natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The reference to the ‘producers or processors subject to their control’ in Article 10(3) of that regulation, like the producers’ right of access to the inspection system provided for in Article 10(6) and their obligation under Article 10(7) to bear the costs of the inspections, confirm that Article 10 of Regulation No 2081/92 concerns the obligations of the Member States from which the PDO comes.
Zmienka o „výrobco[ch] a spracovateľo[ch] podliehajúci[ch] ich kontrole“ v člán ku 10 ods. 3 uvedeného nariadenia, rovnako ako právo výrobcov mať prístup k systému inšpekcie stanovené v odseku 6 tohto článku a ich povinnosť hradiť náklady na inšpekciu uvedená v odseku 7 rovnakého článku potvrdzujú, že článok 10 nariadenia č. 2081/92 upravuje povinnosti členských štátov, odkiaľ pochádza CHOP.
That interpretation is further reinforced by the provisions of Articles 4(2)(g) in conjunction with Article 5(3) and (4) of Regulation No 2081/92, which require that the application for registration includes the specification, that that application is addressed to the Member State in which the geographical area is located, and that the specification includes ‘details of the inspection structures provided for in Article 10’.
Tento výklad podporujú aj ustanovenia článku 4 ods. 2 písm. g) v spojitosti s článkom 5 ods. 3 a 4 nariadenia č. 2081/92, z ktorých vyplýva, že žiadosť o registráciu musí obsahovať špecifikáciu výrobku, túto žiadosť treba odoslať členskému štátu, v ktorom sa dotknutá zemepisná oblasť nachádza, a uvedená špecifikácia musí zahŕňať „podrobnosti o zložení inšpekčných orgánov, ktoré predpokladá článok 10“.
It follows that the inspection structures whose task it is to ensure compliance with the PDO specification are those of the Member State from which the PDO in question comes.
Z toho plynie, že inšpekčnými orgánmi, ktorým je uložená povinnosť zabezpečiť dodržanie špecifikácie CHOP, sú inšpekčné orgány členského štátu, odkiaľ pochádza predmetné CHOP.
The responsibility for monitoring compliance with the specification when the PDO ‘Parmigiano Reggiano’ is used therefore does not lie with the German inspection authorities.
Kontrola dodržania špecifikácie pri používaní CHOP „Parmigiano Reggiano“ teda nie je úlohou nemeckých inšpekčných orgánov.
It is true that Article 13(1)(b) of Regulation No 2081/92 requires that registered names be protected against any ‘misuse, imitation or evocation, even if the true origin of the product is indicated or if the protected name is translated or accompanied by an expression such as “style”, “type”, “method”, “as produced in”, “imitation” or similar’.
Iste, článok 13 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 2081/92 vyžaduje ochranu registrovaných označení proti „akémukoľvek zneužitiu, napodobeniu alebo vyvolaniu dojmu, aj keď je skutočný pôvod výrobku uvedený, alebo ak je chránené označenie preložené alebo je uvedené v spojení so slovami, ako napr. ‚štýl‘, ‚typ‘, ‚metóda‘, ‚vyrobené v‘, ‚napodobenie‘ alebo podobne“.
Nevertheless, the Commission has not demonstrated that the Federal Republic of Germany has failed to comply with the obligations under Regulation No 2081/92, and it has not furnished proof that measures such as those referred to in paragraph 63 above were not taken or were not such as to protect the PDO ‘Parmigiano Reggiano’.
Komisia však jednak nepreukázala, že Spolková republika Nemecko porušila povinnosti, ktoré vyplývajú z nariadenia č. 2081/92, a jednak neuviedla skutočnosti svedčiace o tom, že opatrenia, akými sú opatrenia spomínané v bode 63 tohto rozsudku, neboli prijaté alebo neboli schopné chrániť CHOP „Parmigiano Reggiano“.
In the light of all the foregoing, it must be held that the Commission has not established that, by formally refusing to proceed against the use on its territory of the name ‘Parmesan’ on the labelling of products which do not comply with the requirements of the specification for the PDO ‘Parmigiano Reggiano’, the Federal Republic of Germany has failed to fulfil its obligations under Article 13(1)(b) of Council Regulation (EEC) No 2081/92.
Vzhľadom na všetko, čo bolo uvedené, je opodstatnené konštatovať, že Komisia nepreukázala, že Spolková republika Nemecko si tým, že formálne odmieta na svojom území sankcionovať používanie označenia „parmesan“ na etiketách výrobkov, ktoré nezodpovedajú požiadavkám na špecifikáciu CHOP „Parmigiano Reggiano“, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 13 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 2081/92.
The action brought by the Commission must therefore be dismissed.
Preto musí byť žaloba, ktorú podala Komisia, zamietnutá.
Under Article 69(2) of the Rules of Procedure, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs, if they have been applied for in the successful party’s pleadings.
Podľa článku 69 ods. 2 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté.
Since the Federal Republic of Germany has applied for costs and the Commission has been unsuccessful in all its pleas, the Commission must be ordered to pay the costs.
Keďže Spolková republika Nemecko navrhla zaviazať Komisiu na náhradu trov konania a Komisia nemala úspech vo svojich dôvodoch, je opodstatnené zaviazať ju na náhradu trov konania.
In accordance with Article 69(4), the Czech Republic, the Kingdom of Denmark, the Italian Republic and the Republic of Austria must bear their own costs.
V súlade s odsekom 4 toho istého článku znášajú Česká republika, Dánske kráľovstvo, Talianska republika, ako aj Rakúska republika svoje vlastné trovy konania.
On those grounds, the Court (Grand Chamber) hereby:
Z týchto dôvodov Súdny dvor (veľká komora) rozhodol a vyhlásil:
Orders the Czech Republic, the Kingdom of Denmark, the Italian Republic and the Republic of Austria to bear their own costs.
Česká republika, Dánske kráľovstvo, Talianska republika, ako aj Rakúska republika znášajú svoje vlastné trovy konania.
Case C-506/06
Vec C-506/06
(Reference for a preliminary ruling from the Oberster Gerichtshof (Austria))
[návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Oberster Gerichtshof (Rakúsko)]
(Social policy — Directive 92/85/EEC — Measures to encourage improvements in the safety and health at work of pregnant workers and workers who have recently given birth or are breastfeeding — Meaning of ‘pregnant worker’ — Prohibition of dismissal of pregnant workers during the period from the beginning of their pregnancy to the end of the maternity leave — Woman dismissed where, at the date she was given notice of her dismissal, her ova had been fertilised in vitro, but not yet transferred to her uterus — Directive 76/207/EEC — Equal treatment for men and women — Woman undergoing in vitro fertilisation treatment — Prohibition of dismissal — Scope)
„Sociálna politika — Smernica 92/85/EHS — Opatrenia na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci tehotných pracovníčok a pracovníčok krátko po pôrode alebo dojčiacich pracovníčok — Pojem ‚tehotná pracovníčka‘ — Zákaz prepustenia tehotných pracovníčok počas obdobia od začiatku tehotenstva až do konca materskej dovolenky — Prepustená pracovníčka, ktorej vajíčka boli v čase oznámenia o prepustení už in vitro oplodnené, avšak ešte neboli prenesené do jej maternice — Smernica 76/207/EHS — Rovnosť zaobchádzania s pracovníkmi mužského a ženského pohlavia — Pracovníčka, ktorá sa podrobila oplodneniu in vitro — Zákaz prepustenia — Rozsah“
Opinion of Advocate General Ruiz-Jarabo Colomer delivered on 27 November 2007 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Návrhy prednesené 27. novembra 2007 — generálny advokát D. Ruiz-Jarabo Colomer . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Judgment of the Court (Grand Chamber), 26 February 2008 . . . . . . .
Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 26. februára 2008 . . . . . . . . .
Social policy — Protection of the safety and health of workers — Pregnant workers and workers who have recently given birth or are breastfeeding — Directive 92/85
Sociálna politika — Bezpečnosť a ochrana zdravia pracovníkov — Tehotné pracovníčky, pracovníčky krátko po pôrode alebo dojčiace pracovníčky — Smernica 92/85
(Council Directive 92/85, Art. 10(1))
(Smernica Rady 92/85, článok 10 bod 1)
Social policy — Male and female workers — Access to employment and working conditions — Equal treatment — Directive 76/207
Sociálna politika — Pracovníci mužského a ženského pohlavia — Prístup k zamestnaniu a pracovné podmienky — Rovnosť zaobchádzania — Smernica 76/207
(Council Directive 76/207, Arts 2(1) and 5(1))
(Smernica Rady 76/207, článok 2 ods. 1 a článok 5 ods. 1)
Directive 92/85 on the introduction of measures to encourage improvements in the safety and health at work of pregnant workers and workers who have recently given birth or are breastfeeding and, in particular, the prohibition of dismissal of pregnant workers provided for in Article 10(1) of that directive must be interpreted as not extending to a female worker who is undergoing in vitro fertilisation treatment where, on the date she is given notice of her dismissal, her ova have already been fertilised by her partner’s sperm cells, so that in vitro fertilised ova exist, but they have not yet been transferred into her uterus.
Smernica 92/85 o zavedení opatrení na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci tehotných pracovníčok a pracovníčok krátko po pôrode alebo dojčiacich pracovníčok a najmä zákaz prepustenia tehotných pracovníčok stanovený v článku 10 ods. 1 tejto smernice sa má vykladať v tom zmysle, že sa nevzťahuje na pracovníčku, ktorá sa podrobí oplodneniu in vitro, ak v čase oznámenia o prepustení už boli jej vajíčka oplodnené spermiami jej partnera, a teda už existovali oplodnené embryá, ktoré však ešte neboli prenesené do jej maternice.
kept for an indeterminate period, with the national legislation in question in the case in question providing, in that regard, that the fertilised ova may be kept for a maximum period of 10 years.
V niektorých členských štátoch je totiž možné takéto vajíčka pred prenesením do maternice ženy uskladniť na kratší alebo dlhší čas, pričom dotknutá vnútroštátna právna úprava v prejednávanom spore v tomto smere stanovuje možnosť uskladniť oplodnené vajíčka na dobu maximálne desiatich rokov.
Therefore, applying the protection against dismissal laid down in Article 10 of Directive 92/85 in favour of a female worker before the transfer of the fertilised ova could have the effect of granting the benefit of that protection even where that transfer is postponed, for whatever reason, for a number of years or even where such transfer is definitively abandoned, the in vitro fertilisation having been carried out merely by way of precaution.
Uplatnenie ochrany pred prepustením v zmysle článku 10 smernice 92/85 na pracovníčku pred prenesením oplodnených vajíčok by teda mohlo mať za následok, že túto ochranu by žena získala aj v prípade, ak by toto prenesenie bolo z akéhokoľvek dôvodu odložené na niekoľko rokov alebo dokonca ak by sa definitívne neuskutočnilo s tým, že oplodnenie in vitro bolo vykonané iba pre prípad eventuálnej potreby.
In that regard, the protection established by Article 10 of Directive 92/85 cannot, for reasons connected with the principle of legal certainty, be extended to such a worker.
V tejto súvislosti nemožno ochranu vytvorenú článkom 10 smernice 92/85 z dôvodu potreby zachovania právnej istoty na takúto pracovníčku uplatniť.
(see paras 41, 42, 53 and operative part)
(pozri body 41, 42, 53 a výrok)
carrying out their work on account of the medical treatment they must receive, the treatment, consisting of a follicular puncture and the transfer to the woman’s uterus of the ova removed by way of that follicular puncture immediately after their fertilisation, directly affects only women.
Hoci je pravda, že pracovníkom oboch pohlaví môže dočasne pri výkone ich zamestnania brániť lekársky zákrok, ktorému sa musia podrobiť, opatrenia pozostávajúce z punkcie folikulov a prenesenia z nich vytvorených embryí do maternice ženy okamžite po ich oplodnení sa však priamo týkajú iba žien.
It follows that the dismissal of a female worker essentially because she is undergoing that important stage of in vitro fertilisation treatment constitutes direct discrimination on grounds of sex.
Z toho vyplýva, že prepustenie pracovníčky prevažne z dôvodu, že sa podrobila tomuto dôležitému štádiu oplodnenia in vitro, predstavuje diskrimináciu z dôvodu pohlavia.
Articles 2(1) and 5(1) of Directive 76/207 on the implementation of the principle of equal treatment for men and women as regards access to employment, vocational training and promotion, and working conditions, preclude the dismissal of a female worker who is at an advanced stage of in vitro fertilisation treatment, that is, between the follicular puncture and the immediate transfer of the in vitro fertilised ova into her uterus, where it is established that the dismissal is essentially based on the fact that the woman has undergone such treatment.
Článku 2 ods. 1 a článku 5 ods. 1 smernice 76/207 o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami, pokiaľ ide o prístup k zamestnaniu, odbornej príprave a postupu v zamestnaní a o pracovné podmienky, odporuje prepustenie pracovníčky, ktorá sa za okolností, akými sú okolnosti vo veci samej, nachádza v pokročilom štádiu oplodnenia in vitro, teda v štádiu medzi punkciou folikulov a bezprostredným prenesením oplodnených embryí do maternice tejto pracovníčky, pokiaľ je preukázané, že hlavným dôvodom tohto prepustenia je skutočnosť, že dotknutá osoba sa podrobila takémuto zákroku.
(see paras 50, 52, 54 and operative part)
(pozri body 50, 52, 54 a výrok)
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — CASE C-506/06
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — D. RUIZ-JARABO — VEC C-506/06
OPINION OF ADVOCATE GENERALRUIZ-JARABO COLOMER delivered on 27 November 2007 1
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTADÁMASO RUIZ-JARABO COLOMER prednesené 27. novembra 2007 1
Most societies have tried to give special importance to the pregnant woman, both out of a desire to pay tribute to her and in order to protect her — and her child — against the bad omens and dangers associated with maternity.
Spoločnosti sa väčšinou snažili priznať tehotnej žene osobitné postavenie, aby jej jednak prejavili úctu a jednak ju spolu s jej dieťaťom chránili pred zlými predzvesťami a rizikami materstva.
In his famous book Les rites de passage (Rites of Passage, published in 1909), the French ethnographer Arnold Van Gennep describes various rituals marking the changes experienced by human beings in primitive societies: pregnancy, birth, marriage and death. 3
Francúzsky etnológ Arnold Van Gennep vo svojej slávnej knihe Les rites de passage (uverejnenej v roku 1909) opísal niektoré obrady sprevádzajúce prelomy v živote človeka v primitívnych spoločnostiach: tehotenstvo, narodenie, uzatvorenie manželstva a smrť. 3
In Mémoires de Deux Jeunes Mariées (Letters of Two Brides), one of Balzac’s heroines, who is pregnant for the first time, is surprised that she does not feel anything in particular at first and that she is more aware of her condition through the way others look at her rather than through the sensations of her own body, observing that ‘motherhood is at first merely in the imagination’ and, as she watches her symptoms, she goes on to develop an intense desire to know at what moment motherhood begins.
V Pamätiach dvoch mladých manželiek vyjadruje jedna z Balzacových hrdiniek, ktorá je prvýkrát tehotná, počudovanie nad tým, že na začiatku necíti nič zvláštne a svoje tehotenstvo nepozoruje na vlastnom tele, ale dozvedá sa o ňom z pohľadov ostatných, a konštatuje, že „materstvo je čírou predstavou“; čakajúc na príznaky sa neskôr ozve silná túžba dozvedieť sa, kedy materstvo začne. 4Francisco de Goya namaľoval
For a long time, pregnancy had an aura of mystery; home pregnancy tests had not yet been invented and technological advances did not provide images of the foetus in the mother’s womb.
Po dlhé roky bolo tehotenstvo zahalené rúškom tajomstva; tehotenské testy ešte neboli objavené a technologický stupeň neumožňoval získať snímky plodu v tele matky.
In the past, a pregnant woman could not be sure of her condition straight away and often remained in a state of uncertainty for weeks.
Tehotná žena nemala kedysi okamžitú istotu o svojom stave a nezriedka žila v pochybnostiach aj niekoľko týždňov.
Some observers, particularly the pioneers of medical science, attempted to describe the symptoms of gestation.
Niektorí pozorovatelia, predovšetkým priekopníci medicíny, sa pokúsili opísať príznaky tehotenstva.
Pliny the Elder affirms in book VII of his Natural History that, ‘on the tenth day after conception, pains are felt in the head, vertigo, and dimness of the sight; these signs, together with loathing of food and rising of the stomach, indicate the formation of the future human being’; adding that ‘if it is a male that is conceived, the colour of the pregnant woman is more healthy, and the birth less painful’. 2
Plinius starší v 7. knihe encyklopédie Naturalis historia uvádza, že „desiaty deň po počatí sa objavujú príznaky ako bolesti hlavy, závraty, mdloba, vracanie a napínanie žalúdka, ktoré oznamujú príchod novej ľudskej bytosti“; dodáva, že „pokožka ženy sa zlepší a tehotenstvo má ľahší priebeh, ak sa narodí chlapec“ 2.
MAYR of Directive 92/85/EEC, 6in particular to determine whether, at the time the employee concerned was dismissed, she could be regarded as pregnant and thus protected by that provision of Community law.
MAYR dotknutú osobu bolo možné v čase, keď ju zamestnávateľ prepustil, považovať za tehotnú pracovníčku, na ktorú sa vzťahuje ochrana podľa tohto predpisu.
Aragonese master, Francisco Goya, painted the beautiful Countess of Chinchón in the full glory of her 21 years, not hiding the fact that she was expecting a child but indicating it discreetly by giving her a delicate headdress of ears of corn, a symbol of fertility. 5
peknú grófku de Chinchón v jej krásnych 21 rokoch bez toho, aby zakryl dieťa, ktoré čakala, pričom velikán z Aragónie na dieťa diskrétne upozornil tým, že ju zobrazil s malým venčekom z klasov, čo je symbolom plodnosti. 5
The reference therefore raises the question of when a pregnancy begins for the purposes of that directive.
Predmetom návrhu na začatie prejudiciálneho konania je následne určenie okamihu, keď nastáva tehotenstvo v zmysle uvedenej smernice.
This is a very delicate question as it could lead indirectly into a medico-ethical debate on the origins of life, which would be both unnecessary and inappropriate in the present context.
Ide o zvlášť delikátnu vec, ktorá by nepriamo mohla vyústiť do lekárskoetickej diskusie o pôvode života, ktorá nie je v konaní pred Súdnym dvorom potrebná a ani prípustná.
A — Community legislation
A — Právna úprava Spoločenstva
Ms Mayr probably wished to keep her desire to conceive to herself. It would be quite reasonable to suppose that she would have preferred to keep this private and intimate matter a secret for a few months.
Rakúsky Oberster Gerichtshof sa pýta Súdneho dvora na rozsah pojmu „tehotná pracovníčka“ v zmysle článku 2 písm. a) smernice 92/85/EHS 6a najmä na to, či
Directive 92/85
Smernica 92/85
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — CASE C-506/06 by reference in particular to marital or family status’ and Article 2(3) clarifies that the provisions of the directive are without prejudice to ‘the protection of women, particularly as regards pregnancy and maternity’.
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — D. RUIZ-JARABO — VEC C-506/06 písm. a), podľa ktorého „tehotnou pracovníčku sa rozumie tehotná pracovníčka, ktorá svojho zamestnávateľa informovala o svojom stave v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi a/alebo vnútroštátnou praxou“.
specifically Article 2(a), by virtue of which a ‘pregnant worker’ is one who ‘informs her employer of her condition, in accordance with national legislation and/or national practice.’
ods. 1 sa zásadou rovnosti zaobchádzania rozumie, že „neexistuje žiadna priama ani nepriama diskriminácia z dôvodu pohlavia, najmä s odvolaním sa na manželský alebo rodinný stav“; v odseku 3 sa zdôrazňuje, že táto smernica sa nedotýka „ustanovení na ochranu žien, najmä pokiaľ ide o tehotenstvo a materstvo“.
Article 5 provides that the principle of equal treatment with regard to working conditions, including the conditions governing dismissal, means that men and women are to be guaranteed the same position without any discrimination relating to their sex.
Podľa článku 5 uplatňovanie zásady rovnosti zaobchádzania, pokiaľ ide o pracovné podmienky vrátane podmienok prepustenia, znamená, že mužom aj ženám sa zaručia rovnaké podmienky bez diskriminácie z dôvodu pohlavia
One of the safeguards given to workers falling within the scope of the directive is a prohibition of dismissal in order to guarantee ‘the exercise of their health and safety protection rights’.
Aby sa pracovníčkam spadajúcim do pôsobnosti tejto smernice zaručilo „uplatňovanie ich práv na ochranu zdravia a bezpečnosť…“, je okrem iného stanovený zákaz prepustenia.
Pursuant to Article 10, Member States must take the necessary measures to prohibit such dismissal from the beginning of the pregnancy to the end of the maternity leave, save in exceptional cases not connected with their condition which are permitted under national legislation and/or practice, provided that the competent authority has given its consent (Article 10(1)), and if a worker is dismissed during this period, the employer must give grounds for the dismissal in writing (Article 10(2)).
Podľa článku 10 smernice členské štáty prijmú potrebné opatrenia, ktorými zakážu takéto prepustenia pracovníčok počas obdobia od začiatku tehotenstva až do konca materskej dovolenky; z toho sú vyňaté výnimočné prípady nesúvisiace so stavom pracovníčok, ktoré povoľujú vnútroštátne právne predpisy a/alebo vnútroštátna prax, prípadne pod podmienkou, že na to dá súhlas príslušný orgán (odsek 1); ak zamestnávateľ prepustí pracovníčku v tomto období, musí písomne uviesť opodstatnené dôvody jej prepustenia (odsek 2).
Directive 76/207
9Žiaden z týchto dvoch
Directive 76/207 was amended by Directive 2002/73/EC, 8and later repealed and replaced by Directive 2006/54/EC. 9 Neither
Smernica 76/207 predpisov však nie je možné v prejednávanej veci uplatniť, keďže lehoty na prebratie smernice 2002/73 do vnútroštátneho právneho poriadku, resp. na prijatie smernice 2006/54, uplynuli po tom, ako nastali skutkové okolnosti relevantné v spore vo veci samej.
Although the referring court does not expressly refer to it, Directive 76/207/EEC 7 of these pieces of legislation, however, applies in this case as the timelimits for transposition of Directive 2002/73 and the adoption of Directive 2006/54 fall after the occurrence of the events in the main proceedings.
Hoci vnútroštátny súd smernicu 76/207/EHS 7výslovne nespomína, aj táto smernica je relevantná.
is also relevant.
Podľa článku 2
9 — Directive 2006/54/EC of the European Parliament and of the Council of 5 July 2006 on the implementation of the principle of equal opportunities and equal treatment of men and women in matters of employment and occupation (recast) (OJ 2006 L 204, p. 23)
9 — Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES z 5. júla 2006 o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania (prepracované znenie) (Ú. v. EÚ L 204, s. 23).
7 — Council Directive 76/207/EEC of 9 February 1976 on the implementation of the principle of equal treatment for men and women as regards access to employment, vocational training and promotion, and working conditions (OJ 1976 L 39, p. 40-42).
7 — Smernica Rady 76/207/EHS z 9. februára 1976 o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami, pokiaľ ide o prístup k zamestnaniu, odbornej príprave a postupu v zamestnaní a o pracovné podmienky (Ú. v. ES L 39, s. 40; Mim. vyd. 05/001, s. 187).