natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Article 13 of Regulation No 1408/71, entitled ‘General rules’, provides:
Článok 13 nariadenia č. 1408/71 nazvaný „Všeobecné pravidlá“ stanovuje:
Subject to Articles 14c and 14f, persons to whom this Regulation applies shall be subject to the legislation of a single Member State only.
Pokiaľ v článkoch 14c a 14f nie je ustanovené inak, osoby, na ktoré sa vzťahuje toto nariadenie, podliehajú právnym predpisom len jedného členského štátu.
That legislation shall be determined in accordance with the provisions of this Title.
Tieto právne predpisy sa určia v súlade s ustanoveniami tejto hlavy.
(a) a person employed in the territory of one Member State shall be subject to the legislation of that State even if he resides in the territory of another Member State or if the registered office or place of business of the undertaking or individual employing him is situated in the territory of another Member State;
Pokiaľ články 14 až 17 neustanovujú inak: a) na pracovníka zamestnaného na území jedného členského štátu sa vzťahujú právne predpisy tohto štátu dokonca aj vtedy, ak má bydlisko na území iného členského štátu alebo ak sa sídlo alebo miesto podnikania podniku alebo fyzickej osoby, ktorá ho zamestnáva, nachádza na území iného členského štátu;
Under Article 73 of Regulation No 1408/71, entitled ‘Employed or selfemployed persons the members of whose families reside in a Member State other than the competent State’:
Podľa článku 73 tohto nariadenia nazvaného „Zamestnanci alebo samostatne zárobkovo činné osoby, ktorých rodinní príslušníci majú bydlisko v inom členskom štáte, ako je príslušný členský štát“:
‘An employed or selfemployed person subject to the legislation of a Member State shall be entitled, in respect of the members of his family who are residing in another Member State, to the family benefits provided for by the legislation of the former State, as if they were residing in that State, subject to the provisions of Annex VI.’
„Zamestnanec alebo samostatne zárobkovo činná osoba, ktorá podlieha právnym predpisom členského štátu, má nárok ohľadom svojich rodinných príslušníkov, ktorí majú bydlisko na území iného členského štátu, na rodinné dávky, ktoré sú ustanovené [dávky stanovené — neoficiálny preklad] právnymi predpismi prvého štátu, ako keby mali bydlisko v tomto štáte, podľa ustanovení prílohy VI [pokiaľ ustanovenia prílohy VI nestanovujú inak — neoficiálny preklad].“
Article 10(1) of Regulation No 574/72, entitled ‘Rules applicable to employed or selfemployed persons in the case of overlapping of rights to family benefits or family allowances’, provides:
Článok 10 ods. 1 nariadenia č. 574/72 nazvaný „Pravidlá uplatniteľné v prípade súbehu nárokov na rodinné prídavky pre zamestnancov alebo samostatne zárobkovo činné osoby“ stanovuje:
‘(a) Entitlement to benefits or family allowances due under the legislation of a Member State, according to which acquisition of the right to those benefits or allowances is not subject to conditions of insurance, employment or selfemployment, shall be suspended when, during the same period and for the same member of the family, benefits are due only in pursuance of the national legislation of another Member State or in application of Articles 73, 74, 77 or 78 of … Regulation [No 1408/71], up to the sum of those benefits.
„1. a) Nárok na dávky alebo rodinné prídavky splatné podľa právnych predpisov členského štátu, podľa ktorých nadobudnutie nároku na tieto dávky alebo prídavky nepodlieha podmienkam poistenia, zamestnania alebo samostatnej zárobkovej činnosti, sa pozastaví, ak sú počas rovnakého obdobia dávky splatné tomu istému rodinnému príslušníkovi len podľa vnútroštátnych právnych predpisov druhého členského štátu alebo pri uplatňovaní člán ku 73, 74, 77 alebo 78 nariadenia [č. 1408/71], a to do výšky týchto dávok.
(i) in the case of benefits due either only under national legislation of another Member State or under Articles 73 or 74 of … Regulation [No 1408/71] to the person entitled to family benefits or to the person to whom they are to be paid, the right to family benefits due either only under national legislation of that other Member State or under these Articles shall be suspended up to the sum of family benefits provided for by the legislation of the Member State in
b) Ak je však zárobková činnosť vykonávaná na území prvého členského štátu: i) v prípade dávok splatných buď len podľa vnútroštátnych právnych predpisov druhého členského štátu, alebo podľa článku 73 alebo 74 nariadenia [č. 1408/71] osobe, ktorá má nárok na rodinné dávky, alebo osobe, ktorej majú byť tieto prídavky vyplatené, nárok na rodinné dávky splatné buď len podľa vnútroštátnych právnych predpisov tohto druhého členského štátu, alebo podľa týchto článkov sa pozastaví do výšky rodinných prídavkov poskytovaných podľa právnych predpisov členského štátu, na území ktorého má rodinný príslušník bydlisko. Náklady na dávky vyplá-
2008 — CASE C-352/06 whose territory the member of the family is residing. The cost of the benefits paid by the Member State in whose territory the member of the family is residing shall be borne by that Member State;
2008 — VEC C-352/06 cané členským štátom, na území ktorého má rodinný príslušník bydlisko, znáša tento členský štát;
Paragraph 62.1.1 of the Law on Income Tax (Einkommensteuergesetz) provides:
§ 62 ods. 1 bod 1 zákona o dani z príjmu (Einkommensteuergesetz) stanovuje:
‘In respect of children … a person shall be entitled to child benefit under this law if he has a residence in Germany or normally resides there.’
„Na deti v zmysle § 63 má nárok na prídavok na deti podľa tohto zákona ten, kto má v tuzemsku trvalý pobyt alebo sa tu obvykle zdržiava.“
Mrs Bosmann, a Belgian national resident in Germany, is bringing up her two children, born respectively in 1983 and 1985, on her own.
Pani Bosmann, ktorá je belgickou štátnou príslušníčkou žijúcou v Nemecku, je matkou samoživiteľkou svojich dvoch detí narodených v rokoch 1983 a 1985.
They also reside Germany where they are students.
Obe deti tiež žijú v Nemecku, kde toho času študujú.
In principle, Mrs Bosmann is, under Paragraph 62 of the Law on Income Tax, entitled to German child benefits which were, initially, granted by the Bundesagentur.
Pani Bosmann má v podstate nárok na nemecký prídavok na deti podľa § 62 zákona o dani z príjmu, ktorý jej sprvu Bundesagentur priznal.
However, after Mrs Bosmann took up, on 1 September 2005, employment in the Netherlands, she was, by a decision of 18 October 2005, refused payment of those benefits from October 2005.
Dňa 1. septembra 2005 však pani Bosmann začala vykonávať zamestnanie v Holandsku, v dôsledku čoho Bundesagentur uznesením z 18. októbra 2005 s účinnosťou od októbra 2005 prídavok na jej deti zrušil.
The Bundesagentur construed the relevant provisions of Community law as meaning that Mrs Bosmann is subject only to the legislation of the Member State of employment, namely that of the Kingdom of the Netherlands, so that the Federal Republic of Germany cannot be regarded as the competent State, liable to pay those benefits.
Bundesagentur vyložil príslušné ustanovenia práva Spoločenstva v tom zmysle, že pani Bosmann podlieha len predpisom štátu, v ktorom je zamestnaná, ktorým je Holandské kráľovstvo, takže Spolkovú republiku Nemecko nemožno naďalej považovať za príslušný štát, ktorý je povinný poskytovať uvedený prídavok.
Mrs Bosmann cannot be entitled to the corresponding child benefits in the Netherlands in view of the fact that its legislation does not provide for them to be granted for children aged over 18.
Pani Bosmann nepoberá v Holandsku zodpovedajúci prídavok na deti, pretože podľa holandskej právnej úpravy nie je tento prídavok poskytovaný na deti od dovŕšenia 18. roku života.
The national court states that it has not been clarified whether Mrs Bosmann returns to Germany at the end of each working day or only on week-ends and other public holidays.
Vnútroštátny súd uvádza, že nebolo upresnené, či sa pani Bosmann vracia do Nemecka každý pracovný deň, alebo len na víkendy a sviatky.
It was in those circumstances that the Finanzgericht Köln (Finance Court, Cologne) decided to stay proceedings and to refer to the Court the following questions for a preliminary ruling:
Za týchto okolností Finanzgericht Köln rozhodol prerušiť konanie a predložiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
Is Article 10 of … Regulation … No 574/72 … to be interpreted restrictively, so as not to [preclude] entitlement to child benefit of a mother bringing up children on her own in the State of residence (Federal Republic of Germany), who does not receive child benefit in the State of employment (Kingdom of the Netherlands) because of the age of the children?
Má sa článok 10 nariadenia… č. 574/72… vykladať reštriktívne tak, že neodporuje nároku matky samoživiteľky na prídavok na deti v štáte bydliska (Spolková republika Nemecko), ktorá v štáte výkonu zamestnania (Holandské kráľovstvo) z dôvodu veku svojich detí prídavok na deti nepoberá?
Does a mother in employment, who brings up children on her own, have a right to the application of the more favourable rules of her State of residence in relation to the granting of child benefit arising directly from the EC Treaty and/or from general legal principles?
Vyplýva nárok zamestnanej matky samoživiteľky na použitie priaznivejšej právnej úpravy štátu jej bydliska v súvislosti s poskytnutím prídavku na deti priamo zo Zmluvy o ES alebo zo všeobecných právnych zásad?
By its first question, the national court is asking whether Article 13(2)(a) of Regulation No 1408/71 lends itself to an interpretation which permits an employed person in Mrs Bosmann’s situation, who comes within the scope of Regulation No 1408/71
Svojou prvou otázkou sa vnútroštátny súd pýta, či sa má článok 13 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1408/71 vykladať tak, že umožňuje, aby zamestnanec, ktorý sa nachádza
BOSMANN and is subject to the social security scheme of the Member State of her employment, in this case the Kingdom of the Netherlands, to receive child benefit in the Member State where she resides, in this case the Federal Republic of Germany, if it is established that she cannot, because of the ages of her children, be granted such a benefit in the competent Member State.
BOSMANN v situácii pani Bosmann, ktorý patrí do pôsobnosti nariadenia č. 1408/71 a na ktorého sa vzťahuje systém sociálneho zabezpečenia členského štátu, v ktorom vykonáva zamestnanie, v danom prípade Holandského kráľovstva, poberal prídavok na deti v členskom štáte, v ktorom má bydlisko, v danom prípade v Spolkovej republike Nemecko, ak je zistené, že takýto prídavok nie je možné poskytnúť v príslušnom členskom štáte z dôvodu veku jeho detí.
Before replying to that question, it is appropriate to note the general rules to which, under Regulation No 1408/71, the determination of the legislation applicable to workers moving within the Community is subject.
Pred odpoveďou na túto otázku treba pripomenúť všeobecné pravidlá, na základe ktorých je podľa nariadenia č. 1408/71 určená právna úprava uplatniteľná na zamestnancov, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva.
The aim of the provisions of Title II of Regulation No 1408/71, which determine the legislation applicable to workers moving within the Community, is to ensure that the persons concerned shall be subject to the social security scheme of only one Member State in order to prevent more than one system of national legislation from being applicable and to avoid the complications which may result from that situation.
Ustanovenia hlavy II nariadenia č. 1408/71, ktoré určujú právnu úpravu uplatniteľnú na zamestnancov, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva, sa snažia zabezpečiť, aby sa na dotknuté osoby vzťahoval systém sociálneho zabezpečenia iba jedného členského štátu, aby sa tak zabránilo súbehu uplatniteľných vnútroštátnych právnych úprav a komplikáciám, ktoré z neho môžu vyplynúť.
That principle is expressed in Article 13(1) of Regulation No 1408/71 which provides that a worker to whom that legislation applies shall be subject to the legislation of a single Member State only (see Case 302/84 Ten Holder [1986] ECR 1821, paragraphs 19 and 20).
Táto zásada je vyjadrená v článku 13 ods. 1 nariadenia č. 1408/71, ktorý stanovuje, že pracovník, na ktorého sa vzťahuje toto nariadenie, podlieha právnym predpisom len jedného členského štátu (pozri rozsudok z 12. júna 1986, Ten Holder, 302/84, Zb. s. 1821, body 19 a 20).
Under Article 13(2)(a) of Regulation No 1408/71, a person employed in the territory of one Member State is to be subject to the legislation of that State even if he resides in the territory of another Member State.
Podľa článku 13 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1408/71 sa na pracovníka zamestnaného na území jedného členského štátu vzťahujú právne predpisy tohto štátu dokonca aj vtedy, ak má bydlisko na území iného členského štátu.
The effect of determining that a given Member State’s legislation is the legislation applicable to a worker pursuant to that provision is that only the legislation of that Member State is applicable to him (see Ten Holder, paragraph 23).
Určenie právnej úpravy členského štátu ako právnej úpravy uplatniteľnej na pracovníka podľa tohto ustanovenia znamená, že sa na neho vzťahuje len právna úprava tohto členského štátu (pozri rozsudok Ten Holder, už citovaný, bod 23).
As regards the specific context of family benefits, under Article 73 of Regulation No 1408/71 a person subject to the legislation of a Member State is to be entitled, in respect of the members of his family who are residing in another Member State, to the family benefits provided for by the legislation of the former State, as if they were residing in that State.
Pokiaľ ide o špecifický kontext rodinných dávok, podľa článku 73 nariadenia č. 1408/71 pracovník, ktorý podlieha právnym predpisom členského štátu, má nárok, pokiaľ ide o jeho rodinných príslušníkov, ktorí majú bydlisko na území iného členského štátu, na rodinné dávky stanovené právnou úpravou prvého štátu, ako keby mali bydlisko v tomto štáte.
Consequently, as the national court has correctly held, the legislation applicable to Mrs Bosmann’s situation is, in principle, the legislation of the Member State of her employment, that is the Netherlands legislation.
Z tohto dôvodu, tak ako aj správne konštatoval vnútroštátny súd, sa na situáciu pani Bosmann v zásade uplatňuje právna úprava členského štátu jej zamestnania, teda holandská právna úprava.
Since the law applicable to the situation of an employed person in one of the situations covered by the provisions of Title II of Regulation No 1408/71 is to be determined in accordance with those provisions, the application of provisions from another system of legislation is not thereby always precluded (see Case C-302/02 Laurin Effing [2005] ECR I-553, paragraph 39).
Právo uplatniteľné na postavenie pracovníka, ktorý sa nachádza v jednej zo situácií uvedených v hlave II nariadenia č. 1408/71, sa preto určuje podľa uvedených ustanovení, avšak uplatnenie ustanovení iného právneho poriadku nie je vždy vylúčené (pozri rozsudok z 20. januára 2005, Laurin Effing, C-302/02, Zb. s. I-553, bod 39).
In the submission of Commission of the European Communities, in a situation such as Mrs Bosmann’s, it is on the basis of Article 10(1)(a) of Regulation No 574/72 that the application of provisions of the system of legislation of the Member State of employment, designated, under Article 13(2)(a) of Regulation No 1408/71, as the competent State, may be disregarded to allow for the application of the legislation of the relevant person’s Member State of residence.
Podľa Komisie Európskych spoločenstiev v situácii, akou je situácia pani Bosmann, je na základe článku 10 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 574/72 možné neuplatniť ustanovenia právneho poriadku členského štátu zamestnania, ktorý je podľa článku 13 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1408/71 určený ako príslušný štát tak, aby mohla byť uplatnená právna úprava členského štátu, v ktorom má dotknutá osoba bydlisko.
Thus, the existence of a link of attachment to two Member States, namely that of residence and that of employment, permits, in particular, the overlapping of rights to benefits.
Existencia väzby na dva členské štáty — štát bydliska a štát zamestnania — tak umožňuje najmä kumulovať nároky na dávky.
Therefore, under Article 10(1)(a) of Regulation No 574/72, in view of the lack of comparable entitlement to family benefits in the Member State of employment, they should be granted without limitation by the Member State of residence, in this case the Federal Republic of Germany.
Podľa článku 10 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 574/72 by teda vzhľadom na neexistenciu porovnateľného nároku na prídavok na deti v štáte zamestnania mal byť tento prídavok poskytnutý v plnej výške členským štátom bydliska, v danom prípade Spolkovou republikou Nemecko. Na podporu
BOSMANN support of that argument, the Commission cites Case C-119/91 McMenamin [1992] ECR I-6393.
BOSMANN tohto záveru uvádza Komisia rozsudok Súdneho dvora z 9. decembra 1992, McMe-namin (C-119/91, Zb. s. I-6393).
It must be emphasised, in that regard, that the cases which gave rise to the two above-cited judgments were decided on the basis of Article 10(1)(b)(i) of Regulation No 574/72, which covers situations in which a professional or trade activity is also carried out in the Member State of residence.
V tejto súvislosti však treba uviesť, že veci, v ktorých boli vydané už citované rozsudky, boli rozhodnuté na základe článku 10 ods. 1 písm. b) bodu i) nariadenia č. 574/72, ktorý sa vzťahuje na situácie, keď je zamestnanie vykonávané tiež v členskom štáte bydliska.
As the Advocate General pointed out in points 51 and 52 of his Opinion, in McMenamin and Dodl and Oberhollenzer the reversal of priorities in favour of the competence of the Member State of residence was triggered by the fact that a professional or trade activity was exercised or pursued in the Member State of residence by the spouse of the person entitled to the benefits in pursuance of Article 73 of Regulation No 1408/71.
Tak ako uviedol generálny advokát v bodoch 51 a 52 svojich návrhov prednesených v už citovaných rozsudkoch McMenamin a Dodl a Oberhollenzer, impulzom pre takýto prípad zmeny prednosti v prospech právomoci štátu bydliska bola skutočnosť, že zárobková činnosť bola vykonávaná v členskom štáte bydliska manželom osoby, ktorá bola oprávnená podľa článku 73 nariadenia č. 1408/71.
However, it is clear from the decision making the reference that Mrs Bosmann is not in such a situation.
Z rozhodnutia vnútroštátneho súdu však vyplýva, že pani Bosmann sa v takejto situácii nenachádza.
As regards Article 10(1)(a) of Regulation No 574/72, it is clear from its wording that it is intended to resolve cases of overlapping of rights to family benefits where they are due, simultaneously, irrespective of conditions of insurance or employment, in the relevant child’s Member State of residence and, in application of Article 73 of Regulation No 1408/71, in the Member State of employment.
Ďalej pokiaľ ide o článok 10 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 574/72, zo znenia tohto článku vyplýva, že sa týka prípadov súbehu nárokov na rodinné dávky, ku ktorým dochádza, keď majú byť tieto dávky vyplatené v členskom štáte bydliska daného dieťaťa, nezávisle od podmienok poistenia alebo zamestnania, a súčasne podľa článku 73 nariadenia č. 1408/71 aj v členskom štáte zamestnania.
However, as the German Government and the national court observe, the facts of the case in the main proceedings do not establish that type of ‘overlapping’ of family benefits, since the right to child benefit in the Member State of employment is, in this case, excluded, pursuant to that State’s legislation, in view of the ages of the children of the applicant in the main proceedings.
Ako uviedla nemecká vláda a vnútroštátny súd, okolnosti prejednávanej veci nepoukazujú na „súbeh“ rodinných dávok tohto typu, lebo nárok na prídavok na deti je v členskom štáte zamestnania podľa právnej úpravy tohto štátu vylúčený vzhľadom na vek detí žalobkyne vo veci samej.
Since the reversal of priorities in favour of applying the legislation of the Member State of residence cannot be based on the specific rules of attachment stated in Regulation No 574/72, it must be noted that Mrs Bosmann’s situation is subject to the general rule for determining the legislation applicable set out in Article 13(2)(a) of Regulation No 1408/71.
Keďže zmenu prednosti v prospech uplatnenia právnej úpravy členského štátu bydliska nie je možné založiť na osobitných kolíznych normách stanovených v nariadení č. 574/72, treba uviesť, že situácia pani Bosmann sa riadi všeobecným pravidlom určenia uplatniteľnej právnej úpravy stanoveným v článku 13 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1408/71.
It follows that Community law does not require the competent German authorities to grant Mrs Bosmann the family benefit in question.
Z toho vyplýva, že právo Spoločenstva neukladá povinnosť príslušným nemeckým orgánom priznať pani Bosmann predmetnú rodinnú dávku.
However, neither can the possibility of such a grant be excluded, because, as is clear from the contents of the file submitted to the Court, it is apparent that, under the German legislation, Mrs Bosmann may be entitled to child benefit solely because of her residence in Germany, which is for the national court to determine.
Možnosť takéhoto priznania však nemožno vylúčiť, a to tým skôr, že na základe spisu predloženého Súdnemu dvoru sa zdá, že podľa nemeckej právnej úpravy môže mať pani Bosmann nárok na prídavok na deti už len na základe toho, že má bydlisko v Nemecku, a vnútroštátnemu súdu prináleží, aby túto skutočnosť overil.
In that context, it is appropriate to note that the provisions of Regulation No 1408/71 must be interpreted in the light of Article 42 EC which aims to facilitate freedom of movement for workers and entails, in particular, that migrant workers must not lose their right to social security benefits or have the amount of those benefits reduced because they have exercised the right to freedom of movement conferred on them by the Treaty (see Case C-205/05 Nemec [2006] ECR I-10745, paragraphs 37 and 38).
V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť, že ustanovenia nariadenia č. 1408/71 treba vykladať s ohľadom na článok 42 ES, ktorý smeruje k zjednodušeniu voľného pohybu pracovníkov a vyplýva z neho najmä to, že migrujúci pracovníci nesmú prísť o svoje nároky na dávky sociálneho zabezpečenia ani utrpieť zníženie sumy týchto dávok z dôvodu, že využili právo na voľný pohyb, ktoré im priznáva Zmluva (pozri rozsudok z 9. novembra 2006, Nemec, C-205/05, Zb. s. I-10745, body 37 a 38).
Likewise, the first recital in the preamble to Regulation No 1408/71 states that the provisions which that regulation contains for coordination of national social security legislations fall within the framework of freedom of movement for workers who are nationals of Member States and should contribute towards the improvement of their standard of living and conditions of employment.
V rovnakom duchu prvé odôvodnenie preambuly nariadenia č. 1408/71 uvádza, že ustanovenia o koordinácii vnútroštátnych právnych predpisov sociálneho zabezpečenia, ktoré toto nariadenie obsahuje, patria do rámca voľného pohybu pracovníkov a musia sa podieľať na zlepšovaní ich životnej úrovne a podmienok zamestnanosti.
In the light of those factors, it must be held that, in circumstances such as those of the main proceedings, the Member State of residence cannot be deprived of the right to grant child benefit to those resident within its territory.
Na základe uvedeného treba konštatovať, že za okolností, akými sú okolnosti vo veci samej, nemožno zbaviť členský štát bydliska možnosti priznať prídavok na deti osobám s bydliskom na jeho území.