natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It acquired, among others, the exclusive television broadcasting rights to those matches in the countries of Europe.
Získala najmä výlučné práva na televízne vysielanie týchto udalostí pre štáty európskeho kontinentu.
Those rights were subsequently assigned to Infront.
Tieto práva boli neskôr postúpené na Infront.
By letters of 25 September 1998 and 5 May 2000, the United Kingdom notified the Commission, in accordance with Article 3a(2) of Directive 89/552, of the measures adopted pursuant to Article 3a(1).
Listami z 25. septembra 1998 a 5. mája 2000 Spojené kráľovstvo v súlade s článkom 3a ods. 2 smernice 89/552 oznámilo Komisii opatrenia prijaté podľa odseku 1 tohto článku.
On 28 July 2000, the Director-General of the Commission’s Directorate-General for Education and Culture sent the United Kingdom the contested decision, stating as follows:
Dňa 28. júla 2000 generálny riaditeľ Generálneho riaditeľstva Komisie „Vzdelávanie a kultúra“ zaslal Spojenému kráľovstvu sporný akt, v ktorom bolo uvedené:
‘By letter dated 5 May 2000, received by the European Commission on 11 May 2000, the [United Kingdom] Permanent Representation to the European Union notified [to] the Commission a set of national measures concerning the television coverage of events of national interest in the United Kingdom. …
„Listom z 5. mája 2000 prijatým Komisiou 11. mája 2000 stále zastúpenie [Spojeného kráľovstva] pri Európskej únii oznámilo Komisii súhrn vnútroštátnych opatrení týkajúcich sa televízneho pokrytia udalostí národného významu v Spojenom kráľovstve…
I have the honour to inform you that pursuant to the examination of the conformity of the measures taken with … [D]irective [89/552] and on the basis of the facts available in relation to the audiovisual landscape in the United Kingdom, the … Commission does not intend to object to the measures notified by your authorities.
Mám česť vás informovať, že na základe posúdenia zlučiteľnosti prijatých opatrení so smernicou [89/552] a s ohľadom na dostupné skutočnosti o audiovizuálnej oblasti v Spojenom kráľovstve… Komisia nezamýšľa namietať proti opatreniam, ktoré oznámili vaše orgány.
As required by Article 3a(2) of … [D]irective [89/552], the Commission will proceed with the publication of the notified measures in the [Official Journal].’
Podľa ustanovení článku 3a ods. 2 smernice [89/552] Komisia uverejní oznámené opatrenia v [úradnom vestníku].“
The Commission published those measures in the Official Journal on 18 November 2000.
Komisia uverejnila tieto opatrenia v úradnom vestníku 18. novembra 2000.
They include Sections 98 and 101 of the Broadcasting Act and the list of events of major importance for society designated by the United Kingdom (‘the designated events’).
Zahŕňajú články 98 a 101 oddielu IV zákona o vysielaní, ako aj zoznam udalostí veľkého významu pre spoločnosť určených Spojeným kráľovstvom (ďalej len „určené udalosti“).
Among those events are the FIFA World Cup Finals.
Medzi týmito udalosťami sa nachádza finálová časť Svetového pohára FIFA.
During the verification procedure of those measures by the Commission, Infront sent it two letters in which it claimed that the list of designated events could not be approved because of its incompatibility with both Article 3a of Directive 89/552 and other provisions of Community law.
V priebehu postupu preverovania týchto opatrení Komisiou jej Infront zaslal dva listy, v ktorých tvrdil, že zoznam určených udalostí nemôže byť schválený z dôvodu jeho nezlučiteľnosti ako s článkom 3a smernice 89/552, tak aj s ďalšími ustanoveniami práva Spoločenstva.
Subsequently, by letter of 7 December 2000, Infront asked the Commission to confirm that it had completed the verification process under Article 3a(2) of Directive 89/552 in connection with the list of designated events and to inform Infront of the outcome of the process, including any relevant Commission measures.
Listom zo 7. decembra 2000 ďalej Infront žiadal Komisiu, aby mu potvrdila, že skončila postup preverovania upravený v článku 3a ods. 2 smernice 89/552, pokiaľ ide o zoznam určených udalostí a oboznámila ho s výsledkami tohto postupu vrátane prípadných opatrení prijatých Komisiou v tomto kontexte.
The Commission replied to Infront that the procedure had been completed and that the list of designated events had been accepted as compatible with that directive.
Komisia mu odpovedala, že tento postup sa skončil a že zoznam určených udalostí sa považuje za zlučiteľný s touto smernicou.
Consequently, Infront brought an action before the Court of First Instance for the annulment of the contested decision.
V dôsledku toho Infront podal žalobu na Súd prvého stupňa, ktorej predmetom bol návrh na zrušenie sporného aktu.
The Commission raised a plea of inadmissibility.
Komisia vzniesla námietku neprípustnosti.
It contended that it had not adopted the contested decision pursuant to Article 3a(2) of Directive 89/552 and that the contested decision was not of direct or individual concern to Infront.
Tvrdila, že neprijala akt napadnuteľný podľa článku 3a ods. 2 smernice 89/552 a že Infront nebol ani priamo, ani nepriamo dotknutý sporným aktom.
In the judgment under appeal, the Court of First Instance rejected the plea of inadmissibility and declared the action admissible.
V napadnutom rozsudku Súd prvého stupňa zamietol námietku neprípustnosti a vyhlásil žalobu za prípustnú.
It found, first, that the contested decision closed the procedure under Article 3a(2) of Directive 89/552, by virtue of which the Commission is required to verify the compatibility with Community law of national measures adopted pursuant to Article 3a(1).
V prvom rade sa domnieval, že sporný akt uzatvára postup upravený v článku 3a ods. 2 smernice 89/552, podľa ktorého Komisia musí preskúmať zlučiteľnosť vnútroštátnych opatrení prijatých podľa odseku 1 tohto článku s právom Spoločenstva.
The publication in the Official Journal of those measures approved by the Commission informed the other Member States of their existence and, therefore, enabled them to comply with their obligations under Article 3a(3) of that directive as part of the mechanism for mutual recognition of those measures instituted by the latter provision.
Uverejnenie týchto opatrení schválených Komisiou v úradnom vestníku umožňuje ostatným členským štátom oboznámiť sa s nimi, a teda splniť si povinnosti, ktoré im vyplývajú z článku 3a ods. 3 tejto smernice v rámci vzájomného uznávania opatrení stanoveného týmto posledným uvedeným ustanovením.
The contested letter therefore produced, in the Court of First Instance’s view, legal effects for the Member States, in so far as it envisaged the publication in the Official Journal of the national measures in question, since the effect of that publication is to trigger the mechanism for mutual recognition laid down by Article 3a(3) of Directive 89/552.
Sporný akt má teda podľa Súdu prvého stupňa právne účinky voči členským štátom v rozsahu, v akom stanovuje uverejnenie predmetných štátnych opatrení v úradnom vestníku, pričom toto uverejnenie má za následok spustenie mechanizmu vzájomného uznávania podľa článku 3a ods. 3 smernice 89/552.
It is thus a decision within the meaning of Article 249 EC, although Article 3 of Directive 89/552 does not expressly refer to the adoption by the Commission of a ‘decision’.
Predstavuje tak rozhodnutie v zmysle článku 249 ES, aj keď článok 3a uvedenej smernice výslovne neodkazuje na prijatie „rozhodnutia“ Komisiou.
Secondly, the Court of First Instance considered whether that decision is of direct concern to Infront.
V druhom rade Súd prvého stupňa skúmal, či je Infront priamo dotknutý týmto aktom.
It noted the caselaw according to which, in order to be of direct concern to an individual within the meaning of the fourth paragraph of Article 230 EC the contested Community measure must directly affect the applicant’s legal situation and its implementation must be purely automatic and result from Community rules alone without the application of other intermediate rules (see Case C-386/96 P Dreyfus v Commission [1998] ECR I-2309, paragraph 43 and the caselaw cited).
Pripomenul judikatúru, podľa ktorej je jednotlivec priamo dotknutý aktom Spoločenstva v zmysle článku 230 štvrtého odseku ES, ak má akt priame účinky na právne postavenie dotknutej osoby, pričom platí úplne automaticky a vyplýva za samotného práva Spoločenstva bez potreby vydať ďalšie predpisy na jeho vykonanie (pozri rozsudok z 5. mája 1998, Dreyfus/Komisia, C-386/96 P, Zb. s. I-2309, bod 43 a citovanú judikatúru).
The Court of First Instance held, first of all, that where Infront assigns its television broadcasting rights to a broadcaster established in the United Kingdom for the purposes of television broadcasting in that Member State, the measures adopted by the United Kingdom authorities exist in law independently of the contested decision.
Súd prvého stupňa predovšetkým rozhodol, že v dôsledku toho, že Infront prevedie svoje práva na televízne vysielanie na prevádzkovateľa televízneho vysielania so sídlom v Spojenom kráľovstve na účely televízneho vysielania v tomto členskom štáte, opatrenia prijaté orgánmi Spojeného kráľovstva majú samostatnú právnu existenciu
2008 — CASE C-125/06 P
2008 — VEC C-125/06 P vo vzťahu k spornému aktu.
In so far as the measures notified are applicable to broadcasters established in the United Kingdom under the national law on broadcasting in force in that Member State and not by virtue of the contested decision, Infront is not directly concerned.
V rozsahu, v akom sa oznámené opatrenia uplatňujú na prevádzkovateľov televízneho vysielania so sídlom v Spojenom kráľovstve podľa zákona o vysielaní platného v tomto štáte a nie podľa sporného aktu Komisie, nie je Infront priamo dotknutý.
On the other hand, only the contested decision finding that the measures notified by the United Kingdom are compatible with Community law and providing for the subsequent publication of those measures in the Official Journal enables the mechanism of mutual recognition under Article 3a(3) of Directive 89/552 to operate effectively.
Naopak, len sporný akt Komisie konštatujúci zlučiteľnosť opatrení oznámených Spojeným kráľovstvom s právom Spoločenstva a stanovujúci následné uverejnenie týchto opatrení v úradnom vestníku umožňuje uplatnenie mechanizmu vzájomného uznania zavedeného v článku 3a ods. 3 smernice 89/552.
It follows that, in that situation, the contested decision validates those measures for the sole purposes of their recognition by the other Member States.
Z uvedeného vyplýva, že v rámci tejto hypotézy tento akt konštatuje platnosť týchto opatrení s cieľom ich vzájomného uznania inými členskými štátmi.
Furthermore, the Court of First Instance decided that since such mutual recognition of the national measures adopted pursuant to Article 3a(1) of Directive 89/552 is subject to their approval by the Commission and their subsequent publication in the Official Journal, the contested decision does not leave the Member States any discretion, once that publication has occurred, as to the performance of their obligations.
Okrem toho Súd prvého stupňa konštatoval, že keďže vzájomné uznanie vnútroštátnych opatrení prijatých podľa článku 3a ods. 1 smernice 89/552 podlieha ich schváleniu zo strany Komisie a ich následnému uverejneniu v úradnom vestníku, sporný akt nedáva vnútroštátnym orgánom od okamihu tohto uverejnenia žiaden priestor na voľnú úvahu v rámci splnenia ich povinností.
Although the detailed rules for the control which the national authorities are required to exercise under the mechanism of mutual recognition established by Article 3a(3) of Directive 89/552 are determined by each Member State in the framework of its legislation implementing that provision, those authorities must ensure that broadcasters under their jurisdiction comply with the conditions for broadcasting the events designated in the national measures approved and published in the Official Journal by the Commission.
Aj keď si totiž každý členský štát môže vo svojej právnej úprave preberajúcej článok 3a ods. 3 smernice 89/552 stanoviť spôsoby kontroly, ktorú sú povinné vnútroštátne orgány uskutočniť v rámci mechanizmu vzájomného uznania, aj tak musia uvedené orgány zabezpečiť, aby prevádzkovatelia televízneho vysielania patriaci do ich právomoci dodržiavali podmienky retransmisie tých konkrétnych udalostí, ktoré členský štát uvádza vo svojich Komisiou schválených a v úradnom vestníku uverejnených opatreniach.
The Court of First Instance concluded, therefore, that Infront is directly concerned by the contested decision in so far as it enables the implementation of the mechanism of mutual recognition by the other Member States of the measures adopted by the United Kingdom pursuant to Article 3a(1) of Directive 89/552 .
Súd prvého stupňa preto dospel k záveru, že Infront je sporným aktom priamo dotknutý, keďže umožňuje uplatnenie mechanizmu vzájomného uznania opatrení prijatých Spojeným kráľovstvom zo strany iných členských štátov podľa článku 3a ods. 1 smernice 89/552.
Thirdly, the Court of First Instance held that Infront is, likewise, individually concerned by the contested decision.
V treťom rade Súd prvého stupňa rozhodol, že Infront je rovnako osobne dotknutý týmto aktom.
That decision concerns Infront by reason of a characteristic peculiar to it, namely its capacity as the exclusive holder of the television broadcasting rights for one of the designated events.
Dotýka sa ho z dôvodu jeho osobných vlastností, a to ako vlastníka výlučných práv na televízne vysielanie jednej z udalostí určených Spojeným kráľovstvom.
Although Infront, in its capacity as broker of the relevant television broadcasting rights is not expressly covered by the national measures approved and published in the Official Journal by the Commission, they impede its ability freely to dispose of its rights by restricting their transfer exclusively to a broadcaster established in a Member State other than the United Kingdom which wishes to broadcast that event in the latter State.
Hoci Infront ako sprostredkovateľ dotknutých práv na televízne vysielanie nie je výslovne uvedený v schválených vnútroštátnych opatreniach, ktoré boli Komisiou uverejnené v úradnom vestníku, jednako len tieto ustanovenia obmedzujú jeho možnosť slobodne nakladať so svojimi právami tým, že vyžadujú prevod týchto práv výlučne na prevádzkovateľa televízneho vysielania so sídlom v inom členskom štáte ako Spojené kráľovstvo a žiadajú prenos tejto udalosti v poslednom uvedenom štáte.
Moreover, although the legal validity of the contracts concluded with FIFA is not affected by the contested decision, it is of importance that Infront acquired exclusively the television broadcasting rights in question before the entry into force of Article 3a of Directive 89/552 and, a fortiori, before the adoption of the contested decision.
Okrem toho hoci právna platnosť zmlúv uzavretých s FIFA nie je sporným aktom dotknutá, rozhodujúce je, že Infront nadobudol sporné výlučné práva pred nadobudnutím účinnosti článku 3a smernice 89/552 a a fortiori pred prijatím uvedeného aktu.
On the substance, the Court of First Instance annulled the contested decision, on the ground that, being a decision within the meaning of Article 249 EC, it was vitiated by lack of powers.
Vo veci samej Súd prvého stupňa zrušil napadnutý akt z dôvodu, že vzhľadom na to, že predstavuje rozhodnutie v zmysle článku 249 ES, je postihnuté nedostatkom právomoci.
The College of Commissioners had not been consulted and the Director-General who signed the contested decision had received no specific power from the College.
Totiž s kolégiom členov Komisie nebol akt konzultovaný a generálny riaditeľ, ktorý akt podpísal, nemal žiadne osobitné splnomocnenie k tomuto podpisu.
Forms of order sought by the parties
Návrhy účastníkov konania
By its appeal, the Commission claims that the Court should:
Komisia v odvolaní navrhuje, aby Súdny dvor:
— give final judgment by declaring that the application before the Court of First Instance was inadmissible, and
— rozhodol vo veci samej určením, že žaloba podaná na Súde prvého stupňa bola neprípustná, a
— order Infront to pay the Commission’s costs at first instance and on appeal.
— zaviazal Infront na náhradu trov konania Komisie v prvostupňovom aj odvolacom konaní.
— dismiss the appeal, or
— zamietol odvolanie alebo
— refer the case back to the Court of First Instance for judgment in accordance with the judgment of the Court of Justice as to law; and
— vrátil vec Súdu prvého stupňa na vydanie rozsudku v súlade s judikatúrou Súdneho dvora a
— order the Commission to pay its own and Infront’s costs relating to the proceedings before this Court and the Court of First Instance.
— zaviazal Komisiu, aby znášala svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania, ktoré vznikli Infront v konaní pred Súdnym dvorom a Súdom prvého stupňa.
The appeal
O odvolaní
The fourth paragraph of Article 230 EC provides that any natural or legal person may institute proceedings against a decision which, although in the form of a decision addressed to another person, is of direct and individual concern to the former.
Podľa znenia článku 230 štvrtého odseku ES každá fyzická alebo právnická osoba môže podať žalobu proti rozhodnutiam určeným inej osobe, ktoré sa jej priamo a osobne týkajú.
In support of its appeal, the Commission pleads two grounds of appeal alleging misapplication of the two latter requirements.
Na podporu svojho odvolania Komisia uvádza dva odvolacie dôvody založené na porušení týchto dvoch posledných uvedených podmienok.
Prior to examining those grounds of appeal, it is necessary to define the scope and effect of Article 3a of Directive 89/552 and of the contested decision.
Pred preskúmaním týchto dôvodov treba spresniť účinky a dosah článku 3a smernice 89/552 a sporného aktu.
Under Article 3a(1) of Directive 89/552, each Member State may take measures in accordance with Community law to ensure that broadcasters under its jurisdiction do not broadcast on an exclusive basis events which are regarded by that Member State as being of major importance for society in such a way as to deprive a substantial proportion of the public in that Member State of the possibility of following them via live coverage or deferred coverage on free television.
Podľa článku 3a ods. 1 tejto smernice každý členský štát môže uskutočniť opatrenia v súlade s právnymi predpismi Spoločenstva, aby sa zabezpečil, že prevádzkovatelia vysielania, na ktorých sa vzťahuje [jeho] právomoc nebudú vysielať na základe výlučnosti udalosti, ktoré tento členský štát považuje za udalosti veľkého významu pre spoločnosť takým spôsobom, že zbavia podstatnú časť verejnosti v tomto členskom štáte možnosti [že by podstatná časť verejnosti prišla o možnosť — neoficiálny preklad] sledovať takéto udalosti prostredníctvom priameho prenosu (naživo) alebo prostredníctvom nepriameho prenosu (zo záznamu) [na voľne dostupnej televízii — neoficiálny preklad].
To that end, the Member State concerned is to draw up a list of such events.
Na tento účel členský štát vypracuje zoznam takýchto udalostí.
Article 3a(2) of Directive 89/552 requires the Commission to verify that those measures are compatible with Community law and to publish them in the Official Journal.
Článok 3a ods. 2 tejto smernice ukladá Komisii povinnosť preskúmať, či sú tieto opatrenia zlučiteľné s právnymi predpismi Spoločenstva a povinnosť uverejniť ich v úradnom vestníku.
Article 3a(3) puts in place a mutual recognition mechanism by which the other Member States must ensure that broadcasters under their jurisdiction do not circumvent measures adopted pursuant to Article 3a(1) by another Member State, approved by the Commission and published in the Official Journal.
Odsek 3 tohto článku zavádza mechanizmus vzájomného uznávania, podľa ktorého členské štáty musia dbať na to, aby sa prevádzkovatelia televízneho vysielania, ktorí spadajú do ich právomoci, nevyhýbali opatreniam prijatým podľa odseku 1 toho istého článku iným členským štátom, ktoré schválila Komisia a uverejnila v úradnom vestníku.
That is also stated in the 19th recital in the preamble to Directive 97/36, from the terms of which it is evident that Article 3a of Directive 89/552 is intended to prevent the possibility of circumvention of national measures protecting a legitimate general interest.
Rovnako to uvádza odôvodnenie č. 19 smernice 97/36, z ktorého ustanovení vyplýva, že článok 3a smernice 89/552 má za cieľ zabrániť možnosti obchádzania vnútroštátnych opatrení chrániacich oprávnené všeobecné záujmy.
Pursuant to that legislation, the Commission informed the United Kingdom, by the contested decision, of the approval of the measures it had adopted and of their subsequent publication in the Official Journal.
Podľa tejto právnej úpravy Komisia sporným aktom informovala Spojené kráľovstvo o svojom súhlase s opatreniami, ktoré mu tento členský štát oznámil a o ich následnom uverejnení v úradnom vestníku.
As the Court of First Instance held, that decision thus closed the verification procedure which the Commission was required to carry out under Article 3a(2) of Directive 89/552.
Ako konštatoval Súd prvého stupňa, tento akt takto uzatvoril postup preverovania, ktorý je Komisia povinná uplatňovať podľa článku 3a ods. 2 smernice 89/552.
The publication in the Official Journal of those measures informed the other Member States of their existence and enabled them to comply with their obligations under Article 3a(3) of Directive 89/552.
Uverejnenie týchto opatrení v úradnom vestníku umožnilo ostatným členským štátom oboznámiť sa s týmito opatreniami, a teda splniť si povinnosti, ktoré im vyplývajú z článku 3a ods. 3 tej istej smernice.
The contested decision therefore triggered the mutual recognition mechanism under Article 3a(3) of Directive 89/552 and, consequently, activated the other Member States’ obligation to ensure that broadcasters under their jurisdiction did not circumvent the measures adopted by the United Kingdom pursuant to Article 3a(1).
Sporný akt teda spustil mechanizmus vzájomného uznania upravený v článku 3a ods. 3 smernice 89/552 a v dôsledku toho vznikla iným členským štátom povinnosť zabezpečiť sa, že prevádzkovatelia televízneho vysielania, na ktorých sa vzťahuje ich právomoc, sa nevyhnú opatreniam prijatým Spojeným kráľovstvom podľa odseku 1 tohto článku.
It is in the light of those considerations that the Commission’s grounds of appeal must be examined.
Vo svetle týchto úvah treba preskúmať odvolacie dôvody uvedené Komisiou.
The first ground of appeal, alleging misapplication of the requirement of direct concern
O prvom odvolacom dôvode založenom na porušení podmienky týkajúcej sa priameho záujmu
The Commission submits that the Court of First Instance erroneously applied the caselaw mentioned in paragraph 22 of the present judgment, which defines the requirement of direct concern under the fourth paragraph of Article 230 EC.
Komisia tvrdí, že Súd prvého stupňa nesprávne uplatnil judikatúru uvedenú v bode 22 tohto rozsudku, ktorá spresňuje podmienku týkajúcu sa priameho záujmu uvedenú v článku 230 štvrtom odseku ES.
First of all, the contested decision does not affect Infront’s legal situation.
Predovšetkým sporný akt nemá vplyv na právnu situáciu Infront.
It requires the Member States other than the United Kingdom to ensure that broadcasters under their jurisdiction do not deprive a substantial proportion of the public in that Member State of the possibility of following certain designated events on free television.
Ukladá iným členským štátom ako Spojenému kráľovstvu povinnosť správať sa tak, aby prevádzkovatelia televízneho vysielania, ktorí patria do ich právomoci, nezbavili podstatnú časť verejnosti tohto členského štátu možnosti sledovať určité udalosti na „voľne dostupnom“ televíznom programe.
For that purpose, legal obligations are therefore to be imposed only on such broadcasters.
Na tento účel sa preto právne povinnosti ukladajú iba takýmto prevádzkovateľom.