natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Each and every European, wherever he or she may live, wherever he or she may come from, must be able to access this heritage and recognise it as his and hers, without any arrogance but with a legitimate sense of pride.Our heritage is not, however, a closed catalogue.
Naopak, jej historickým poslaním je túto rozmanitosť zachovávať, zosúlaďovať, zbavovať emócií a rozvíjať a my si myslíme, že by na to mala mať prostriedky.
World War is the adherence to certain values.
II – Európa sa dnes sama seba pýta na svoju identitu a na možnosť definovať jej obsah bez vylučovania tak, aby pritom súčasne zostala otvorená svetu.
The first steps in the construction of Europe also coincided with the end of the colonial era and heralded a change in the nature of relations between Europe and the rest of the world.It is never easy to accurately or exhaustively pinpoint those values to which everyone should adhere if they are to be welcomed fully into the European fold.
Existuje spoločné kultúrne, umelecké, duševné, materiálne a morálne dedičstvo predstavujúce obrovské bohatstvo budované mnohými generáciami. Bohatstvo, ktorému sa máločo v ľudskej histórii vyrovná a ktoré stojí za to, aby sme ho zachovávali, uznávali a aby sme sa oň vzájomne delili.
However, this lack of precision, which stems from legitimate intellectual caution, does not mean we have to resign ourselves to relativism when it comes to fundamental values.
Každý Európan, bez ohľadu na to, kde žije a odkiaľ pochádza, musí mať možnosť hlásiť sa k tomuto dedičstvu a uznávať ho za svoje bez arogancie, ale s oprávnenou hrdosťou.
Upholding the dignity of human beings, men, women and children, sticking up for one’s physical and moral integrity, halting the deterioration of our natural environment, rejecting all forms of humiliation and unjustified discrimination on the grounds of colour, religion, language, ethnic origin, gender, age, disability, etc. — are values on which there must be no compromise in the name of any specific cultural feature.
Naše dedičstvo však nie je ukončeným katalógom. Úlohou každej generácie je obohacovať ho vo všetkých oblastiach bez výnimky podľa schopností každého jednotlivca a vo vzťahu k rozličným vplyvom, ktoré v súčasnosti prichádzajú zo všetkých kútov našej planéty.
In a word, the European ideal is founded on two inseparable conditions: the universality of shared moral values and the diversity of cultural expression; in particular, linguistic diversity for historical reasons is a major component as well as being — as we will try to illustrate — a wonderful tool at the service of integration and harmonisation.
Tých, ktorí prichádzajú do Európy – a pod týmto výrazom môžeme rozumieť rôzne osoby ako prisťahovalcov, občanov nových
In the light of these principles we have been working towards a solution which would be both ambitious and realistic.
členských štátov, rovnako ako mladých Európanov zo všetkých krajín, ktorí iba začínajú objavovať život – treba nepretržite povzbudzovať na tejto dvojitej ceste, teda v túžbe prijať spoločné dedičstvo za svoje a prispieť k nemu vlastným dielom.
Throughout our discussions we never lost sight of the fact that what we are seeking to do would be meaningless if the outcome did not produce proposals which could be applied on the ground.
III – Ak je nevyhnutné, aby Európa podporovala rozmanitosť kultúrnych prejavov, je taktiež nevyhnutné, aby potvrdzovala univerzálnosť základných hodnôt.
Obviously there are no simple solutions to such complex problems, but it is essential to map out where we want to go.
Toto sú dve stránky toho istého kréda, bez ktorého by európska myšlienka stratila zmysel.
Our approach involves two ideas which are in fact the two sides of one proposal :
To, čo dáva zmysel existencii európskeho diela, ktoré sa začalo po druhej svetovej vojne, je dodržiavanie určitých hodnôt.
The bilateral relations between the peoples of the European Union should hinge by way of priority on
Často ich formulovali európski myslitelia, konštituovali sa však vo veľkej miere v správnej reakcii na krvavé a ponižujúce udalosti zo samotnej európskej histórie.
A the languages of the two peoples involved rather than on another language.
Európska únia je proti ničivým vojnám, proti totalite, proti rasizmu a antisemitizmu.
This means that every European language should have, in each of the countries of the European Union, a substantial group of proficient and highly motivated speakers.Numbers would of course vary substantially depending on the language concerned, but the number should everywhere be large enough for its speakers to be able to cater for all aspects — economic, political, cultural, etc. — of the « binary » relations between the two countries concerned.
Prvé kroky budovania Európy sa tiež časovo zhodovali s koncom koloniálneho obdobia a boli začiatkom meniacej sa povahy vzťahov medzi Európou a ostatným svetom.
In order to allow cohorts of speakers to be formed, the European Union should advocate the idea
Nikdy nie je ľahké presne a vyčerpávajúco formulovať, aké sú hodnoty, ktoré by mal každý uznávať, aby mal svoje miesto pod strechou Európy.
The idea is that every European should be encouraged to freely choose a distinctive language, different from his or her language of identity, and also different from his or her language of international communication.
Táto nepresnosť spôsobená oprávnenou intelektuálnou opatrnosťou však neznamená, že by sme sa mali poddávať relativizmu v oblasti základných hodnôt.
As we see it, the personal adoptive language would in no way be a second foreign language but, rather, a sort of second mother tongue.Learned intensively, spoken and written fluently, it would be part and parcel of the school and university curriculum of every European citizen, and of everyone’s occupational curriculum.Learning that language would go hand in hand with familiarity with the country/countries in which that language is used, along with the literature, culture, society and history linked with that language and its speakers.
Ochrana ľudskej dôstojnosti, či muža, ženy, alebo dieťaťa, ochrana fyzickej a duševnej nedotknuteľnosti, zabránenie poškodzovaniu prírodného prostredia,
would go for one of the major emblematic languages which have played a leading role in the history of our continent; indeed these languages could thus stem their decline and begin a vigorous new lease of life. At the same time, the languages which have fewer speakers, including those which are very much minority languages, would get an unprecedented boost.
odmietnutie všetkých prípadov ponižovania a diskriminácie na základe farby pleti, vierovyznania, jazyka, etnického pôvodu, pohlavia, veku, telesného postihnutia atď. – to sú hodnoty, pri ktorých nie je možné pristúpiť na kompromis v mene žiadnej kultúrnej osobitosti.
The logic of a policy based on a personal adoptive language is that the choice of language would be made in the same way as the choice of a profession. Achieving f l fluency in a comparatively rare language would give the individual an added advantage comparable to that of a rare specialisation in a leading-edge field.
Jedným slovom, európska myšlienka sa podľa nás rodí na dvoch neoddeliteľných požiadavkách: univerzálnosti spoločných morálnych hodnôt a rozmanitosti kultúrnych prejavov; najmä jazyková rozmanitosť je z historických príčin významnou zložkou, a ako sa pokúsime preukázať, je aj úžasným nástrojom integrácie a harmonizácie.
Languages are not interchangeable, none is dispensable, none is superfluous.
V súvislosti s týmito zásadami sme hľadali riešenie, ktoré by bolo zároveň ambiciózne aj realistické.
To preserve all the languages of our heritage, including the ancestral European languages such as Latin and ancient Greek; to encourage, even for languages which are very much minority languages, their development in the rest of the continent, is inseparable from the very idea of a Europe of peace, culture, universality and prosperity.
Ambiciózne, pretože cieľ, ktorý chceme dosiahnuť, nie je „oddialiť nevyhnutné“, ale naopak, natrvalo zaviesť jazykovú rozmanitosť do života Európanov – občanov, národov a inštitúcií; ambiciózne, pretože toto riešenie by malo byť funkčné bez ohľadu na to, koľko jazykov by zohľadňovalo, a tiež pretože nejde jednoducho iba o nájdenie dohody, ktorá neškodí európskej integrácii, ale
What do we expect to achieve?
Náš prístup má byť zároveň realistický.
True to the ideals which give modern Europe its raison d’être, the approach we advocate should also have an impact on the quality of life of the citizens of Europe, on the quality of relationships between the European nations, on the relations of our continent with the rest of the world, on the harmonious coexistence of cultures in our societies, on the smooth running of the Community institutions, and, more generally, on the pursuit and consolidation of European integration.
Počas výmeny názorov sme mali stále na mysli, že naše úvahy by nemali žiadny zmysel, ak by neviedli k návrhom uplatniteľným v danej situácii.
For the people of Europe, old and young alike, intensive and in-depth knowledge of a language and all the culture that it transmits is a major factor of fulfilment. lment.
Samozrejme, že neexistujú jednoduché riešenia takýchto zložitých problémov, je však dôležité určiť smer.
In a civilisation in which communication is becoming so important and in which there is an increasing amount of free time, to add to one’s existence this exploration of another linguistic and cultural universe can only bring enormous professional, intellectual and emotional satisfactions.
Smerovanie, ktoré odporúčame, sa uvádza v dvoch myšlienkach, ktoré sú v skutočnosti dvoma stránkami toho istého návrhu:
While in certain areas of activity, English is already virtually essential, the inclusion in one’s curriculum vitae of a language which might already have been mentioned by all the other candidates does not give the applicant any additional asset in the quest for a job, or in pursuing an activity.This is already the case to a very large extent today and will be increasingly so in the future.
A – Dvojstranné vzťahy medzi národmi Európskej únie by sa mali skôr uskutočňovať v jazykoch týchto dvoch národov, než v nejakom treťom jazyku.
Without a special effort to promote, from the very earliest age, the intensive learning of an additional language, the advantage which English speakers today have would rapidly become eroded, and the globalisation of their mother tongue would have an adverse effect on their competitiveness at both individual and collective levels.
To nevyhnutne vedie k záveru, že každý európsky jazyk by mal mať v každom štáte Únie významnú skupinu spôsobilých a silne motivovaných používateľov.
It is important for English to retain and consolidate the eminent place it holds as a language of culture rather than being straitjacketed in the role of instrument of global communication, a flattering but detractive role, and one which is potentially a factor of impoverishment.
Ich počet by sa, prirodzene, veľmi menil podľa jazykov, mal by však byť všade dosť významný, aby sa títo používatelia mohli zaoberať všetkými aspektmi – hospodárskymi, politickými, kultúrnymi atď. – „binárnych“ vzťahov medzi dvoma príslušnými krajinami.
By underlining the bilateral nature of linguistic relations between the different countries, our approach should have a positive impact on the quality of relations between Europeans, individuals and peoples alike.
Týmto pojmom máme na mysli, že každý Európan by mal byť podnecovaný k tomu, aby si slobodne vybral jeden rozlišovací jazyk, iný ako svoj vlastný, a tiež iný ako svoj jazyk medzinárodnej komunikácie.
We feel that this policy would be considerably enhanced if everyone could express themselves in a language they are perfectly fl uent in, either their own or that of their partner, rather than, as so often happens nowadays, through the medium of a third language in which they lack that fluency.
Osobný adoptívny jazyk, ako ho chápeme, by vôbec nebol druhým cudzím jazykom, ale skôr akýmsi druhým materinským jazykom.
If we are to reverse this seemingly inexorable trend we have to make a clean break with the traditional logic behind language learning, by making a clear distinction between the two choices to be made, one depending on the international status of a language, and the other, that of the personal adoptive language, based on completely different criteria which are very varied and very subjective.
Tento jazyk, intenzívne vyučovaný a ovládaný slovom a písmom, by sa zahrnul do školského a univerzitného vzdelávania všetkých európskych občanov, ako aj do profesionálneho života každého jednotlivca.
By allowing people not to have to choose between utilitarian considerations and cultural affinity, we would restore a powerful motivation to learn every European language, which might be that of a distant country, but could just as well be that of the neighbour.
Jeho výučba by sa dopĺňala oboznamovaním sa s krajinou alebo krajinami, v ktorých sa tento jazyk používa, s literatúrou, kultúrou, spoločnosťou a históriou, ktoré sa viažu k tomuto jazyku a k jeho používateľom.
For relations between Europe and the rest of the world the advantages of such an approach would be just as great.
Vďaka tomuto prístupu by sme chceli prekonať súčasnú rivalitu medzi angličtinou a ostatnými jazykmi, ktorá sa prejavuje oslabovaním ostatných jazykov, čo je aj na škodu anglického jazyka a jeho používateľov.
While it is likely that most of our fellow citizens would select as their personal adoptive language that of another country of the European Union, it is also likely that many of them would opt for languages from other continents, ideally the languages of the big Asian countries which have become major economic partners.
Zreteľným rozlišovaním v čase výberu medzi jazykom medzinárodnej komunikácie a osobným adoptívnym jazykom by sa
Our group long pondered the problem of preventing cultural diversity from having a negative impact on harmonious coexistence within European societies.
Európania podnecovali k dvom samostatným rozhodnutiam vo veci učenia sa jazykov – jedno podmienené potrebami najširšej komunikácie, druhé podmienené súhrnom osobných motívov súvisiacich so životnou dráhou jednotlivca alebo rodiny, s citovými putami, profesionálnymi záujmami, kultúrnymi záľubami, intelektuálnymi záujmami atď. Pri každom z týchto rozhodnutí by mal byť výber čo najotvorenejší.
Immigration is occupying an ever bigger place in the political, economic, social and intellectual life of our continent.
Pokiaľ ide o jazyk medzinárodnej komunikácie, nemôžeme prehliadnuť, že väčšina ľudí by si dnes vybrala angličtinu.
We feel that the approach we are proposing to manage linguistic diversity could contribute significantly to this twofold objective.For immigrants, the personal adoptive language should in the normal run of events be that of the country in which they have chosen to live.
Niektorí by si však mohli vybrať francúzštinu, španielčinu, portugalčinu, mandarínčinu alebo aj iné jazyky.
A young person who loses the language of his ancestors also loses the ability to communicate effortlessly with his parents and that is a factor of social dysfunctioning which can lead to violence.Excessive assertion of identity often stems from a feeling of guilt in relation to one’s culture of origin, a guilt which is sometimes expressed by exacerbated religion-based reactions.
Je pochopiteľné, že prevažná väčšina Európanov by sa rozhodla pre jeden z veľkých symbolických jazykov, ktoré zohrávali rozhodujúcu úlohu v histórii kontinentu, a tieto jazyky by takto mohli zastaviť svoj ústup a začať novú fázu svojho rozkvetu.
A sense of belonging, in the religious and linguistic sense, is patently one of the most powerful components of identity.
Súčasne by sa však jazyky, ktoré majú málo používateľov, ale aj tie veľmi menšinové, šírili v nebývalej miere.
But the two facets function differently and sometimes vie with one another. Belonging in the religious sense is exclusive, belonging in the linguistic sense is not.
Logika politiky osobného adoptívneho jazyka by vlastne vyžadovala, aby sa o výbere jazyka rozhodovalo rovnako ako o výbere povolania.
We have to gradually get out of this one-way relationship in which people from elsewhere are getting better and better at learning European languages, while very few Europeans take the trouble to learn the languages of the immigrants.
Ovládanie relatívne zriedkavého jazyka by danej osobe dávalo doplnkovú výhodu porovnateľnú so zriedkavou špecializáciou v špičkovej oblasti.
The latter need to feel that their languages, their literature, their cultures are known and appreciated by the societies in which they live, and we feel that the approach based on the « personal adoptive language» could help to dispel this malaise.
Nakoniec by sa ľudia rozdelili medzi všetky jazyky zrejme veľmi nerovnomerne, ale predsa významne.
Our reflection group did not set out expressly to examine the effects of language diversity on the functioning of the Community institutions.
Jedným z hlavných dôsledkov prístupu, ktorý navrhujeme, je, že každý európsky jazyk by mal pri dvojstranných výmenách so všetkými európskymi partnermi svoje výsadné postavenie, že by žiaden nebol odsúdený na ústup, a žiaden neklesol na úroveň miestneho nárečia.
However, we feel that by stressing the bilateral language-to-language relations, the approach we advocate could help to rationalise the management of language diversity within the Union, including as regards the day-to-day running of the institutions.
Potom by sa už pôvodní používatelia daného jazyka, hoci by ich bolo málo, nemuseli viac cítiť podceňovaní, vylúčení ani izolovaní. Zanedbávať nejaký jazyk znamená vystaviť sa riziku straty náklonnosti používateľov tohto jazyka voči európskej myšlienke.
Rather than be confronted with a huge tangle which is virtually impossible to unravel, consisting of dozens of languages generating hundreds of possible connections, and inevitably generating countless recriminations, we would thus be dealing with pairs of languages associated with one other on the ground, the relationships between them being above all managed by their speakers, i.e. by the people most attached to the two languages simultaneously, and best qualified to strengthen the ties between the two peoples concerned.There is a case for having, for each pair of countries, a bilateral and bilingual organisation — an institution, a foundation, an association, or simply a committee — set up at the initiative of the political leaders or a group of citizens with a strong attachment to both countries, to their languages and to their cultures.
Nikto sa nemôže celým srdcom pridať k európskemu celku, ak nemá pocit, že jeho osobitná kultúra, a najmä jeho jazyk, sa v ňom v plnej miere rešpektujú, a že začlenenie jeho krajiny do Európskej únie prispieva skôr k rozvoju jeho vlastného jazyka a jeho vlastnej kultúry, než k ich odsúvaniu na okraj záujmu.
Any number of twinning operations between towns, districts and even villages, as well as between teaching establishments, sports associations, between publishers, etc. could also be envisaged.Each of these bilateral organisations would focus its efforts on strengthening the links between the speakers of the two languages it is seeking to pair up.
Veľa kríz, ktorých sme boli svedkami v Európe, ale aj inde, má pôvod v skutočnosti, že určité spoločenstvo malo v istom období v minulosti pocit, že sa jeho jazyk zosmiešňoval; mali by sme zostať bdelí a vyhnúť sa tomu, aby sa takéto pocity vyskytli v budúcich rokoch a desaťročiach a vystavili nebezpečenstvu európsku súdržnosť.
Needless to say, every country in the Union should also have similar structures reaching out with the same commitment to all the other countries.
Každý jazyk je produktom jedinečnej historickej skúsenosti, každý je nositeľom pamäti, literárneho dedičstva, osobitnej schopnosti a predstavuje oprávnený dôvod kultúrnej identity.
In some cases, particularly that of relations between two essentially minority languages, the Community institutions could provide financial assistance for teaching and teacher training programmes, school and university exchanges, translation, etc.
Nie sú vzájomne zameniteľné, žiaden nie je nahraditeľný, žiaden nie je nadbytočný.
We nevertheless think that generally speaking this assistance should be phased down once the system is run in, gets up to speed and becomes self-sustaining.
Zachovanie všetkých jazykov nášho dedičstva vrátane jazykov zdedených po našich európskych predkoch, ako je latinčina
We have not in this report sought to list the measures to be taken to implement the approach we advocate.
a staroveká gréčtina, podpora aj pri našich najmenej rozšírených jazykov jazykoch ich určitého rozšírenia vo zvyšnej časti kontinentu sú neoddeliteľné od myšlienky Európy mieru, kultúry, univerzálnosti a blahobytu.
These experiences might involve only a few dozen pupils at a time, but if they were to be more widespread, if there were hundreds and thousands of initiatives of this kind - between countries, regions, towns, districts, institutions, companies, associations, etc. - very considerable momentum would quickly build up.
V civilizácii, v ktorej má komunikácia taký význam a voľný čas sa predlžuje, môže obohatenie ľudskej existencie objavovaním iného jazykového a kultúrneho sveta priniesť iba veľké profesionálne, intelektuálne a citové uspokojenie.
D of course raise logistic, financial and human problems, particularly in terms of training up a sufficient cient number of teachers to an appropriate level, adapting schools to the new requirements, and the organisation of time. These obstacles are nevertheless far easier to overcome with modern technological resources.It is not therefore unrealistic to imagine courses online given by a single teacher to pupils located in different places, offering the possiblity for pupils to ask that teacher questions directly on their screens.
Zvládnutie osobného adoptívneho jazyka a oboznámenie sa so svetom jeho používateľov by okrem toho malo podporiť víziu sveta otvorenejšieho voči iným a posilniť pocit príslušnosti k Európe, nie na úkor pocitu príslušnosti k svojej rodnej krajine alebo k svojej pôvodnej kultúre, ale súbežne s týmto pocitom príslušnosti tak, aby európsky občan vo vzťahoch s používateľmi svojho osobného adoptívneho jazyka ich prirodzene oboznamoval so svojou krajinou a kultúrou.
But the benefit accrued during the early years will remain and will often have paved the way in the mindset for the learning of another language.
Z profesionálneho hľadiska všetko nasvedčuje tomu, že anglický jazyk bude v budúcnosti stále potrebnejší, ale bude stále menej postačovať.
The choice can be taken at any age, including retirement, which today offers tens of millions of Europeans the prospect of a long period of free time which they could usefully fill with enthusiastic engagement with another language, another country, another people, another culture.
Ak je v určitých oblastiach činnosti už takmer nevyhnutnosťou ovládať ho, uvedenie v životopise jazyka, ktorý uviedli aj všetci ostatní kandidáti, nedáva uchádzačovi do rúk žiadny ďalší tromf pri hľadaní práce alebo pri vykonávaní nejakej činnosti.
If the approach we advocate were to be adopted, we would obviously have to go into the details of how to implement it in the coming years.
Stáva sa to dosť často už dnes a bude to platiť ešte viac v budúcnosti.
This process will be doubly pedagogical, entailing the need to patiently get the message across concerning the bilateral approach to language relations and the concept of personal adoptive language, and thereafter to get to grips with the practicalities of what it implies, particularly in the area of teaching. This would be a major project for Europe but we are convinced that it is essential to commit ourselves to it without delay and that its material and moral outcomes will amply justify the efforts made.
Bude potrebné, aby človek mohol vyniknúť inak, aby zdôraznil svoju odlišnosť, aby mal vlastnú oblasť, a teda mal k dispozícii lepšie odborné tromfy; z tohto pohľadu bude každý nevyhnutne potrebovať ďalší jazyk, svoj osobný jazyk, svoj jazyk, ktorým sa odlíši, ktorý je menej bežný ako angličtina a zároveň iný ako jazyk, ktorý má spoločný so svojimi krajanmi.