natgillin/translations-raw huggingface dataset:
2008 — CASE C-55/06 principle laid down in Article 3(3) of Regulation No 2887/2000 have to be proven by complete and comprehensible accounting documents.
2008 — VEC C-55/06 v článku 3 ods. 3 nariadenia č. 2887/2000, musia byť preukázané prostredníctvom úplných a zrozumiteľných účtovných dokladov.
If that question is to be answered in the negative, the national court asks, by Question 3(c), whether those costs may be proven by a valuation made on the basis of a bottomup or top-down analytical cost model.
V prípade zápornej odpovede na túto otázku sa vnútroštátny súd pýta svojou treťou otázkou písm. c), či možno uvedené náklady preukázať prostredníctvom ohodnotenia na základe vzostupného alebo zostupného analytického nákladového modelu.
In that regard, the national court also asks the Court to determine, in particular, the methodological requirements of that valuation.
V tejto súvislosti vnútroštátny súd tiež žiada Súdny dvor, aby určil najmä metodologické požiadavky tohto ohodnotenia.
— Question 3(b): accounting documents
— O tretej otázke písm. b) týkajúcej sa účtovných dokladov
As regards proof, on the basis of complete and comprehensible accounting documents, of the costs which have to be taken into consideration when applying the pricing principle laid down in Article 3(3) of Regulation No 2887/2000, it should be noted that that regulation and Directives 97/33 and 98/10 do not contain any provisions in that regard.
Pokiaľ ide o preukázanie, na základe úplných a zrozumiteľných účtovných dokladov, nákladov, ktoré sa musia zohľadniť v rámci uplatnenia zásady spoplatnenia upravenej v článku 3 ods. 3 nariadenia č. 2887/2000, treba konštatovať, že ani nariadenie, ani smernice 97/33 a 98/10 neobsahujú v tejto súvislosti žiadne ustanovenia.
Arcor submits, however, that there are indications in Annex V to Directive 97/33 that the Community legislature sought to ensure the adoption of a costaccounting system based on detailed documents in such a way that a notified operator cannot circumvent that system by sending incomplete and incomprehensible accounting documents. That implies that the NRAs are to use theoretical costaccounting models.
Arcor napriek tomu tvrdí, že v prílohe V smernice 97/33 existujú indície, podľa ktorých normotvorca Spoločenstva chcel zabezpečiť prijatie systému účtovania nákladov založeného na podrobných dokumentoch, takže notifikovaný operátor nemôže obísť tento systém zaslaním neúplných a nezrozumiteľných účtovných dokladov, čo by v sebe zahŕňalo, že NRÚ používajú teoretické modely účtovania nákladov.
Supposing that to be the case, in the absence of an express provision to that effect, it cannot be inferred from Annex V to Directive 97/33 alone that there is an obligation to prove in each case, by means of complete and comprehensible documents, the costs taken into account when applying the principle that rates for unbundled access to the local loop are to be set on the basis of costorientation.
Za predpokladu, že ide o takýto prípad, pri neexistencii výslovného ustanovenia v tomto zmysle nemožno vyvodiť zo samotnej prílohy V smernice 97/33, že existuje povinnosť vo všetkých prípadoch prostredníctvom úplných a zrozumiteľných dokladov preukázať náklady, na ktoré sa prihliadlo v rámci uplatnenia zásady nákladovej orientácie cien za neviazaný prístup k účastníckej prípojke.
In that regard, the Court observes that Article 4(2)(b) of Regulation No 2887/2000 provides that the NRA is to have the power to require notified operators to supply information relevant for the implementation of that regulation.
V tejto súvislosti treba uviesť, že článok 4 ods. 2 písm. b) nariadenia č. 2887/2000 stanovuje, že NRÚ má právo požiadať notifikovaných operátorov, aby poskytli informácie dôležité pre implementáciu tohto nariadenia.
Thus, pursuant to that provision, NRAs may request information even in respect of documents justifying costs which have to be taken into consideration when applying the principle that rates for unbundled access to the local loop are to be set on the basis of costorientation, laid down in Article 3(3) of Regulation No 2887/2000.
Podľa tohto ustanovenia teda NRÚ môžu žiadať informácie, a to aj vtedy, ak ide o doklady preukazujúce náklady, ktoré sa majú zohľadniť v rámci uplatnenia zásady nákladovej orientácie cien za neviazaný prístup k účastníckej prípojke upravenej v článku 3 ods. 3 nariadenia č. 2887/2000.
It follows from the above that the answer to Question 3(b) must be that, pursuant to Article 4(2)(b) of Regulation No 2887/2000, the NRA may request notified operators to supply relevant information on the documents justifying the costs taken into account when applying the principle that rates for unbundled access to the local loop are to be set on the basis of costorientation.
Z vyššie uvedeného vyplýva, že na tretiu otázku písm. b) treba odpovedať tak, že podľa článku 4 ods. 2 písm. b) nariadenia č. 2887/2000 môže NRÚ žiadať od notifikovaného operátora, aby mu poskytol relevantné informácie o dokumentoch preukazujúcich náklady, na ktoré sa prihliadlo v rámci uplatnenia zásady nákladovej orientácie cien za neviazaný prístup k účastníckej prípojke.
Since Community law does not contain any provision concerning the accounting documents to be checked, it is the task of the NRAs alone, in accordance with the law applicable, to examine whether, for the purposes of cost-accounting, the documents produced are the most appropriate ones.
Keďže právo Spoločenstva neobsahuje ustanovenie týkajúce sa účtovných dokladov, ktoré sa majú preskúmať, je len úlohou NRÚ podľa uplatniteľného práva preskúmať, či sú pre potreby účtovania nákladov predložené doklady najvhodnejšie.
— Question 3(c): analytical cost models
— O tretej otázke písm. c) týkajúcej sa analytických nákladových modelov
As regards analytical cost models, it should be noted, as a preliminary point, that, in the analytical model for bottomup costs, it is necessary to take account of the current value of the investments in the construction of a new network.
Pokiaľ ide o analytické nákladové modely, treba na úvod pripomenúť, že v rámci vzostupného analytického nákladového modelu nazývaného tiež „bottom up“ treba prihliadnuť na súčasnú hodnotu investícií na vybudovanie novej siete.
That model is based on the costs which an operator would incur to acquire and exploit its own network.
Tento model sa zakladá na nákladoch, ktoré operátor vynaložil na nadobudnutie a prevádzku svojej vlastnej siete.
By contrast, the top-down model is based on the costs actually incurred by the notified operator.
Naopak, zostupný model nazývaný tiež „top down“ je založený na nákladoch skutočne vynaložených notifikovaným operátorom.
In that regard, it should be noted at the outset that neither Regulation No 2887/2000 nor Directives 97/33 and 98/10 contain any concrete and consistent guidance on the question referred by the national court.
V tejto súvislosti treba okrem iného konštatovať, že ani nariadenie č. 2887/2000, ani smernice 97/33 a 98/10 neobsahujú konkrétne a zhodné údaje o otázke položenej vnútroštátnym súdom.
In addition, the fifth recital in the preamble to Recommendation 98/322 states that although the bottomup economic/engineering models are becoming highly sophisticated, they are as yet imperfect, and thus reconciliation of top-down and bottomup approaches is advised for the foreseeable future.
Okrem toho piate odôvodnenie odporúčania 98/322 uvádza, že vzostupné hospodárske modely sa stávajú viac zdokonalenými, pričom ale zostávajú neúplnými, takže pre predvídateľnú budúcnosť sa odporúča priblíženie vzostupných a zostupných prístupov.
Therefore, it is apparent from Regulation No 2887/2000 and the legislation of the FRF applicable in the case in the main proceedings that there is no evidence to establish to the required legal standard that the Community legislature opted for either a bottomup or a top-down accounting model.
Z nariadenia č. 2887/2000 a textov PPÚ uplatniteľných vo veci samej teda vyplýva, že neexistujú údaje, ktoré by po právnej stránke dostatočne stanovili orientáciu normotvorcu Spoločenstva v prospech vzostupného alebo zostupného účtovného modelu.
In the absence of further clarification, it must be found that Community law leaves to the NRAs, on the basis of the applicable law, the choice of costaccounting method which they deem most appropriate in a specific case.
Pri nedostatku iných spresnení treba konštatovať, že právo Spoločenstva ponecháva NRÚ na základe uplatniteľného práva výber pri použití metód účtovania nákladov, ktoré sa im zdajú podľa prípadu najvhodnejšie.
In those circumstances it is not necessary to answer the subsequent question concerning the methodological requirements of the valuation based on an analytical model of bottomup or top-down costs.
Za týchto podmienok nie je opodstatnené odpovedať na nasledujúcu otázku vnútroštátneho súdu týkajúcu sa metodologických požiadaviek ohodnotenia založeného na vzostupnom alebo zostupnom analytickom nákladovom modeli.
The answer to Question 3(c) must therefore be that when NRAs are applying the principle that rates for unbundled access to the local loop are to be set on the basis of costorientation, Community law does not preclude them, in the absence of complete and comprehensible accounting documents, from determining the costs on the basis of an analytical bottomup or top-down cost model.
Na tretiu otázku písm. c) treba preto odpovedať v tom zmysle, že právo Spoločenstva nevylučuje hypotézu, že v rámci uplatnenia zásady nákladovej orientácie cien za neviazaný prístup k účastníckej prípojke v prípade neúplných a nezrozumiteľných účtovných dokladov určia NRÚ náklady na základe vzostupného alebo zostupného analytického nákladového modelu.
Question 1: the scope of the principle that rates for access to the local loop are to be set on the basis of costorientation
O prvej otázke týkajúcej sa pôsobnosti zásady nákladovej orientácie cien za neviazaný prístup k účastníckej prípojke
By its first question the national court asks whether Article 1(4) of Regulation No 2887/2000 must be understood as meaning that the principle that rates for access to the local loop are to be set on the basis of costorientation, laid down in Article 3(3) of that regulation, constitutes a minimum requirement from which national law of the Member States may not deviate to the prejudice of beneficiaries.
Svojou prvou otázkou sa vnútroštátny súd pýta, či sa má článok 1 ods. 4 nariadenia č. 2887/2000 chápať v tom zmysle, že zásada nákladovej orientácie cien za neviazaný prístup k účastníckej prípojke upravená v článku 3 ods. 3 tohto nariadenia predstavuje minimálne požiadavky v tom zmysle, že vnútroštátna právna úprava členských štátov sa nesmie odchýliť od tejto úrovne v neprospech užívateľa.
In that regard, pursuant to Article 1(4) thereof, Regulation No 2887/2000 is without prejudice to the rights of Member States to maintain or introduce measures in conformity with Community law which contain more detailed provisions than those set out in that regulation and/or are outside the scope of that regulation, inter alia with respect to other types of access to local infrastructures.
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že podľa článku 1 ods. 4 nariadenia č. 2887/2000 toto nariadenie sa nedotýka práv členských štátov týkajúcich sa zachovania alebo zavedenia opatrení v súlade s právom Spoločenstva, ktoré obsahujú podrobnejšie ustanovenia, než sú uvedené v tomto nariadení a/alebo sú nad rámec tohto nariadenia, pokiaľ ide o iné typy prístupu k miestnym infraštruktúram.
As regards Article 3(3) of that regulation, it should also be pointed out that it merely states, in a general manner, that notified operators are to charge prices for unbundled access to the local loop set on the basis of costorientation, without any further details.
Pokiaľ ide o článok 3 ods. 3 toho istého nariadenia, treba rovnako pripomenúť, že sa obmedzuje na všeobecné konštatovanie, že notifikovaní operátori musia stanoviť cenu za neviazaný prístup k ich účastníckym prípojkám a prislúchajúcim zariadeniam na základe nákladovej orientácie.
In view of the wording of those provisions of Regulation No 2887/2000 and the facts of the case in the main proceedings, it must be found that, by its first question, the national court asks the Court of Justice, in essence, whether detailed national measures, adopted in accordance with the provisions of Article 1(4) of that regulation, are capable of rendering inapplicable the principle that rates for access to the local loop are to be set on the basis of costorientation, as laid down in Article 3(3) of that regulation.
Vzhľadom na znenie vyššie uvedených ustanovení nariadenia č. 2887/2000 a na faktický kontext sporu vo veci samej treba konštatovať, že svojou prvou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta Súdneho dvora, či sú podrobné vnútroštátne opatrenia prijaté v súlade v ustanoveniami článku 1 ods. 4 tohto nariadenia spôsobilé vylúčiť uplatniteľnosť zásady nákladovej orientácie cien za neviazaný prístup k účastníckej prípojke tak, ako je upravená v článku 3 ods. 3 tohto nariadenia.
In that regard, the Court notes, first, that Article 1(4) of Regulation No 2887/2000 does grant the Member States the possibility to maintain in force or to introduce measures which contain more detailed provisions than those laid down in that regulation and, in particular, those concerning the principle that rates for access to the local loop are to be set on the basis of costorientation.
V tomto ohľade treba v prvom rade spresniť, že článok 1 ods. 4 nariadenia č. 2887/2000 nepochybne ponecháva členským štátom možnosť zachovať alebo zaviesť opatrenia, ktoré obsahujú podrobnejšie ustanovenia ako tie, ktoré sú uvedené v tomto nariadení a osobitne tie, ktoré sa týkajú zásady nákladovej orientácie cien za neviazaný prístup k účastníckej prípojke.
However, such a provision cannot be interpreted as granting the Member States the right to derogate from that principle by maintaining in force or adopting national measures.
Takéto ustanovenie nemožno napriek tomu vykladať v tom zmysle, že zveruje členským štátom možnosť odchýliť sa od tejto zásady ponechaním alebo prijatím vnútroštátnych opatrení.
It is apparent from the wording of Article 1(4) of Regulation No 2887/2000 that that provision permits the Member State concerned to supplement, by means of detailed national provisions, the relevant provisions of that regulation, in this case those concerning the principle that rates for access to the local loop are to be set on the basis of costorientation, but not to derogate from it.
Z termínov použitých v článku 1 ods. 4 nariadenia č. 2887/2000 totiž vyplýva, že toto ustanovenie umožňuje dotknutému členskému štátu doplniť podrobnými vnútroštátnymi ustanoveniami relevantné ustanovenia tohto nariadenia, v predmetnej veci tie, ktoré sa týkajú zásady nákladovej orientácie cien za neviazaný prístup k účastníckej prípojke, a nie sa od nich odchýliť.
The discretionary power which Article 1(4) of Regulation No 2887/2000 grants to the Member State concerned is necessary in the light of the fact that, as pointed out in paragraphs 48 and 49 above, that regulation does not contain any specific information concerning the definition of that principle.
Možnosť, ktorú poskytuje dotknutému členskému štátu článok 1 ods. 4 nariadenia č. 2887/2000, sa ponúka vzhľadom na skutočnosť, že, ako bolo uvedené v bodoch 48 a 49 tohto rozsudku, toto nariadenie neobsahuje žiadny konkrétny údaj týkajúci sa definície tejto zásady.
Consequently, the possibility of maintaining in force or introducing measures containing more detailed provisions, recognised in Article 1(4) of Regulation No 2887/2000, authorises the Member States to lay down provisions of national law giving concrete expression to the principle that rates for access to the local loop are to be set on the basis of costorientation provided that they respect the limits laid down in Article 1(4).
V dôsledku toho možnosť zachovať alebo zaviesť opatrenia, ktoré obsahujú podrobnejšie ustanovenia, uznaná v článku 1 ods. 4 nariadenia č. 2887/2000, oprávňuje členské štáty upraviť vo svojej vnútroštátnej právnej úprave ustanovenia spôsobilé konkretizovať zásadu nákladovej orientácie cien za neviazaný prístup k účastníckej prípojke za podmienky, že budú dodržiavať hranice stanovené v článku 1 ods. 4 tohto nariadenia.
In addition, it should be pointed out that that regulation was adopted, as is stated in recital 14 in the preamble thereto, in accordance with the principle of subsidiarity set out in Article 5 of the Treaty and it is only in that context that it is expressly stated that the Member States retain the possibility to establish specific rules in the field in question.
Okrem toho treba pripomenúť, že prijatie tohto nariadenia sa vykonalo, ako bolo uvedené v jeho odôvodnení č. 14, v súlade so zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Zmluvy a iba v tomto kontexte je výslovne uvedené, že členské štáty si ponechajú možnosť stanoviť osobitné pravidlá v dotknutej oblasti.
Furthermore, the parties to the main proceedings which submitted observations to the Court of Justice do not argue that the principle that rates for access to the local loop are to be set on the basis of costorientation can not apply by reason of Article 1(4) of Regulation No 2887/2000, since the national provisions applicable in the main proceedings, namely Paragraph 24 of the TKG 1996 and Paragraphs 2 and 3 of the TEntgV, constitute a detailed application of that principle.
Navyše treba spresniť, že účastníci konania vo veci samej, ktorí predložili pripomienky Súdnemu dvoru, nepoukazujú na tvrdenie, podľa ktorého by sa zásada nákladovej orientácie cien za neviazaný prístup k účastníckej prípojke mohla neuplatniť z dôvodu ustanovení článku 1 ods. 4 nariadenia č. 2887/2000, pretože vnútroštátne ustanovenia uplatniteľné vo veci samej, a to § 24 TKG 1996, ako aj § 2 a 3 TEntgV predstavujú podrobné uplatnenie tejto zásady.
By contrast, they have submitted that the pricing principle at issue in the main proceedings must be given concrete expression by national provisions in the context of the discretion which the Member States enjoy in the field and that, in any event, that discretion has not been exceeded in this instance.
Naopak sa tvrdilo, že zásada spoplatnenia dotknutá vo veci samej musí byť konkretizovaná vnútroštátnymi ustanoveniami v rámci miery voľnej úvahy, ktorou disponujú členské štáty v tejto oblasti, a že za každého predpokladu táto miera voľnej úvahy nebola v predmetnej veci prekročená.
In those circumstances, the question arises, second, as to whether the national provisions at issue in the main proceedings, such as Paragraph 24 of the TKG 1996 and Paragraphs 2 and 3 of the TEntgV, constitute detailed provisions within the meaning of Article 1(4) of Regulation No 2887/2000.
Za týchto podmienok je položená v druhom rade otázka, či vnútroštátne ustanovenia dotknuté vo veci samej, a to § 24 TKG 1996, ako aj § 2 a 3 TEntgV, predstavujú podrobné ustanovenia v zmysle článku 1 ods. 4 nariadenia č. 2887/2000.
It is clear from a mere reading of those national provisions that they are detailed provisions within the meaning of Article 1(4) of that regulation.
Je nepochybné, že samotné znenie týchto vnútroštátnych ustanovení umožňuje dospieť k záveru, že ide o podrobné ustanovenia v zmysle článku 1 ods. 4 tohto nariadenia.
Those national provisions implement, in accordance with Community law, the principle that rates for unbundled access to the local loop are to be set on the basis of costorientation by means of technical measures regarding, inter alia, the charges and documents which have to be produced by the undertaking which has made an application for rates approval.
Uvedené vnútroštátne ustanovenia totiž vykonávajú v súlade s právom Spoločenstva zásadu nákladovej orientácie cien za neviazaný prístup k účastníckej prípojke prostredníctvom technických opatrení týkajúcich sa najmä poplatkov a dokumentov, ktoré musí predložiť podnik, ktorý podal žiadosť o schválenie poplatkov.
It follows from the above that the answer to Question 1 must be that the possibility granted to the Member States, in Article 1(4) of Regulation No 2887/2000, to adopt detailed national measures cannot render inapplicable the principle that rates for unbundled access to the local loop are to be set on the basis of costorientation as laid down in Article 3(3) of that regulation.
Z vyššie uvedeného vyplýva, že treba odpovedať na prvú otázku v tom zmysle, že možnosť priznaná členským štátom v článku 1 ods. 4 nariadenia č. 2887/2000 prijať podrobné vnútroštátne opatrenia nemôže spôsobiť neuplatniteľnosť zásady nákladovej orientácie cien za neviazaný prístup k účastníckej prípojke, ako je upravená v článku 3 ods. 3 tohto nariadenia.
Question 3(e): the discretion of the NRAs in applying the principle that rates for access to the local loop are to be set on the basis of costorientation
O tretej otázke písm. e) týkajúcej sa voľnej úvahy NRÚ v rámci uplatnenia zásady nákladovej orientácie cien za neviazaný prístup k účastníckej prípojke
It should be pointed out that Article 4(1) of Regulation No 2887/2000, entitled ‘Supervision by the [NRA]’, provides that the NRA is to ensure that charging for unbundled access to the local loop fosters fair and sustainable competition.
Je opodstatnené pripomenúť, že článok 4 nariadenia č. 2887/2000 nazvaný „Dohľad [NRÚ]“ vo svojom odseku 1 stanovuje, že NRÚ zabezpečí, aby spoplatnenie neviazaného prístupu k účastníckym prípojkám a prislúchajúcim zariadeniam podporovalo čestnú a udržateľnú súťaž.
In that regard, Article 4(2) of that regulation states that the NRA is to have the power, first, to impose changes on the reference offer for unbundled access to the local loop and related facilities, including prices, where such changes are justified, and, second, to require notified operators to supply information relevant for the implementation of that regulation.
V tejto súvislosti odsek 2 toho istého článku uvádza, že NRÚ má na jednej strane právo zmeniť štandardnú ponuku neviazaného prístupu k ich účastníckym prípojkám a prislúchajúcim zariadeniam vrátane cien, ak sú také zmeny oprávnené, a na druhej strane požiadať notifikovaných operátorov, aby poskytli informácie dôležité pre implementáciu tohto nariadenia.
It is apparent from those provisions that the NRAs have broad discretion to intervene in the various pricing aspects for the provision of unbundled access to the local loop, including the discretion to change prices, and thus the proposed tariffs.
Z týchto ustanovení vyplýva, že NRÚ disponujú širokou právomocou zasiahnuť v rôznych aspektoch spoplatnenia týkajúceho sa neviazaného prístupu k účastníckej prípojke, a to vrátane zmeny ceny, a teda navrhovaných poplatkov.
In that regard, in accordance with the principle laid down in Article 3(3) of Regulation No 2887/2000, the level of rates for unbundled access to the local loop must be set on the basis of actual costs, namely the historic and forwardlooking costs incurred by the notified operator.
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že v súlade so zásadou upravenou v článku 3 ods. 3 nariadenia č. 2887/2000 úroveň cien za neviazaný prístup k účastníckej prípojke musí byť stanovená v závislosti od skutočných nákladov, a to nákladov už zaplatených a predpokladaných nákladov notifikovaného operátora.
In those circumstances, it follows that the broad discretion granted by Regulation No 2887/2000 to the NRAs as regards the assessment of pricing aspects of unbundled access to the local loop also concerns the evaluation of the costs incurred by the notified operator.
Za týchto podmienok z uvedeného vyplýva, že široká právomoc, ktorú nariadenie č. 2887/2000 priznáva NRÚ, pokiaľ ide o posúdenie cenových aspektov neviazaného prístupu k účastníckej prípojke, sa vzťahuje tiež na ohodnotenie nákladov vynaložených notifikovaným operátorom.