natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the Union of 27 Member States, the two hundred million members of the European labour force are highly skilled but we need to raise our standards even higher, as there are global challenges ahead.
V Únii 27 členských štátov je dvesto miliónov členov európskej pracovnej sily vysoko kvalifikovaných, ale naše štandardy potrebujeme ešte viac zvýšiť, pretože sú pred nami globálne výzvy.
Demographic ageing means that we cannot aord to waste anyone’s potential, be they young or old, nationals or migrants, university graduates or people without academic qualications.
Demografické starnutie znamená, že si nemôžeme dovoliť mrhať potenciálom žiadneho človeka, či už mladého alebo starého, občana štátu alebo prisťahovalca, absolventa univerzity alebo človeka bez vysokoškolskej kvalifikácie.
In addition, rapid technological and economic change calls for a high degree of flexibility on the part of companies and people in Europe.
Rýchle technologické a ekonomické zmeny si navyše vyžadujú vysoký stupeň flexibility zo strany firiem a ľudí v Európe.
The ESF can help to reconcile individuals' needs with labour market requirements.
ESF môže pomôcť zladiť potreby jednotlivcov s požiadavkami trhu práce.
It can help the Member States to realise their own flexibility and security – exicu-rity – agendas.
Môže pomôcť členským štátom realizovať svoje vlastné agendy flexibility a istoty – flexiistoty (flexicurity).
Our asset is our human resources and our human potential and the ESF helps us to play this card strategically and successfully.
Našim prínosom sú naše ľudské zdroje a náš ľudský potenciál, a ESF nám pomáha hrať touto kartou strategicky a úspešne.
One hundred and seventeen ESF programmes worth over €75 billion were recently put on track for the period 2007-2013.
117 programov ESF v hodnote viac ako 75 miliárd eur bolo nedávno spustených na obdobie 2007 – 2013.
For the years to come, these have to be converted into tangible results and progress on the ground.
V budúcich rokoch sa majú premeniť na hmatateľné výsledky a pokrok na mieste.
More than ever, we must use the ESF where it has the greatest impact and concentrate our budget on corresponding priorities.
Viac ako kedykoľvek predtým musíme ESF využívať tam, kde má najväčší dopad a sústrediť náš rozpočet na príslušné priority.
ESF support is not only about money, as the fund’s contribution to national labour market policies can sometimes be small.
Spolu s ďalšími štrukturálnymi a kohéznymi fondmi ESF premieňa zmysel európskych hodnôt a solidarity na realitu.
The fact that ESF programmes are often used to test new approaches and ideas and to learn from other Member States through cooperation and networking can generate an added value at low cost.
Podľa môjho názoru je toto najdôležitejší aspekt minulosti a budúcnosti Európskeho sociálneho fondu.
Together with the other Structural and Cohesion Funds, the ESF transforms the meaning of Europe’s values and solidarity into reality.
Podpora ESF nie je len o peniazoch, pretože príspevok fondu k národným politikám trhu práce môže byť niekedy malý.
In my view, this is the most important aspect of the European Social Fund’s history and future.
Vo väčšej a rozmanitejšej Európskej únii potrebujeme spoluprácu naprieč hranicami viac než kedykoľvek predtým.
Signature of Act of Accession by Spain and Portugal
Aktu o pristúpení Španielska a Portugalska
London European Council
Londýnska Európska rada
Brussels European Council
Bruselská Európska rada
On 5 and 6 December 1986, the European Council
5. a 6. decembra 1986 sa Európska rada dohodla
On 11 and 12 March 1988, the European Council agreed in London on the Single European Act.
11. a 12. marca 1988 sa Európska rada v Londýne na Jednotnom európskom akte.
agreed in Brussels on the first multiannual Commu- nity budget for the years 1989-1993, often referred to as the ‘Delors I Package’.
Spoločenstva na roky 1989 – 1993, ktorý je často označovaný ako „Delorsov balík I“.
Although the origins of Community policies addressing regional imbalances can be traced back to the Treaty of Rome, it was not until 1975 that the European Regional Development Fund was created.
Hoci pôvod politík Spoločenstva, ktoré sa zaoberajú regionálnymi nevyváženosťami, možno odvodiť z Rímskej zmluvy, Európsky fond regionálneho rozvoja bol založený až v roku 1975.
In its early years, operations remained purely national, financing predetermined projects in the Member States with little European or subnational influence.
V jeho prvých rokoch činnosti zostali operácie čisto národné, financovanie vopred stanovovalo projekty v členských štátoch s malým európskym alebo subnárodným vplyvom.
An annual system of selecting and refinancing existing projects was applied in a similar way by other Community funds with territorial impact such as the European Social Fund and the European Agriculture Guidance and Guarantee Fund.
Každoročný systém výberu a refinancovania existujúcich projektov používali podobným spôsobom ďalšie fondy Spoločenstva s územným dopadom, ako napr. Európsky sociálny fond a Európsky poľnohospodársky usmerňovací a záručný fond.
Hence, at the beginning of the 1980s 'efficiency' of Community instruments became an issue and their integration was sought for in a number of pilot programmes.
Z toho dôvodu sa na začiatku 80-tych rokov stala „efektívnosť“ nástrojov Spoločenstva spornou otázkou a ich integrácia sa požadovala do množstva pilotných programov.
In 1986 key events brought with them the impetus for a more genuine ‘European’ Cohesion Policy, most notably the Single European Act, the accession of Greece, Spain and Portugal and the adoption of the single market programme.
V roku 1986 priniesli kľúčové udalosti so sebou podnet pre skutočnejšiu „európsku“ kohéznu politiku, predovšetkým Jednotný európsky akt, pristúpenie Grécka, Španielska a Portugalska a prijatie programu jednotného trhu.
In March 1988, the European Council in Brussels decided to allocate ECU 64 billion¹ to the Structural Funds which represented a doubling of annual resources over the period 1989-93.
V marci 1988 sa Európska rada v Bruseli rozhodla prideliť štrukturálnym fondom 64 miliárd ECU, čo predstavovalo zdvojnásobenie ročných zdrojov v priebehu obdobia 1989 – 93.
On 24 June 1988, the Council adopted the first regulation integrating the Structural Funds under the umbrella of Cohesion Policy. This landmark reform introduced key principles such as focussing on the poorest and most backward regions, multiannual programming, strategic orientation of investments and the involvement of regional and local partners.
24. júna 1988 Rada prijala prvé nariadenie začleňujúce štrukturálne fondy pod kohéznu politiku.¹ Táto historicky významná reforma zaviedla kľúčové zásady, ako napr. zameranie sa na najchudobnejšie a najzaostalejšie regióny, viacročné programovanie, strategická orientácia investícií a zapojenie regionálnych a miestnych partnerov.
Following the accession of Greece in 1981 and Portugal and Spain in 1986 regional disparities in the then European Community of 12 Member States had widened signicantly.
Po pristúpení Grécka v roku 1981 a Portugalska a Španielska v roku 1986 sa regionálne rozdiely v Európskom spoločenstve 12 členských štátoch podstatne zväčšili.
Before accession one European in eight had an annual income 30 % below the Community average; this became one in five after accession in 1986.
Pred pristúpením mal jeden Európan z ôsmich ročný príjem 30 % pod priemerom Spoločenstva, po pristúpení v roku 1986 to už bol jeden z piatich.
the Single Act: a new frontier for Europe’, later referred to as the ‘Delors I Package’, the Commission suggested rules to improve the budgetary discipline and procedure.
pre Európu“, neskôr označovaný ako „Delorsov balík I“, Komisia navrhla pravidlá na zlepšenie rozpočtovej disciplíny a postupu.
The proposal concerned a new interinstitutional agreement under which Parliament, Council and Commission would agree on a multiannual financial perspective and budgetary priorities.
Návrh sa týkal novej Medziinštitucionálnej dohody, podľa ktorej by Parlament, Rada a Komisia schvaľovali viacročný nančný výhľad a rozpočtové priority.
In the light of the conclusions of the Brussels European Council of 11 and 12 February 1988, the three institutions concluded the Interinstitutional Agreement on 29 June 1988 which established for the first time a five-year financial perspective, from 1988 to 1992.
Vo svetle záverov Bruselskej Európskej rady z 11. a 12. februára 1988 tieto tri inštitúcie uzavreli 29. júna 1988 Medziinštitucionálnu dohodu, ktorá prvýkrát ustanovila päťročný -nančný výhľad na roky 1988 až 1992.
The Commission put forward a 'White Paper' on the completion of the common market by 1992 to the Council as early as 1985.
Komisia predložila Rade „Bielu knihu“ o dokončení vnútorného trhu do roku 1992 už v roku 1985.
As a result of the budget crisis, and the desire to complete the internal market and to enhance economic and social cohesion, the Commission submitted proposals to the Parliament and to the Council for reforming the Community financial system.
Následne dve správy talianskych ekonómov, Tommaso Padoa-Schioppova a Paolo Cecchiniho, prispeli k diskusii o tom, ako uskutočniť ďalšiu integráciu trhu.
Jacques Delors, President of the European Commis-
Jacques Delors, predseda Európskej komisie
Bruce Millan, Member of the European Commission sion between 1985 and 1995.
Bruce Millan, člen Európskej komisie medzi rokmi medzi rokmi 1985 a 1995.
between 1989 and 1995, responsible for Regional
1989 a 1995, zodpovedný za regionálnu politiku a vzťahy s Výborom regiónov.
While the Cecchini report estimated "the cost of non-Europe", i.e. the economic losses of the non-completion of the single market, between 4.25 % and 6.5 % of GDP, the Padoa-Schioppa report suggested "serious risks of aggravated imbalances in the course of market liberalisation” and proposed “adequate accompanying measures to speed up adjustments in structurally weak regions and countries".
Cecchiniho správa odhadovala „náklady ne-E-urópy“, t.j. ekonomické straty nedokončenia jednotného trhu, medzi 4,25 % a 6,5 % HDP, Padoa-Schioppova správa naznačovala „vážne riziká zvýšených nevyvážeností v priebehu liberalizácie trhu“ a navrhovala „adekvátne sprievodné opatrenia na urýchlenie prispôsobenia v štrukturálne slabých regiónoch a krajinách“.
The 'Delors I package' which the European Council finally adopted in March 1998, gave way to an ambitious '1992' programme including reform of the Common Agricultural Policy, strengthening Community action in the fields of Cohesion Policy, science, technology, environmental and transport policies.
„Delorsov balík I“, ktorý Európska rada s konečnou platnosťou prijala v marci 1988, dal prednosť ambicióznemu programu „1992“, vrátane reformy Spoločnej poľnohospodárskej politiky, posilnenia opatrenia Spoločenstva v oblasti kohéznej politiky, vedy, technológie, environmentálnej a dopravnej politiky.
“Europe sees its future as striking a balance between competition and cooperation, collectively trying to steer the destiny of the men and women who live in it.
„Európa vidí svoju budúcnosť ako dosiahnutie rovnováhy medzi konkurenciou a spoluprácou, snahu kolektívne riadiť osud mužov a žien, ktorí v nej žijú. Robí sa to ľahko?
Market forces are powerful.
Trhové sily sú mocné.
If we left things to their own devices, industry would be concentrated in the north and leisure pursuits in the south.
Ak by sme veciam nechali voľnú ruku, priemysel by sa koncentroval na severe a rekreačné aktivity na juhu.
But these market forces, powerful though they may seem, do not always pull in the same direction.
Ale tieto trhové sily, akokoľvek mocné sa môžu zdať, neťahajú vždy za jeden povraz.
Man’s endeavour and political aspiration is to try to develop a balanced territory.”
Ľudskou snahou a politickou ašpiráciou je pokúsiť sa vytvoriť vyvážené územie.“
The most important budgetary shift favoured the three Structural Funds and led to a remarkable increase of resources.
Najdôležitejšia rozpočtová zmena uprednostňovala tri štrukturálne fondy a viedla k pozoruhodnému nárastu zdrojov.
While annual payments increased from about ECU 6.4 billion in 1988 to ECU 20.5 billion in 1993 , their relative share jumped from 16 to nearly 31 % of the EU budget.
Keď sa ročné platby zvýšili z približne 6,4 miliárd ECU v roku 1988 na 20,5 ECU miliárd v roku 1993, ich relatívny podiel vyskočil zo 16 na takmer 31 % rozpočtu EÚ.
This went hand in hand with a radical transformation in the way the funds were managed.
To šlo ruka v ruke s radikálnou transformáciou takým spôsobom, akým boli fondy riadené.
The European Social Fund (ESF) since 1958, the European Agriculture Guidance and Guarantee Fund (EAGGF) since 1962, and the European Regional Development Fund (ERDF) since 1975, had – in accordance with the annual budget procedure and national quotas agreed in the referring regulations – developed a system of re-funding projects which were selected and introduced by the Member States.
Európsky sociálny fond (ESF) od roku 1958, Európsky poľnohospodársky usmerňovací a záručný fond (EPUZF) od roku 1962 a Európsky fond regionálneho rozvoja (EFRR) od roku 1975 – v súlade s ročným rozpočtovým postupom a národnými kvótami dohodnutými v príslušných nariadeniach – vyvinuli systém refundačných projektov, ktoré vyberali a zavádzali členské štáty.
Improving transport connections
Zlepšenie dopravných spojení, Grécko
Upgrading railways
Modernizácia železníc, Írsko
Improving water conservation
Zlepšenie ochrany vody
Track upgrading for extension of the Dublin area
Výstavba novej cezhraničnej cesty medzi Gréckom
Greece and Bulgaria, Drama, Greece.
Modernizácia trate pre rozšírenie siete vlakov pre a Bulharskom, Drama, Grécko.
commuter train network, Ireland.
dochádzajúcich v oblasti Dublinu, Írsko.
> Additionality ensuring that Member States do not substitute national with EU expenditure; > Partnership in the design and implementation of programmes involving national, subnational and EU actors, including the social partners and non-government organisations, ensuring ownership and transparency of the interventions. Five priority objectives were agreed in 1988:
> Partnerstvo pri navrhovaní a vykonávaní programov zahŕňajúcich národných, subnárodných a únijných aktérov, vrátane sociálnych partnerov a mimovládnych organizácii, zaisťujúce identifikovanie a transparentnosť intervencií. V roku 1988 bolo dohodnutých päť prioritných cieľov:
> Objective 1: promoting the development and structural adjustment of regions whose development is lagging behind; > Objective 2: converting regions seriously affected by industrial decline; > Objective 3: combating long-term unemployment; > Objective 4: facilitating the occupational integration of young people; > Objective 5: (a) speeding up the adjustment of agricultural structures and (b) promoting the development of rural areas. To overcome this 'justeretour' system, the Commission began to develop and finance regional projects on a more autonomous and experimental basis which became the blueprint of Cohesion Policy’s method of implementation.
> Cieľ 1: podpora rozvoja a štrukturálneho prispôsobenia regiónov, ktorých rozvoj zaostáva. > Cieľ 2: konverzia regiónov vážne postihnutých priemyselným úpadkom. > Cieľ 3: boj proti dlhodobej nezamestnanosti. > Cieľ 4: uľahčenie pracovnej integrácie mladých ľudí. metódy vykonávania kohéznej politiky.
These exceptions included the coordination of expenditure by the ERDF, ESF, and EAGGF-Guidance and started in 1979 with small pilot projects in Naples and Belfast and a few years later in the Lozère department in southern France.
Tieto výnimky zahŕňali koordináciu výdavkov EFRR, ESF a usmerňovacej sekcie EPUZF, a začali v roku 1979 malými pilotnými projektmi v Neapole a Belfaste a o niekoľko rokov neskôr v juhofrancúzskom departemente Lozer.
At the beginning of the 1980s, more extensive experimental projects focussing on an integrated approach to regional planning were undertaken in other parts of the Community through the Integrated Development Operations (IDOs).
Za-čiatkom 80-tych rokov boli podniknuté rozsiahlejšie experimentálne projekty zamerané na integrovaný prístup k regionálnemu plánovaniu v iných častiach Spoločenstva prostredníctvom Integrovaných rozvojových operácií (IRO).
Larger experimental programmes financed at European level were the Integrated Mediterranean Programmes (IMPs) allocated in 1986 to Greece, Italy and France.
Väčšie experimentálne projekty financované na európskej úrovni boli Integrované programy pre Stredozemie (IPS) pridelené v roku 1986 Grécku, Taliansku a Francúzsku.
This development was underpinned by a paradigm shift in urban and regional development policies and studies suggesting more integrated, bottom-up approaches that favoured 'soft' measures instead of only focussing on physical investment in, e.g. enterprises and infrastructure.
Tento vývoj bol podporený posunom paradigmy v politikách rozvoja miest a regiónov a štúdiách navrhujúcich integrovanejšie prístupy zdola nahor, ktoré uprednostňovali „mäkké“ opatrenia namiesto zamerania sa iba na hmotné investície do napr. podnikov a infraštruktúry.
The 1988 reform introduced a number of principles for Cohesion Policy and its instruments which since then remain the policy’s mode d'emploi.
Reforma z roku 1988 zaviedla množstvo zásad pre kohéznu politiku a jej nástroje, ktoré odvtedy zostali „mode d'emploi“ politiky.
These principles are:
Týmito zásadami sú:
> Concentration on a limited number of objectives with the focus on the least developed regions; Covering 25 % or about 86.2 million inhabitants, the funding provided by the ERDF, the ESF and the EAGGF under Objective 1 totalled ECU 43.8 billion (64 % of the total).
> Koncentrácia na obmedzený počet cieľov so zameraním na najmenej rozvinuté regióny. > Viacročné programovanie založené na analýze, strategickom plánovaní a hodnotení. Pokrývajúc 25 % alebo asi 86,2 miliónov obyvateľov, dotácie poskytnuté EFRR, ESF a EPUZF v rámci Cieľa 1 činili celkovo 43,8 miliárd ECU (64 % celkovej čiastky).
Major beneci-ary countries were Spain with an allocation of ECU 10.2 billion with 57.7 % of its population living in Objective 1 regions, followed by Italy (ECU 8.5 billion; 36.4 % of the population), Portugal (ECU 8.45 billion; 100 %), Greece (ECU 7.5 billion; 100 %) and Ireland (ECU 4.46 billion; 100 %).
Hlavnými prijímajúcimi krajinami boli Španielsko s prídelom 10,2 miliárd ECU s 57,7 % jeho obyvateľstva žijúceho v regiónoch Cieľa 1, nasledované Talianskom (8,5 miliárd ECU; 36,4 % obyvateľstva), Portu-galskom (8,45 miliárd ECU; 100 %), Gréckom (7,5 miliárd ECU; 100 %) a Írskom (4,46 miliárd ECU; 100 %).
Smaller amounts were allocated to Germany for its eastern German Länder covered by Objective 1 as of 1990, France for Corsica and the French overseas departments, and the United Kingdom for Northern Ireland. 35.2 % of the
K roku 1990 boli menšie čiastky pridelené Nemecku pre východonemecké spolkové krajiny pokryté Cieľom 1, Francúzsku pre Korziku a francúzske zámorské departementy a Spojenému kráľovstvu pre Severné
> Multiannual programming based on analysis, strategic planning and evaluation; 1989-93
> Adicionalita zaisťujúca, aby fondy EÚ nenahrádzali výdavky členských štátov. 1989-93
Fighting unemployment
Boj proti nezamestnanosti
Building bridges
Výstavba mostov, Španielsko
on the Galician border, Portugal.
na galícijskej hranici, Portugalsko.
PAGE11 investment under Objective 1 was spent on infrastructure, namely in the field of transport and environment, 33.6 % on productive investment such as direct and indirect aid to enterprises, and 29.6 % on human resources.
Írsko. 35,2 % investícií v rámci Cieľa 1 sa vydalo na infraštruktúru, a to v oblasti dopravy a životného prostredia, 33,6 % na produktívne investície, ako napr. priama a nepriama pomoc podnikom, a 29,6 % na ľudské zdroje.
16.6 % or about 57.3 million inhabitants lived in Objective 2 areas and beneted from ECU 6.1 billion (9 % of the total) provided by the ERDF and the ESF.
16,6 % alebo asi 57,3 miliónov obyvateľov žilo v oblastiach Cieľa 2 a profitovali z 6,1 miliárd ECU (9 % celkovej čiastky), ktoré zaistili EFRR a ESF.
Major beneciary countries were the United Kingdom (ECU 2 billion; 35.5 % of the population), followed by Spain (ECU 1.5 billion; 22.2 %) and France (ECU 1.2 billion; 18.3 %).
Hlavnými prijímajúcimi krajinami boli Spojené kráľovstvo (2 miliardy ECU; 35,5 % obyvateľstva), nasledované Španielskom (1,5 miliardy ECU; 22,2 %) a Francúzskom (1,2 miliardy ECU; 18,3 %).
Apart from Greece, Ireland and Portugal, all other Member States beneted to a smaller extent from Objective 2 allocations.
Okrem Grécka, Írska a Portugalska profitovali všetky ostatné členské štáty z prídelov Cieľa 2 v menšom rozsahu.
Of the total investment, 55.1 % was spent on productive environment supporting small and medium-sized enterprises in particular, 23.9 % on physical regeneration and environment, often of formerly industrially used sites, and 20.9 % on human resources.
Z celkových investícií sa 55,1 % vydalo najmä na malé a stredné podniky podporujúce produktívne životné prostredie, 23,9 % na fyzickú obnovu a životné prostredie, často bývalých priemyselne využívaných plôch, a 20,9 % na ľudské zdroje.
“The Single European Act improves significantly the institutional system and sets new objectives for the Community, notably the completion of the internal market by 1992 and the strengthening of economic and social cohesion.
„Jednotný európsky akt významne zlepšuje inštitucionálny systém a stanovuje nové ciele pre Spoločenstvo, predovšetkým dokončenie vnútorného trhu do roku 1992 a posilnenie hospodárskej a sociálnej súdržnosti.
The realisation of these two objectives will also respond to the hopes and needs of the countries which have just joined and which rightly expect that their involvement in the Community should underpin their development and help raise their living standards through a combination of their own efforts and support from their partners.”
Realizácia týchto dvoch cieľov bude tiež reagovať na nádeje a potreby krajín, ktoré práve pristúpili a ktoré oprávnene očakávajú, že ich účasť v Spoločenstve by mala podporiť ich rozvoj a pomôcť zvýšiť ich životnú úroveň prostredníctvom kombinácie ich vlastného úsilia a podpory od ich partnerov.“
Commission of the European Communities: Making a success of the Single Act: a new frontier for Europe, COM (87) 100 final, 15 February 1987
Komisia Európskych spoločenstiev: Zabezpečenie úspešného Jednotného aktu: nová hranica pre Európu, KOM(87) 100 v konečnom znení, 15. február 1987.
Focussing on target groups for active labour market policies, programmes under Objectives 3 and 4 had no geographical concentration and were agreed at national level instead.
Pri zameraní sa na cieľové skupiny pre aktívne politiky trhu práce, programy v rámci Cieľov 3 a 4 nemali geografickú koncentráciu a namiesto toho sa schvaľovali na národnej úrovni.
The total allocation for both objectives was about ECU 6.67 billion (10 % of the total) and provided by the ESF only.
Celkový prídel pre oba ciele bol asi 6,67 miliárd ECU (10 % celkovej čiastky) a zaistil ho iba ESF.
Major beneciary countries were the United Kingdom (ECU 1.5 billion), followed by France (ECU 1.44 billion) and Germany (ECU 1.05 billion).
Hlavnými príjemcovia boli Spojené kráľovstvo (1,5 miliardy ECU), nasledované Francúzskom (1,44 miliardy ECU) a Nemeckom (1,05 miliardy ECU).
All other countries received smaller amounts with the exception of Greece, Ireland and Portugal for which ESF allocations were integrated under Objective 1.
Všetky ostatné krajiny získali menšie čiastky, s výnimkou Grécka, Írska a Portugalska, ktorých prídely z ESF boli integrované v rámci Cieľa 1.
Finally, Objective 5 amounted to ECU 6.3 billion (9.2 % of the total) with France (ECU 2.3 billion),
A nakoniec, Cieľ 5 pridelil 6,3 miliárd ECU (9,2 % celkovej čiastky) s Francúzskom (2,3 miliardy
An Interreg project linking Spain and Portugal
„Interreg“ spájajúci Španielsko a Portugalsko
Improving road signs at the border
Zlepšenie dopravného značenia na hranici
Bridge over the Guadiana river linking
Most cez rieku Guadiana spájajúci Španielsko
Clearing up confusion for trucks crossing the borders
Odstránenie nejasností pre nákladné autá