natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In order to answer the question referred by the national court, it must first be recalled that although, as Deutsche Telekom and the German, Austrian and Finnish Governments point out, the Directive does not harmonise fully all the rules relating
Aby bolo možné odpovedať na otázku položenú vnútroštátnym súdom, je potrebné v prvom rade pripomenúť, že ako uvádzajú tak Deutsche Telekom, ako aj nemecká, rakúska a fínska vláda, smernica neharmonizuje všetky pravidlá vzťahujúce sa na
01051 TELECOM to late payments in commercial transactions, it does govern certain specific rules in that regard.
01051 TELECOM oneskorené platby v obchodných transakciách, ale upravuje len niektoré osobitné pravidlá v tejto oblasti.
They include, inter alia, as the Court has already held, rules on interest for late payment (see, to that effect, Case C-302/05 Commission v Italy [2006] ECR I-10597, paragraph 23).
Medzi nimi sú, ako už Súdny dvor rozhodol, pravidlá týkajúce sa úrokov z omeškania v prípade oneskorenej platby (pozri v tomto zmysle rozsudok z 26. októbra 2006, Komisia/Taliansko, C-302/05, Zb. s. I-10597, bod 23).
In that regard, after laying down in Article 3(1)(b)(i) a period for payment of 30 days to be applicable in the absence of any contractual agreement, Directive 2000/35 provides, in Article 3(1)(c)(ii), that the creditor is to be entitled to interest for late payment to the extent that ‘he has not received the amount due on time, unless the debtor is not responsible for the delay’.
V tejto súvislosti, po tom, čo v článku 3 ods. 1 písm. b) bode i) definuje lehotu na zaplatenie 30 dní, ak táto lehota nebola v zmluve stanovená inak, smernica 2000/35 uvádza v tom istom odseku v písm. c) bode ii), že veriteľ má nárok na úrok z omeškania, ak „neobdržal dlžnú čiastku načas, s výnimkou prípadov, keď dlžník nie je za omeškanie zodpovedný“.
It is therefore explicit in the wording of that provision that a debtor’s payment is regarded as late, for the purposes of entitlement to interest for late payment, where the creditor does not have the sum owed at his disposal on the due date.
Zo znenia ustanovenia článku 3 ods. 1 písm. c) bodu ii) teda jasne vyplýva, že na účely navyšovania úrokov z omeškania sa platba dlžníka považuje za oneskorenú, keď veriteľ nedisponuje dlžnou sumou pred uplynutím lehoty.
In the case of payment by bank transfer, only the crediting of the amount due to the creditor’s account will enable him to have that sum at his disposal.
V prípade platby bankovým prevodom až pripísanie dlžnej sumy na účet veriteľa mu umožňuje disponovať s uvedenou sumou.
That interpretation is confirmed by the various language versions of Directive 2000/35 which refer, unequivocally, to receipt of the amount due within the period for payment.
Takýto výklad je potvrdený viacerými jazykovými verziami smernice 2000/35, ktoré sa jednoznačne odvolávajú na prijatie dlžnej sumy počas lehoty na zaplatenie.
Such is the case, inter alia, of the wording ‘erhalten’, ‘received’, ‘reçu’ and ‘ricevuto’ in the German, English, French and Italian language versions respectively of Directive 2000/35.
Taký je najmä prípad výrazov „erhalten“ v nemeckej, „received“ v anglickej, „reçu“ vo francúzskej a „ricevuto“ v talianskej jazykovej verzii smernice 2000/35.
Moreover, it is clear from the travaux préparatoires for that directive that the choice of the word ‘received’ was not random, but the result of a deliberate decision by the Community legislature.
Okrem toho z prípravných prác na uvedenej smernici jasne vyplýva, že použitie výrazu „reçu“ nebolo náhodné, ale sa zakladalo na zámernom rozhodnutí normotvorcu Spoločenstva.
As the Commission points out, during the discussions in the
Ako totiž Komisia zdôrazňuje, počas rokovaní, ktoré pred
Council of the European Union which preceded the adoption of that directive, that word was finally preferred to a number of other, less precise, expressions with regard to determination of the point from which a payment is to be regarded as having been made within the period for payment in a commercial transaction.
2008 — VEC C-306/06 prijatím tejto smernice prebiehali v Rade Európskej únie, bol tento výraz zvolený na úkor viacerých iných výrazov, ktoré boli menej presné, pokiaľ ide o určenie dátumu, od ktorého sa má platba v obchodnej transakcii považovať za vykonanú v stanovenej lehote.
Furthermore, an interpretation which makes the crediting of the amount due to the account of the creditor the decisive criterion of payment, inasmuch as it is based on the point when the sum due is definitely at the creditor’s disposal, complies with the main objective pursued by Directive 2000/35, as is apparent, inter alia, from recitals 7 and 16 in the preamble thereto, that is to say the protection of those holding financial debts.
Navyše výklad, podľa ktorého je pripísanie dlžnej sumy na účet veriteľa rozhodujúcim kritériom platby, pretože sa zakladá na dátume, kedy dlžnou sumou môže tento veriteľ určite disponovať, je v súlade s hlavným cieľom smernice 2000/35 vyplývajúcim najmä z jej odôvodnení č. 7 a 16, t. j. s ochranou držiteľov peňažných pohľadávok.
It is worth adding also that such a reading of Article 3(1)(c)(ii) of the Directive appears to be confirmed by the interpretation adopted by the Court in respect of other areas of Community law.
Nakoniec je potrebné dodať, že takýto výklad článku 3 ods. 1 písm. c) bodu ii) smernice sa zdá byť potvrdený výkladom prijatým Súdnym dvorom v iných oblastiach práva Spoločenstva.
Thus, as 01051 Telecom points out, it is apparent from the caselaw of the Court that the crediting to the account of the own resources of the European Communities constitutes the decisive criterion for establishing whether a Member State which is required to place a sum of money at the disposal of the Commission has failed to fulfil its obligations and whether, consequently, it is required to pay interest for late payment (see, to that effect, Case C-363/00 Commission v Italy [2003] ECR I-5767, paragraphs 42, 43 and 46).
Ako tvrdí 01051 Telecom, z judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že pripísanie na účet vlastných zdrojov Európskych spoločenstiev predstavuje rozhodujúce kritérium na určenie, či si členský štát, ktorý má Komisii poskytnúť peňažnú sumu, nesplnil svoje povinnosti, a či v dôsledku toho je povinný uhradiť úroky z omeškania (pozri v tomto zmysle rozsudok z 12. júna 2003, Komisia/Taliansko, C-363/00, Zb. s. I-5767, body 42, 43 a 46).
Accordingly, the decisive point for the assessment of whether, in a commercial transaction, payment by bank transfer may be regarded as having been made in time, thus excluding the possibility of the debt giving rise to the charging of interest for late payment within the meaning of that provision, is the date on which the sum due is credited to the account of the creditor.
Z tohto dôvodu dátum rozhodujúci na posúdenie, kedy môže byť platba bankovým prevodom v rámci obchodnej transakcie považovaná za vykonanú načas, čo teda vylučuje navyšovanie úrokov z omeškania na základe tejto pohľadávky v zmysle uvedeného ustanovenia, je dátum, kedy bola dlžná suma pripísaná na účet veriteľa.
That conclusion cannot be called into question by the argument, raised in particular by the Finnish Government, that such an interpretation of Article 3(1)(c)(ii) of Direct- ive 2000/35 would lead to the debtor’s being unreasonably required to bear the risk relating to delays in the handling of banking transactions.
Tento záver nemôže spochybniť argumentácia, ktorú podporuje najmä fínska vláda, podľa ktorej by taký výklad článku 3 ods. 1 písm. c) bodu ii) smernice 2000/35 viedol k tomu, že by dlžník až nerozumne musel znášať riziko spojené s lehotami na spracovanie bankových transakcií.
In that regard, it is sufficient to observe that that provision lays down specifically, in its last phrase, that the debtor must not be held liable for delays for which he is not responsible.
V tejto súvislosti stačí uviesť, že toto ustanovenie na konci presne uvádza, že dlžník nesmie byť braný na zodpovednosť za omeškanie, za ktoré nie je zodpovedný.
In other words, Directive 2000/35 itself excludes interest for late payment in cases where the late payment is not the result of the debtor’s conduct, as he has diligently taken into account the periods normally necessary for execution of a bank transfer.
Inými slovami, samotná smernica 2000/35 vylučuje platenie úrokov z omeškania v prípade, že oneskorenie platby nie je dôsledkom správania sa dlžníka, ktorý starostlivo zohľadnil bežné lehoty potrebné na vykonanie bankového prevodu.
Moreover, as the Czech Government observes, it is usual in commercial transactions for regulatory or contractual provisions to lay down the periods required for the execution of bank transfers, so that a debtor is in a position to take such periods into account and thus avoid incurring interest for late payment.
Napokon, ako uviedla česká vláda, v rámci obchodných transakcií je bežné, že ustanovenia zákona alebo zmluvy upravujú lehoty potrebné na vykonanie bankových prevodov tak, že dlžník môže predpokladať tieto lehoty a zabrániť teda vzniku úrokov z omeškania.
In view of all the foregoing considerations, the answer to the question referred to the Court must be that Article 3(1)(c)(ii) of Directive 2000/35 is to be interpreted as meaning that it requires, in order that a payment by bank transfer may avoid or put an end to the application of interest for late payment, that the sum due be credited to the account of the creditor within the period for payment.
Vzhľadom na všetky predchádzajúce úvahy treba na položenú otázku odpovedať, že článok 3 ods. 1 písm. c) bod ii) smernice 2000/35 sa má vykladať v tom zmysle, že na to, aby platba bankovým prevodom bránila vzniku úrokov z omeškania alebo ukončila ich navyšovanie, vyžaduje, aby dlžná suma bola pripísaná na účet veriteľa pred uplynutím lehoty na zaplatenie.
Article 3(1)(c)(ii) of Directive 2000/35/EC of the European Parliament and of the Council of 29 June 2000 on combating late payment in commercial transactions is to be interpreted as meaning that it requires, in order that a payment by bank transfer may avoid or put an end to the application of interest for late payment, that the sum due be credited to the account of the creditor within the period for payment.
Článok 3 ods. 1 písm. c) bod ii) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/35/ES z 29. júna 2000 o boji proti oneskoreným platbám v obchodných transakciách sa má vykladať v tom zmysle, že na to, aby platba bankovým prevodom bránila vzniku úrokov z omeškania alebo ukončila ich navyšovanie, vyžaduje, aby dlžná suma bola pripísaná na účet veriteľa pred uplynutím lehoty na zaplatenie.
Case C-331/06
Vec C-331/06
(Reference for a preliminary ruling from the Rechtbank te Amsterdam)
(návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Rechtbank te Amsterdam)
(Old-age insurance — Worker who is a national of a Member State — Social security contributions — Separate periods — Different Member States — Calculation of periods of insurance — Application for a pension — Residence in a nonMember State)
„Starobné poistenie — Pracovník, ktorý je štátnym príslušníkom členského štátu — Poistné na sociálne zabezpečenie — Rôzne doby — Rôzne členské štáty — Výpočet dôb poistenia — Žiadosť o dôchodok — Bydlisko v treťom štáte“
Opinion of Advocate General Mazák delivered on 16 January 2008 . . . . . .
Návrhy prednesené 16. januára 2008 — generálny advokát J. Mazák . . . . . .
I - 1959Judgment of the Court (Second Chamber), 3 April 2008 . . . . . . . . . . .
Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 3. apríla 2008 . . . . . . . . . .
Social security for migrant workers — Old-age and survivor’s insurance — Calculation of benefit
Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov — Starobné poistenie a poistenie pre prípad úmrtia — Výpočet dávok
(Council Regulation No 1408/71, Arts 10 and 48(2))
(Nariadenie Rady č. 1408/71, článok 10 a článok 48 ods. 2)
SUMMARY — CASE C-331/06 subject to the provisions of the national law of the Member State of the institution responsible for paying the pension.
Spôsob výplaty takéhoto starobného dôchodku sa však naďalej spravuje ustanoveniami vnútroštátneho práva členského štátu, v ktorom sa nachádza inštitúcia dlhujúca tento dôchodok.
While Article 10 of Regulation No 1408/71 introduces a binding right to have a pension paid in any Member State, neither that regulation nor any provision of Community law requires Member States to pay pensions in nonMember States.
Hoci článok 10 nariadenia č. 1408/71 zakotvuje vymáhateľný nárok na výplatu dôchodku v ktoromkoľvek členskom štáte Spoločenstva, ani nariadenie, ani žiadne ustanovenie práva Spoločenstva nevyžaduje od členských štátov vyplácanie dôchodkov do tretích štátov.
Article 48(2) of Regulation No 1408/71, as amended and updated by Regulation No 631/2004, requires the competent institution of the last Member State in which a worker who is a national of a Member State resided to take into account, in calculating the old-age pension of that worker, who, when he submits his pension claim, is resident in a nonMember State, of the periods worked in another Member State under the same conditions as if that worker still resided in the Community.
Článok 48 ods. 2 nariadenia č. 1408/71, v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením č. 631/2004, ukladá príslušnej inštitúcii členského štátu, v ktorom mal pracovník, štátny príslušník niektorého členského štátu, naposledy bydlisko, aby pri výpočte starobného dôchodku tohto pracovníka, ktorý má v čase podania žiadosti o výplatu dôchodku bydlisko v treťom štáte, zohľadnila doby odpracované v inom členskom štáte za rovnakých podmienok, ako keby mal tento pracovník stále bydlisko na území Spoločenstva.
(see paras 38, 39, operative part)
(pozri body 38, 39 a výrok)
OPINION OF ADVOCATE GENERALMAZÁK delivered on 16 January 2008 1 other social security systems of one or several other Member States.
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTAJÁN MAZÁK prednesené 16. januára 2008 1 zabezpečenia jedného alebo viacerých iných členských štátov.
This reference for a preliminary question concerns Article 48 of Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to selfemployed persons and to members of their families moving within the Community, as amended by Regulation (EC) No 1386/2001 of the European Parliament and of the Council of 5 June 2001 (‘Regulation No 1408/71’ or ‘the Regulation’). 2
Tento návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka článku 48 nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva, zmeneného a doplneného nariadením (ES) č. 1386/2001 Európskeho parlamentu a Rady z 5. júna 2001 (ďalej len „nariadenie č. 1408/71“ alebo „nariadenie“) 2.
This provision concerns periods of insurance of less than one year under a given national pension system.
Toto ustanovenie sa týka dôb poistenia kratších ako rok dosiahnutých v rámci určitého vnútroštátneho dôchodkového systému.
Article 48(2) of Regulation No 1408/71 provides, in essence, that such short periods are to be aggregated to periods of insurance completed under
Článok 48 ods. 2 nariadenia č. 1408/71 v podstate stanovuje, že takéto krátke doby sa majú pripočítať k dobám poistenia dosiahnutým v rámci iných systémov sociálneho
More recently amendments were made by, inter alia, Regulation (EC) No 647/2005 of the European Parliament and of the Council of 13 April 2005 amending Council Regulations (EEC) No 1408/71 on the application of social security schemes to employed persons, to selfemployed persons and to members of their families moving within the Community and (EEC) No 574/72 laying down the procedure for implementing Regulation (EEC) No 1408/71 (OJ 2005 L 117, p. 1).
V poslednom období boli zmeny a doplnenia vykonané, okrem iného, nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 647/2005 z 13. apríla 2005, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva, a (EHS) č. 574/72, ktorým sa stanovuje postup na vykonávanie nariadenia (EHS) č. 1408/71 (Ú. v. EÚ L 117, s. 1).
In the case giving rise to the present reference, a British national worked for several years in the Community (mainly in the Netherlands but also for nine months in Denmark) and then moved to the United States, where he has been living ever since.
Vec, ktorá viedla k podaniu tohto návrhu, sa týkala britského štátneho príslušníka, ktorý niekoľko rokov pracoval v Spoločenstve (hlavne v Holandsku, ale tiež deväť mesiacov v Dánsku) a potom sa presťahoval do Spojených štátov, kde odvtedy žije.
When he submitted a request for a pension to the Netherlands pension authorities, the question arose whether the rule contained in Article 48(2) of Regulation No 1408/71 should be applied to a pension request submitted by a person residing outside the Community, which would mean, in this case, that the Netherlands pension authority would have to take into account the periods of insurance completed under both Netherlands and Danish law when calculating the pension requested.
Keď podal na holandských orgánoch dôchodkového zabezpečenia žiadosť o dôchodok, vznikla otázka, či sa má článok 48 ods. 2 nariadenia č. 1408/71 vzťahovať na žiadosť o dôchodok podanú osobou s bydliskom mimo Spoločenstva, čo by v tomto prípade znamenalo, že holandské orgány dôchodkového zabezpečenia musia pri výpočte požadovaného dôchodku zohľadniť doby poistenia dosiahnuté tak podľa holandského, ako aj podľa dánskeho práva.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-331/06
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — J. MAZÁK — VEC C-331/06
Article 3(1) of that regulation states as follows:
V článku 3 ods. 1 nariadenia sa uvádza:
‘Equality of treatment
„Rovnosť zaobchádzania
Regulation No 1408/71 lays down provisions for the coordination of the application of national social security schemes to employed persons, to selfemployed persons and to members of their families moving within the Community.
Nariadenie č. 1408/71 obsahuje ustanovenia na koordináciu uplatňovania systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva.
Article 2 of that regulation provides as follows:
Článok 2 nariadenia stanovuje:
Subject to the special provisions of this Regulation, persons [resident in the territory of one of the Member States 3] to whom this Regulation applies shall be subject to the same obligations and enjoy the same benefits under the legislation of any Member State as the nationals of the State.’
Pokiaľ osobitné ustanovenia tohto nariadenia neustanovujú inak, osoby [s bydliskom na území jedného z členských štátov[ 3]], na ktoré sa toto nariadenie vzťahuje, majú tie isté povinnosti a poberajú tie isté dávky podľa právnych predpisov ktoréhokoľvek členského štátu ako štátni príslušníci tohto štátu.“
‘Persons covered
„Osoby, na ktoré sa nariadenie vzťahuje
Article 10 of the Regulation states:
V článku 10 nariadenia sa uvádza:
This Regulation shall apply to employed or selfemployed persons and to students who are or have been subject to the legislation of one or more Member States and who are nationals of one of the Member States or who are stateless persons or refugees residing within the territory of one of the Member States, as well as to the members of their families and their survivors.
Toto nariadenie sa vzťahuje na zamestnancov alebo samostatne zárobkovo činné osoby alebo študentov, na ktoré sa vzťahuje alebo sa vzťahovali právne predpisy jedného alebo viacerých členských štátov a ktoré sú štátnymi príslušníkmi jedného z členských štátov, alebo ktoré sú osobami bez štátnej príslušnosti, alebo utečencami s bydliskom na území jedného z členských štátov, ako aj na ich rodinných príslušníkov a ich pozostalých.
‘Waiving of residence clauses — Effect of compulsory insurance on reimbursement of contributions
„Upustenie od podmienok bydliska — Účinok povinného poistenia na úhradu príspevkov
3 — Deleted by Regulation No 647/2005.
3 — Zrušené nariadením č. 647/2005.
Save as otherwise provided in this Regulation invalidity, old-age or survivors’ cash benefits, pensions for accidents at work or occupational diseases and death grants acquired under the legislation of one or more Member States shall not be subject to any reduction, modification, suspension, withdrawal or confiscation by reason of the fact that the recipient resides in the territory of a Member State other than that in which the institution responsible for payment is situated.
Pokiaľ nie je v tomto nariadení ustanovené inak, peňažné dávky v invalidite, v starobe alebo pozostalostné dávky, dávky v súvislosti s pracovnými úrazmi alebo chorobami z povolania a podpora pri úmrtí, nadobudnuté podľa právnych predpisov jedného alebo viacerých členských štátov, nepodliehajú žiadnemu znižovaniu, upravovaniu, pozastaveniu, odňatiu alebo odobratiu z dôvodu, že príjemca má bydlisko na území iného členského štátu ako je štát, kde sa nachádza inštitúcia zodpovedná za vyplácanie.
(a) the competent institution shall calculate the theoretical amount of the benefit to which the person concerned could lay claim provided all periods of insurance and/or of residence, which have been completed under the legislation of the Member States to which the employed person or selfemployed person was subject, have been completed in the State in question under the legislation which it administers on the date of the award of the benefit.
dotknutá osoba uplatniť nárok za predpokladu, že všetky doby poistenia a/alebo bydliska dosiahnuté podľa právnych predpisov členských štátov, ktorým zamestnanec alebo samostatne zárobkovo činná osoba podliehali, sa dosiahli v tomto štáte podľa právnych predpisov, ktoré uplatňuje v deň priznania dávky.
If, under this legislation, the amount of the benefit is independent of the duration of the periods completed, the amount shall be regarded as being the theoretical amount referred to in this paragraph;
Ak podľa týchto právnych predpisov výška dávky nezávisí na trvaní dosiahnutých dôb, táto výška sa považuje za teoretickú výšku uvedenú v tomto pododseku;…“
The first subparagraph shall also apply to lump-sum benefits granted in cases of remarriage of a surviving spouse who was entitled to a survivors’ pension.
Prvý pododsek sa ďalej použije na paušálne dávky poskytované v prípadoch ďalšieho sobáša pozostalého manžela/manželky, ktorý mal nárok na pozostalostný dôchodok.
Article 48 of the Regulation provides:
Článok 48 nariadenia stanovuje:
Article 46(2) of the Regulation provides:
Článok 46 ods. 2 nariadenia stanovuje:
‘Periods of insurance or of residence of less than one year
„Doby poistenia alebo bydliska kratšie ako jeden rok
Notwithstanding Article 46(2), the institution of a Member State shall not be required
V prípade, kde podmienky požadované právnymi predpismi členského štátu, na nadobudnutie nároku na dávky sú splnené iba po použití článku 45 a/alebo článku 40 ods. 3, uplatnia sa nasledujúce pravidlá:
Where the conditions required by the legislation of a Member State for entitlement to benefits are satisfied only after application of Article 45 and/or Article 40(3), the following rules shall apply:
Bez toho, aby bol dotknutý článok 46 ods. 2, inštitúcia členského štátu nie je viazaná priznať dávky vo vzťahu k dobám a) príslušná inštitúcia vypočíta teoretickú výšku dávky, na ktorú by si mohla