall within the scope of Article 4(c) CS.
Na podporu svojej argumentácie sa spoločnosť Salzgitter odvoláva na judikatúru Súdneho dvora, v zmysle ktorej pomoc, ktorá nie je osobitná pre odvetvie uhlia a ocele, nepatrí do pôsobnosti článku 4 písm. c) UO. Poukazuje najmä na rozsudok z 10. mája 1960, Compagnie des hauts fourneaux et fonderies de Givors a i./Vysoký úrad 27; na už citovaný rozsudok De Gezamenlijke Steenkolenmijnen in Limburg/Vysoký úrad, na už citovaný rozsudok Holandsko/Komisia, a na rozsudok z 20. septembra 2001, Banks 28.
28Salzgitter also contests the Commission’s argument to the effect that the judgment in Joined Cases 6/69 and 11/69 29establishes that aid not specific to steel undertakings was already
Spoločnosť Salzgitter takisto spochybňuje tvrdenie Komisie, podľa ktorého sa v rozsudku z 10. decembra 1969, Komisia/Francúzsko 29stanovuje, že pomoc ktorá nie
25 — The fourth indent of the second paragraph of Article 5 CS provides that ‘[the Community shall] publish the reasons for its actions and take the necessary measures to ensure the observance of the rules laid down in [the ECSC Treaty]’, and the first paragraph of Article 15 CS provides that ‘[d]ecisions, recommendations and opinions of the Commission shall state the reasons on which they are based’.
25 — V článku 5 druhom odseku štvrtej zarážke UO sa stanovuje, že „[Spoločenstvo] zverejňuje dôvody svojho konania a prijíma opatrenia potrebné na zabezpečenie dodržiavania pravidiel stanovených v [Zmluve ESUO]“ [neoficiálny preklad] a v článku 15 prvom odseku UO sa stanovuje, že „rozhodnutia, odporúčania a stanoviská [Komisie] sú odôvodnené“ [neoficiálny preklad].
OPINION OF MR BOT — CASE C-408/04 P prohibited by Article 4(c) CS before the First Code was adopted.
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — Y. BOT — VEC C-408/04 P je osobitná pre oceliarenské podniky, bola zakázaná už článkom 4 písm. c) UO, teda pred prijatím prvého kódexu.
In the light of those various factors, the Federal Republic of Germany therefore submits that the understanding of the law on which the Commission has proceeded since the Third Code is incorrect and that the provisions of that code are incompatible with Articles 4(c) CS and 67 CS.
Vzhľadom na tieto rozličné skutočnosti teda Spolková republika Nemecko tvrdí, že právna koncepcia, ktorú Komisia presadzuje už od tretieho kódexu, je nesprávna a že ustanovenia uvedeného kódexu sú nezlučiteľné s článkom 4 písm. c) UO a článkom 67 UO.
The Federal Republic of Germany supports Salzgitter’s analysis by reference, first, to the scheme of the ECSC Treaty.
Spolková republika Nemecko podporuje analýzu spoločnosti Salzgitter, pričom vychádza v prvom rade zo systematiky Zmluvy ESUO.
It submits that the charges and subsidies which specifically concern coal and steel were supposed to be strictly prohibited by Article 4(c) CS, whereas Article 67 CS was intended to apply to general State measures.
Konštatuje, že poplatky a subvencie, ktoré sa týkajú osobitne uhlia a ocele, mali byť považované za prísne zakázané článkom 4 písm. c) UO, zatiaľ čo článok 67 UO bol určený na to, aby sa uplatňoval na všeobecné štátne opatrenia.
Extending the scope of Article 4(c) CS to aid which is not specific to the coal and steel sector would not only breach the principle of partial integration on which the ECSC Treaty is based, but also divest Article 67 CS of any effectiveness.
Rozšírenie pôsobnosti článku 4 písm. c) UO na pomoc, ktorá nie je osobitná pre odvetvie uhlia a ocele, by bolo nielen v rozpore so zásadou čiastočnej integrácie, na ktorej sa zakladá Zmluva ESUO, ale takisto by zbavilo článok 67 UO akéhokoľvek potrebného účinku.
The Commission submits, in essence, that Article 67 CS does not apply to State aid.
Komisia v podstate tvrdí, že článok 67 UO sa neuplatňuje na štátnu pomoc.
It argues that that provision covers only general measures which the Member States may adopt as part of their economic and social policy or sectoral measures which do not relate specifically to the coal or steel industry.
Toto ustanovenie sa vzťahuje iba na všeobecné opatrenia, ktoré môžu členské štáty prijať v rámci svojej hospodárskej a sociálnej politiky, resp. na sektorové opatrenia, ktoré sa netýkajú osobitne oceliarskeho a uhoľného priemyslu.
Article 4(c) CS applies to aid which is not specific to the common market for coal and steel.
Článok 4 písm. c) UO sa podľa jej názoru vzťahuje na pomoc, ktorá nie je osobitná pre spoločný trh uhlia a ocele.
The Federal Republic of Germany relies, secondly, on the scope of the two treaties, EC and ECSC.
Spolková republika Nemecko vychádza v druhom rade z pôsobnosti Zmluvy ESUO a Zmluvy ES.
Whereas the aid controls laid down in the EC Treaty thus relate to general aid measures, as is apparent from Article 87(3)(a) to (e) EC, the ECSC Treaty provides controls only in respect of aid to the coal and steel sector.
Zatiaľ čo kontrola pomoci vymedzená v Zmluve ES sa, ako vyplýva z článku 87 ods. 3 písm. a) až e) ES, týka všeobecných opatrení pomoci, v Zmluve ESUO sa upravuje len kontrola pomoci určenej pre odvetvie uhlia a ocele.
Consequently, to accept that Article 4(c) CS applies to general schemes of aid would effectively restrict the scope of the EC Treaty and the powers of exemption conferred on the Commission by Article 87 EC.
Ak by sa teda pripustilo uplatnenie článku 4 písm. c) UO na všeobecné schémy pomoci, došlo by k obmedzeniu pôsobnosti Zmluvy ES, ako aj k obmedzeniu právomoci rozhodovať o výnimke, ktorá sa Komisii zveruje v článku 87 ES.
COMMISSION v SALZGITTER market for coal and steel within the meaning of Article 4(c) CS.
KOMISIA/SALZGITTER nezlučiteľná so spoločným trhom uhlia a ocele v zmysle článku 4 písm. c) UO.
The Court is asked whether the measures at issue did indeed fall within the scope of that provision.
Súdny dvor sa má vyjadriť k tomu, či predmetná pomoc skutočne patrila do pôsobnosti uvedeného ustanovenia.
As I have already stated, the Court is asked whether Article 4(c) CS is applicable to aid granted to a steel undertaking where that aid forms part of a general scheme of aid which has previously been approved by the Commission on the basis of the EC Treaty, or whether the implementation of that aid falls within the scope of Article 67 CS.
Ako som už uviedol, Súdny dvor sa má vyjadriť k tomu, či je článok 4 písm. c) UO uplatniteľný na pomoc poskytnutú oceliarenskému podniku, ak je táto pomoc súčasťou všeobecnej schémy pomoci, ktorú predtým schválila Komisia na základe Zmluvy ES, alebo či sa na vykonanie tohto opatrenia vzťahuje článok 67 UO.
In these proceedings, two views have been put forward.
V tomto konaní boli obhajované dva názory.
The first, the Commission’s, favours a literal interpretation of Article 4(c) CS.
Podľa prvého názoru, ktorý zastáva Komisia, je rozhodujúci doslovný výklad článku 4 písm. c) UO.
That provision, it submits, covers all aid which coal or steel undertakings might receive.
Toto ustanovenie sa teda vzťahuje na každú pomoc, ktorej príjemcom by mohli byť oceliarenské alebo uhoľné podniky.
In this case, the general scheme of aid adopted by the Federal Republic of Germany under the ZRFG was authorised by the Commission in 1971 on the basis of Art -icles 87 and 88 EC.
Pripomínam totiž, že v prejednávanej veci všeobecnú schému pomoci, ktorú prijala Spolková republika Nemecko na základe ZRFG, Komisia schválila v roku 1971 na základe článkov 87 ES a 88 ES.
As the facts set out by the Court of First Instance show, the last amendments to that law were approved by the Commission as State aid compatible with the EC Treaty.
Ako vyplýva zo skutkových okolností predložených Súdu prvého stupňa, poslednú zmenu a doplnenie tohto zákona Komisia schválila ako štátnu pomoc zlučiteľnú so Zmluvou ES.
The Federal Republic of Germany granted aid to Salzgitter pursuant to that general scheme of aid.
Práve na základe tejto všeobecnej schémy Spolková republika Nemecko poskytla pomoc spoločnosti Salzgitter.
It should be recalled that Salzgitter falls within the scope of the ECSC Treaty.
Pripomínam, že tento podnik patrí do pôsobnosti Zmluvy ESUO.
In the contested decision, the Commission took the view that that aid, which was disbursed between 1986 and 1995, 30 was incompatible with the common
V spornom rozhodnutí sa Komisia domnievala, že táto pomoc, ktorá bola vyplatená v rokoch 1986 a 1995, 30 bola
30 — 1986 is the date from which the Third Steel Aid Code lays down an obligation to notify aid granted to steel undertakings.
30 — Rok 1986 je rokom, od ktorého sa v treťom kódexe stanovuje oznamovacia povinnosť vo vzťahu k pomoci poskytnutej oceliarenským podnikom.
1995 is when the ZRFG came to an end.
V roku 1995 sa skončila účinnosť ZRFG.
The second view, that of Salzgitter and the Federal Republic of Germany, is based on a restrictive interpretation of the scope of Article 4(c) CS.
Druhý názor, ktorý zastáva spoločnosť Salzgitter a Spolková republika Nemecko, spočíva v uplatnení reštriktívneho výkladu rozsahu článku 4 písm. c) UO.
In their submission, that provision applies only to specific aid to undertakings in the coal and steel sector, that is to say aid which those undertakings receive especially or principally because of their steel or coal business.
Tento článok by sa mal uplatňovať iba na osobitnú pomoc v prospech podnikov v odvetví uhlia a ocele, to znamená na pomoc, ktorú tieto podniky využívajú osobitne alebo predovšetkým z dôvodu svojho pôsobenia v oceliarskom alebo uhoľnom odvetví.