natgillin/translations-raw huggingface dataset:
When such acquisition and sale form part of that usual activity, they require goods and services to be used that have been acquired by the taxable person for carrying on his taxable activities.
Keď totiž sú toto nadobudnutie a tento prevod súčasťou tejto obvyklej činnosti, vyžadujú si, aby boli tovary a služby nadobudnuté zdaniteľnou osobou používané na výkon jej zdaniteľných činností.
The turnover relating to disposal of such goods must therefore be taken into account in calculating the deductible proportion in order that the latter can reflect the normal activities of the taxable person and, thus, the share of use for taxable activities of the goods and services assigned to mixed use.
Obrat z prevodu takýchto tovarov sa teda musí zahrnúť do výpočtu odpočítateľnej sumy tak, aby tento výpočet mohol odrážať pravidelné činnosti zdaniteľnej osoby a tým aj mieru, v akej sa tovary a služby určené na zmiešané používanie používajú na zdaniteľné činnosti.
Failing that, that share of use would not enable the taxable person to obtain the VAT refund which it is entitled to claim and the objective of ensuring the neutrality of the Community system of VAT would not be met.
V opačnom prípade by táto miera používania neumožňovala zdaniteľnej osobe dosiahnuť preplatenie DPH, na ktoré má nárok, pričom cieľ spočívajúci v neutralite systému DPH v Spoločenstve by zostal nenaplnený.
Under those circumstances, it appears to be beyond dispute that the overall expenses incurred by that undertaking for its business premises, its office equipment, its computer equipment, its telephone, the auditing of its accounts, and so on, likewise served in bringing about those sales.
Za týchto okolností sa zdá nesporné, že bežné výdavky vynaložené touto spoločnosťou na podnikateľské priestory, kancelársky nábytok, počítačové vybavenie, telefón, overenie účtovníctva atď. slúžili aj na realizáciu tohto predaja.
It therefore appears justified that the turnover relating to them should be taken into account in calculating the deductible proportion, in order for the taxable person to be relieved of the portion of VAT relating to the overall costs incurred in connection with the performance of that taxable activity.
Zdá sa teda opodstatnené, že obrat z tohto predaja sa do výpočtu odpočítateľnej sumy zahrnie, aby bola zdaniteľná osoba od časti DPH zaťažujúcej bežné výdavky, ktoré slúžili na výkon tejto zdaniteľnej činnosti, skutočne odbremenená.
In the main proceedings in the present case, the information provided by the national court indicates clearly that the purchase and sale of leased vehicles were organised professionally and systematically and that the expected sales proceeds were taken into account in determining the amount of the rental.
Vo veci samej vyplýva z informácií poskytnutých vnútroštátnym súdom, že nákup a predaj vozidiel daných do prenájmu bol organizovaný profesionálnym a systematickým spôsobom a že predpokladaný výnos z predaja bol zohľadňovaný pri stanovovaní výšky nájomného.
It follows that the sale of those vehicles was not in the nature of an
Z toho plynie, že predaj týchto vozidiel nevykazoval charakter príle-
In the light of the foregoing considerations, I propose that the Court reply as follows to the question referred for a preliminary ruling by the Højesteret:
S ohľadom na predchádzajúce úvahy navrhujem na prejudiciálnu otázku položenú Højesteret odpovedať takto:
‘The expression “capital goods used by the taxable person for the purposes of his business” in Article 19(2) of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment, must be interpreted as not including goods purchased by a leasing undertaking with a view, first of all, to leasing them and, subsequently, to reselling them at the end of the leasing contracts, in the case where the sale of the goods at the end of the lease contracts forms an integral part of the usual business activities of that undertaking.’
Spojenie „investičné tovary používané zdaniteľnou osobou v rámci jej podnikateľskej činnosti“ uvedené v článku 19 ods. 2 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, sa má vykladať v tom zmysle, že nezahŕňa tovary, ktoré lízingová spoločnosť nadobúda tak s úmyslom prenajať ich, ako aj s úmyslom predať ich po skončení lízingovej zmluvy, ak predaj týchto tovarov po skončení nájmu je neoddeliteľnou súčasťou obvyklej podnikateľskej činnosti tejto spoločnosti.
6 March 2008 *
ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (štvrtá komora) zo 6. marca 2008 *
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Højesteret (Denmark), made by decision of 19 February 2007, received at the Court on 21 February 2007, in the proceedings
Vo veci C-98/07, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Højesteret (Dánsko) z 19. februára 2007 a doručený Súdnemu dvoru 21. februára 2007, ktorý súvisí s konaním:
THE COURT (Fourth Chamber), composed of K. Lenaerts, President of the Chamber, G. Arestis, R. Silva de Lapuerta, E. Juhász and J. Malenovský (Rapporteur), Judges,
SÚDNY DVOR (štvrtá komora), v zložení: predseda štvrtej komory K. Lenaerts, sudcovia G. Arestis, R. Silva de Lapuerta, E. Juhász a J. Malenovský (spravodajca), generálny advokát: Y. Bot, tajomník: C. Strömholm, referentka,
* Language of the case: Danish.
* Jazyk konania: dánčina.
2008 — CASE C-98/07 having regard to the written procedure and further to the hearing on 6 December 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
2008 — VEC C-98/07 so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní zo 6. decembra 2007, so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
— the Danish Government, by B. Weis Fogh, acting as Agent, assisted by K. Lund-gaard Hansen, advokat,
— dánska vláda, v zastúpení: B. Weis Fogh, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci K. Lundgaard Hansen, advokat,
— the Commission of the European Communities, by D. Triantafyllou and S. Schøn-berg, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 13 December 2007, gives the following
— Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: D. Triantafyllou a S. Schønberg, splnomocnení zástupcovia, po vypočutí návrhov generálneho advokáta na pojednávaní 13. decembra 2007, vyhlásil tento
The reference has been made in the course of proceedings between Nordania Finans A/S (‘Nordania Finans’) and BG Factoring A/S (‘BG Factoring’), successors in law to BG Erhvervsfinans A/S (‘Erhvervsfinans’), all three of which are companies governed by Danish law, and Skatteministeriet (Ministry of Fiscal Affairs) regarding the right to partial deduction of the value added tax (‘VAT’) on Erhvervsfinans’ overall costs.
Tento návrh bol podaný v rámci konania medzi na jednej strane Nordania Finans A/S (ďalej len „Nordania Finans“) a BG Factoring A/S (ďalej len „BG Factoring“), právnymi nástupcami BG Erhvervsfinans A/S (ďalej len „Erhvervsfinans“), troma spoločnosťami podľa dánskeho práva a na druhej strane Skatteministeriet (ministerstvo financií) týkajúceho sa práva na čiastočný odpočet dane z pridanej hodnoty (ďalej len „DPH“), ktorý si mohla Erhvervsfinans uplatniť z jej celkových nákladov.
Under the 12th recital in the preamble to the Sixth Directive:
Podľa znenia dvanásteho odôvodnenia šiestej smernice:
‘… the rules governing deductions should be harmonised to the extent that they affect the actual amounts collected; … the deductible proportion should be calculated in a similar manner in all the Member States’.
„… pravidlá pre daňové odpočítanie musia byť zosúladené v takom rozsahu, aby pôsobili na skutočný výber daní; keďže odpočítateľná časť sa musí počítať rovnakým spôsobom vo všetkých členských štátoch“.
Article 17(5) of the Sixth Directive provides:
Článok 17 ods. 5 šiestej smernice stanovuje:
‘As regards goods and services to be used by a taxable person both for transactions covered by paragraphs 2 and 3, in respect of which [VAT] is deductible, and for transactions in respect of which [VAT] is not deductible, only such proportion of the [VAT] shall be deductible as is attributable to the former transactions.
„V prípade tovarov a služieb pre potreby daňovníka obe plnenia zahrnuté v odsekoch 2 a 3, kde ide o odpočítateľnú daň z pridanej hodnoty a pri plneniach, kde daň z pridanej hodnoty [DPH] nie je odpočítateľná, je povolené odrátať iba tú časť [DPH], ktorá sa týka prvých plnení.
2008 — CASE C-98/07
2008 — VEC C-98/07
This proportion shall be determined, in accordance with Article 19, for all the transactions carried out by the taxable person.
Táto časť sa určí v súlade s článkom 19 za všetky plnenia realizované daňovníkom.
Article 19 of the Sixth Directive, headed ‘Calculation of the deductible proportion’, is worded as follows:
Článok 19 šiestej smernice s nadpisom „Výpočet odpočítateľnej čiastky“ znie takto:
The proportion deductible under the first subparagraph of Article 17(5) shall be made up of a fraction having:
Čiastka odpočítateľná podľa prvého pododseku článku 17 (5) sa vypočíta podľa vzorca, kde:
— as numerator, the total amount, exclusive of [VAT], of turnover per year attributable to transactions in respect of which [VAT] is deductible under Article 17(2) and (3),
— ako čitateľ sa uvádza celková suma obratu bez [DPH] za rok za plnenia, pri ktorých možno daň z pridanej hodnoty znížiť [odpočítať — neoficiálny preklad] podľa článku 17 ods.2 a 3,
— as denominator, the total amount, exclusive of [VAT], of turnover per year attributable to transactions included in the numerator and to transactions in respect of which [VAT] is not deductible.
— ako menovateľ sa uvádza celková suma obratu, bez [DPH], za rok za plnenia zahrnuté do čitateľa a za plnenia, kde sa daň z pridanej hodnoty neznižuje [neodpočítava — neoficiálny preklad].
The Member States may also include in the denominator the amount of subsidies, other than those specified in Article 11A(1)(a).
Členské štáty môžu do menovateľa zahrnúť aj sumu podpory (subvencie), ktorá nie je uvedená v článku 11 A ods. 1 písm. a).
The proportion shall be determined on an annual basis, fixed as a percentage and rounded up to a figure not exceeding the next unit.
Táto časť sa určí z ročného základu ako percento so zaokrúhlením na číslicu neprevyšujúcu ďalšiu jednotku.
By way of derogation from the provisions of paragraph 1, there shall be excluded from the calculation of the deductible proportion amounts of turnover attributable to the supplies of capital goods used by the taxable person for the purposes of his business.
Odchylne od ustanovenia odseku 1 budú z výpočtu odpočítateľnej čiastky vylúčené sumy obratu pri dodávkach investičných tovarov používaných zdaniteľnou osobou v rámci jej podnikateľskej činnosti.
Amounts of turnover attributable to transactions specified in Article 13B(d), in so far as these are incidental transactions, and to incidental real estate and financial transactions shall also be excluded.
Sumy obratov súvisiacich s plneniami, ktoré definuje článok 13 B písm. d), pokiaľ ide o náhodilé [príležitostné — neoficiálny preklad] plnenia a taktiež náhodilé plnenia s nehnuteľnosťami a finančné plnenia, tieto budú vylúčené.
Where Member States exercise the option provided under Article 20(5) not to require adjustment in respect of capital goods, they may include disposals of capital goods in the calculation of the deductible proportion.
Ak členské štáty využívajú možnosť voľby definovanej v článku 20 ods.5, ktorý nevyžaduje úpravu, pokiaľ ide o investičné tovary, môžu zahrnúť manipuláciu s kapitálovými tovarmi [výnos z prevodu investičných tovarov — neoficiálny preklad] do výpočtu odpočítateľnej čiastky.
Article 20 of the Sixth Directive, which sets out certain rules relating to adjustments of deductions, provides:
Článok 20 šiestej smernice, ktorý určuje určité pravidlá týkajúce sa vyrovnania odpočítateľných súm stanovuje:
The initial deduction shall be adjusted according to the procedures laid down by the Member States, …
Pôvodné odpočítané čiastky treba vyrovnať podľa pravidiel ustanovených jednotlivými členskými štátmi…
In the case of capital goods, adjustment shall be spread over five years including that in which the goods were acquired or manufactured. …
V prípade investičných tovarov sa vyrovnanie rozloží do obdobia 5 rokov vrátane roku získania tovaru alebo jeho výroby…
For the purposes of applying the provisions of paragraphs 2 and 3, Member States may:
Pre potreby požitia ustanovení v odseku 2 a 3 môžu členské štáty:
— define the concept of capital goods,
— definovať pojem investičného majetku,
If in any Member State the practical effect of applying paragraphs 2 and 3 would be insignificant, that Member State may, subject to the consultation provided for in Article 29, forego application of these paragraphs having regard to the need to avoid distortion of competition, the overall tax effect in the Member State concerned and the need for due economy of administration.
Ak v niektorom z členských štátov bude praktický význam použitia odseku 2 a 3 bezvýznamný, takýto členský štát môže na základe konzultácie podľa článku 29 a jeho odsekov, kde sa zohľadňujú otázky poškodenia konkurencie a celkový dopad dane na daný členský štát, upustiť od týchto odsekov z dôvodu šetrenia administratívy.
The VAT Law (momsloven) transposes the Sixth Directive into Danish national law.
Zákon o DPH (momsloven) preberá šiestu smernicu.
Under Article 38(1) of that Law, in the version applicable as at 18 May 1994:
Podľa znenia článku 38 ods. 1 tohto zákona v znení z 18. mája 1994:
‘In respect of goods and services which a registered undertaking uses both for purposes giving rise to entitlement to a deduction under Article 37 and for other purposes in its business, a deduction may be made in respect of that part of the tax which is proportionate to the turnover in the part of the business which must be registered.
„Pokiaľ ide o tovary a služby, ktoré zaregistrovaný podnik využíva tak na účely svojho nároku na odpočet podľa článku 37, ako aj na iné účely v rámci svojej činnosti, odpočet možno vykonať vo vzťahu k tej časti dane, ktorá pripadá na sumu obratu z tej časti podnikateľskej činnosti, ktorá podlieha povinnosti registrácie.
Machinery, equipment and similar business assets, the sales price of which, excluding tax under this Law, exceeds DKK 50 000 [from 1996, DKK 75 000], shall be regarded as capital goods …’
Stroje, zariadenia a obdobné obchodné aktíva, ktorých predajná cena (bez dane uvádzanej týmto zákonom) prevyšuje sumu 50 000 DKK [od roku 1996 sumu 75 000 DKK] sa považujú za investičné tovary…“
Nordania Finans and BG Factoring are two companies belonging to the same group and arose out of the restructuring of that group following the demerger, in 2001, of Erhvervsfinans.
Nordania Finans a BG Factoring sú dve spoločnosti patriace do rovnakej skupiny, ktoré vznikli pri reštrukturalizácii tejto skupiny po likvidácii spoločnosti Erhvervsfinans v roku 2001.
In the period 1995 to 1998, Erhvervsfinans operated a business involving the financial leasing of cars, which was liable to VAT.
Počas obdobia rokov 1995 až 1998 vykonávala Erhvervsfinans činnosť lízingu automobilových vozidiel podliehajúcu DPH.
In 1998, that business related to 4 500 vehicles.
V roku 1998 sa táto činnosť týkala 4 500 vozidiel.
Erhvervsfinans also had a business involving the provision of financial
Erhvervsfinans vykonávala tiež činnosť poskytovania finančných služieb
2008 — CASE C-98/07 services, which was VAT-exempt.
2008 — VEC C-98/07 oslobodenú od DPH.
It thus had to calculate a proportion in order to establish the amount to which the partial deductibility of VAT on its overall costs related.
Bola teda povinná vypočítať výšku sumy, ktorej sa týkalo právo na čiastočný odpočet DPH, ktorý si mohla uplatniť zo svojich celkových nákladov.
For the purpose of that calculation, Erhvervsfinans took into consideration the turnover from the sale of the vehicles upon termination of the respective lease contracts.
V rámci tohto výpočtu Erhvervsfinans zobrala do úvahy obrat vyplývajúci z predaja vozidiel po skončení lízingových zmlúv.
It took the view that those vehicles were not ‘capital goods used by the taxable person for the purposes of his business’ within the meaning of Article 19(2) of the Sixth Directive.
Zastávala stanovisko, že tieto vozidlá neboli „investičné tovary používané zdaniteľnou osobou v rámci jej podnikateľskej činnosti“ v zmysle článku 19 ods. 2 šiestej smernice.
By decision of 17 November 1999, the Danish local tax authorities objected to that assessment, taking the view that the vehicles did constitute such goods and that the turnover from the sale of those vehicles could therefore not be taken into consideration in the calculation of that proportion.
Rozhodnutím zo 17. novembra 1999 dánske daňové orgány namietali voči tomuto posúdeniu názorom, že predmetné vozidlá predstavujú takéto tovary, a preto obrat vyplývajúci z predaja týchto vozidiel nemôže byť zohľadnený v rámci výpočtu predmetnej sumy.
Erhvervsfinans lodged an appeal against that decision before the Landsskatteret (National Tax Tribunal) which, by order of 27 April 2001, upheld its claim.
Erhvervsfinans napadla toto rozhodnutie pred Landsskatteret (daňový súd), ktorý uznesením z 27. apríla 2001 vyhovel jej žalobe.
Skatteministeriet lodged an appeal against that order before the Østre Landsret (Eastern Regional Court), which, as it took the view that the relevant vehicles were capital goods, reversed the order of the Landsskatteret by judgment of 16 December 2003.
Skatteministeriet sa proti tomuto uzneseniu odvolalo na Østre Landsret (východný regionálny súd), ktorý sa domnieval, že predmetné vozidlá boli investičnými tovarmi, a zmenil rozhodnutie Landsskatteret rozsudkom zo 16. decembra 2003.
Nordania Finans and BG Factoring, which had in the meantime become the successors in law to Erhvervsfinans, lodged an appeal against that judgment before the Højesteret (Supreme Court) on 9 February 2004.
Nordania Finans a BG Factoring, ktoré sa medzičasom stali právnymi nástupcami Erhvervsfinans, napadli tento rozsudok pred Højesteret (Najvyšší súd) 9. februára 2004.
It was in those circumstances that the Højesteret decided to stay the proceedings and to refer the following question to the Court for a preliminary ruling:
Za týchto okolností Højesteret rozhodol prerušiť konanie a predložiť Súdnemu dvoru túto prejudiciálnu otázku:
‘Is the expression “capital goods used by the taxable person for the purposes of his business” contained in Article 19(2) of the Sixth Directive … to be interpreted as covering goods which a leasing undertaking purchases with a view to both leasing and resale upon termination of the respective leasing contracts?’
„Má sa spojenie ‚investičné tovary používané zdaniteľnou osobou v rámci jej podnikateľskej činnosti‘ uvedené v článku 19 ods. 2 šiestej smernice… vykladať v tom zmysle, že sa vzťahuje na tovary, ktoré lízingová spoločnosť nadobúda tak s úmyslom prenajať ich, ako aj s úmyslom predať ich po skončení lízingovej zmluvy?“
By its question the national court asks specifically whether Article 19(2) of the Sixth Directive is to be interpreted as meaning that the notion of ‘capital goods used by the taxable person for the purposes of his business’ includes vehicles which a leasing undertaking purchases with a view, as in the case in the main proceedings, to leasing them and subsequently selling them upon termination of the respective leasing contracts.
Svojou otázkou chce vnútroštátny súd konkrétne vedieť, či sa má článok 19 ods. 2 šiestej smernice vykladať tak, že pojem „investičné tovary používané zdaniteľnou osobou v rámci jej podnikateľskej činnosti“ zahŕňa vozidlá, ktoré lízingová spoločnosť nadobúda, ako je to vo veci samej, s cieľom ich prenájmu a neskoršieho predaja po ukončení lízingových zmlúv.
In that regard, Article 19(2) of the Sixth Directive makes no express reference to the law of the Member States for the purpose of determining its meaning and scope and its terms do not, by themselves, with certainty permit the inference that it covers goods such as those at issue in the main proceedings.
V tejto súvislosti treba uviesť, že článok 19 ods. 2 šiestej smernice neobsahuje žiadny výslovný odkaz na právo členských štátov s cieľom určiť jeho zmysel a rozsah pôsobnosti a že jeho znenie samo osebe neumožňuje s určitosťou konštatovať, že sa týka tovarov, akými sú tovary sporné v konaní vo veci samej.
In those circumstances, it is important to take into account the context and objectives of that provision.
Za týchto okolností je potrebné zohľadniť kontext a cieľ tohto ustanovenia.
As regards its context, Article 19 of the Sixth Directive is part of Title XI thereof, which sets out the rules governing deduction.
Pokiaľ ide o jeho kontext, je potrebné pripomenúť, že článok 19 šiestej smernice je súčasťou jej hlavy XI, ktorá je venovaná režimu odpočtov.
The right to deduct, which is laid down in Article 17(2) of that directive, and relates to the input tax on the goods and services used by the taxable person for the purposes of his taxable transactions, is meant to relieve the trader entirely of the burden of the VAT payable or paid in the course of all his economic activities.
Právo na odpočet uvedené v článku 17 ods. 2 predmetnej smernice týkajúce sa dane, ktorá zaťažovala na vstupe tovary alebo služby použité zdaniteľnou osobou na účely jej zdaniteľných plnení, má za cieľ úplne zbaviť podnikateľa bremena DPH, splatnej alebo zaplatenej v rámci všetkých jeho podnikateľských činností.
The common system of VAT consequently ensures complete neutrality of taxation of all economic activities, provided that they are themselves subject in principle to VAT (see to that effect, inter alia, Case C-435/05 Investrand [2007] ECR I-1315, paragraph 22 and the caselaw cited).
Spoločný systém DPH takto zaručuje úplnú neutralitu, čo sa týka daňového bremena všetkých podnikateľských činností, pod podmienkou, že tieto činnosti v zásade podliehajú DPH (pozri v tomto zmysle najmä rozsudok z 8. februára 2007, Investrand, C-435/05, Zb. s. I-1315, bod 22 a citovanú judikatúru).
Where the taxable person effects both taxable transactions, in respect of which VAT is deductible, and exempt transactions, in respect of which VAT is not deductible, Article 17(5) of the Sixth Directive provides that only such proportion of the VAT is deductible as is attributable to the taxable transactions.
Keď zdaniteľná osoba vykonáva zároveň zdaniteľné plnenia, ktoré zakladajú právo na odpočet, a plnenia oslobodené od DPH, ktoré takéto právo nezakladajú, článok 17 ods. 5 šiestej smernice stanovuje, že odpočítať je možné iba sumu DPH, ktorá sa týka súm zdaniteľných plnení.
That proportion is to be calculated according to the detailed rules set out in Article 19 of that directive.
Táto suma sa počíta podľa podmienok určených v článku 19 uvedenej smernice.
As the Advocate General has noted at point 65 of his Opinion, those provisions are intended
Ako to poznamenal generálny advokát v bode 65 svojich návrhov, tieto ustanovenia majú za cieľ umožniť zdaniteľnej osobe, ktorá nadobudla tovary alebo služby na súčasný výkon zdaniteľných plnení a plnení oslobodených
NORDANIA FINANS AND BG FACTORING to enable a taxable person who acquires goods or services in order to carry on both taxable and exempt activities to deduct in full the amount of the VAT paid on the acquisition of those goods or services which is deemed to correspond to the proportion used for the purpose of the taxable activities.
NORDANIA FINANS A BG FACTORING od DPH, odpočítať si v plnom rozsahu časť DPH zaťažujúcu nadobudnutie týchto tovarov alebo služieb, ktorá by mala zodpovedať pomeru, v akom sú používané na účely zdaniteľných plnení.