natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In so doing, the Court of First Instance assessed the mark EUROHYPO without, in particular, taking into account the public interest which Article 7(1)(b) of Regulation No 40/94 aims specifically to protect, that is, to guarantee the identity of the origin of the designated product or service.
Súd prvého stupňa takto preskúmal ochrannú známku EUROHYPO, pričom opomenul zohľadniť najmä všeobecný záujem, ktorý chráni práve článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94, a to zaručiť totožnosť pôvodu tovaru alebo služby označených ochrannou známkou.
Moreover, in the context of such an assessment, the Court of First Instance used an incorrect criterion to determine whether the mark in question could be registered.
Navyše Súd prvého stupňa v rámci tohto preskúmania použil nesprávne kritérium na posúdenie, či dotknutá ochranná známka môže byť zapísaná.
According to that criterion, a mark composed of descriptive elements could meet the conditions for registration where the word has become a part of everyday language and has acquired a meaning of its own.
Podľa tohto kritéria je ochranná známka zložená z opisných prvkov spôsobilá na zápis, ak sa dané slovo začalo používať v bežnom jazyku a nadobudlo význam sebe vlastný.
But, while that criterion is relevant in the context of Article 7(1)(c) of Regulation No 40/94, it cannot form a basis for the interpretation of Article 7(1)(b).
Aj keď toto kritérium je relevantné len v rámci uplatnenia článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 40/94, nie je kritériom, na základe ktorého by sa malo vykladať písm. b) tohto ustanovenia.
Although that criterion permits excluding the use of a trade mark to describe a product or a service, nevertheless, it does not allow it to be determined whether a mark is capable of guaranteeing the identity of the origin of the designated product or service to the consumer or end user.
Hoci uvedené kritérium umožňuje vylúčiť použitie ochrannej známky na opísanie tovaru alebo služby, neumožňuje stanoviť, či ochranná známka môže zaručiť spotrebiteľovi alebo konečnému používateľovi totožnosť pôvodu tovaru alebo služby, ktoré sú ňou označené.
In those circumstances, the appellant is right to claim that the judgment under appeal is vitiated by an error in law in the interpretation of Article 7(1)(b) of Regulation No 40/94.
Za týchto okolností odvolateľ dôvodne tvrdí, že v napadnutom rozsudku došlo k nesprávnemu právnemu posúdeniu pri výklade článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94.
It follows from the foregoing, without it being necessary to examine the third part of the second plea of the appeal, that the judgment under appeal must be set aside inasmuch as the Court of First Instance held that the Fourth Board of Appeal of OHIM did not infringe Article 7(1)(b) of Regulation No 40/94 by refusing, in the contested decision, to register the term EUROHYPO as a Community trade mark for the services, ‘financial affairs, monetary affairs, real estate affairs, provision of financial services, financing …’, in Class 36 of the Nice Agreement.
Z uvedeného vyplýva, že bez toho, aby bolo potrebné preskúmať tretiu časť druhého odvolacieho dôvodu, napadnutý rozsudok musí byť zrušený v rozsahu, v akom Súd prvého stupňa rozhodol, že štvrtý odvolací senát ÚHVT neporušil článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94, keď sporným rozhodnutím odmietol zapísať ako ochrannú známku Spoločenstva spojenie „EUROHYPO“ pre služby „finančníctvo; peňažné záležitosti; záležitosti súvisiace s nehnuteľnosťami; finančné služby; financovanie…“ zaradené do triedy 36 v zmysle Niceskej dohody.
The action before the Court of First Instance
O žalobe pred Súdom prvého stupňa
Pursuant to the second sentence of the first paragraph of Article 61 of the Statute of the Court of Justice, the Court of Justice, where it has quashed the decision of the Court of First Instance, may itself give final judgment in the matter, where the state of the proceedings so admits.
Podľa článku 61 prvého odseku druhej vety Štatútu Súdneho dvora môže Súdny dvor v prípade zrušenia rozhodnutia Súdu prvého stupňa sám vydať konečný rozsudok, ak to stav konania dovoľuje.
Such is the case in the present proceedings.
Tak je to v prípade prejednávanej veci.
As a preliminary point, it should be borne in mind, as is apparent from paragraph 56 of this judgment, that for a trade mark to possess a distinctive character within the meaning of Article 7(1)(b) of Regulation No 40/94, it must serve to identify the product in respect of which registration is applied for as originating from a particular undertaking, and thus to distinguish that product from those of other undertakings (Henkel v OHIM, paragraph 34 and the caselaw cited).
Na úvod treba uviesť, že ako vyplýva z bodu 56 tohto rozsudku, rozlišovacia spôsobilosť ochrannej známky v zmysle článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 znamená, že táto ochranná známka je spôsobilá identifikovať výrobok, pre ktorý sa zápis žiada, ako výrobok pochádzajúci od určitého podniku, a teda odlíšiť tento výrobok od výrobkov iných podnikov (rozsudok Henkel/ÚHVT, už citovaný, bod 34 a citovaná judikatúra).
In that regard, it is apparent from settled caselaw that that distinctive character must be assessed, first, by reference to the products or services in respect of which registration has been applied for and, second, by reference to the perception of the relevant public (Joined Cases C-473/01 P and C-474/01 P Procter & Gamble v OHIM [2004] ECR I-5173, paragraph 33, and Case C-25/05 P Storck v OHIM [2006] ECR I-5719, paragraph 25). 68
V tejto súvislosti z ustálenej judikatúry vyplýva, že táto rozlišovacia spôsobilosť sa musí posudzovať na jednej strane vo vzťahu k výrobkom a službám, pre ktoré sa zápis žiada, a na druhej strane vo vzťahu k tomu, ako tieto výrobky vníma príslušná skupina verejnosti (rozsudky z 29. apríla 2004, Procter & Gamble/ÚHVT, C-473/01 P a C-474/01 P, Zb. s. I-5173, bod 33, ako aj z 22. júna 2006, Storck/ÚHVT, C-25/05 P, Zb. s. I-5719, bod 25). 68
In the present case, it should be noted that, as the Board of Appeal stated in the contested decision, without it being disputed by the appellant, the relevant services are aimed at all consumers.
V tejto veci treba konštatovať, ako odvolací senát v spornom rozhodnutí uviedol, pričom odvolateľ to nenapadol, že predmetné služby sú určené všetkým spotrebiteľom.
Moreover, it is common ground that the absolute ground for refusal was invoked only in relation to one of the languages spoken in the European Union, namely German.
Okrem toho je nepochybné, že absolútny dôvod zamietnutia sa uplatnil len vo vzťahu k jednému jazyku používanému v Európskej únii, konkrétne vo vzťahu k nemčine.
Consequently, the relevant public against which the distinctive character of the trade mark must be measured is the average Germanspeaking consumer, reasonably well informed and reasonably observant and circumspect.
V dôsledku toho príslušnú skupinu verejnosti, v súvislosti s ktorou treba posúdiť rozlišovaciu spôsobilosť ochrannej známky, predstavuje priemerný germanofónny spotrebiteľ, ktorý je riadne informovaný, primerane pozorný a obozretný.
As OHIM correctly stated in the contested decision, the relevant public, in the field covered by the trade mark application, understand the word sign EUROHYPO as referring, as a whole and in general, to financial services requiring real securities and, in particular, to mortgage loans paid in the currency of the European Economic and Monetary Union.
Ako ÚHVT správne uviedol v spornom rozhodnutí, príslušná skupina verejnosti chápe v oblasti vymedzenej prihláškou ochrannej známky slovné označenie „EUROHYPO“ ako označenie odkazujúce ako celok a všeobecným spôsobom na finančné služby, ktoré vyžadujú zabezpečenie nehnuteľnosťami, a predovšetkým hypotekárne pôžičky poskytované v peňažnej mene Európskej hospodárskej a menovej únie.
Furthermore, there is no additional element which would allow the view to be reached that the combination, created by the current and usual components EURO and HYPO, is unusual or might have its own meaning which, in the perception of the relevant public, distinguishes the services offered by the appellant from those of a different commercial origin.
Navyše žiadny ďalší prvok neumožňuje domnievať sa, že by kombinácia bežných a obvyklých prvkov „EURO“ a „HYPO“ bola neobvyklá, alebo mala vlastný význam, ktorý vo vedomí príslušnej skupiny verejnosti odlíši služby odvolateľa od služieb s iným obchodným pôvodom.
Therefore, the relevant public perceives the trade mark in question as providing details of the type of services which it designates and not as indicating the origin of those services.
Preto príslušná skupina verejnosti vníma dotknutú ochrannú známku ako informáciu o povahe služieb, ktoré označuje, a nie ako informáciu o pôvode dotknutých služieb.
It follows that the trade mark for which registration is sought does not have a distinctive character for the purposes of Article 7(1)(b) of Regulation No 40/94.
Z toho vyplýva, že prihlasovaná ochranná známka nemá rozlišovaciu spôsobilosť v zmysle článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94.
In those circumstances, the appellant’s action against the contested decision must be dismissed.
Za týchto okolností musí byť odvolanie proti spornému rozhodnutiu zamietnuté.
Under Article 122 of the Rules of Procedure of the Court of Justice, where the appeal is well founded and the Court itself gives final judgment in the case, the Court shall make a decision as to costs.
Podľa článku 122 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora, ak je odvolanie dôvodné a Súdny dvor sám rozhodne s konečnou platnosťou o veci samej, potom rozhodne aj o trovách konania.
Under Article 69(2) of the Rules of Procedure of the Court of Justice, applicable in the procedure on appeal pursuant to Article 118 of those rules, the unsuccessful party shall be ordered to pay the costs if they have been applied for in the successful party’s pleadings.
Podľa článku 69 ods. 2 tohto rokovacieho poriadku uplatniteľného na základe článku 118 uvedeného rokovacieho poriadku na konanie o odvolaní účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté.
As OHIM has applied for costs against the appellant and the latter has been unsuccessful, the appellant should be ordered to pay the costs of the proceedings at both instances.
Keďže ÚHVT navrhol zaviazať odvolateľa na náhradu trov konania a odvolateľ nemal úspech vo svojich dôvodoch, je opodstatnené zaviazať ho na náhradu trov konania v oboch stupňoch.
On those grounds, the Court (First Chamber) hereby:
Z týchto dôvodov Súdny dvor (prvá komora) rozhodol a vyhlásil:
Sets aside the judgment of the Court of First Instance of the European Communities of 3 May 2006 in Case T-439/04 Eurohypo v OHIM
Rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev z 3. mája 2006, Eurohypo/ÚHVT (EUROHYPO) (T-439/04) sa zrušuje v rozsahu, v akom
(EUROHYPO), inasmuch as the Court of First Instance of the European Communities held that the Fourth Board of Appeal of the Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM) did not infringe Article 7(1)(b) of Council Regulation (EC) No 40/94 of 20 December 1993 on the Community trade mark, as amended by Council Regulation (EC) No 3288/94 of 22 December 1994, by refusing, in its decision of 6 August 2004 (Case R 829/2002-4), to register the term EUROHYPO as a Community trade mark for services in Class 36 of the Nice Agreement of 15 June 1957 concerning the International Classification of Goods and Services for the Purposes of the Registration of Marks, as revised and amended, corresponding to the following description: ‘financial affairs; monetary affairs; real estate affairs; provision of financial services; financing …’;
Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev rozhodol, že štvrtý odvolací senát Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) neporušil článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva, zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 3288/94 z 22. decembra 1994, keď rozhodnutím zo 6. augusta 2004 (vec R 829/2002-4) odmietol zapísať ako ochrannú známku Spoločenstva spojenie „EUROHYPO“ pre služby „finančníctvo; peňažné záležitosti; záležitosti súvisiace s nehnuteľnosťami; finančné služby; financovanie…“ zaradené do triedy 36 v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb pre zápis známok z 15. júna 1957 v revidovanom a doplnenom znení.
Dismisses the action against the decision of the Fourth Board of Appeal of the Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM) of 6 August 2004 (Case R 829/2002-4);
Žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) zo 6. augusta 2004 (vec R 829/2002-4) sa zamieta.
Orders Eurohypo AG to pay the costs of the proceedings at both instances.
Eurohypo AG je povinný nahradiť trovy konania v oboch stupňoch.
Case C-491/06
Vec C-491/06
(Reference for a preliminary ruling from the Vestre Landsret)
(návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Vestre Landsret)
(Directive 91/628/EEC — Protection of animals during transport — Implementation — Margin of discretion — Domestic animals of the porcine species — Journeys exceeding eight hours — Minimum height of each deck of the vehicle — Loading density)
„Smernica 91/628/EHS — Ochrana zvierat počas prepravy — Prebratie smernice — Miera voľnej úvahy — Domáce zvieratá druhu ošípaných — Prepravy trvajúce viac ako osem hodín — Minimálna výška každej úrovne vozidla — Hustota naloženia“
Judgment of the Court (Third Chamber), 8 May 2008 . . . . . . . . . . . .
Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 8. mája 2008 . . . . . . . . . . .
Agriculture — Approximation of laws — Protection of animals during transport (Art. 249 EC; Council Directive 91/628, as amended by Directive 95/29)
Poľnohospodárstvo — Aproximácia právnych predpisov — Ochrana zvierat počas prepravy (Článok 249 ES; smernica Rady 91/628, zmenená a doplnená smernicou 95/29)
Agriculture — Approximation of laws — Protection of animals during transport
Poľnohospodárstvo — Aproximácia právnych predpisov — Ochrana zvierat počas prepravy
(Council Directive 91/628, as amended by Directive 95/29, Chapter VI of the Annex, section D, point 47)
(Smernica Rady 91/628, zmenená a doplnená smernicou 95/29, príloha kapitola VI bod 47 časť D)
Section D of point 47 in Chapter VI of the Annex to Directive 91/628 on the protection of animals during transport, as amended by Directive 95/29, must be interpreted as meaning that a Member State is entitled to introduce national rules under which, in the case of transport operations of over eight hours’ duration, the available space per animal must be at least 0.50 m2per 100 kg of pig.
Kapitola VI bod 47 časť D prílohy smernice 91/628 o ochrane zvierat počas prepravy, zmenenej a doplnenej smernicou 95/29, sa má vykladať v tom zmysle, že členský štát je oprávnený zaviesť vnútroštátnu právnu úpravu, podľa ktorej v prípade prepravy trvajúcej viac než osem hodín musí byť pre každé zviera k dispozícii plocha aspoň 0,50 m2na 100 kg hmotnosti ošípaných.
National rules comprising figures for the animal compartment height in order that transporters may refer to more precise standards than those set out in Directive 91/628 on the protection of animals during transport, as amended by Directive 95/29, may fall within the margin of discretion conferred on the Member States by Article 249 EC, on condition that those rules, which comply with the objective pursued by that directive of protecting animals during transport, do not, contrary to the principle of proportionality, prevent attainment of the objectives, also pursued by that directive, of eliminating technical barriers to trade in live animals and allowing market organisations to operate smoothly.
Vnútroštátna právna úprava, ktorá obsahuje schémy týkajúce sa výšky oddelení pre zvieratá, umožňujúca prepravcom odvolávať sa na presnejšie pravidlá, než sú pravidlá uvedené v smernici Rady 91/628 o ochrane zvierat počas prepravy, zmenenej a doplnenej smernicou 95/29, môže patriť do rámca voľnej úvahy priznanej členským štátom v článku 249 ES pod podmienkou, že táto právna úprava, ktorá rešpektuje cieľ ochrany zvierat počas prepravy sledovaný touto smernicou nebráni, porušením zásady proporcionality, realizácii cieľov sledovaných uvedenou smernicou, ktorými je odstrániť technické prekážky obchodovania so živými zvieratami a hladké fungovanie trhových organizácií.
It is for the national court to establish whether those rules comply with those principles.
Je úlohou vnútroštátneho súdu preskúmať, či uvedená právna úprava rešpektuje tieto zásady.
It is apparent from the wording of that provision that the Community legislature expressly laid down minimum standards for loading density for pigs of around 100 kg and, in particular, allowed the Member States to increase those standards by up to 20% depending on meteorological conditions and journey time.
Zo znenia uvedeného ustanovenia totiž vyplýva, že zákonodarca Spoločenstva výslovne stanovil minimálne pravidlá hustoty naloženia ošípaných s hmotnosťou približne 100 kg a najmä umožnil členským štátom zvýšiť tieto pravidlá až o 20 % podľa meteorologických podmienok a dĺžky trvania cesty.
(see para. 46, operative part 1)
(pozri bod 46, bod 1 výroku)
(see paras 49, 51, operative part 2)
(pozri body 49, 51, bod 2 výroku)
JUDGMENT OF THE COURT (Third Chamber)8 May 2008 *
ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (tretia komora) z 8. mája 2008 *
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Vestre Landsret (Denmark), made by decision of 23 November 2006, received at the Court on 28 November 2006, in the proceedings
Vo veci C-491/06, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Vestre Landsret (Dánsko) z 23. novembra 2006 a doručený Súdnemu dvoru 28. novembra 2006, ktorý súvisí s konaním:
THE COURT (Third Chamber), composed of A. Rosas, President of the Chamber, U. Lõhmus, J. Klučka (Rapporteur), A. Ó Caoimh and P. Lindh, Judges,
SÚDNY DVOR (tretia komora), v zložení: predseda tretej komory A. Rosas, sudcovia U. Lõhmus, J. Klučka (spravodajca), A. Ó Caoimh a P. Lindh,
Advocate General: Y. Bot, Registrar: C. Strömholm, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 28 November 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
2008 — VEC C-491/06 generálny advokát: Y. Bot, tajomník: C. Strömholm, referentka, so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní z 28. novembra 2007, so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
— Danske Svineproducenter, by H. Sønderby Christensen, advokat,
— Danske Svineproducenter, v zastúpení: H. Sønderby Christensen, advokát,
— the Danish Government, by B. Weis Fogh, acting as Agent, assisted by P. Biering, advokat,
— dánska vláda, v zastúpení: B. Weis Fogh, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci P. Biering, advokát,
— the Greek Government, by I. Chalkias and S. Papaioannou, acting as Agents,
— grécka vláda, v zastúpení: I. Chalkias a S. Papaioannou, splnomocnení zástupcovia,
— the Commission of the European Communities, by F. Erlbacher and H. Støvlbæk, acting as Agents, having decided, after hearing the Advocate General, to proceed to judgment without an Opinion,
— Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: F. Erlbacher a H. Støvlbæk, splnomocnení zástupcovia, so zreteľom na rozhodnutie prijaté po vypočutí generálneho advokáta, že vec bude prejednaná bez jeho návrhov,
DANSKE SVINEPRODUCENTER gives the following
DANSKE SVINEPRODUCENTER vyhlásil tento
52) (‘Directive 91/628’).
466, ďalej len „smernica 91/628“).
The reference has been made in the course of proceedings between the professional body Danske Svineproducenter and the Justitsministeriet (Ministry of Justice) concerning the implementation of Directive 91/628 in Danish law.
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi profesijnou organizáciou Danske Svineproducenter a Justitsministeriet (ministerstvo spravodlivosti), ktorý sa týkal prebratia smernice 91/628 do dánskeho práva.
The third and fourth recitals in the preamble to Directive 95/29 read as follows:
Tretie a štvrté odôvodnenie smernice 95/29 stanovujú:
‘… some Member States have rules on journey times, feeding and watering intervals, resting periods and space allowances; … these rules are, in some cases, extremely
„Keďže niektoré členské štáty majú pravidlá o dĺžke trvania cesty, prestávkach na kŕmenie a napájanie, cykloch odpočinku a hustote naloženia; keďže tieto pravidlá sú
2008 — CASE C-491/06 detailed and are used by some Member States to restrict intraCommunity trade in live animals; … persons involved in the transport of animals need clearly defined criteria to enable them to operate on a Community-wide basis without coming into conflict with differing national provisions;
2008 — VEC C-491/06 v niektorých prípadoch mimoriadne podrobné a niektoré členské štáty ich využívajú na obmedzenie obchodu so živými zvieratami vnútri spoločenstva; keďže osoby zapojené do prepravy zvierat potrebujú jasne vymedzené kritériá, ktoré ich oprávňujú pôsobiť v celom spoločenstve bez toho, že by sa dostali do rozporu s odlišnými vnútroštátnymi ustanoveniami; keďže, aby sa odstránili technické prekážky obchodu so živými zvieratami a aby príslušné trhové organizácie mohli hladko fungovať, pričom bude zabezpečená dostačujúca úroveň ochrany pre príslušné zvieratá, v kontexte vnútorného trhu je nevyhnutné upraviť pravidlá smernice 91/628/EHS s cieľom zosúladiť dĺžku trvania cesty a cykly odpočinku, prestávky na kŕmenie a napájanie a hustotu naloženia pre určité typy zvierat.“
By virtue of Article 1(1)(a) thereof, Directive 91/628 applies to domestic animals of the porcine species.
Podľa článku 1 ods. 1 písm. a) smernice 91/628 sa táto smernica vzťahuje na domáce zvieratá druhu ošípaných.
Article 3(1)(aa) of Directive 91/628 provides that Member States are to ensure that ‘space allowances (loading densities) for animals at least comply with the figures laid down in Chapter VI of the Annex, in respect of the animals and the means of transport referred to in that Chapter’ and that ‘travelling times and rest periods and feeding and watering intervals for certain types of animals comply with those laid down in Chapter VII of the Annex, in respect of the animals referred to in that Chapter, without prejudice to the provisions of Regulation (EEC) No 3820/85’.
Článok 3 ods. 1 písm. aa) tejto smernice stanovuje, že členské štáty zabezpečia, aby „priestor určený pre zvieratá (hustota naloženia) sa prinajmenšom [zhodoval] so schémami ustanovenými v kapitole VI prílohy, pokiaľ ide o zvieratá a dopravné prostriedky uvedené v tejto kapitole“ a „dĺžka trvania jazdy, prestávky na odpočinok a prestávky na kŕmenie a napájanie sa u určitých typov zvierat [zhodovali] s údajmi ustanovenými v kapitole VII prílohy, pokiaľ ide o zvieratá uvedené v tejto kapitole, bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia nariadenia [Rady] (EHS) č. 3820/85…“.
Pursuant to Article 5(A)(1)(c) of Directive 91/628, Member States are to ensure that any transporter uses, for the transport of animals referred to in that directive, means
Podľa článku 5 A bodu 1 písm. c) smernice 91/628 členské štáty zabezpečia, aby každý prepravca na prepravu zvierat uvedených v tejto smernici použil dopravné
DANSKE SVINEPRODUCENTER of transport that will ensure compliance with Community requirements concerning welfare during transport, and in particular the requirements laid down in the annex to that directive and those to be laid down in accordance with Article 13(1) thereof.
DANSKE SVINEPRODUCENTER prostriedky, ktoré zabezpečia zhodu s požiadavkami spoločenstva týkajúcimi sa pohodlia počas prepravy a najmä požiadavkami stanovenými v prílohe a tými, ktoré majú byť stanovené v súlade s článkom 13 ods. 1tej istej smernice.
Chapter I of the annex to Directive 91/628 contains provisions applicable to the transport of, inter alia, domestic animals of the porcine species.
Kapitola I prílohy smernice 91/628 obsahuje ustanovenia, ktoré sa vzťahujú na prepravu najmä domácich zvierat druhu ošípaných.
Point 2(a) to (c) of Title A of that chapter provides:
Oddiel A bod 2 písm. a) až c) tejto kapitoly stanovuje: