natgillin/translations-raw huggingface dataset:
No explanation is given, but the discrepancy does not appear relevant to the resolution of the problem.
Nie je poskytnuté žiadne vysvetlenie, ale táto odchýlka nie je relevantná na rozhodnutie vo veci.
15 — See point 13 above.
15 — Pozri bod 13 vyššie.
OPINION OF MS SHARPSTON — JOINED CASES C-95/07 AND C-96/07 all of whom, apart from the Cypriot Government, were represented at the hearing.
NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKY — E. SHARPSTON — SPOJENÉ VECI C-95/07 A C-96/07 konania s výnimkou cyperskej vlády bol prítomný na pojednávaní.
particular, to cases where the liability to VAT on the purchase of the good or service stems from the application of the reverse charge procedure, which allows the authorities a longer period (of four years under Article 57 of DPR 633/72) in which to demand payment of the duty than the period allowed to the trader for deduction of the duty, on expiry of which the trader’s right to such deduction lapses.
Analýza a ktorá jej nedodržanie sankcionuje zánikom tohto práva, a to najmä v prípadoch, keď sa zdanenie nákupu tovaru alebo služby daňou z pridanej hodnoty uplatní prostredníctvom mechanizmu prenesenia daňovej povinnosti, ktorý umožňuje daňovému úradu požadovať zaplatenie dane v (podľa článku 57 DPR 633/72 — štvorročnej) lehote, ktorá je dlhšia ako lehota, v ktorej môže podnikateľ uplatniť právo na odpočítanie dane, ktoré naopak v dôsledku jej uplynutia prepadne?
The order for reference might be interpreted broadly as raising first and foremost the general question whether a twoyear timelimit on the exercise of the right to deduct is compatible with Community VAT law, and only secondarily whether that is so in the specific case where the reverse charge mechanism applies and the tax authority enjoys a longer period in which to recover tax not properly accounted for.
Uznesenie vnútroštátneho súdu môže byť v širšom zmysle vykladané predovšetkým ako návrh na rozhodnutie o všeobecnej otázke, či dvojročná lehota uplatniteľná na výkon práva na odpočítanie je zlučiteľná s právom Spoločenstva v oblasti DPH a, iba v druhom rade, či tomu tak je v osobitnom prípade, keď sa uplatní mechanizmus prenesenia daňovej povinnosti a daňový úrad disponuje dlhšou lehotou, počas ktorej môže vymáhať daň, ktorá nebola správne zaúčtovaná.
However, I agree with the Italian Government and the Commission that it is unnecessary to focus too closely on the general question, which is not in itself central
Napriek tomu súhlasím s talianskou vládou a Komisiou, že nie je potrebné sústrediť sa podrobne na všeobecnú otázku, ktorá sama osebe nie je pre konanie vo veci samej rozhodujúca.
Written observations have been submitted by Ecotrade, the Italian and Cypriot Governments and the Commission,
Písomné pripomienky predložili Ecotrade, talianska a cyperská vláda, ako aj Komisia, pričom každý z týchto účastníkov
Finally, although the referring court formally poses two questions, directed at assessing the Italian rules against different provisions of the Sixth Directive, I find it more helpful to address the two together.
Nakoniec, hoci vnútroštátny súd formálne kladie dve otázky smerujúce k posúdeniu talianskych pravidiel podľa rôznych ustanovení šiestej smernice, považujem za užitočnejšie preskúmať ich spoločne.
Possibility of a timelimit on the exercise of the right to deduct
Možnosť uplatniť lehotu na výkon práva na odpočítanie
The factors stressed by the national court as combining to produce that result are: (i) the ‘two-year’ timelimit 17 on the exercise of the right to deduct, (ii) the ‘four-year’ timelimit 18 on the tax authority’s right to recover and (iii) the reverse charge mechanism under which a taxable person’s liability to pay input tax is, normally, exactly counterbalanced by his right to deduct the same tax.
Faktory, ktoré označuje vnútroštátny súd ako faktory pôsobiace na tento výsledok, sú: i) „dvojročná“ lehota 17uplatniteľná na výkon práva na odpočítanie, ii) „štvorročná“ lehota 18uplatniteľná na právo daňového úradu vymáhať daň a iii) mechanizmus prenesenia daňovej povinnosti, podľa ktorého skutočnosť, že zdaniteľná osoba je povinná zaplatiť daň na vstupe, je bežne kompenzovaná práve jej právom odpočítať tú istú daň.
Nothing in any of the provisions cited by the national court in its questions — or indeed elsewhere in the Sixth Directive — imposes any specific timelimit on the exercise of the right to deduct or refers explicitly to the possibility, or otherwise, of imposing such a timelimit in national law.
Nijaká skutočnosť v žiadnom z ustanovení citovaných vnútroštátnym súdom v jeho otázkach — alebo tiež v inej časti šiestej smernice — nestanovuje osobitnú lehotu na výkon práva na odpočítanie alebo výslovne neodkazuje na možnosť alebo nemožnosť stanoviť takúto lehotu vo vnútroštátnom práve.
However, and although the context of that mechanism is undoubtedly a key feature of this case, it is in my view at least as important to note that the result to which Ecotrade objects was triggered not by the mere combination of those three factors but by the reclassification of its input transactions from exempt to taxable.
Aj keď je kontext tohto mechanizmu nepochybne kľúčovým prvkom predmetnej veci, je podľa môjho názoru prinajmenšom rovnako dôležité poznamenať, že výsledok, ktorý spochybňuje Ecotrade, bol spôsobený nie iba jednoduchou kombináciou uvedených troch faktorov, ale zmenou klasifikácie plnení na vstupe z oslobodených od dane na zdaniteľné.
17 — More accurately, the limit is the submission of the declaration for the second year following that in which the right to deduct arose.
17 — Presnejšie lehota zodpovedá predloženiu priznania za druhý rok po roku, v ktorom vzniklo právo na odpočítanie.
18 — In fact, the end of the fourth year following that in which the declaration was made.
18 — V skutočnosti koniec štvrtého roka po roku, v ktorom bolo priznanie vypracované.
Ecotrade stated at the hearing, without contradiction, that the period was regularly extended by temporary legislation to five, six or seven years.
Ecotrade na pojednávaní vyhlásil bez toho, aby to bolo spochybnené, že toto obdobie bolo prechodnými ustanoveniami priebežne predlžované až na päť, šesť, dokonca až sedem rokov.
Of those provisions, at least one may none the less be seen as implicitly authorising the imposition of a time-limit: Article 18(1)(d) refers to formalities laid down by Member States for the exercise of the right to deduct.
Z uvedených ustanovení možno však aspoň jedno považovať za ustanovenie implicitne umožňujúce členským štátom stanovenie lehoty, a to ustanovenie článku 18 ods. 1 písm. d), ktoré odkazuje na formálne požiadavky vyžadované jednotlivými členskými štátmi na výkon práva na odpočítanie.
That a timelimit may be set seems, moreover, clear from the combined provisions of Article 18(2) and (3).
Skutočnosť, že lehota môže byť stanovená, jasne vyplýva okrem iného z ustanovenia článku 18 ods. 2 v spojení s ustanovením odseku 3.
The former indicates that the right to deduct is to be exercised in relation to amounts due for the same tax period as that in which the right arose, and the latter allows Member States to determine the conditions in which a taxable person may be authorised to deduct when
Prvé ustanovenie spresňuje, že právo na odpočítanie musí byť vykonané v súvislosti so splatnými sumami za rovnaké daňové obdobie, ako je obdobie, v ktorom právo vzniklo, a druhé ustanovenie umož-
OPINION OF MS SHARPSTON — JOINED CASES C-95/07 AND C-96/07 lence and effectiveness. 20
NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKY — E. SHARPSTON — SPOJENÉ VECI C-95/07 A C-96/07
It should thus not be less favourable than those applicable to similar domestic situations 21 or render virtu- he has not respected, inter alia, that condition.
20Nesmie byť preto menej výhodná ako tie, ktoré sa týkajú obdobných situácií vnútroštátnej povahy 21 ňuje členským štátom stanoviť podmienky, za ktorých môže byť zdaniteľná osoba oprávnená odpočítať daň, ak nedodržala najmä túto podmienku.
Taken together, they imply that it is open to a Member State to require that the right to deduct be exercised in respect of the tax period in question, 19 or to allow a longer period.
Pri spoločnom posúdení tieto ustanovenia znamenajú, že členský štát má možnosť stanoviť, že právo na odpočítanie musí byť vykonané v rámci dotknutého daňového obdobia 19alebo môže upraviť dlhšiu lehotu.
ally impossible or excessively difficult the exercise of rights conferred by Community law.
alebo nesmie znemožňovať či neprimerane zaťažovať výkon práv priznaných právnym poriadkom Spoločenstva.
In the submissions to the Court in the present case, there has been no comparison with any timelimit applicable to similar domestic situations, nor has it been argued that a timelimit of two clear years renders in general — rather than in the specific circumstances — the exercise of the right to deduct virtually impossible or excessively difficult.
Tvrdenia uvedené pred Súdnym dvorom v predmetnej veci neobsahujú žiadne porovnanie s lehotami uplatniteľnými na podobné situácie vnútroštátnej povahy a žiadny účastník konania netvrdil, že dvojročná lehota všeobecne — a nie za osobitných okolností predmetného prípadu — znemožňuje výkon práva na odpočítanie v praxi alebo ho neprimerane sťažuje.
I disagree, therefore, with Ecotrade’s contention that the right to deduct is so fundamental that no timelimit can ever be placed on its exercise.
Z týchto dôvodov nesúhlasím s tvrdením Ecotrade, že právo na odpočítanie je tak zásadné, že jeho výkon nemôže byť nikdy podriadený žiadnej lehote.
The right is indeed fundamental but it is also important, for reasons of legal (and financial) security, that settled fiscal situations should not be liable to be called in question indefinitely.
Toto právo je totiž zásadné, ale z dôvodov právnej (a finančnej) istoty je tiež dôležité, aby spracované daňové situácie nemohli byť donekonečna spochybňované.
Possibility of reassessment by the tax authority after such a timelimit has expired
Možnosť opravy daňovým úradom po uplynutí takejto lehoty
That tax authorities should have at their disposal a period within which to verify taxable persons’ VAT declarations and,
Zdá sa byť nespochybniteľné, že daňový úrad má disponovať lehotou, ktorá mu
Suffice it to bear in mind that such a timelimit (which is in many ways comparable to that for bringing proceedings for the recovery of national charges levied in breach of Community law) should in any event comply with the principles of equiva-
Ak teda šiesta smernica členskému štátu umožňuje vyžadovať, aby právo na odpočítanie bolo vykonané v daňovom období, v ktorom vzniklo, nevzniká otázka, či dlhšia lehota, ako je lehota prinajmenšom dvoch rokov umožnená talianskym právom, je vo všeobecnosti neoprávnene obmedzujúca.
20 — Compare, for example, Case C-62/00 Marks & Spencer [2002] ECR I-6325, paragraph 34 et seq. of equivalence and
20 — Pozri napríklad rozsudok z 11. júla 2002, Marks & Spencer, C-62/00, Zb. s. I-6325, bod 34 a nasl. 21 — Zdá sa mi, že Komisia neopatrne tvrdí (ak som správne pochopila jej postoj), že zásada rovnocennosti sa uplatňuje na príslušné lehoty, ktorými disponuje zdaniteľná osoba a daňový úrad.
19 — Subject to the requirements effectiveness — see point 42 below.
19 — S výhradou požiadaviek rovnocennosti a efektivity — pozri bod 42 nižšie.
In circumstances such as those of the present case where appropriate, reassess their liability, and that the period may be subject to some limit in the interests of legal certainty, seem unassailable propositions.
Za okolností ako v predmetnej veci umožní overiť priznania DPH zdaniteľných osôb a prípadne opraviť ich daňovú povinnosť, a táto lehota musí byť podriadená určitým obmedzeniam v záujme právnej istoty.
However, that is not true where verification brings to light an undeclared liability to VAT which, if it had been correctly declared, would have entailed a concomitant right to deduct but, in the absence of such liability, no right to deduct could exist.
To však neplatí, ak kontrola odhalí nepriznanú povinnosť zaplatiť DPH, ktorá by, pokiaľ by bola riadne priznaná, mala za následok vznik súbežného práva na odpočítanie, avšak pri neexistencii takejto povinnosti nemôže existovať žiadne právo na odpočítanie.
In such cases, the failure to exercise the right to deduct is indissociable from the failure to declare the tax liability which the authority now seeks to enforce. 23
Za takýchto okolností je neexistencia odpočítania neoddeliteľná od nepriznania daňovej povinnosti, ktorú daňový úrad chce teraz vymáhať. 23
Where such verification reveals a liability to VAT which was not declared, clearly that liability may — and indeed should — be enforced, and the corresponding sum collected.
Ak tieto overenia odhalia povinnosť zaplatiť DPH, ktorá nebola priznaná, je zrejmé, že daňový úrad môže — dokonca sa musí — domáhať splnenia povinností a vymáhať zodpovedajúcu sumu.
Where deduction and liability are thus two sides of the same coin, any reassessment by the tax authority must logically take both into account.
Ak sú odpočítanie a povinnosť zaplatiť daň dvoma stranami tej istej mince, akákoľvek oprava daňovým úradom logicky musí prihliadnuť na obidva aspekty.
To enforce the liability without allowing the concomitant right to deduct would, moreover, run completely counter to the principle of neutrality which is fundamental to the whole VAT system.
Vymáhanie povinnosti zaplatiť daň pri súčasnom zamietnutí práva na odpočítanie by bolo úplne nezlučiteľné so zásadou neutrality, ktorá je podstatou celého systému DPH.
As the Court has repeatedly stated, the rules governing deduction are meant
Podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora režim odpočtov zavedený šiestou
Nor does the discovery of liability impinge on any existing right to deduct input tax which is not dependent on the liability.
Odhalenie daňovej povinnosti sa navyše nemôže dotknúť prípadných práv na odpočítanie dane na vstupe, ktoré nezávisia od daňovej povinnosti.
Whether the taxable person has or has not exercised such a right within any applicable national timelimit of the kind I have outlined is a matter quite separate from the reassessment of his liability for output tax.
Otázka, či zdaniteľná osoba uplatnila, alebo neuplatnila takéto právo v lehote uplatniteľnej vo vnútroštátnom práve, ako typ lehoty, na ktorý som poukázala vyššie, je úplne rozdielna od otázky opravy jej povinnosti zaplatiť daň na výstupe.
OPINION OF MS SHARPSTON — JOINED CASES C-95/07 AND C-96/07 questions to Articles 17, 18(1)(d), 21(1) and 22 of the Sixth Directive.
NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKY — E. SHARPSTON — SPOJENÉ VECI C-95/07 A C-96/07 smernicou má za cieľ úplne zbaviť podnikateľa bremena DPH splatnej alebo zaplatenej v rámci všetkých jeho hospodárskych činností.
25Of those, Art- to relieve the trader entirely of the burden of the VAT payable or paid in the course of all his economic activities.
Spoločný systém DPH takto zaručuje neutralitu, čo sa týka daňového bremena všetkých hospodárskych činností bez ohľadu na účely a výsledky týchto činností, pod podmienkou, že tie v zásade podliehajú DPH.
The system ensures complete neutrality of taxation of all economic activities, whatever their purpose or results, provided that they are themselves subject in principle to VAT.
24 kach odkazuje na článok 17, článok 18 ods. 1 písm. d), článok 21 ods. 1 a článok 22 šiestej smernice 25.
24 icles 17(6) and (7), 18(1)(d) and 22(7) and (8) have been cited, at various stages in the proceedings, as capable of providing justification for applying the Italian rules in the manner sought by the tax authority.
V rámci týchto článkov boli článok 17 ods. 6 a 7, článok 18 ods. 1 písm. d) a článok 22 ods. 7 a 8 citované v rôznych etapách konania ako ustanovenia, ktoré sú spôsobilé odôvodniť uplatenie talianskych ustanovení spôsobom presadzovaným daňovým úradom.
By contrast, application of the Italian rules in the way sought by the tax authority in the present case would replace the neutrality of taxation which had been achieved (albeit on an incorrect basis) by a significant burden of which the trader should in principle have been relieved — and would lead to a greater amount of tax being collected overall than should have been collected.
Na rozdiel od toho by uplatnenie talianskych pravidiel spôsobom presadzovaným daňovým úradom v predmetnej veci zmenilo neutralitu zdanenia, ktorá by bola dosiahnutá (aj keď na nesprávnom základe) významnou ťarchou, ktorej by mal byť subjekt v zásade zbavený — a to by malo za následok, že daň celkovo vybraná by prekročila sumu, ktorá mala byť vybraná.
However, with regard to Article 17(6) and (7), as the Cypriot Government rightly notes, the issue in the present case is not one of exclusion of the tax in issue from the right to deduct but a limitation of the exercise of that right in certain circumstances.
Napriek tomu, pokiaľ ide o článok 17 ods. 6 a 7, otázka sa v predmetnej veci netýka, ako správne uvádza cyperská vláda, vylúčenia dotknutej dane z práva na odpočítanie, ale obmedzenia výkonu tohto práva za určitých okolností.
Such a limitation does not fall within the scope of Article 17(6) or (7), which concern the complete exclusion of certain types of input.
Toto obmedzenie nepatrí do pôsobnosti článku 17 ods. 6 a 7, ktorý sa týka úplného vylúčenia určitých druhov plnení na vstupe.
Possible justifications for recovering undeclared tax while refusing the exercise of a linked right to deduct
Prípadné odôvodnenia vymáhania nepriznanej dane spojeného so zamietnutím práva vykonať súbežné právo na odpočítanie
The question arises whether there can none the less be any justification for overriding the fundamental requirement of neutrality on the basis of any Community provision.
Vzniká otázka, či je napriek tomu možné odôvodniť nezohľadnenie základnej požiadavky neutrality podľa pravidiel práva Spoločenstva.
The national court refers in its
Vnútroštátny súd vo svojich otáz-
Of the other provisions cited, Article 18(1)(d) authorises Member States to lay down formalities for the exercise of the right to deduct; Article 22(7) requires them to take measures to ensure that traders liable
Z ďalších citovaných ustanovení oprávňuje článok 18 ods. 1 písm. d) členské štáty upraviť náležitosti na výkon práva na odpočítanie; článok 22 ods. 7 vyžaduje, aby prijali opatrenia na zabezpečenie, že subjekty povinné zaplatiť daň na vstupe podľa mechanizmu prenesenia daňovej povinnosti budú dodržiavať svoje povinnosti týkajúce sa
24 — See, most recently, Case C-435/05 Investrand [2007] ECR I-1315, paragraph 22.
24 — Pozri v poslednom rade rozsudok z 8. februára 2007, Investrand, C-435/05, Zb. s. I-1315, bod 22.
25 — See points 8, 11 and 15 to 18 above.
25 — Pozri body 8, 11 a 15 až 18 vyššie.
26 Because it displays several parallels with the present case, I shall summarise it at some length.
26Je totiž v mnohom podobný predmetnému prípadu. Zhrniem ho preto v širokom rozsahu.
for input tax under the reverse charge mechanism comply with their obligations relating to declaration and payment; and Article 22(8) authorises them to impose other obligations for the correct collection of tax and prevention of evasion.
priznania a platenia; nakoniec článok 22 ods. 8 ich oprávňuje, aby uložili ďalšie povinnosti na zabezpečenie správneho výberu dane a zabránenie podvodom.
The Italian and Cypriot Governments have referred to these as capable of justifying the application of the Italian rules in the way sought by the tax authority in the present case, particularly in so far as it is likely to encourage proper, timely and accurate declaration and to preclude fraud or evasion.
Talianska a cyperská vláda naň odkazovali ako na ustanovenie, ktoré môže odôvodniť uplatnenie talianskych pravidiel spôsobom presadzovaným daňovým úradom v predmetnej veci, najmä vzhľadom na to, že môže podporiť riadne, včasné a správne priznanie a môže zabrániť podvodom.
A car dealer was entitled to commission only on sales to customers in his area.
Predajca automobilov mal právo požadovať províziu iba za predaj klientom v jeho oblasti.
In order to claim commission on sales to a customer in another Member State, he engaged an intermediary to purchase and resell the vehicles for form’s sake.
Na to, aby mohol požadovať províziu z predaja klientom z iného členského štátu, obrátil sa na sprostredkovateľa s tým, aby vozidlá formálne kúpil a opätovne predal.
He invoiced VAT to that intermediary, who sought to deduct it.
Sprostredkovateľovi fakturoval DPH, ktorý ju chcel odpočítať.
The tax authority refused the deduction, because the transaction was a sham.
Daňový úrad zamietol odpočítanie z dôvodu, že plnenie bolo fiktívne.
The dealer then adjusted his records to show the true situation.
Predajca preto upravil svoje účtovníctvo tak, aby zodpovedalo skutočnej situácii.
The tax authority increased his taxable turnover by the sale price of the cars, but refused to allow exemption (with deduction of input tax, as would normally have been the case for an intraCommunity supply), on the ground that his records had not been updated regularly and immediately after the relevant transaction, in accordance with rules flowing from national case-law. 27
Daňový úrad zvýšil jeho zdaniteľný obrat o sumu zodpovedajúcu kúpnej cene vozidiel, ale nepriznal mu oslobodenie od dane (s odpočítaním dane zaplatenej na vstupe, ako je to zvyčajné pri dodávke tovaru v rámci Spoločenstva), pretože jeho účtovníctvo nebolo aktualizované priebežne a bezodkladne
Whilst the provisions in question certainly authorise the imposition of formalities, and of penalties in the event of noncompliance with those formalities (it will be remembered that substantial fines were imposed on Ecotrade in the present case, although their compatibility with Community law is not raised by the referring court), they do not justify a distortion of the VAT system itself.
Aj keď dotknuté ustanovenia nepochybne umožňujú stanovenie náležitostí, ako aj sankcií v prípade nedodržania takýchto náležitostí (pripomeňme, že významné pokuty boli uložené spoločnosti Ecotrade, hoci otázka ich zlučiteľnosti s právom Spoločenstva nebola vnútroštátnym súdom položená), neodôvodňujú skreslenie samotného systému DPH.
The judgment in Collée
Rozsudok vo veci Collée
The Court noted that the exemption of intraCommunity supplies in the Member
Súdny dvor uviedol, že oslobodenie dodávky v rámci Spoločenstva v člen-
26 — Case C-146/05 [2007] ECR I-7861.27 — See paragraphs 12 to 18 of the judgment.
26 — Rozsudok z 27. septembra 2007, C-146/05, Zb. s. I-7861.27 — Pozri body 12 až 18 rozsudku.
In that connection, it may be useful to recall the Court’s recent judgment in
V tomto kontexte môže byť užitočné pripomenúť rozsudok vydaný nedávno
Transactions should be taxed taking into account their objective characteristics.
Plnenia majú byť zdanené s ohľadom na ich objektívne charakteristiky.
If a supply meets the conditions laid down for exemption, no VAT is payable. 31
Ak dodávka zodpovedá stanoveným podmienkam na uplatnenie oslobodenia, z takejto dodávky nie je splatná žiadna DPH.
In the main case, since there was no dispute that an intraCommunity supply was made, fiscal neutrality required that exemption be allowed if the substantive requirements were satisfied, even if the taxable person had failed to comply with some of the formal requirements.
Vo veci samej, keďže je nesporné, že dodávka v rámci Spoločenstva bola vykonaná, zásada daňovej neutrality vyžaduje, aby oslobodenie od DPH bolo priznané, ak sú splnené hmotnoprávne požiadavky, hoci určité formálne požiadavky boli zdaniteľnými osobami opomenuté.
The only exception would be if noncompliance with such formal requirements would effectively prevent
Neplatí to iba v prípade, ak by porušenie takýchto formálnych požiadaviek malo za dôsledok nemožnosť predložiť jasný dôkaz o tom, že hmotnoprávne požiadavky boli splnené. 32
A national measure which makes the right of exemption subject to compliance with formal obligations, without taking account of whether the substantive requirements have been satisfied, goes further than is necessary to ensure the correct levying and collection of the tax. 30
Vnútroštátne opatrenie, ktoré v podstate podriaďuje právo na oslobodenie rešpektovaniu formálnych povinností bez skúmania, či boli hmotnoprávne požiadavky splnené, ide nad rámec toho, čo je potrebné na zabezpečenie správneho výberu dane. 30