natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Following a practice established in 2004, requests for the use of the expedited or accelerated procedure are granted or refused by reasoned order of the President of the Court.
V·súlade s·praxou zavedenou v·roku 2004 o·prípustnosti alebo zamietnutí návrhu na·skrátené konanie rozhoduje predseda Súdneho dvora odôvodneným uznesením.
Priority treatment, on the other hand, was granted in eight cases.
Okrem toho bolo v·prípade ôsmich vecí rozhodnuté o·prednostnom prejednaní.
Also, the Court regularly used the simpli¤ed procedure laid down in Article 104(3) of the Rules of Procedure to answer certain questions referred to it for a preliminary ruling.
Súdny dvor navyše častejšie používal zjednodušené konanie podľa článku 104 ods.·3 rokovacieho poriadku na zodpovedanie určitých prejudiciálnych otázok.
A total of 22 cases were brought to a close by orders made on the basis of that provision.
Na základe tohto ustanovenia bolo uznesením skončených celkovo 22 vecí.
Finally, the Court made more frequent use of the possibility o¥ered by Article 20 of its Statute of determining cases without an opinion of the Advocate General where they do not raise any new point of law.
Napokon Súdny dvor často využíval možnosť, ktorú mu poskytuje článok 20 jeho štatútu, rozhodnúť bez návrhov generálneho advokáta, ak prejednanie veci nenastoľuje novú právnu otázku.
About 52% of the judgments delivered in 2009 were delivered without an opinion (compared with 41% in 2008).
Približne 52·% rozsudkov bolo v·roku 2009 vyhlásených bez návrhov generálneho advokáta (v·porov-naní so·41·% v·roku 2008).
As regards the distribution of cases between the various formations of the Court, it may be noted that the Grand Chamber dealt with roughly 8%, chambers of ¤ve judges with 57%, and chambers of three judges with approximately 34%, of the cases brought to a close by a judgment in 2009.
Pokiaľ ide o·rozdelenie vecí podľa rozhodovacích zložení Súdneho dvora, veľká komora rozhodla približne 8·%, päťčlenné komory rozhodli 57·% a·trojčlenné komory rozhodli približne 34·% vecí skončených v·roku 2009 rozsudkom.
Compared with the previous year, a decrease may be noted in the proportion of cases dealt with by the Grand Chamber (14% in 2008), while the proportion of cases dealt with by three-judge chambers increased (26% in 2008).
V·porovnaní s·predchádzajúcim rokom bol zaznamenaný pokles podielu vecí prejednávaných veľkou komorou (14·% v·roku 2008) a·zvýšenie podielu vecí prejednávaných trojčlennými komorami (26·% v·roku 2008).
As regards cases completed by orders involving a judicial determination, 84% of such cases were entrusted to three-judge chambers and 10% to ¤ve-judge chambers, while orders made by the President account for 6% of such cases.
Pokiaľ ide o·veci ukončené uznesením vo veci samej, 84·% z·nich bolo rozhodnutých v·trojčlenných komorách, 10·% v·päťčlenných komorách a·6·% predstavujú uznesenia rozhodnuté predsedom Súdneho dvora.
The recurring issue of the appropriate legal basis within the ¤rst pillar has given rise to a number of judgments worthy of mention.
Spory vyplývajúce z·právneho základu v·rámci prvého piliera boli predmetom viacerých rozsudkov, ktoré je vhodné pripomenúť.
In Case C-166/07 Parliament v Council (judgment of 3°September 2009) the Court held that Community contributions to the International Fund for Ireland must have a dual legal basis, namely Articles 159°EC and 308°EC.
Vo veci Parlament/Rada (rozsudok z·3.·septembra 2009, C-166/07) Súdny dvor rozhodol, že príspevky Spoločenstva do Medzinárodného fondu pre Írsko musia byť založené na dvojitom právnom základe, a·to na článkoch 159·ES a·308·ES.
The e¥ect of using that dual basis is that the Community legislature is obliged to reconcile di¥erent legislative procedures in the adoption of a single measure.
Dôsledkom využitia tohto dvojitého základu je, že normotvorca Spoločenstva musí zladiť rozličné legislatívne postupy, aby prijal jeden a·ten istý akt.
The Court began by observing that, in the context of the organisation of the powers of the Community, the choice of the legal basis for a measure must rest on objective factors which are amenable to judicial review, including, in particular, the aim and the content of the measure.
Súdny dvor začal pripomenutím, že v·rámci systému právomocí Spoločenstva musí byť voľba právneho základu aktu založená na objektívnych skutočnostiach, ktoré môžu byť súdne preskúmateľné, a·medzi ktoré patria predovšetkým cieľ a·obsah predmetného aktu.
Article 308°EC may be used as the legal basis for a measure only where no other provision of the Treaty gives the Community institutions the necessary power to adopt it.
Použitie článku 308 ES ako právneho základu aktu je odôvodnené len vtedy, ak žiadne iné ustanovenie Zmluvy nezveruje inštitúciám Spoločenstva právomoc potrebnú na prijatie predmetného aktu.
In addition, recourse to that provision demands that the action envisaged should relate to the‘operation of the common market’.
Na použitie tohto ustanovenia sa navyše vyžaduje, aby predmetná činnosť súvisela s·„fungovaním spoločného trhu“.
The Court went on to ¤nd, ¤rst, that the objectives of Regulation (EC) No°1968/2006 concerning Community ¤nancial contributions to the International Fund for Ireland (2007–10) (2)correspond to the objectives pursued by the Community policy on economic and social cohesion and, second, that the Community’s ¤nancial contribution to the fund, leaving aside its legislative framework, forms part of the speci¤c actions which, when they prove to be necessary outside the Structural Funds in order to realise the objectives referred to in Article 158°EC, may be adopted in accordance with the third paragraph of Article 159°EC.
Súdny dvor v·nadväznosti na to konštatoval na jednej strane, že ciele nariadenia (ES) č.·1968/2006 o·nančných príspevkoch Spoločenstva do Medzinárodného fondu pre Írsko (2007 – 2010)2, zodpovedajú cieľom, ktoré sleduje politika Spoločenstva týkajúca sa hospodárskej a·sociálnej súdržnosti, a·na druhej strane, že nančný príspevok Spoločenstva do Fondu, pokiaľ sa odhliadne od otázky právneho rámca, ktorého je súčasťou, spadá medzi osobitné opatrenia, ktoré môžu byť, ak sa ukážu ako nevyhnutné na dosiahnutie cieľov uvedených v·článku 158·ES mimo rámca štrukturálnych fondov, prijaté v·súlade s·článkom 159 tretím odsekom·ES.
However, neither the arrangements governing cooperation between the Community and the fund nor the conditions and method of payment in respect of the Community’s ¤nancial contribution allow the Community to prevent the use by the fund of that contribution to cover actions which, while complying with the objectives of the Agreement concerning the International Fund for Ireland, extend beyond the scope of the Community’s policy on economic and social cohesion or, at least, are not managed in accordance with the criteria applied by the Community within the framework of that policy.
No ani spôsoby spolupráce medzi Spoločenstvom a·Fondom, ani podmienky a·spôsob platby nančných príspevkov Spoločenstva neumožňujú, aby Spoločenstvo zabránilo tomu, že tieto príspevky budú Fondom použité na činnosti, ktoré, hoci sú v·súlade s·cieľmi dohody o·Medzinárodnom fonde pre Írsko, presahujú pôsobnosť politiky Spoločenstva týkajúcej sa hospodárskej a·sociálnej súdržnosti alebo prinajmenšom sa neriadia podľa kritérií uplatňovaných Spoločenstvom v·rámci tejto politiky.
The Community legislature was therefore entitled to take the view that the range of activities ¤nanced by that regulation would extend beyond the scope of the Community’s policy on economic and social cohesion.
Normotvorca Spoločenstva teda mohol správne konštatovať, že spektrum činností nancovaných pomocou tohto nariadenia presahuje pôsobnosť politiky Spoločenstva týkajúcej sa hospodárskej a·sociálnej súdržnosti.
Article 159°EC covers only independent action by the Community carried out in accordance with the Community regulatory framework, the content of which does not extend beyond the scope of the Community’s policy on economic and social cohesion.
Článok 159·ES pokrýva len samostatné činnosti Spoločenstva uskutočňované podľa právneho rámca Spoločenstva, ktorých obsah nepresahuje pôsobnosť politiky Spoločenstva týkajúcej sa hospodárskej a·sociálnej súdržnosti.
Consequently, the third paragraph of Article 159°EC does not by itself confer on the Community the necessary power to pursue the objectives of the Community’s policy on economic and social cohesion by means of a ¤nancial contribution under the conditions provided for by Regulation No°1968/2006.
Článok 159 tretí odsek·ES teda sám osebe neposkytuje Spoločenstvu potrebnú právomoc na sledovanie cieľov politiky Spoločenstva týkajúcej sa hospodárskej a·sociálnej súdržnosti prostredníctvom nančných príspevkov za podmienok stanovených nariadením č.·1968/2006.
Nevertheless, the purpose of Regulation No°1968/2006 is to support the actions of an international organisation established by two Member States, the objective of which is to strengthen economic and social cohesion.
Nariadenie č.·1968/2006 však má za cieľ podporovať činnosť medzinárodnej organizácie založenej dvoma členskými štátmi, ktorej účelom je posilňovanie hospodárskej a·sociálnej súdržnosti.
As follows from Articles 2°EC and 3(1)(k)°EC, the strengthening of economic and social cohesion constitutes, outside of Title XVII of the Treaty, an objective of the Community.
Ako pritom vyplýva z·článku 2·ES a·článku 3 ods.·1 písm.·k) ES, posilňovanie hospodárskej a·sociál-nej súdržnosti predstavuje pre Spoločenstvo jeden z·jeho cieľov i·mimo rámca hlavy XVII Zmluvy.
Furthermore, the objective of that regulation falls within the framework of the common market, since it seeks to bring about economic improvements in disadvantaged areas of two Member States and thus relates to the functioning of the common market.
Súdny dvor z·toho vyvodil, že vzhľadom na to, že nariadenie č.·1968/2006 sleduje ciele uvedené v·článku 2·ES, článku 3 ods.·1 písm.·k)·ES a·hlave XVII Zmluvy bez toho, aby samotná táto hlava priznávala Spoločenstvu právomoc na·ich dosiahnutie, mal normotvorca Spoločenstva použiť ako
) Council Regulation (EC) No°1968/2006 of 21 December 2006 (OJ 2006 L°409, p.°81).
Nariadenie Rady (ES) č.·1968/2006 z·21.·decembra 2006 (Ú. v·EÚ L 409, s.·86).
The Court concluded from this that, as Regulation No°1968/2006 pursues objectives set out in Articles 2°EC and 3(1)(k)°EC and in Title XVII of the Treaty, without that title by itself conferring on the Community the power to realise those objectives, the Community legislature ought to have had recourse to both the third paragraph of Article 159°EC and Article 308°EC while complying with the legislative procedures laid down therein, that is to say, both the ‘co-decision’ procedure referred to in Article 251°EC and the requirement that the Council act unanimously.
Súdny dvor právny základ spoločne článok 159 tretí odsek·ES a·článok 308·ES a·dodržať legislatívne postupy, ktoré sú v·nich stanovené, teda tak postup uvedený v·článku 251·ES nazývaný„spolurozhodovanie“, ako aj jednomyseľné hlasovanie v·Rade.
In relation to the same issue of the determination of the appropriate legal basis within the ¤rst pillar, in Case C-411/06 Commission v Parliament and Council (judgment of 8 September 2009) the Court determined a dispute concerning the legal basis of Regulation (EC) No°1013/2006 on shipments of waste (3).
Rovnako pokiaľ sa týka určenia vhodného právneho základu v·rámci prvého piliera, vo veci Komi-sia/Parlament a·Rada (rozsudok z·8.·septembra 2009, C-411/06) Súdny dvor rozhodol spor týkajúci
Following the traditional case-law of the Court, it is only exceptionally — if an act simultaneously pursues a number of objectives or has several components that are indissociably linked, without one being secondary and indirect in relation to the other — that such an act has to be founded on the various corresponding legal bases.
Podľa tradičnej judikatúry Súdneho dvora sa iba výnimočne, ak akt sleduje viacero cieľov zároveň alebo ak obsahuje viacero zložiek, ktoré sú neoddeliteľne prepojené tak, že jeden vo vzťahu k·druhému nie je druhoradý alebo nepriamy, musí takýto akt založiť na rôznych príslušných právnych základoch.
In the present case, the Commission was of the opinion that a dual legal basis was called for because the regulation comprised two indissociable components, one relating to the common commercial policy and the other to protection of the environment, neither of which could be regarded as secondary or indirect as compared with the other.
V·prejednávanej veci Komisia zastávala názor, že voľba dvojakého právneho základu je nutná z·toho dôvodu, že uvedené nariadenie obsahuje dve nerozlučne spojené zložky, jednu patriacu pod spoločnú obchodnú politiku a·druhú pod ochranu životného prostredia, ktoré jednu vo vzťahu k·druhej nemožno považovať za druhoradú alebo nepriamu.
The Court disagreed, taking the view that it is evident from the analysis of the contested regulation that, both by its objective and content, it is aimed primarily at protecting human health and the environment against the potentially adverse e¥ects of crossborder shipments of waste.
Súdny dvor nepostupoval v·zmysle tradičnej judikatúry a·rozhodol, že z·rozboru napadnutého nariadenia vyplýva, že je predovšetkým zamerané tak prostredníctvom svojho cieľa, ako aj obsahu na ochranu ľudského zdravia a·životného prostredia proti potenciálne škodlivým účinkom cezhraničnej prepravy odpadu.
More speci¤cally, in so far as the prior written noti¤cation and consent procedure clearly pursues an environmental protection purpose in the ¤eld of shipments of waste between the Member States and, consequently, was correctly based on Article 175(1)°EC, it would not be coherent to consider that that same procedure, when it applies to shipments of waste between Member States and third countries with the same environmental protection objective, is in the nature of an instrument of common commercial policy and must, on that ground, be based on Article 133°EC.
Konkrétne pokiaľ postup predchádzajúceho písomného oznámenia a·súhla-su zreteľne sleduje cieľ ochrany životného prostredia v·oblasti prepravy odpadu medzi členskými štátmi a·v·dôsledku toho bol správne založený na článku 175 ods.·1·ES, nebolo by koherentné sa domnievať, že ak sa ten istý postup použije na prepravu odpadu medzi členskými štátmi a·tretí-mi krajinami s·rovnakým cieľom ochrany životného prostredia, tak má povahu nástroja spoločnej obchodnej politiky a·z·toho dôvodu musí byť založený na článku 133·ES.
That conclusion is corroborated by an analysis of the legislative context of the contested regulation.
Tento záver podporuje rozbor legislatívneho kontextu, do ktorého patrí toto nariadenie.
A broad interpretation of the concept of common commercial policy is not such as to call into question the ¤nding that Regulation No°1013/2006 is an instrument falling principally under environmental protection policy.
Širší výklad pojmu spoločná obchodná politika nemôže spochybniť záver, podľa ktorého nariadenie č.·1013/2006 je predovšetkým nástrojom politiky ochrany životného prostredia.
A Community act may fall within that area even when the measures provided for by it are liable to a¥ect trade.
Akt Spoločenstva môže teda patriť do tejto oblasti aj napriek tomu, že opatrenia, ktoré tento akt stanovuje, sú spôsobilé ovplyvniť obchodnú výmenu.
A Community act falls within the exclusive competence in the ¤eld of the common commercial policy provided for in Article 133°EC only if it relates speci¤cally to international trade in that it is essentially intended to promote, facilitate or govern trade and has direct and immediate e¥ects on trade in the products concerned.
Akt Spoločenstva spadá do výlučnej právomoci v·oblasti spoločnej obchodnej politiky podľa článku 133 ES iba vtedy, ak sa špecicky vzťahuje na medzinárodný obchod tým, že jeho účelom je podporovať, uľahčovať alebo upravovať obchodné vzťahy a·má priamy a·bezprostredný účinok na obchod s·dotknutými tovarmi.
That was clearly not the situation in the present case.
Je zrejmé, že táto vec nie je takým prípadom.
The aim of Regulation No°1013/2006 is not to de¤ne those characteristics of waste which will enable it to circulate freely within the internal market or as part of commercial trade with third countries, but to provide a harmonised set of procedures whereby movements of waste can be limited in order to secure protection of the environment.
Cieľom nariadenia č.·1013/2006 nie je určiť vlastnosti, ktoré musí mať odpad, aby mohol byť predmetom voľného pohybu v·rámci vnútorného trhu alebo v·rámci obchodnej výmeny s·tretími krajinami, ale stanoviť harmonizovaný systém postupov, ktorými je možné pohyb odpadu obmedziť na účely zaručenia ochrany životného prostredia.
An inter-pillar dispute about legal basis was, in turn, the subject of Case C-301/06 Ireland v Parliament and Council (judgment of 10 February 2009), in which the Court held that Directive 2006/24/EC on the retention of data generated or processed in connection with the provision of
Spory medzi piliermi slúžiacimi ako právny základ viedli k·veci Írsko/Parlament a·Rada (rozsudok z·10.·februára 2009, C-301/06). Súdny dvor rozhodol, že prijatie smernice 2006/24/ES o·uchovávaní údajov vytvorených alebo spracovaných v·súvislosti s·poskytovaním verejne dostupných elektronických komunikačných služieb alebo verejných komunikačných sietí4 sa malo vykonať na základe Zmluvy ES, keďže sa prevažne týka fungovania vnútorného trhu.
) Regulation (EC) No°1013/2006 of the European Parliament and of the Council of 14 June 2006°(OJ 2006 L°190, p. ° 1).
Smernica Európskeho parlamentu a·Rady 2006/24/ES z·15.·marca 2006 a·o·zmene a·doplnení smernice2002/58/ES (Ú.·v.·EÚ L·105, s.·54).
The Community legislature may have recourse to Article 95°EC in particular where disparities exist between national rules which are such as to obstruct the fundamental freedoms or to create distortions of competition and thus have a direct e¥ect on the functioning of the internal market.
Normotvorca Spoločenstva môže teda použiť článok 95 ES najmä v·prípade existencie rozdielov medzi vnútroštátnymi právnymi úpravami, pokiaľ sú takej povahy, že môžu brániť základným slobodám alebo vytvárať prekážky hospodárskej súťaži a·tým priamo vplývať na fungovanie vnútorného trhu.
It was apparent that the di¥erences between the various national rules adopted on the retention of data relating to electronic communications were liable to have a direct impact on the functioning of the internal market and that it was foreseeable that that impact would become more serious with the passage of time.
Zdalo sa, že rozdiely medzi jednotlivými vnútroštátnymi právnymi úpravami v·oblas-ti uchovávania údajov o·elektronických komunikáciách mohli mať priamy vplyv na fungovanie vnútorného trhu a·dalo sa predpokladať, že tento vplyv sa bude zväčšovať.
Such a situation justi¤ed the Community legislature in pursuing the objective of safeguarding the proper functioning of the internal market through the adoption of harmonised rules.
Bolo preto dôvodné, aby normotvorca Spoločenstva konal s·cieľom chrániť riadne fungovanie vnútorného trhu a·prijal zosúladené pravidlá.
Furthermore, the Court observed that Directive 2006/24 amended the provisions of the directive on the protection of privacy in the electronic communications sector, itself based on Article 95°EC.
Okrem toho Súdny dvor uviedol, že rovnaká smernica zmenila ustanovenia smernice o·ochrane súkromia v·sektore elektronických komunikácií, ktorá samotná bola prijatá na základe článku 95·ES.
In those circumstances, in so far as it amended an existing directive which formed part of the acquis communautaire, Directive 2006/24 could not be based on a provision of the EU Treaty without infringing Article 47°EU.
Za týchto okolností v·rozsahu, v·akom mení existujúcu smernicu, ktorá je súčasťou acquis Spoločenstva, uvedená smernica nemohla vychádzať z·ustanovenia Zmluvy o·EÚ, pretože by došlo k·porušeniu jej článku 47.
Lastly, the Court found that Directive 2006/24 regulates operations which are independent of the implementation of any police and judicial cooperation in criminal matters.
Napokon Súdny dvor konštatoval, že smernica 2006/24 upravuje činnosti, ktoré nezávisia od prípadného vykonávania činností v·rámci policajnej a·súdnej spolupráce v·trestných veciach.
It harmonises neither the issue of access to data by the competent national law-enforcement authorities nor that of the use and exchange of the data between those authorities.
Neharmonizuje ani otázku prístupu k·údajom zo strany príslušných vnútroštátnych orgánov v·represívnej oblasti, ani otázku používania týchto údajov uvedenými orgánmi a·vzájomnej výmeny týchto údajov.
Those matters, which fall, in principle, within the area covered by Title VI of the EU Treaty, have been excluded from the provisions of that directive.
Tieto otázky, ktoré v·zásade patria do oblasti upravenej hlavou VI Zmluvy o·EÚ, boli z·ustanove-ní tejto smernice vylúčené.
It follows that the substantive content of Directive 2006/24 is directed essentially at the activities of service providers in the relevant sector of the internal market, to the exclusion of State activities coming under Title VI of the EU Treaty.
Z·toho vyplýva, že vecný obsah smernice 2006/24 sa v·zásade orientuje na činnosť poskytovateľov služieb v·dotknutom odvetví vnútorného trhu pri vylúčení činností štátu patriacich pod ustanovenia hlavy VI Zmluvy o·EÚ.
In light of that substantive content, it must be concluded that that directive relates predominantly to the functioning of the internal market.
Vzhľadom na vecný obsah je potrebné konštatovať, že uvedená smernica sa prevažne týka fungovania vnútorného trhu.
Although long since proclaimed by the Court, the general principles of Community law continue to provide a source of further case-law.
Hoci Súdny dvor sa už dlho odvoláva na všeobecné zásady práva Spoločenstva, tieto zásady sú naďalej zdrojom judikatúry.
In Case C-345/06 Heinrich (judgment of 10 March 2009) the Court underlined the signi¤cance of the requisite publicity in respect of legal acts and thus con-¤rmed the importance of the principle of legal certainty as a general principle of Community law.
Vo veci Heinrich (rozsudok z·10.·marca 2009, C-345/06) Súdny dvor zdôraznil význam nevyhnutného uverejnenia právnych aktov, a·tak potvrdil dôležitosť zásady právnej istoty ako všeobecnej zásady práva Spoločenstva.
A traveller was refused boarding at Vienna–Schwechat Airport on the ground that his cabin baggage contained articles regarded as prohibited articles under Community rules. Regulation (EC)
Na letisku Viedeň-Schwechat bol cestujúcemu odmietnutý nástup do lietadla z·dôvodu, že jeho príručná batožina obsahovala predmety považované za zakázané podľa nariadení Spoločenstva.
5) prohibits, inter alia, the presence on board aircraft of certain articles which are
Nariadenie (ES) č.·2320/2002 zakazuje najmä vnášať na palubu lietadiel určité predmety, ktoré sú všeobecne denované v·zozname pripojenom k·nariadeniu.
No°2320/2002 ( de¤ned in general terms in a list attached as an annex to the regulation. That regulation was
Vykonanie tohto nariadenia je zabez- pečené nariadením (ES) č.·622/20036 a·jeho prílohou, zmenenou a·doplnenou v·roku 2004 nariadením (ES) č.·68/20047, ale nikdy neuverejnenou.
) Directive 2006/24/EC of the European Parliament and of the Council of 15 March 2006 and amending Directive
Nariadenie (ES) č.·2320/2002 Európskeho parlamentu a·Európskej Rady zo 16.·decembra 2002 o·ustanovení spoločných pravidiel v·oblasti bezpečnostnej ochrany civilného letectva (Ú.·v.·ES L·355, s.·1; Mim. vyd. 07/007, s.·181).
5) Regulation (EC) No°2320/2002 of the European Parliament and of the Council of 16 December 2002 establishing
Nariadenie Európskej komisie (ES) č.·622/2003 zo 4.·apríla 2003 o·ustanovení opatrení na vykonávanie spoločných základných noriem bezpečnostnej ochrany civilného letectva (Ú.·v.·EÚ L·89, s.·9; Mim. vyd. 07/007, s.·252).
( common rules in the ¤eld of civil aviation security (OJ 2002 L°355, p.°1).
Nariadenie Komisie (ES) č.·68/2004 z·15.·januára 2004 o·zmene a·doplnení nariadenia (ES) č.·622/2003 o·ustano-vení opatrení na vykonávanie spoločných základných noriem bezpečnostnej ochrany civilného letectva [neociálny preklad] (Ú.·v.·EÚ L·10, s.·14).