natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Where the regional office of the Arbeitsmarktservice is made aware by a written notice from the competent insurance body that the benefit will be lower than that amount, the advance payment shall be reduced accordingly.
Ak je regionálnemu úradu práce na základe písomného oznámenia inštitúcie sociálnej poisťovne známe, že očakávaná dávka bude nižšia, preddavok sa primerane zníži.
Where number 2 of subparagraph 1 applies, the advance shall be paid retro -actively with effect from the date of entitlement to the pension, provided that the applicant submitted his application within 14 days of the issue of the confirmation under number 3 of subparagraph 2.
Preddavok sa v prípade podľa odseku 1 bodu 2 poskytne spätne odo dňa rozhodujúceho pre nárok na dôchodok, ak žiadateľ o dôchodok podal žiadosť v priebehu 14 dní po vydaní potvrdenia podľa odseku 2 bodu 3.
(1) apart from capacity to work, willingness to work and readiness to work under number 1 of Paragraph 7(3), the other requirements for the grant of the benefit are satisfied,
(1) boli, s výnimkou pracovnej schopnosti, ochoty a pripravenosti pracovať podľa § 7 ods. 3 bodu 1, splnené ostatné podmienky čerpania týchto dávok;
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — CASE C-228/07 benefit or as unemployment allowance for so long as and in the amount in which it has been paid, so that it shall not be necessary to pay any shortfall and the period of payment shall be shortened in accordance with Paragraph 18.’
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — D. RUIZ-JARABO — VEC C-228/07 vyplatenom období a výške za dávku v nezamestnanosti, resp. pomoc v hmotnej núdzi, t. j. najmä nebude uhradený prípadný rozdiel a doba poskytovania dávky bude skrátená podľa § 18.“
If a regional office has granted an advance of a benefit or of unemployment allowance under subparagraph 1, any entitlement of the unemployed person to a benefit under number 1 or 2 of subparagraph 1 for the same period shall be assigned to the Federal Government, for the purpose of managing employment policy, in the amount of the benefit allocated by the regional office, except for sickness insurance contributions, provided that the regional office makes a claim to the competent social security institution for the entitlement to be assigned (assignment ipso jure).
Ak regionálny úrad práce poskytol preddavok podľa odseku 1 alebo dávku v nezamestnanosti, resp. pomoc v hmotnej núdzi, prechádza nárok nezamestnaného na dávku podľa odseku 1 bodu 1 alebo odseku 1 bodu 2 na rovnakú dobu na federálny štát v prospech financovania politiky trhu práce vo výške dávky priznanej regionálnym úradom práce, s výnimkou dávok nemocenského poistenia, akonáhle regionálny úrad práce uplatní u inštitúcie sociálneho zabezpečenia prechod nároku (prechod nároku zo zákona).
That assignment of the entitlement shall be effective only up to the limit of the total amount of the benefits in respect of which payment is pending; the corresponding right of credit shall be preferential.
Prechod nároku je účinný len do výšky sumy, ktorú treba doplatiť, a musí sa uspokojiť prednostne.
That being the situation, on 25 April 2007, the Austrian Verwaltungsgerichtshof referred the following questions to the Court for a preliminary ruling:
Za uvedených skutkových okolností rakúsky Verwaltungsgerichtshof zaslal 25. apríla 2007 Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
Sickness insurance contributions paid out of unemployment insurance funds for the period identified in subparagraph 5 shall be reimbursed by competent statutory sickness insurance institutions through the Hauptverband der österreichischen Sozialversicherungsträger (central association of Austrian social security institutions), at the percentage laid down by Paragraph 73(2) of the ASVG of the amounts which are reimbursed by the competent pension insurance institutions in accordance with subparagraph 5.
Príspevky nemocenského poistenia, ktoré boli vyplatené z prostriedkov poistenia v nezamestnanosti (§ 42 ods. 3) za obdobie uvedené v odseku 5, musia uhradiť inštitúcie zákonného nemocenského poistenia prostredníctvom Hauptverband der österreichischen Sozialversicherungsträger [Zväz rakúskych inštitúcií sociálnych poisťovní], a síce percentuálnou sadzbou stanovenou podľa § 73 ods. 2 ASVG z tých príspevkov, ktoré boli vrátené inštitúciami dôchodkovými poisťovňami podľa odseku 5.
If a pension is refused under subparagraph 1, the advance shall be regarded as a
V prípade, ak dôchodok podľa odseku 1 nie je priznaný, považuje sa preddavok vo
PETERSEN is suspended if the unemployed person lives abroad (in another Member State)?’ ments for the payment of unemployment benefit, namely capacity to work, willingness to work and readiness to work, and which is paid only if, having regard to the circumstances, it is likely that benefits will be granted under the statutory pension and accident insurance scheme, an unemployment benefit within the meaning of Article 4(1)(g) of Regulation (EEC) No 1408/71 of the Council of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to selfemployed persons and to members of their families moving within the Community, or an invalidity benefit within the meaning of Article 4(1)(b) of that Regulation?
— ak sa nezamestnaný zdržiava v zahraničí (v inom členskom štáte)?“ v nezamestnanosti, ako je pracovná schopnosť, ochota a pripravenosť pracovať, a táto dávka sa ďalej poskytuje len vtedy, ak možno vzhľadom na dané okolnosti počítať s priznaním dávok zákonného dôchodkového alebo úrazového poistenia, o ‚dávku v nezamestnanosti‘ v zmysle článku 4 ods. 1 písm. g) nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva, alebo o ‚dávku v invalidite‘ v zmysle článku 4 ods. 1 písm. b) tohto nariadenia?
The reference for a preliminary ruling was registered at the Court Registry on 9 May 2007.
Návrh na začatie prejudiciálneho konania bol zapísaný do registra kancelárie Súdneho dvora 9. mája 2007.
Written observations were lodged by Mr Petersen, the German, Austrian, Spanish and Italian Governments, and the Commission.
Písomné pripomienky predložili pán Petersen, nemecká rakúska, španielska a talianska vláda a Európska komisia.
(2) If the answer to the first question is to the effect that the benefit referred to is an unemployment benefit within the meaning of Article 4(1)(g) of Regulation No 1408/71:
V prípade odpovede na prvú otázku v tom zmysle, že pri dávke v nej uvedenej ide o ‚dávku v nezamestnanosti‘ v zmysle článku 4 ods. 1 písm. g) nariadenia (EHS) č. 1408/71:
Does Article 39 EC preclude a national provision which provides that — apart from a discretion available on application by the unemployed person in cases of exceptional circumstances for up to three months — the claim to the benefit
Odporuje článku 39 ES ustanovenie vnútroštátneho práva, podľa ktorého nárok na túto dávku sa pozastaví — odhliadnuc od prípadu upustenia od pozastavenia len na žiadosť nezamestnaného na maximálne tri mesiace v prípade okolností hodných osobitného zreteľa
At the hearing, held on 3 April 2008, oral argument was presented by the legal representative of Mr Petersen and by the agents of the Austrian Government and the Commission.
Na pojednávaní, ktoré sa konalo 3. apríla 2008, sa s cieľom ústneho prednesu svojich pripomienok zúčastnili právny zástupca pána Petersena, splnomocnený zástupca rakúskej vlády a splnomocnený zástupca Európskej komisie.
V — Analysis of the questions referred for a preliminary ruling
V — Analýza prejudiciálnych otázok v Zmluve ES pre tento spor.
A — Preliminary observations: citizenship of the Union and the coherence criteria in the caselaw of the Court of Justice the relevance of the concept of citizenship provided for in the EC Treaty.
Pán Petersen, ako aj Komisia a nemecká a španielska vláda sa pri obhajobe svojich stanovísk odvolali na článok 18 ES; články 17 ES a 18 ES sú však normy všeobecnej povahy, ktoré sa uplatňujú v prípade neexistencie osobitných noriem.
Mr Petersen, the Commission, and the German and Spanish Governments have all referred to Article 18 EC in support of their arguments, but Articles 17 EC and 18 EC are general provisions which are applicable to the extent that there are no special provisions.
Táto okolnosť existuje v predmetnom prípade, kde pracovník vykoná voľný pohyb a uplatní článok 39 ES s cieľom vymôcť si svoje práva od členského štátu.
That requirement is satisfied in the case before the Court, where a worker has exercised the right of freedom of movement and relies on Article 39 EC to exercise his rights vis-à-vis a Member State.
A — Predbežné objasnenia: občianstvo Únie a kritériá koherentnosti v judikatúre Súdneho dvora
The provisions on citizenship and their interpretation in caselaw
Právne normy o občianstve a ich premietnutie do judikatúry
There have recently been significant advances in the caselaw in this field.
V poslednom čase judikatúra v tejto oblasti výrazne pokročila.
Since the judgment in Martínez Sala, 5 the concept of citizenship of the Union has gathered unprecedented momentum and taken its place at the forefront of the principal areas within the jurisdiction of the Court, which, following the introduction of Part Two of the EC Treaty in 1992, has been in a position to interpret the will of the legislature, affording individuals who exercise freedom of movement greater status than that attributed to economic operators.
Počínajúc rozsudkom Martínez Sala 5, európske občian- stvo zaznamenáva nevídaný posun vpred a dostalo sa do popredia tém, ktorými sa zaoberá Súdny dvor, ktorému sa od zavedenia druhej časti Zmluvy ES v roku 1992 darí vykladať vôľu zakladateľov tak, že občanovi meniacemu svoje pôsobisko priznáva širší štatút, než aký prislúcha hospodárskemu subjektu.
6Slowly but surely, Community protection has been extended to individuals who did not traditionally fall within the scope of the Treaties, such
6 Pomaly ale isto sa ochrana Spoločenstva rozšírila na subjekty, ktoré boli tradične mimo rámca pôsobnosti Zmlúv, ako
8 as students, those claiming benefits and
, žiadateľov o dávky
The questions referred concern the free movement of workers.
Predmetom nastolených otázok je voľný pohyb pracovníkov.
However, as is usual in this type of case, the dispute ultimately relates to citizens of the Union who exercise the right of freedom of movement.
Ako to však zvyčajne býva v tomto druhu prípadov, spor sa v konečnom dôsledku týka európskych občanov, ktorý vykonávajú slobodný pohyb.
Thus, having introduced the concept of citizenship, the proceedings do not fall exclusively within the scope of Article 39 EC, since there are other provisions of the Treaty, specifically Articles 17 EC and 18 EC, whose subjectmatter has not yet been fully defined in the caselaw of the Court.
Vstupom konceptu občianstva do sporu sa tak už ten nepohybuje len v súradniciach článku 39 ES, ale do hry vstupujú iné ustanovenia Zmluvy, konkrétne články 17 ES a 18 ES, ktorých obsah zatiaľ nebol judikatúrou Súdneho dvora plne definovaný.
5 — Case C-85/96 [1998] ECR I-2691.
5 — Rozsudok z 12. mája 1998, Martínez Sala, C-85/96, Zb. s. I-2691.
6 — There is an interesting historical analysis of the negotiations which led to the inclusion of citizenship of the Union in the Treaty on European Union in O’Leary, S., The Evolving Concept of Community Citizenship.
6 — Zaujímavá historická analýza negociácií, ktoré vyústili do zakotvenia európskeho občianstva v Zmluve o Európskej únii, sa nachádza v: O’LEARY, S.: The Evolving Concept of Community Citizenship. From the Free Movement of Persons to Union Citizenship. Haag: Kluwer Law International, 1996, s. 23 — 30.
Those who have participated in these preliminary ruling proceedings have asserted
Účastníci tohto prejudiciálneho konania potvrdili význam občianstva zakotveného
PETERSEN nationals of third countries who are related to a citizen of the Union.
PETERSEN alebo štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí majú väzby na občana Únie.
9 To express it more europeus sum” and to invoke that status in order to oppose any violation of his fundamental rights’. 12 clearly, the Court has transformed the paradigm of homo economicus into that of homo civitatis. 10
9Ak to lávať sa na tento status pri obrane proti akémukoľvek porušeniu jeho základných práv.“ 12 mám vyjadriť názornejšie, Súdny dvor zmenil paradigmu homo œconomicus na paradigmu homo civitatis. 10
Although that Opinion of Advocate General Jacobs focuses on invoking the fundamental rights of the Union, in my view the Court has accepted its reasoning.
Hoci sa uvedené návrhy generálneho advokáta sústreďujú na odvolávku na základné práva Únie, ich dialektika bola podľa môjho názoru Súdnym dvorom akcep-
13 Cases such as Carpenter, 14 Baumbast and R, 15Bidar, 16Tas-Hagen and Tas 17and Morgan and Bucher 18demonstrate a
, Tas-Hagen alebo Morgan
I have had the opportunity to express my views on the reasons for that step forward, which was taken, bravely but also wisely, in order to strengthen the personal situation of individuals, and which relegates to a secondary position the debate about barriers to entry and discrimination.
Mal som možnosť vyjadriť sa k motívom, ktoré odôvodňujú tento vývoj, započatý s odvahou a zároveň s rozvahou s cieľom posilniť individuálne postavenie občana, ktorý diskusie o prekážkach vstupu a diskriminácii presúva na druhú koľaj.
11In short, as Advocate General Jacobs pointed out in Konstantinidis, ‘a Community national who goes to another Member State as a worker or selfemployed person … is entitled not just to pursue his trade or profession and to enjoy the same living and working conditions as nationals of the host State; he is in addition entitled to assume that, wherever he goes to earn his living in the European Community, he will be treated in accordance with a common code of fundamental values … In other words, he is entitled to say “civis tendency towards protecting individuals, a concern with the personal situation of those who exercise a right under the Treati- es which in the past was much less evident.
11Skrátka, ako vysvetľuje generálny advokát Jacobs vo veci Konstantinidis: „štátny príslušník Spoločenstva, ktorý odíde do iného členského štátu ako pracovník alebo samostatne zárobkovo činná osoba… má nielen právo vykonávať svoju obchodnú činnosť alebo profesiu a využívať rovnaké životné a pracovné podmienky ako štátni príslušníci hostiteľského štátu; okrem toho má právo predpokladať, že kdekoľvek v Európskom spoločenstve odíde za živobytím, bude sa s ním zaobchádzať v súlade so spoločným kódexom základných hodnôt… Inými slovami, má právo povedať ‚civis europeus sum‘ a odvo- preukazujú snahu o ochranu jednotlivca, starosť o osobnú právnu situáciu tých, ktorí sa domáhajú určitého práva na základe Zmluvy, ktorá sa v predchádzajúcom období prejavovala len v skromnej miere.
Thus, the free movement of persons acquires its own identity, imbued with an essential nature that is more constitutional than statu-
Voľný pohyb osôb tak získava vlastnú identitu, ktorá je formovaná skôr na ústavnoprávnom
12 — Opinion in Case C-168/91 Konstantinidis [1992] ECR I-1191, point 46.
12 — Návrhy z 9. decembra 1992 vo veci Konstantinidis (rozsudok z 30. marca 1993, C-168/91, Zb. s. I-1191, bod 46).
10 — In Common Market Law Review, No 1, Vol. 45, 2008, pp. 2 and 3, the editors analyse the development of caselaw in this field and conclude that the differences between individuals who are economically active and those who are not, or between purely domestic and Community situations, together with the systematic aim of the principle of nondiscrimination in Article 12 EC, have become less marked.
13 — Súdny dvor síce nerozhodol v súlade s konkrétnym návrhom, ktorý sformuloval generálny advokát, ale sledoval filozofiu, o ktorú sa opieral, a tak v bodoch 16 až 22 návrhov, ktoré predniesol generálny advokát Poiares Maduro 12. septembra 2007 vo veci Centro Europa 7 (rozsudok z 31 januára 2008, C-380/05, Zb. s.
The concept of citizenship, enshrined in Articles 17 EC and 18 EC, has gradually emerged as the new force behind integration.
I-349), došlo k pokusu o celkové rozvinutie ideí, ktoré obhajoval generálny advokát Jacobs.
11 — Opinions in Joined Cases C-65/95 and C-111/95 Shingara and Radiom [1997] ECR I-3343, point 34, and Case C-386/02 Baldinger [2004] ECR I-8411, point 25.
11 — Návrhy vo veciach, v ktorých boli vyhlásené rozsudky zo 17. júna 1997, Shingara a Radiom, C-65/95 a C-111/95, Zb. s. I-3343, bod 34, a zo 16. septembra 2004, Baldinger, C-386/02, Zb. s. I-8411, bod 25.
14 — Cited in footnote 9.15 — Cited in footnote 9.16 — Cited in footnote 7.17 — Cited in footnote 8.18 — Cited in footnote 7.
14 — Rozsudok Carpenter, citovaný v poznámke pod čiarou 9.15 — Rozsudok Baumbast, citovaný v poznámke pod čiarou 9.16 — Rozsudok Bidar, citovaný v poznámke pod čiarou 7.17 — Rozsudok Tas-Hagen, citovaný v poznámke pod čiarou 8.18 — Rozsudok Morgan, citovaný v poznámke pod čiarou 7.
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — CASE C-228/07 tory, transforming it into a freedom akin to the dynamics of the fundamental rights. 19 liable to unlimited taxation on income, provided that the property was situated on German territory.
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA — D. RUIZ-JARABO — VEC C-228/07 než zákonnom základe a mení sa na slobodu prispôsobenú dynamike základných práv. 19 vanej daňovníkom s neobmedzenou daňovou povinnosťou k daniam z príjmov v prípade, že nehnuteľnosť sa nachádza na nemeckom území.
The Court held that there had been a breach of Community law and explained that that breach was twofold: on the one hand, there was an infringement of Articles 39 EC and 43 EC, where the persons liable to unlimited taxation pursued an economic activity; on the other hand, there was an infringement of Article 17 EC where such persons were not economically active.
Súdny dvor vyhlásil, že došlo k porušeniu práva Spoločenstva, pričom upresnil, že porušenie bolo dvojaké: jednak boli porušené články 39 ES a 43 ES v prípade daňovníkov vykonávajúcich hospodársku činnosť, jednak článok 17 ES v prípade jednotlivcov nevykonávajúcich žiadnu zárobkovú činnosť.
21In his Opinion in those proceedings, Advocate General Bot merely concluded that there had been an infringement of Articles 39 EC and 43 EC.
21Generálny advokát Bot vo svojich návrhoch v uvedenej veci konštatoval iba porušenie článkov 39 ES a 43 ES.
The Advocate General took the view that it was not necessary to consider the effects which the provisions on citizenship would have in a similar situation.
Podľa jeho názoru nie je nevyhnutné zaoberať sa dôsledkami, ktoré pre podobné prípady vyplývajú z ustanovení o občianstve.
22 The Court did not share that view.
22 Súdny dvor s týmto názorom nesúhlasil.
In the light of that approach in caselaw, it is no surprise that decisions of the Court concerning the free movement of workers are increasingly based on Articles 17 EC and 18 EC.
Pri takejto orientácii judikatúry niet divu, že rozhodnutia Súdneho dvora v oblasti voľného pohybu pracovníkov sa čoraz častejšie opierajú o články 17 ES a 18 ES.
A number of Advocates General employ a more orthodox approach to maintain that only Article 39 EC is applicable for the purposes of resolving disputes relating to employed persons.
Niektorí generálni advokáti, ktorí používajú ortodoxnejšie techniky, obhajujú výlučnú použiteľnosť článku 39 ES na riešenie problémov, ktoré sa týkajú zamestnancov.
However, the Court has raised the possibility of applying the provisions on citizenship and the provisions on the free movement of workers simultaneously.
Súdny dvor však podporuje možnosť aplikovať ustanovenia o občianstve a súčasne ustanovenia o pohybe pracovníkov.
To my mind, that approach is consistent with the caselaw formulated in that area of the law but the outcome reached is not always clear or convincing.
Je mi jasné, že takýto prístup je koherentný s judikatúrou vydanou v tejto oblasti práva, ale dosiahnutý výsledok sa vždy nejaví jasný ani presvedčivý.
That shortcoming is evident in an analysis of a number of recent judgments of the Court.
Tento nedostatok je možné zistiť pri nahliadnutí do niektorých nedávnych rozhodnutí Súdneho dvora.
Commission v Germany 20concerned a subsidy for real property granted to persons
Vo veci Komisia/Nemecko 20sa rozhodovalo o dotácii na nehnuteľnosť prizná-
In Gaumain-Cerri and Barth, 23the Court analysed a residence requirement for entitlement to a social security benefit for persons caring for a reliant person and found that Regulation No 1408/71 and accordingly the secondary legislation in the field of social security were applicable. However, in view of the uncertainties concerning the status of the persons concerned, whose provision of services to reliant persons did not fall exactly within the Community definition of ‘worker’, the Court had to extend the provisions mater- ial to the case.
Rozsudok Silke Gaumain-Cerri 23, v ktorom bola skúmaná požiadavka bydliska ukladaná na účely získania sociálnej pomoci pre tých, ktorí sa starajú o závislé osoby, potvrdil uplatniteľnosť nariadenia č. 1408/71, a teda aj sekundárneho práva v oblasti sociálneho zabezpečenia; hoci zoči-voči pochybnostiam o kvalifikovaní dotknutých osôb, ktorých služby pre závislé osoby úplne presne nezodpovedali pojmu „pracovník“ podľa práva Spoločenstva, musel rozšíriť okruh noriem relevantných pre daný prípad.
Before embarking on a classification which would have an effect on the resolution of the case, the Court held that the residence requirement was unlawful, ‘… without it being necessary to take a position … on the issue of whether the third parties concerned are to be regarded as workers
Predtým, ako sa pustil do kvalifikovania, ktoré muselo mať vplyv na rozhodnutie, vyhlásil Súdny dvor protiprávnosť požiadavky bydliska bez toho, „… aby bolo potrebné vyjadriť sa k tomu, či sa majú dotknuté tretie
22 — Opinion in Commission v Germany (cited in footnote 20).23 — Joined Cases C-502/01 and C-31/02 [2004] ECR I-6483.
Komisia/Nemecko,
PETERSEN within the meaning of Article 39 EC or of Regulation No 1408/71. It is not disputed that, in the main proceedings, those third parties possess Union citizenship conferred by Article 17 EC’.
PETERSEN osoby považovať za pracovníkov v zmysle článku 39 ES alebo nariadenia č. 1408/71… Nesporne majú totiž tieto tretie osoby v konaní vo veci samej občianstvo Únie, ktoré im priznáva článok 17 ES.“ 24 ktorého znenie sa obmedzuje na deklarovanie, že občania Únie „ požívajú práva poskytované touto zmluvou a vzťahujú sa na nich povinnosti“, ktoré im Zmluva ES ukladá.
24 which merely provides that ‘[c]itizens of the Union shall enjoy the rights conferred by this Treaty and shall be subject to the duties imposed thereby’.
Rovnako zoširoka je koncipovaný článok 18 ES, ktorý vyhlasuje právo voľne sa pohybovať a zdržiavať na území všetkých členských štátov.
Article 18 EC, which enshrines the right to move and reside freely within the territory of the Member States, is drafted in similarly broad terms. That article, which is aimed essentially at individuals who assert rights against Member States other than their State of nationality, has gradually become entwined with Articles 39 EC, 43 EC and 49 EC.
Toto ustanovenie, adresované predovšetkým štátnym príslušníkom uplatňujúcim svoje práva voči iným členským štátom, než ktorých sú príslušníkmi, bolo takisto postupne prepojené s článkami 39 ES, 43 ES a 49 ES.
It is immaterial, therefore, whether those who provide services to reliant persons are ‘workers’, since protection under Community law flows from Article 39 EC (and from the provisions of secondary law which implement it) or from Article 17 EC.
Je preto irelevantné, či poskytovatelia služieb pre závislé osoby sú „ pracovníkmi“, keďže ochrana práva Spoločenstva vyplýva z článku 39 ES (a z noriem sekundárneho práva, ktoré ho vykonávajú) alebo z člán - ku 17 ES.