natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In that regard also, the Council correctly contended that the legality of a legislative act can be challenged at any time by means of a reference for a preliminary ruling or a plea of illegality.
Rada opäť správne namietla, že zákonnosť právneho aktu môže byť kedykoľvek spochybnená prostredníctvom prejudiciálnej otázky alebo námietkou nezákonnosti.
On that point I can only completely agree with the finding of the Court of First Instance according to which ‘given the special nature of opinions of the Legal Services, it would not appear that those documents are bound, over the years, to lose their confidential character’.
V tomto bode je možné úplne súhlasiť so Súdom prvého stupňa, podľa ktorého „vzhľadom na osobitnú povahu právnych stanovísk nestrácajú tieto dokumenty ani časom svoj dôverný charakter“.
It added that ‘their disclosure could still be detrimental to the public interest in the stability of the Community legal order and the proper functioning of the Community institutions, inasmuch as time is not likely to alter the reasons … justifying such an exception to the right of access’.
Súd prvého stupňa doplnil, že „ich zverejnenie by mohlo vždy ohroziť verejný záujem na stabilite právneho poriadku Spoločenstva, ako aj riadne fungovanie inštitúcií Spoločenstva, pretože sa zdá, že čas nenaruší dôvody…, ktoré odôvodňujú takúto výnimku z práva na prístup“.
35Considerations relating to the passage of time cannot thus make it possible to challenge effectively the fact that Regulation No 1049/2001 laid down a principle of nondisclosure in respect of all legal advice.
35Úvahy týkajúce sa plynutia času totiž neumožňujú účelne spochybniť to, že nariadenie č. 1049/2001 stanovilo zásadu nezverejňovania všetkých právnych stanovísk.
That does not mean, however, that those considerations have no bearing but, as will be seen, the time which has passed can be taken into account only at the stage of assessing an overriding public interest which would justify the disclosure of a legal opinion by
To ale neznamená, že by tieto úvahy nemali žiaden dosah, ale ako uvidíme, zohľadnenie času, ktorý uplynul, prichádza do úvahy až v štádiu posúdenia prevažujúceho verejného záujmu, ktorý odôvodňuje zverejnenie práv-
Contrary to what both appellants maintain, there is thus no need to draw a distinction between the legal assessments in a legal opinion which deserve the protection provided for in the second indent of
Na rozdiel od toho, čo uvádzajú obaja odvolatelia, netreba teda rozlišovať medzi tými právnymi posúdeniami, ktoré vyžadujú ochranu stanovenú v článku 4 ods. 2 druhej zarážke nariadenia č. 1049/2001, a tými, ktoré ju nevyžadujú. Tiež by bolo
35 — Carlsen and Others v Council, paragraph 50.
35 — Uznesenie Carlsen a i./Rada, už citované, bod 50.
SWEDEN AND TURCO v COUNCIL way of derogation from the confidentiality which it enjoys as a general rule.
ŠVÉDSKO A TURCO/RADA neho stanoviska ako výnimku z dôverného zaobchádzania, ktorá mu v zásade prináleží.
but also on the nature of the information it contains. For example, it is not because a document relates to an inspection or investigation that its disclosure would automatically endanger the completion of that action and thus undermine the protection of the purpose of inspections or investigations.
Napríklad zverejnenie dokumentu týkajúceho sa inšpekcie či vyšetrovania nemusí automaticky znemožniť ich ukončenie a poškodzovať tak ochranu cieľov inšpekcie alebo vyšetrovania.
38Likewise, the fact that a document contains information or negative evaluations about the political situation or the protection of human rights in a third-country does not necessarily mean that its disclosure would affect the Union’s international relations. 39
38Takisto pokiaľ doku- ment obsahuje negatívne informácie alebo posúdenie týkajúce sa politickej situácie alebo ochrany ľudských práv v niektorej tretej krajine, neznamená to, že jeho zverejnenie ovplyvní medzinárodné vzťahy Únie. 39
It is apparent that it is in the very nature of the public interest which underlies the exception provided for in the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001 to protect the confidentiality of all legal opinions given in respect of draft legislation.
Ochrana dôverného zaobchádzania s právnymi stanoviskami vydanými k návrhom právnych aktov zjavne vyplýva zo samotnej povahy verejného záujmu, z ktorého vychádza výnimka uvedená v článku 4 ods. 2 druhej zarážke nariadenia č. 1049/2001.
The Court of First Instance was thus justified in holding that the disputed refusal of access was lawful ‘given the particular nature of such documents’ and because ‘the independence of the opinions of [a] legal service … can constitute an interest to be protected’. 36
Súd prvého stupňa preto správne posúdil sporné odmietnutie prístupu ako zákonné „so zreteľom na osobitnú povahu týchto dokumentov, a pretože nezávislosť stanovísk právneho servisu… môže predstavovať záujem, ktorý je potrebné chrániť“. 36
I readily admit that the analysis which I am suggesting imposes significant limits on the case-by-case examination of the exception on the ground of confidentiality in respect of legal advice.
Súhlasím však s tým, že analýza, ktorú predkladám, stanovuje značné obmedzenia, pokiaľ ide o posudzovanie výnimky dôverného zaobchádzania s právnymi stanoviskami v konkrétnom prípade.
That is, however, once again, merely the consequence of the difficulty of giving a practical effect and a reasonable meaning in practice to a perfectly contradictory legislative formulation.
Ešte raz však opakujem, že to je len výsledok toho, že je ťažké dať v praxi potrebný účinok a rozumný význam úplne protichodnému zákonnému zneniu.
Thus, although there is no doubt, as the Court of First Instance ruled on another occasion, that ‘the obligation for an institution to undertake a concrete, individual assessment of the content of the documents covered in the application for access is an approach to be adopted as a matter of principle …, which applies to all the exceptions in paragraphs 1 to 3 of Article 4 of Regulation No 1049/2001, whatever may be the field to which the documents sought relate’, 37the extent to which that requirement applies in connection with the implementation of the exception on the ground of confidentiality in respect of legal advice and in connection with the application of the other exceptions differs.
Aj keď teda niet pochybností o tom, že, ako Súd prvého stupňa rozhodol inde, „povinnosť inštitúcie vykonať konkrétne a individuálne posúdenie obsahu dokumentov uvedených v žiadosti o prístup je riešením, ktoré sa v zásade uplatňuje na všetky výnimky uvedené v odsekoch 1 až 3 článku 4 nariadenia č. 1049/2001 bez ohľadu na oblasť, ktorej sa týkajú požadované dokumenty“, 37miera, v akej je táto požiadavka uložená v rámci uplatnenia výnimky dôverného zaobchádzania s právnymi stanoviskami sa líši od jej rozsahu v rámci uplatňovania iných výnimiek.
In the latter cases, whether the disclosure of a document may actually be detrimental to the interest protected depends not only on the subjectmatter of the document,
V týchto uvedených prípadoch závisí otázka, či zverejnenie dokumentu môže skutočne ohroziť chránený záujem nie len od predmetu dokumentu, ale tiež od povahy informácií, ktoré obsahuje.
It follows from the above that the Court of First Instance did not fail to have regard to the requirement for an individual and specific examination of the documents requested for the purposes of applying the exception on the ground of confidentiality in respect of legal advice.
Z uvedeného vyplýva, že Súd prvého stupňa neporušil požiadavku individuálneho a konkrétneho posúdenia požadovaných dokumentov na účely uplatnenia výnimky dôverného zaobchádzania.
36 — Paragraphs 78 and 79 of the judgment under appeal.
36 — Body 78 a 79 napadnutého rozsudku.
37 — Technische Glaswerke Ilmenau v Commission, paragraph 85, and API v Commission, paragraph 57.
37 — Rozsudky zo 14. decembra 2006, Technische Glaswerke Ilmenau/Komisia, už citovaný, bod 85, a API/Komisia, už citovaný, bod 57.
38 — See Franchet and Byk v Commission, paragraphs 104 to 134.39 — See Kuijer v Council.
39 — Pozri rozsudok Kuijer/Rada, už citovaný.
OPINION OF MR POIARES MADURO — JOINED CASES C-39/05 P AND C-52/05 P
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — M. POIARES MADURO — SPOJENÉ VECI C-39/05 P A C-52/05 P a) Určenie prevažujúceho verejného záujmu
The exception to the exception, based on the existence of an overriding public interest
Výnimka z výnimky odvodenej z existencie prevažujúceho verejného záujmu
The confidentiality of legal advice cannot however be absolute.
Dôvernosť právnych stanovísk však nemôže byť absolútna.
The principle of nondisclosure of that advice which is laid down by the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001 must, according to the wording of that provision, give way if an ‘overriding public interest’ none the less justifies the disclosure of the document requested.
Zásada nezverejňovania uvedených stanovísk stanovená v článku 4 ods. 2 druhej zarážke nariadenia č. 1049/2001 musí podľa znenia tohto ustanovenia ustúpiť, pokiaľ „prevažujúci verejný záujem“ odôvodňuje zverejnenie požadovaného dokumentu.
Moreover, it is also for the purpose of weighing the interest protected by the exception to the right of access provided for in favour of legal advice against possible overriding public interests that a specific examination of the document requested is necessary. 40
Konkrétne posúdenie požadovaného dokumentu je napokon nutné vykonať aj medzi záujmom chráneným výnimkou z práva na prístup stanovenou v prospech právnych stanovísk a prípadných prevažujúcich verejných záujmov. 40
The first complaint referred to above raises the sensitive question of the nature of the ‘overriding public interest’ within the meaning of the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001 which would justify the disclosure of a legal opinion by way of derogation from the confidentiality which that kind of document is as a rule guaranteed.
Prvá výhrada pripomenutá vyššie prináša delikátnu otázku povahy „prevažujúceho verejného záujmu“ v zmysle článku 4 ods. 2 druhej zarážky nariadenia č. 1049/2001, ktorý odôvodňuje zverejnenie právneho stanoviska ako výnimku z dôverného zaobchádzania, ktorá je pre tento typ dokumentov zaručená.
Is this a question of the public interest in access to documents which, in the specific circumstances of the present case, would prevail over the public interest which demands that legal advice be protected, or of a public interest which is different from and superior to the public interest in access to documents?
Ide o verejný záujem na prístupe k dokumentom, ktorý má za osobitných okolností prejednávanej veci prednosť pred verejným záujmom, ktorý ukladá ochranu právnych stanovísk, alebo o odlišný a prevažujúci verejný záujem na prístupe k dokumentom?
By favouring the latter option, the Court of First Instance made the applicant responsible for the task of identifying a public interest which is different from and superior to the public interest in transparency, openness, democracy and the participation of citizens in the decisionmaking process.
Tým, že Súd prvého stupňa uprednostnil druhú časť alternatívy, uložil žalobcovi, aby určil verejný záujem, ktorý by bol prevažujúci a odlišný od verejného záujmu na transparentnosti, otvorenosti, demokracii a účasti občanov na rozhodovacom procese.
That is a task so formidable that there is hardly any likelihood that access to a document would ever be granted on the ground that there is an overriding public interest.
Ide o tak náročnú úlohu, že je nepravdepodobné, že by bol prístup k dokumentu na základe prevažujúceho verejného záujmu vôbec niekedy poskytnutý.
41 An applicant comes up against the insuperable difficulty of identifying public interests which would be of more importance than the ‘usual’ public interest connected with transparency.
41Naráža na neprekonateľnú prekážku určiť verejné záujmy, ktoré by boli dôležitejšie ako „normálny“ verejný záujem súvisiaci s transparentnosťou.
In that regard, Mr Turco complains that the Court of First Instance erred in finding that the overriding public interest capable of justifying the disclosure of a document must, as a rule, be distinct from the principles underlying Regulation No 1049/2001, that is to say, the principles of transparency, openness and democracy or of the participation of citizens in the decisionmaking process, unless the applicant shows that, having regard to the specific facts of the case, the invocation of those principles is so pressing that it overrides the need to protect the document in question.
V tejto súvislosti vytýka pán Turco Súdu prvého stupňa, že nesprávne rozhodol, že prevažujúci verejný záujem, ktorý je spôsobilý odôvodňovať zverejnenie dokumentu, musí byť v zásade odlišný od zásady transparentnosti, otvorenosti a demokracie alebo účasti občanov na rozhodovacom procese, na ktorých spočíva nariadenie č. 1049/2001, iba ak by žiadateľ preukázal, že s ohľadom na osobitné okolnosti prejednávanej veci prekračuje odvolanie sa na uvedené zásady potrebu ochrany sporného dokumentu.
He also complains that the Court of First Instance made it impossible for itself to ascertain whether the Council had properly weighed the overriding public interest against the need for protection of legal advice by not ordering that the legal opinion in question be produced.
Súdu prvého stupňa tiež vytýka, že tým, že nenariadil predloženie predmetného právneho stanoviska, si znemožnil overiť, či Rada správne zvážila prevažujúci verejný záujem a potrebu ochrany právnych stanovísk.
251, in particular pp. 259, 261 and 262.
251, najmä s. 259, 261 a 262.
40 — See, to that effect, API v Commission, paragraph 54.
40 — Pozri v tomto zmysle rozsudok API/Komisia, už citovaný, bod 54.
SWEDEN AND TURCO v COUNCIL made accessible’.
ŠVÉDSKO A TURCO/RADA ment sprístupnený“.
42It is also more in that direction that the caselaw of the Court of First Instance subsequent to the judgment under appeal seems to be moving.
42Zdá sa, že judikatúra Súdu prvého stupňa nasledujúca po napadnutom rozsudku je orientovaná týmto smerom.
Referring to the exceptions laid down in Article 4(3), the Court of First Instance points out that they give the institutions a discretion ‘which allows them to balance, on the one hand, their interest in maintaining the confidentiality of their deliberations against, on the other hand, the interest of the citizen in gaining access to documents’. 43
Odvolávajúc sa na výnimky stanovené v článku 4 ods. 3, Súd prvého stupňa uvádza, že inštitúciám zachovávajú voľnú úvahu, ktorá „im umožňuje zvážiť na jednej strane ich záujem na ochrane tajomstva ich rozhodovacieho procesu a na druhej strane záujem občana získať prístup k dokumentom“. 43
However, that interpretation of the wording of Regulation No 1049/2001 is not necessary.
Tento výklad textu nariadenia č. 1049/2001 však nie je nutný.
The argument put forward by the Court of First Instance that, in so far as the principles of transparency, openness, democracy and the participation of citizens in the decisionmaking process underlie all the provisions in that regulation, the overriding public interest capable of justifying the disclosure of a document by way of derogation from the general confidentiality of legal advice must, as a rule, be distinct from those principles does not convince me.
Tvrdenie uvedené Súdom prvého stupňa, podľa ktorého vzhľadom na to, že všetky ustanovenia tohto nariadenia spočívajú na zásadách transparentnosti, otvorenosti, demokracie a účasti občanov na rozhodovacom procese musí byť prevažujúci verejný záujem spôsobilý odôvodniť zverejnenie dokumentu ako výnimku zo zásady dôverného zaobchádzania s právnymi stanoviskami od týchto zásad v zásade odlišný, ma nepresvedčilo.
In actual fact, what is imposed, in my opinion, by the last phrase in Article 4(2) of Regulation No 1049/2001 is the obligation, for the institution concerned, to weigh the public interest protected by the exception on the ground of confidentiality against the public interest in access to documents, in the light of the content of the document requested and the specific circumstances of the case.
Podľa mňa ukladá článok 4 ods. 2 posledná veta nariadenia č. 1049/2001 povinnosť porovnať verejný záujem chránený výnimkou dôverného zaobchádzania a verejný záujem na prístupe k dokumentom a to s ohľadom na obsah požadovaného dokumentu a na osobitné okolnosti prejednávanej veci.
In other words, the ratio legis of that provision, so far as concerns the exception on the ground of confidentiality in respect of legal advice, is that, although the public interest which underlies the protection of legal advice prevails as a rule over the public interest in access to documents, an analysis of the circumstances of the case and of the content of the legal opinion requested may tip the scales in the opposite direction.
Inými slovami, ratio legis tohto ustanovenia, pokiaľ ide o výnimku dôverného zaobchádzania s právnymi stanoviskami, je to, že verejný záujem, na ktorom je ochrana právnych stanovísk založená, síce v zásade prevažuje nad verejným záujmom na prístupe k doku -mentom, ale môže sa stať, že analýza okolností prejednávanej veci a obsah požadova -ného právneho stanoviska nakloní rovnováhu medzi záujmami opačným smerom.
It seems to me that that is the only reading capable of giving any effect to the exception to the exceptions on the ground of confidentiality, based on the existence of an overriding public interest.
Zdá sa mi, že len tento výklad môže poskytnúť účinnosť výnimke z výnimiek dôverného zaobchádzania odvodenej z existencie prevažujúceho verejného záujmu.
The illustrations of overriding public interests provided by the Council at the hearing demonstrate that.
Potvrdzujú to aj príklady prevažujúcich verejných záujmov, ktoré poskytla Rada na pojednávaní.
Even though the Council shares the Court of First Instance’s analysis that those interests must be distinct from the principles underlying Regulation No 1049/2001, the illustrations make clear the difficulty, if not the impossibility of the distinction.
Hoci súhlasí s analýzou Súdu prvého stupňa, podľa ktorej musia byť tieto záujmy odlišné od zásad, na ktorých spočíva nariadenie č. 1049/2001, tieto príklady objasňujú problém spočívajúci v náročnosti, ba nemožnosti odlíšenia.
For example, the possibility, which was referred to, of disclosing noncontroversial legal advice: it is explained by the fact that the objective of the protection of legal advice, which consists in the preservation of an institution’s ability to obtain frank and independent advice and the desire not to provide challenges in respect of the legality of a legislative act, does not require the confidentiality of that advice, with the result that the public interest in access to documents regains precedence.
Tak je to v prípade uvedenej možnosti zverejniť nesporné právne stanovisko: vysvetľuje sa skutočnosťou, že cieľ ochrany právnych stanovísk, ktorý spočíva v ochrane spôsobilosti inštitúcie využívať pravdivé a nezávislé stanoviská a snahe nevyvolávať spochybňovanie zákonnosti právnych aktov, nevyžaduje dôvernosť týchto stanovísk, takže verejný záujem na prístupe k týmto dokumentom opäť prevládne.
Similarly, the case of legal opinions issued for publication, which is justified by the fact that disclosure has the specific aim of cutting
To isté platí v prípade právnych stanovísk, ktoré sú vydané na účely ich zverejnenia, kde je dôvodom skutočnosť, že cieľom zverejnenia
42 — Opinion in Sison v Council, point 27.
42 — Návrhy vo veci Sison/Rada, už citované, bod 27.
43 — Case T-264/04 WWF European Policy Programme v Council [2007] ECR II-911, paragraph 44.
43 — Rozsudok Súdu prvého stupňa z 25. apríla 2007, WWF European Policy Programme/Rada, T-264/04, Zb. s. II-911, bod 44.
That is also the interpretation which Advocate General Geelhoed defended in taking the view that it ‘is clear from the explicit wording’ of Article 4(2) and (3) of Regulation No 1049/2001 that those provisions ‘require institutions, in considering whether access to documents should be refused, to balance the particular interest to be protected by refusing disclosure (e.g. protection of commercial interests, court proceedings or the institutions’ decisionmaking process) against the general, public interest in the document concerned being
Tento výklad zastával tiež generálny advokát Geelhoed, keď tvrdil, že „jasne vyplýva zo znenia“ článku 4 ods. 2 a 3. nariadenia č. 1049/2001, že tieto ustanovenia „inštitúciám ukladajú, aby v prípade, že hodlajú odmietnuť prístup k určitým dokumentom, zvážili osobitný záujem na ochrane (napríklad ochrana obchodných záujmov, súdnych konaní a rozhodovacieho procesu) a všeobecný záujem, aby bol dotknutý doku-
OPINION OF MR POIARES MADURO — JOINED CASES C-39/05 P AND C-52/05 P short any discussion on the legality of the institution’s action.
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — M. POIARES MADURO — SPOJENÉ VECI C-39/05 P A C-52/05 P je práve ukončiť akúkoľvek debatu o zákonnosti činnosti inštitúcie.
Likewise, the passage of time must be taken into account by the institution concerned in so far as it may lessen the intensity of the public interest considerations justifying the general confidentiality of legal advice to the point of tipping the scales in favour of the public interest in transparency.
Dotknutá inštitúcia musí tiež zohľadniť čas, ktorý uplynul, ak môže viesť k takej strate intenzity dôvodov verejného záujmu odôvodňujúcich principiálnu dôvernosť právnych stanovísk, že preváži verejný záujem na transparentnosti.
That could in particular be the case where the legislative act which had been the subject of the legal opinion requested has, in the meantime, been repealed.
Tak by to mohlo byť najmä v prípade, keď bol právny akt, ktorý bol predmetom požadovaného právneho stanoviska, zrušený.
the applicant a burden of proof which is far too heavy: how could he show the interest in disclosing a legal opinion notwithstanding the general interest in keeping it confidential when he does not know its content?
uložiť žiadateľovi príliš ťažké dôkazné bremeno: ako by mohol preukázať záujem na zverejnení daného právneho stanoviska napriek principiálnemu záujmu na zachovaní jeho dôvernosti, keď nepozná jeho obsah?
He will, as in the present case, more often than not be reduced to relying on the overriding public interest in general terms.
Najčastejšie nebude mať inú možnosť, než odvolávať sa na prevažujúci verejný záujem vo všeobecnosti.
Only the Council can, — and must —, carry out such an assessment on the basis of the content of the document in question and of the specific circumstances of the case.
Vykonať takého posúdenie na základe obsahu dotknutého dokumentu a osobitných okolností prejednávanej veci prináleží len Rade a je to jej povinnosť.
Moreover, in a decision subsequent to the judgment which is the subject of the present appeal, the Court of First Instance seems no longer to wish to place such a burden of proof on the applicant.
Napokon sa zdá, že Súd prvého stupňa v jednom svojom neskoršom rozhodnutí, ktoré bolo vydané po napadnutom rozsudku, už nehodlal takéto dôkazné bremeno na žiadateľa preniesť.
It held that the fact that a party requesting access does not invoke a public interest distinct from the principles of transparency and democracy ‘does not automatically imply that it is unnecessary to weigh up the interests at stake’ in so far as ‘the invocation of those same principles may, in the light of the particular circumstances of the case, be so pressing that it overrides the need to protect the documents in question.’ 46
Rozhodol totiž, že skutočnosť, že žiadateľ o prístup sa neodvoláva na žiaden verejný záujem, ktorý sa líši od zásad transparentnosti a demokracie, „automaticky neznamená, že nie je potrebné zváženie“, pokiaľ „odvolanie sa na tieto rovnaké zásady môže byť s ohľadom na osobitné okolnosti prejednávanej veci tak naliehavé, že prekračuje potrebu ochrany sporných dokumentov“. 46