natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On 23 April 2007 the Council adopted Regulation (EC) No 452/2007 imposing a definitive antidumping duty and collecting definitively the provisional duty imposed on imports of ironing boards originating in the People’s Republic of China and Ukraine (OJ 2007 L 109, p.
Dňa 23. apríla 2007 Rada prijala nariadenie (ES) č. 452/2007, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou vyberanie dočasného cla uloženého na dovoz žehliacich dosiek s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a na Ukrajine (Ú. v.
12) (‘the contested regulation’).
EÚ L 109, s. 12) (ďalej len „napadnuté nariadenie“).
The contested regulation imposed a definitive antidumping duty of 18.1 % on imports of ironing boards manufactured by the applicant.
Napadnuté nariadenie uložilo konečné antidumpingové clo na dovoz žehliacich dosiek, ktoré vyrába žalobca, vo výške 18,1 %.
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 12 June 2007, the applicant brought the present action.
Žalobca návrhom podaným do kancelárie Súdu prvého stupňa 12. júna 2007 podal žalobu, na základe ktorej sa začalo toto konanie.
By a separate document lodged on the same date, the applicant applied for the proceedings to be expedited pursuant to Article 76a(1) of the Rules of Procedure of the Court of First Instance.
Samostatným podaním podaným do kancelárie Súdu prvého stupňa v ten istý deň žalobca podal na základe článku 76a ods. 1 Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa žiadosť o skrátené súdne konanie.
On 10 July 2007, after receiving observations from the Council, the Second Chamber of the Court of First Instance decided to grant the application for an expedited procedure.
Dňa 10. júla 2007 druhá komora Súdu prvého stupňa po prijatí pripomienok Rady rozhodla vyhovieť žiadosti o skrátené súdne konanie.
By way of measures of organisation of procedure under Article 64 of the Rules of Procedure, the applicant and the Council were requested to attend an informal meeting with the Judge-Rapporteur on 19 July 2007 in order to discuss the detailed arrangements for the expedited procedure.
V rámci opatrení na zabezpečenie priebehu konania upravených v článku 64 rokovacieho poriadku boli žalobca a Rada vyzvaní, aby sa 19. júla 2007 zúčastnili na neformálnom stretnutí so sudcom spravodajcom, ktorého cieľom bolo skúmať podrobnosti priebehu skráteného súdneho konania.
By documents lodged at the Registry on 28 August, 5 September and 6 September 2007, respectively, first the Commission, then Vale Mill (Rochdale) Ltd, Pirola SpA and Colombo New Scal SpA (‘the intervening companies’) and, lastly, the Italian Republic sought leave to intervene in support of the forms of order sought by the Council.
Podaniami podanými do kancelárie Súdu prvého stupňa 28. augusta, 5. a 6. septembra 2007, v tomto poradí, podali najskôr Komisia, následne spoločnosti Vale Mill (Rochdale) Ltd, Pirola SpA a Colombo New Scal SpA (ďalej len „spoločnosti, ktoré vstúpili do konania ako vedľajší účastníci“) a napokon Talianska republika návrh na vstup vedľajšieho účastníka do konania na podporu návrhov Rady.
The composition of the Chambers of the Court of First Instance changed and the Judge-Rapporteur was assigned, as President, to the Sixth Chamber, to which this case was accordingly assigned.
Vzhľadom na to, že zloženie komôr Súdu prvého stupňa bolo zmenené, sudca spravodajca bol ako predseda komory pridelený k šiestej komore, ktorej bola z tohto dôvodu táto vec pridelená.
By three orders of 3 October 2007 the President of the Sixth Chamber of the Court of First Instance allowed the applications for intervention.
Troma uzneseniami z 3. októbra 2007 predseda šiestej komory Súdu prvého stupňa vyhovel návrhom na vstup vedľajšieho účastníka do konania.
Also, by way of measures of organisation of procedure under Article 64 of the Rules of Procedure, the interveners were requested to lodge their statements in intervention, which they did within the time-limits set.
Ďalej boli vedľajší účastníci konania v rámci opatrení na zabezpečenie priebehu konania upravených v článku 64 rokovacieho poriadku vyzvaní, aby predložili svoje vyjadrenia, čo títo vedľajší účastníci konania urobili v stanovenej lehote.
By decision of 6 December 2007, the President of the Court of First Instance, Mr Jaeger, was appointed acting President of Chamber under the third paragraph of Article 8 and Article 32(3) of the Rules of Procedure, replacing Judge Tchipev, who was unable to sit in this case.
Rozhodnutím zo 6. decembra 2007 bolo určené, že predseda Súdu prvého stupňa M. Jaeger bude vykonávať funkciu predsedu komory v súlade s článkom 8 tretím odsekom a článkom 32 ods. 3 rokovacieho poriadku, čím nahradí sudcu M. Tchipeva, u ktorého nastali prekážky vo výkone sudcu.
— annul the contested regulation in so far as it imposes an antidumping duty on imports of ironing boards manufactured by the applicant;
— zrušil napadnuté nariadenie v rozsahu, v ktorom zavádza antidumpingové clo na dovoz žehliacich dosiek pochádzajúcich z jeho výroby,
— order the Council to pay the costs.
— zaviazal Radu na náhradu trov konania.
The Council, supported by the Commission and the intervening companies, contends that the Court should:
Rada s podporou Komisie a spoločností, ktoré vstúpili do konania ako vedľajší účastníci, navrhuje, aby Súd prvého stupňa:
The Italian Republic contends that the Court should dismiss the action.
Talianska republika navrhuje, aby Súd prvého stupňa zamietol žalobu.
The applicant puts forward two pleas, alleging, first, an error of law in the application of Article 2(7)(c) of the basic regulation and, second, infringement of the rights of the defence and of Article 20(5) of the basic regulation.
Žalobca uvádza dva žalobné dôvody, z ktorých prvý vychádza z nesprávneho právneho posúdenia pri uplatnení článku 2 ods. 7 písm. c) základného nariadenia a druhý z porušenia práva na obranu a článku 20 ods. 5 toho istého nariadenia.
First plea: an error of law in the application of Article 2(7)(c) of the basic regulation
O prvom žalobnom dôvode vychádzajúcom z nesprávneho právneho posúdenia pri uplatnení článku 2 ods. 7 písm. c) základného nariadenia
The applicant claims that the only explanation supplied to justify the Commission’s sudden change of position regarding the grant of MET is contained in the letter of 4 April 2007, in which the Commission stated that the caselaw concerning consideration of claims for such status did not permit a new assessment of old facts.
Žalobca tvrdí, že jediné vysvetlenie, ktoré bolo poskytnuté na odôvodnenie náhlej zmeny stanoviska Komisie v súvislosti s udelením štatútu podniku pôsobiaceho v trhovom hospodárstve, je obsiahnuté v liste zo 4. apríla 2007, v ktorom Komisia tvrdila, že judikatúra týkajúca sa posúdenia žiadostí o takýto prístup neumožňuje nové posúdenie pôvodného skutkového stavu.
The applicant notes that the Commission did not explain in what way the findings contained in the general final disclosure document are unfounded and implies that the proposal for definitive measures submitted to the Council did not therefore state the reasons on which it was based, in breach of Article 253 EC.
Žalobca poukazuje na to, že Komisia nevysvetlila, prečo sú závery vyjadrené v konečnom všeobecnom informačnom dokumente neopodstatnené, a uvádza, že návrh konečných opatrení predložený Rade tak nespočíva na žiadnom odôvodnení, čím došlo k porušeniu článku 253 ES.
The applicant points out that the question whether the institutions are entitled to alter the determination of the status of an undertaking for the purposes of Article 2(7)(c) of the basic regulation was covered in Case T-138/02 Nanjing Metalink v Council [2006] ECR II-4347.
Žalobca pripomína, že otázkou, či sú inštitúcie oprávnené zmeniť určenie štatútu podniku pôsobiaceho v trhovom hospodárstve z hľadiska článku 2 ods. 7 písm. c) základného nariadenia, sa zaoberal rozsudok Súdu prvého stupňa zo 14. novembra 2006, Nanjing Metalink/Rada (T-138/02, Zb. s. II-4347).
It was thus argued that that provision prohibited the institutions from reassessing information which was already available to them at the time of the initial determination as to MET.
Podľa žalobcu tak Súd prvého stupňa určil, že toto ustanovenie bráni tomu, aby inštitúcie prehodnocovali informácie, ktoré mali k dispozícii už pri pôvodnom určení štatútu podniku pôsobiaceho v trhovom hospodárstve.
The Court held, however, that the institutions could revoke MET if it appeared that, following changes in the factual situation or the discovery of new evidence, the company concerned did not fulfil the criteria for recognition of such status.
Súd prvého stupňa však podľa žalobcu usúdil, že inštitúcie môžu odňať štatút podniku pôsobiaceho v trhovom hospodárstve, ak by sa ukázalo, že v nadväznosti na zmeny skutkového stavu alebo na objavenie nových skutočností dotknutý podnik nezodpovedá kritériám na získanie tohto štatútu.
The applicant maintains that the rule whereby the last sentence of Article 2(7)(c) of the basic regulation precludes the institutions from reassessing information which was already available to them at the time of the initial MET determination requires a preliminary decision on that issue to have been adopted before the determination of the normal value.
Žalobca tvrdí, že pravidlo, podľa ktorého posledná veta článku 2 ods. 7 písm. c) základného nariadenia bráni tomu, aby inštitúcie prehodnocovali informácie, ktoré mali k dispozícii už pri pôvodnom určení štatútu podniku pôsobiaceho v trhovom hospodárstve, vyžaduje, aby bolo predbežné rozhodnutie o tomto štatúte prijaté pred určením normálnej hodnoty.
In the applicant’s view, that rule would otherwise be meaningless.
Podľa žalobcu by toto pravidlo inak nemalo význam.
In the present case, the Commission carried out at one and the same time an examination as to whether the applicant should be granted MET and also determination of the normal value.
V tejto veci však Komisia súbežne na jednej strane skúmala otázku, či možno žalobcovi priznať štatút podniku pôsobiaceho v trhovom hospodárstve, a na druhej strane určila normálnu hodnotu.
In those circumstances, according to the applicant, there are no grounds for dealing differently with the question of the applicant’s status under Article 2(7)(c) of the basic regulation and the other aspects of the provisional determination of the dumping margin that might be reviewed during the investigation.
Za týchto okolností podľa žalobcu niet žiadneho dôvodu na rozdielny prístup k otázke jeho štatútu z hľadiska článku 2 ods. 7 písm. c) základného nariadenia v porovnaní s inými aspektmi predbežného určenia dumpingového rozpätia, ktoré možno v priebehu prešetrovania prehodnotiť.
The Commission’s interpretation of that provision also conflicts with the principle of sound administration in that it requires the Council and the Commission to impose definitive duties on an incorrect basis.
Výklad tohto ustanovenia, ktorý si osvojila Komisia, je tiež v rozpore so zásadou riadnej správy vecí verejných, keďže zaväzuje Radu a Komisiu ukladať konečné clá na nesprávnom základe.
Since the Commission reached the conclusion that the initial determination of the applicant’s status was unjustified for the reasons contained in the final general disclosure document of 20 February 2007, it had not only the right but also the obligation to correct the determination of that status.
Keďže Komisia dospela k záveru, že pôvodné určenie štatútu žalobcu bolo neopodstatnené z dôvodov uvedených v konečnom všeobecnom informačnom dokumente z 20. februára 2007, mala nielen právo, ale aj povinnosť opraviť určenie tohto štatútu.
Consequently, the proposal for definitive measures is based on an infringement of Article 2(7)(c) of the basic regulation.
Preto sa návrh konečných opatrení zakladá na porušení článku 2 ods. 7 písm. c) základného nariadenia.
That infringement also invalidates the contested regulation.
Táto nezákonnosť je obsiahnutá aj v napadnutom nariadení.
The Council and the parties granted leave to intervene in support of the forms of order sought by it dispute the merits of this plea.
Rada a vedľajší účastníci konania, ktorí vstúpili do konania na podporu jej návrhov, popierajú dôvodnosť tohto žalobného dôvodu.
First, it is appropriate to ascertain whether the Commission reversed its proposal contained in the final disclosure document of 20 February 2007 on the ground that it was not permitted to reassess old facts.
V prvom rade je vhodné preveriť, či Komisia prehodnotila svoj návrh obsiahnutý v konečnej informácii z 20. februára 2007 z dôvodu, že jej bolo zakázané znovu posúdiť pôvodný skutkový stav.
In that regard, it should be pointed out first of all that, in recitals 12 to 14 in the preamble to the contested regulation, the Council stated:
V tejto súvislosti je dôležité najprv uviesť, že Rada v odôvodneniach č. 12 až 14 napadnutého nariadenia uviedla toto:
‘(12) Following the imposition of provisional measures, one Chinese cooperating exporting producer claimed that it should have been granted MET.
„(12) Po uložení dočasných opatrení jeden čínsky spolupracujúci vyvážajúci výrobca namietal, že mu mal byť udelený THP [štatút trhového hospodárstva — neofi­ciálny preklad].
The company reiterated that the accounting practices set out in recital 25 of the provisional Regulation, which led to the rejection of MET of five Chinese exporting producers (three were rejected only for this reason), were not sufficiently material to affect the reliability of the accounts, which were in fact complete, and do not impact on the determination of the dumping margin.
Spoločnosť zopakovala svoje tvrdenie, že účtovné postupy uvedené v odôvodnení 25 dočasného nariadenia, ktoré viedli k odmietnutiu THP [štatútu trhového hospodárstva — neoficiálny preklad] v prípade piatich čínskych vyvážajúcich výrobcov (traja boli odmietnutí iba z tohto dôvodu), neboli dostatočné na to, aby zabezpečili spoľahlivosť [nemohli ovplyvniť spoľahlivosť — neoficiálny preklad] účtovných výkazov, ktoré boli v skutočnosti kompletné, a nemajú vplyv na určenie dumpingového rozpätia.
(13) In this respect, it is noted that the aforesaid accounting practices used by the company were found during the on-the-spot verification visit to be in clear breach of the International Accounting Standards (IAS), namely IAS No 1, and could not be considered immaterial.
(13) V tejto súvislosti je potrebné poznamenať, že pri overovacej návšteve na mieste sa zistilo, že uvedené účtovné postupy, ktoré spoločnosť používala, jednoznačne porušili [normy IAS], a to konkrétne [normu] IAS č. 1, pričom toto porušenie nebolo možné pokladať za nepodstatné.
No new evidence which could alter the findings set out in recital 25 of the provisional regulation was submitted.
Neboli predložené nijaké dôkazy, na základe ktorých by bolo potrebné zmeniť zistenia uvedené v odôvodnení 25 dočasného nariadenia.
(14) In the absence of any other relevant and substantiated comment, recitals 15 to 28 of the provisional regulation are hereby confirmed.’
(14) Keďže nie sú k dispozícii nijaké závažné a odôvodnené pripomienky, odôvodnenia 15 až 28 dočasného nariadenia sa týmto potvrdzujú.“
It follows from the foregoing that in the contested regulation the reason for the refusal to alter the MET determination made in the provisional regulation was not the prohibition on the reassessment of old facts contained in the last sentence of Article 2(7)(c) of the basic regulation, but rather the fact that the applicant’s accounts were not in line with the IAS and the absence of any new evidence likely to affect that finding.
Z predchádzajúceho vyplýva, že dôvodom skutočnosti, že napadnuté nariadenie odmietlo zmeniť určenie štatútu podniku pôsobiaceho v trhovom hospodárstve uvedené v predbežnom nariadení, nebola prekážka nového posúdenia pôvodného skutkového stavu, upravená v článku 2 ods. 7 písm. c) poslednej vete základného nariadenia, ale nesúlad účtovníctva žalobcu s normami IAS a neexistencia novej okolnosti spôsobilej ovplyvniť toto posúdenie.
The refusal therefore arose from application of the substantive criteria of the second indent of the first subparagraph of Article 2(7)(c) of that regulation.
Uvedené odmietnutie teda vychádzalo z uplatnenia hmotných kritérií článku 2 ods. 7 písm. c) prvého pododseku druhej zarážky tohto nariadenia.
Nor is it clear from the revised final general disclosure document and the revised specific disclosure document that the reason for the Commission’s refusal to grant the applicant MET was the prohibition on reassessment of old facts, since the Commission’s arguments on that point related only to the fact that the applicant’s accounting practices were not in line with the IAS.
Ďalej treba konštatovať, že ani zo zmeneného konečného všeobecného informačného dokumentu a zo zmeneného osobitného informačného dokumentu nevyplýva, že odmietnutie navrhnúť udelenie štatútu podniku pôsobiaceho v trhovom hospodárstve žalobcovi zo strany Komisie bolo odôvodnené zákazom nového posúdenia pôvodného skutkového stavu, keďže argumentácia Komisie v tejto súvislosti vychádzala výlučne z nesúladu účtovných postupov žalobcu s normami IAS.
The only document in which the Commission states that the caselaw concerning the MET determination does not permit a reassessment of old facts is, as the applicant itself states, the Commission’s letter of 4 April 2007.
Jediným dokumentom, v ktorom Komisia vysvetľuje, že judikatúra týkajúca sa určenia štatútu podniku pôsobiaceho v trhovom hospodárstve neumožňuje nové posúdenie pôvodného skutkového stavu, je, ako to uvádza aj sám žalobca, list Komisie zo 4. apríla 2007.
In that letter the Commission states in particular:
Komisia v ňom totiž najmä uvádza:
‘Your client with its submission of 2 April 2007 continues to repeat the same arguments, already submitted before the Definitive Disclosure, on the accounting discrepancies and their compliance or not with IAS but as you are well aware jurisprudence in the assessment of MET claims does not allow a reassessment of old facts.’
„Váš klient vo svojich pripomienkach z 2. apríla 2007 naďalej opakuje rovnaké tvrdenia, predložené už pred konečnou informáciou, o účtovných anomáliách a ich súlade alebo nesúlade s normami IAS, ale ako ste si dobre vedomí, judikatúra týkajúca sa posúdenia žiadostí o priznanie štatútu podniku pôsobiaceho v trhovom hospodárstve neumožňuje nové posúdenie pôvodného skutkového stavu.“
As is clear from that letter, the Commission was referring to the caselaw prohibiting the reassessment of old facts for the purposes of rejecting arguments which the applicant had put forward before the final disclosure document was sent.
Ako vyplýva z tohto listu, Komisia odkázala na judikatúru zakazujúcu nové posúdenie pôvodného skutkového stavu na účely zamietnutia tvrdení, ktoré žalobca predložil už pred oznámením konečnej informácie.
In reply to a question put by the Court during the hearing, the Commission stated, and was not contradicted by the applicant on this point, that the arguments to which that observation related were contained in the letter of 1 September 2006, sent by the applicant before the initial MET determination on 15 September 2006 and put into effect in the provisional regulation.
Komisia v odpovedi na otázku Súdu prvého stupňa počas pojednávania spresnila — pričom žalobca jej v tomto bode neodporoval —, že tvrdenia, na ktoré sa vzťahovala táto pripomienka, boli obsiahnuté v liste z 1. septembra 2006, ktorý žalobca zaslal pred pôvodným určením štatútu podniku pôsobiaceho v trhovom hospodárstve, ku ktorému došlo 15. septembra 2006 a ktoré bolo vykonané v predbežnom nariadení.
It should be noted, however, that in its letter of 4 April 2007, the Commission based its refusal to grant MET on the ground that, in breach of the IAS, the applicant’s accounts disregarded the accrual basis of accounting, performed offsetting and grouped transactions together instead of representing them separately.
Treba však poukázať na to, že Komisia vo svojom liste zo 4. apríla 2007 založila svoje odmietnutie priznať štatút podniku pôsobiaceho v trhovom hospodárstve na tom, že účtovníctvo žalobcu, porušujúc normy IAS, nedodržiavalo zásadu záväzku, vykonávalo kompenzácie a transakcie uvádzalo spolu namiesto ich oddeleného evidovania.
The Commission pointed out in that regard that the auditors had not commented on those points.
Komisia v tejto súvislosti uviedla, že vykonaný audit neviedol k žiadnym pripomienkam k týmto bodom.
The Court of First Instance notes that the Commission also stated that the information on steel prices did not allow for a new assessment to be made of the shortcomings discovered in the applicant’s accounts.
Súd prvého stupňa poznamenáva, že Komisia uviedla aj to, že informácie týkajúce sa ceny ocele neumožňujú nové posúdenie zistených nedostatkov v účtovníctve žalobcu.
It is therefore clear from that letter as a whole that the Commission’s observation that it was not permissible to reassess old facts is incidental, as the institution based its refusal to grant MET on an assessment of whether the applicant complied with the relevant substantive criteria.
Z tohto listu ako celku teda vyplýva, že poznámka Komisie týkajúca sa nemožnosti znovu posúdiť pôvodný skutkový stav má incidenčnú povahu, keďže inštitúcia svoje odmietnutie navrhnúť štatút podniku pôsobiaceho v trhovom hospodárstve založila na posúdení otázky, či žalobca spĺňa uplatniteľné hmotné kritériá.
It is clear therefore that the applicant’s assertion that the Commission based its arguments in this case on a prohibition on the reassessment of old facts has no basis in fact.
Treba teda konštatovať, že tvrdenie žalobcu, podľa ktorého Komisia v tejto veci vychádzala zo zákazu nového posúdenia pôvodného skutkového stavu, je neopod -statnené.
Since the first plea cannot be accepted on that ground, any discussion concerning the interpretation of the last sentence of Article 2(7)(c) of the basic regulation and of paragraph 44 of the judgment in Nanjing Metalink v Council is irrelevant.
Keďže z tohto dôvodu nemožno prijať prvý žalobný dôvod, diskusia týka júca sa výkladu poslednej vety článku 2 ods. 7 písm. c) základného nariadenia a bo du 44 už citovaného rozsudku Nanjing Metalink/Rada, je irelevantná.
Moreover, it should be pointed out that the applicant’s calling in question at the hearing of the decision-making process leading up to the Commission’s proposal and the assessment by the institutions of whether the company fulfilled the condition laid down in the second indent of the first subparagraph of Article 2(7)(c) of the basic regulation does not amount to putting forward a separate ground for annulment, since that ground would be new and hence inadmissible, as submitted by the Council and the parties granted leave to intervene in support of the forms of order sought by it.
Ďalej treba spresniť, že skutočnosť, že žalobca na pojednávaní spochybnil rozhodovací proces, ktorý viedol k návrhu Komisie, ako aj posúdenie otázky, či podnik spĺňa podmienku stanovenú v článku 2 ods. 7 písm. c) prvom pododseku druhej zarážke základného nariadenia, zo strany inštitúcií, nemôže slúžiť ako samostatný žalobný dôvod smerujúci k zrušeniu, keďže takýto žalobný dôvod by bol nový a z tohto dôvodu neprípustný, ako tvrdili Rada a vedľajší účastníci, ktorí vstúpili do konania na podporu jej návrhov.
As the applicant confirmed at the hearing, those arguments are intended merely to complete the background to the first plea.
Ako potvrdil žalobca na pojednávaní, tieto tvrdenia sledujú len doplnenie základnej línie prvého žalobného dôvodu.
In addition, as regards the applicant’s argument that the Commission did not explain in what way its findings in the final general disclosure document are unfounded, it should be pointed out that, under the obligation laid down in Article 253 EC, the final act must state the reasons on which it was based only as regards all the elements of fact and of law that are relevant for the purposes of the findings made in it.
Navyše, pokiaľ ide o tvrdenie žalobcu, podľa ktorého Komisia nevysvetlila, prečo sú závery vyjadrené v konečnom všeobecnom informačnom dokumente neopodstatnené, je dôležité uviesť, že na základe povinnosti upravenej v článku 253 ES musí byť konečný akt odôvodnený len vo vzťahu k súhrnu skutkových a právnych okolností relevantných na účel vykonaného posúdenia.