natgillin/translations-raw huggingface dataset:
11 The appellant argues that this finding is mistaken in law and maintains that the Community lacked competence altogether to adopt the contested regulation.
11Odvolateľ tvrdí, že toto konštatovanie je z právneho hľadiska nesprávne, a trvá na tom, že Spoločenstvo nemá vôbec žiadnu právomoc prijať sporné nariadenie.
Though relying on slightly different
Tak Rada, ako aj Spojené kráľovstvo, hoci sa opierajú o trochu odlišné dôvody, súhlasia so Súdom prvého stupňa,
I agree with that argument.
S uvedeným tvrdením súhlasím.
The Court of First Instance considered that the powers to impose economic and financial sanctions provided for by Articles 60 EC and 301 EC, namely, the interruption or reduction of economic relations with one or more third countries, do not cover the interruption or reduction of economic relations with individuals within those countries, but only with their governing regimes.
Súd prvého stupňa zastával názor, že právomoc uložiť hospodárske a finančné sankcie upravená článkami 60 ES a 301 ES, konkrétne prerušenie alebo obmedzenie hospodárskych vzťahov s jedným alebo viacerými tretími štátmi, nepokrýva prerušenie alebo obmedzenie hospodárskych vzťahov s fyzickými osobami v rámci uvedených štátov, ale iba s ich vládnymi režimami.
That view is difficult to reconcile with the wording and the purpose of those provisions.
Je ťažké zosúladiť uvedený názor so znením a s účelom uvedených ustanovení.
Article 301 EC authorises the Council to ‘interrupt or to reduce … economic relations with one or more third countries’ through unspecified ‘urgent measures’ that are necessary to carry out the Union’s Common Foreign and Security Policy (‘CFSP’).
Článok 301 ES oprávňuje Radu „preruši[ť] alebo obmedzi[ť]… hospodárske vzťahy s jednou alebo viacerými tretími krajinami“ prostredníctvom nespresnených „naliehav[ých] opatren[í]“, ktoré sú nevyhnutné na uskutočnenie spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky Európskej únie (ďalej len „SZBP“).
As such, Article 301 EC is fundamentally concerned with the objectives of these measures, namely the objectives of the CFSP, to be achieved by affecting the Community’s economic relations with third countries.
Článok 301 ES sa ako taký v zásade zaoberá dosiahnutím cieľov týchto opatrení, konkrétne cieľov SZBP, ovplyvnením hospodárskych vzťahov Spoločenstva s tretími štátmi.
Article 60(1) EC authorises the Council to take such measures with respect to the ‘movement of capital and on payments as regards the third countries concerned’.
Článok 60 ods. 1 ES oprávňuje Radu prijať také opatrenia vo vzťahu k „pohybu kapitálu a platieb so zreteľom na tretie krajiny“.
It therefore indicates the means for carrying out the objectives stated earlier; those means involve restricting the flow of funds into and
Preto označuje prostriedky na uskutočnenie vyššie uvedených cieľov; uvedené prostriedky zahŕňajú obmedzenie toku finančných prostriedkov do Spoločenstva a zo Spoločenstva.
11 — Paragraphs 87 to 135 of the judgment under appeal.
11 — Body 87 až 135 napadnutého rozsudku.
KADI v COUNCIL AND COMMISSION out of the Community.
KADI/RADA A KOMISIA by mal znášať bremeno opatrení.
Rather, the only requirement is that the measures ‘interrupt or reduce’ economic relations with third countries, in the area of movement of capital or payments.
Namiesto toho je jedinou požiadavkou, aby opatrenia „prerušil[i] alebo obmedzil[i]“ hospodárske vzťahy s tretími štátmi v oblasti pohybu kapitálu alebo platieb.
this provision of much of its practical use.
toto ustanovenie veľkej časti jeho praktického využitia.
Within the framework of the CFSP, the Union may decide, for reasons relating to the maintenance of international peace and security, to impose economic and financial sanctions against non-State actors who are situated in third countries.
V rámci SZBP sa Európska únia môže rozhodnúť, z dôvodov vzťahujúcich sa na udržanie medzinárodného mieru a bezpečnosti, uložiť hospodárske a finančné sankcie neštátnym subjektom, ktoré sa nachádzajú v tretích štátoch.
I fail to see why Article 301 EC should be interpreted more narrowly.
Nevidím dôvod, prečo by mal byť článok 301 ES vykladaný zužujúcejšie.
As the Court of First Instance itself recognised, ‘the Union and its Community pillar are not to be prevented from adapting to [threats to international peace and security] by imposing economic and financial sanctions not only on third countries, but also on associated persons, groups, undertakings or entities engaged in international terrorist activity or in any other way constituting a threat to international peace and security’. 12
Ako uznal samotný Súd prvého stupňa, „Únii a jej pilieru Spoločenstva nemožno brániť, aby sa prispôsobili týmto [hrozbám pre medzinárodný mier a bezpečnosť] tak, že sa uložia ekonomické a finančné sankcie nielen tretím krajinám, ale aj fyzickým a právnickým osobám, podnikom alebo spojeným subjektom, ktoré vyvíjajú medzinárodnú teroristickú činnosť alebo inak ohrozujú medzinárodný mier a bezpečnosť“. 12
The financial sanctions in the contested regulation meet that requirement: they are targeted predominantly at individuals and groups within third countries.
Finančné sankcie v spornom nariadení uvedenú požiadavku spĺňajú: smerujú predovšetkým proti fyzickým osobám a skupinám v tretích štátoch.
By affecting economic relations with entities within a given country, the sanctions necessarily affect the overall state of economic relations between the Community and that country.
Tým, že ovplyvňujú hospodárske vzťahy so subjektmi v rámci daného štátu, sankcie nevyhnutne ovplyvňujú celkový stav hospodárskych vzťahov medzi Spoločenstvom a uvedeným štátom.
Economic relations with individuals and groups from within a third country are part of economic relations with that country; targeting the former necessarily affects the latter.
Hospodárske vzťahy s fyzickými osobami a skupinami z tretieho štátu sú súčasťou hospodárskych vzťahov s uvedeným štátom; postih hospodárskych vzťahov s fyzickými osobami nevyhnutne ovplyvňuje hospodárske vzťahy s uvedeným štátom.
To exclude economic relations with individuals or groups from the ambit of ‘economic relations with … third countries’ would be to ignore a basic reality of international economic life: that the governments of most countries do not function as gatekeepers for the economic relations and activities of each specific entity within their borders.
Vyňatie hospodárskych vzťahov s fyzickými osobami alebo skupinami spod rámca „hospodársk[ych] vzťah[ov] s… tretími krajinami“ by bolo ignorovaním základnej reality medzinárodného hospodárskeho života, a síce, že vlády väčšiny štátov nepôsobia ako vrátnici pre hospodárske vzťahy a činnosti každého konkrétneho subjektu v rámci ich hraníc.
The Court of First Instance found that Article 308 EC had to be brought into play in order to impose financial sanctions on individuals who do not exercise government control.
Súd prvého stupňa konštatoval, že článok 308 ES musel byť použitý s cieľom uložiť finančné sankcie fyzickým osobám, ktoré nevykonávajú vládnu kontrolu.
However, the reliance on the notion of government control as a distinguishing factor highlights an underlying tension in the reasoning of the Court of First Instance.
Opieranie sa o pojem vládnej kontroly ako o rozlišujúci faktor však zvýrazňuje napätie, ktoré je v pozadí odôvodnenia Súdu prvého stupňa.
The Court of First Instance construed Article 308 EC as a ‘bridge’ between the CFSP and the Community pillar.
Súd prvého stupňa vyložil článok 308 ES ako „premostenie“ medzi SZBP a pilierom Spoločenstva.
However, while Article 301 EC might be seen as a cross-pillar bridge, Article 308 EC surely cannot fulfil that function.
Zatiaľ čo však článok 301 ES by sa dal vidieť ako premostenie pilierov, článok 308 ES uvedenú funkciu určite plniť nemôže.
Article 308 EC, like Article 60(1) EC, is strictly an enabling
Článok 308 ES, rovnako ako článok 60 ods. 1 ES, je prísne splnomocňujúcim ustanovením: stanovuje prostriedky, ale nie cieľ.
Moreover, the Court of First Instance’s restrictive reading of Article 301 EC deprives
Okrem toho zužujúci výklad článku 301 ES Súdom prvého stupňa zbavuje
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-402/05 P
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — M. POIARES MADURO — VEC C-402/05 P
Even though it refers to ‘objectives of the Community’, these objectives are exogenous to Article 308 EC; they cannot be introduced by Article 308 EC itself.
III — Právomoc súdov Spoločenstva určiť, či sporné nariadenie porušuje základné práva tieto ciele sú mimo rámca článku 308 ES; nemožno ich zaviesť článkom 308 ES samotným.
Hence, if one excludes the interruption of economic relations with non-State actors from the realm of acceptable means to achieve the objectives permitted by Article 301 EC, one cannot use Article 308 EC to bring those means back in.
Teda ak sa vylúči prerušenie hospodárskych vzťahov s neštátnymi subjektmi z rámca prijateľných prostriedkov na dosiahnutie cieľov povolených článkom 301 ES, nemožno použiť článok 308 ES na opätovné včlenenie uvedených prostriedkov.
Either a measure directed against non-State actors fits the objectives of the CFSP which the Community can pursue by virtue of Article 301 EC, or, if it does not, then Article 308 EC is of no help.
Buď opatrenie namierené proti neštátnym subjektom zapadá do cieľov SZBP, ktoré môže Spoločenstvo sledovať na základe článku 301 ES, alebo ak nezapadá, potom nepomôže ani článok 308 ES.
In the proceedings before the Court of First Instance, the appellant claimed that the contested regulation breached the right to a fair hearing, the right to respect for property and the principle of proportionality, and the right to effective judicial review.
V konaní pred Súdom prvého stupňa odvolateľ tvrdil, že sporné nariadenie porušuje právo na spravodlivé súdne konanie, právo na ochranu vlastníckeho práva a zásadu proporcionality a právo na účinné súdne preskúmanie.
13 However, before assessing the substance of these claims, the Court of First Instance examined the scope of its own jurisdiction to assess the conformity of the contested regulation with fundamental rights.
13Pred preskúmaním podstaty týchto tvrdení však Súd prvého stupňa preskúmal rozsah svojej vlastnej právomoci preskúmavať súlad sporného nariadenia so základnými právami.
14In order to ascertain the appropriate scope of judicial review, the Court of First Instance considered the relationship between the Community legal order and the legal order established under the UN Charter.
14S cieľom stanoviť primeraný rozsah súdneho preskúmania posudzoval Súd prvého stupňa vzťah medzi právnym poriadkom Spoločenstva a právnym poriadkom založeným na Charte OSN.
The reasoning of the Court of First Instance is extensive and sophisticated, but may be summarised as follows.
Odôvodnenie Súdu prvého stupňa je rozsiahle a premyslené, ale možno ho zhrnúť takto.
First, the Court of First Instance identified what essentially amounts to a rule of primacy, flowing from the EC Treaty, according to which Security Council resolutions adopted under Chapter VII of the UN Charter prevail over rules of Community law.
Po prvé Súd prvého stupňa identifikoval to, čo sa v podstate rovná pravidlu prednosti vyplývajúcemu zo Zmluvy ES, podľa ktorého rezolúcie Bezpečnostnej rady prijaté na základe kapitoly VII Charty OSN majú prednosť pred pravidlami práva Spoločenstva.
The Court of First Instance essentially found that Community law recognises and accepts that, in keeping with Article 103 of the UN Charter, Security Council resolutions take
Súd prvého stupňa v zásade konštatoval, že právo Spoločenstva uznáva a prijíma, že pri dodržaní článku 103 Charty OSN majú rezolúcie Bezpečnostnej rady prednosť pred
13 — Paragraph 59 of the judgment under appeal.14 — In paragraphs 181 to 232 of the judgment under appeal.
13 — Bod 59 napadnutého rozsudku.14 — V bodoch 181 až 232 napadnutého rozsudku.
My conclusion, therefore, is that the judgment of the Court of First Instance is vitiated by an error in law.
Preto je môj záver taký, že rozsudok Súdu prvého stupňa vychádza z nesprávneho právneho posúdenia.
If the Court were to follow my analysis concerning the legal basis it would have enough ground to set aside the judgment under appeal.
Ak by Súdny dvor postupoval v súlade s mojou analýzou týkajúcou sa právneho základu, mal by dostatok dôvodov na zrušenie napadnutého rozsudku.
I none the less believe that, where pleas are raised concerning alleged breaches of fundamental rights, it is preferable for the Court to make use of the possibility of reviewing those pleas as well, both for reasons of legal certainty and in order to prevent a possible breach of fundamental rights from subsisting in the Community legal order, albeit by virtue of a measure that merely has a different form or legal basis.
Napriek tomu verím, že keď už sú uplatnené odvolacie dôvody týkajúce sa údajných porušení základných práv, je pre Súdny dvor vhodnejšie, aby využil možnosť preskúmať aj tieto odvolacie dôvody ako z dôvodu právnej istoty, tak aj na účely zabránenia zotrvávaniu možných porušení základných práv v právnom poriadku Spoločenstva, hoci aj na základe opatrenia, ktoré má len odlišnú podobu právneho základu.
I shall accordingly proceed to assess the appellant’s remaining pleas in law.
Preto pristúpim k posúdeniu zvyšných odvolacích dôvodov odvolateľa.
KADI v COUNCIL AND COMMISSION precedence over the Treaty.
KADI/RADA A KOMISIA
15 Secondly, the Court of First Instance held that, in consequence, it had no authority to review, even indirectly, Security Council resolutions in order to assess their conformity with fundamental rights as protected by the Community legal order.
Zmluvou. 15Po druhé Súd prvého stupňa vyslovil, že v dôsledku toho nemá právomoc preskúmať, dokonca ani nepriamo, rezolúcie Bezpečnostnej rady na účely posúdenia ich súladu so základnými právami, ako sú chránené právnym poriadkom Spoločenstva.
It observed that the Security Council resolutions at issue left no margin of discretion and, therefore, that it could not assess the contested regulation without engaging in such indirect review.
Poznamenal, že predmetné rezolúcie Bezpečnostnej rady neponechávajú žiaden priestor na voľnú úvahu, a preto nemohol posudzovať sporné nariadenie bez toho, aby sa nepustil do takéhoto nepriameho preskúmavania.
None the less, the Court of First Instance considered, thirdly, that it was empowered to review the Security Council resolutions at issue in order to assess their conformity with the protection of fundamental rights, in so far as those rights formed part of the principle of jus cogens.
Napriek tomu Súd prvého stupňa zastával po tretie názor, že je oprávnený preskúmavať predmetné rezolúcie Bezpečnostnej rady s cieľom posúdiť ich súlad s ochranou základných práv v rozsahu, v akom uvedené práva tvorili súčasť zásady ius cogens.
nor those resolutions could have the effect of precluding the courts from reviewing domestic implementing measures in order to assess their conformity with fundamental rights.
súdom preskúmať vnútroštátne vykonávacie opatrenia na účely posúdenia ich súladu so základnými právami.
In his rejoinder and at the hearing, the appellant refined his arguments and tailored them to fit more closely with Community law and the caselaw of this Court.
Vo svojej duplike a na pojednávaní odvolateľ svoje tvrdenia rozvinul a viac ich prispôsobil právu Spoločenstva a judikatúre tohto Súdneho dvora.
The appellant maintains that, so long as the United Nations do not provide a mechanism of independent judicial review that guarantees compliance with fundamental rights of decisions taken by the Security Council and the Sanctions Committee, the Community Courts should review measures adopted by the Community institutions with a view to implementing those decisions for their conformity with fundamental rights as recognised in the Community legal order.
Odvolateľ tvrdí, že pokiaľ Organizácia Spojených národov neupraví mechanizmus nezávislého súdneho preskúmavania, ktoré by zaručovalo súlad rozhodnutí prijatých Bezpečnostnou radou a výborom pre sankcie so základnými právami, súdy Spoločenstva by mali preskúmavať opatrenia prijímané inštitúciami Spoločenstva s cieľom vykonať uvedené rozhodnutia z hľadiska ich súladu so základnými právami, ako sú uznávané v právnom poriadku Spoločenstva.
The appellant cites the ruling of this Court in Bosphorus 16as a precedent.
Odvolateľ cituje ako precedens rozhodnutie tohto Súdneho dvora vo veci Bosphorus. 16
The appellant challenges this part of the judgment under appeal with a combination of arguments derived from international law and Community law.
Odvolateľ spochybňuje túto časť napadnutého rozsudku kombináciou tvrdení odvodených z medzinárodného práva a práva Spoločenstva.
In his statement of appeal, he argues, inter alia, that the reasoning of the Court of First Instance in respect of the binding effect and the interpretation of the relevant Security Council resolutions is flawed from the perspective of international law.
Vo svojom odvolaní okrem iného tvrdí, že odôvodnenie Súdu prvého stupňa týkajúce sa záväzného účinku a výkladu príslušných rezolúcií Bezpečnostnej rady je z hľadiska medzinárodného práva chybné.
The appellant claims that neither Article 103 of the UN Charter
Odvolateľ tvrdí, že ani článok 103 Charty OSN, ani uvedené rezolúcie nemohli mať za účinok zabránenie
The United Kingdom has raised a plea of inadmissibility as regards the line of argument based expressly on Community law on the ground that it would amount to a new plea in law.
Spojené kráľovstvo vznieslo námietku neprípustnosti, pokiaľ ide o argumentáciu založenú výslovne na práve Spoločenstva, z dôvodu, že by predstavovala nový žalobný dôvod.
I do not take the same view.
Nezastávam rovnaký názor.
The reasoning of the Court of First Instance gives rise to legitimate confusion as to how the primacy of Security Council resolutions can be grounded in Community law by virtue of a requirement that is an import from international law.
Odôvodnenie Súdu prvého stupňa spôsobuje opodstatnené nejasnosti v tom zmysle, ako môže byť prednosť rezolúcií Bezpečnostnej rady založená na práve Spoločenstva na základe požiadavky prevzatej z medzinárodného práva.
In that respect, the arguments derived from international law and those derived from Community law are,
V uvedenom ohľade sú tvrdenia odvodené z medzinárodného práva a tvrdenia odvodené z práva Spoločenstva v zásade dvoma stranami tej istej mince. Treba
15 — Article 103 of the UN Charter provides: ‘In the event of a conflict between the obligations of the Members of the United Nations under the present Charter and their obligations under any other international agreement, their obligations under the present Charter shall prevail.’ It is generally recognised that this obligation extends to binding Security Council decisions.
15 — Článok 103 Charty OSN uvádza: „Ak by došlo k stretu záväzkov členov Organizácie Spojených národov podľa tejto Charty s ich záväzkami podľa akejkoľvek inej medzinárodnej dohody, majú prednosť záväzky podľa tejto Charty.“ Vo všeobecnosti sa uznáva, že tento záväzok sa vzťahuje aj na záväzné rozhodnutia Bezpečnostnej rady.
See the Order of 14 April 1992 of the International Court of Justice in Questions of Interpretation and Application of the 1971 Montreal Convention arising from the Aerial Incident at Lockerbie (Libyan Arab Jama­hiriya v. United Kingdom), Provisional Measures, Order of 14 April 1992, I.C.J. Reports 1992, p.
Pozri uznesenie zo 14. apríla 1992 Medzinárodného súdneho dvora v Otázkach k výkladu a uplatneniu Montrealského dohovoru z roku 1971 vyplývajúcich z leteckej nehody v Lockerbie (Líbyjská arabská džamáhírija/Spojené kráľovstvo), dočasné opatrenia, uznesenie zo 14. apríla 1992, I.C.J. Reports, 1992, s. 3, v bode 39.
16 — Case C-84/95 [1996] ECR I-3953.
16 — Rozsudok z 30. júla 1996, C-84/95, Zb. s. I-3953.
Treaty is not merely an agreement between States, but an agreement between the peoples of Europe.
Súdny dvor vyslovil, že Zmluva je dohodou nielen medzi štátmi, ale aj medzi národmi Európy.
It considered that the Treaty had established a ‘new legal order’, beholden to, but distinct from the existing legal order of public international law.
Zastával názor, že Zmluva založila „nový právny poriadok“, zaviazaný existujúcemu právnemu poriadku medzinárodného práva verejného, ale od neho odlišný.
In other words, the Treaty has created a municipal legal order of trans-national dimensions, of which it forms the ‘basic constitutional charter’.
Inými slovami, Zmluva vytvorila vnútorný právny poriadok nadnárodných rozmerov, ktorého tvorí „základnú ústavnú chartu“.
18 fundamentally, two sides of the same coin. Admittedly, the appellant would have been better advised to support his plea, from the outset, with both lines of argument.
18 pripustiť, že by bolo pre odvolateľa lepšie, keby mu niekto poradil podporovať tento žalobný dôvod od samého začiatku s oboma vetvami argumentácie.
Yet, even though he initially directed most of his arrows from the angle of international law, there was never a misunderstanding among the parties about the thrust of his claim, namely, that the Court of First Instance wrongly portrayed the nature of the Community’s obligations under international law and the relationship of those obligations with the duties of the Community Courts under the Treaty.
Aj keď odvolateľ spočiatku smeroval väčšinu svojich tvrdení z hľadiska medzinárodného práva, nikdy nedošlo medzi účastníkmi konania k nedorozumeniu vo veci smerovania jeho argumentácie, konkrétne, že Súd prvého stupňa nesprávne vykreslil povahu záväzkov Spoločenstva na základe medzinárodného práva a vzťahu uvedených záväzkov k povinnostiam súdov Spoločenstva na základe Zmluvy.
Indeed, in each of their written and oral submissions to this Court, the Council and the Commission, as well as the United Kingdom, have given ample consideration to the key issue raised by the appellant: the relationship between the international legal order and the Community legal order.
V každom zo svojich písomných a ústnych vyjadrení predložených tomuto Súdnemu dvoru totiž Rada a Komisia, rovnako ako Spojené kráľovstvo, venovali dostatočnú pozornosť kľúčovej otázke nastolenej odvolateľom: vzťahu medzi medzinárodným právnym poriadkom a právnym poriadkom Spoločenstva.
I fail to see, therefore, why the Court should characterise part of the appellant’s arguments as an additional plea in law.
Nevidím preto dôvod, prečo by mal Súdny dvor charakterizovať časť tvrdení odvolateľa ako dodatočný žalobný dôvod.
Instead, I believe the Court should consider his plea to be admissible in its entirety.
Namiesto toho sa domnievam, že Súdny dvor by mal tento odvolací dôvod považovať v celom rozsahu za prípustný.
This does not mean, however, that the Community’s municipal legal order and the international legal order pass by each other like ships in the night.
To však neznamená, že vnútorný právny poriadok Spoločenstva a medzinárodný právny poriadok spolu existujú bez akéhokoľvek vzájomného pôsobenia.
On the contrary, the Community has traditionally played an active and constructive part on the international stage.
Naopak, Spoločenstvo tradične zohrávalo aktívnu a konštruktívnu úlohu na medzinárodnej scéne.
The application and interpretation of Community law is accordingly guided by the presumption that the Community wants to honour its international commitments.
Uplatňovanie a výklad práva Spoločenstva sú v súlade s tým vedené predpokladom, že Spoločenstvo si chce plniť svoje medzinárodné záväzky.
19The Community Courts therefore carefully examine the obligations by which
19Súdy Spoločenstva preto starostlivo preskúmavajú záväzky, ktorými je Spoločenstvo viazané na medzi-
This brings us to the question of how the relationship between the international legal order and the Community legal order must be described.
To nás privádza k otázke, ako treba opísať vzťah medzi medzinárodným právnym poriadkom a právnym poriadkom Spoločenstva.