natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Neither is it contested that those annual accounts were subject to annual auditing between 1992 and 1998 by a statutory auditor (third sentence of recital 180 of the contested decision), in other words, by a body external to the undertaking and independent.
Taktiež je nesporné, že tieto ročné účtovné uzávierky boli, v období od roku 1992 do roku 1998 predmetom auditu každoročne vykonaného externým audítorom (odôvodnenie č. 180 tretia veta napadnutého rozhodnutia), teda vo vzťahu k podniku externým a nezávislým subjektom.
The applicant in no way disputes that that monitoring existed, nor does it claim to have discovered errors in RTP’s annual accounts.
Žalobkyňa nijako nespochybňuje existenciu tejto kontroly ani neuvádza, že by odhalila chyby v rámci ročných účtovných uzávierok RTP.
It confines itself to stating that the Commission ‘is unable to monitor the way in which RTP provides public service television on the basis of annual reports established by an auditor of the undertaking on the basis of the undertaking’s accounting’, and notes, in that regard, that, according to their statutory status (Decreto-Lei no 487/99 of 16 November 1999 (Portuguese Decree-Law No 487/99) (Diário da República I, Series I-A, No 267, of 16 November 1999)), auditors are not required to verify whether a particular undertaking provides public services or not and still less to determine whether certain sums correspond or not to the provision of those public services.
Obmedzuje sa na to, aby uviedla, že Komisia „nemala kontrolovať spôsob, akým RTP zabezpečuje televízne vysielanie vo verejnom záujme na základe účtovných uzávierok vyhotovených audítorom alebo na základe účtovníctva podniku“, a v tomto ohľade poznamenáva, že na základe vymedzenia právneho postavenia audítorov [Decreto-Lei no 487/99 zo 16. novembra 1999 (portugalský zákonný dekrét č. 487/99) (Diário da República I, časť I-A, č. 267, zo 16. novembra 1999)] úlohou audítora nie je overovať, či určený podnik zabezpečuje, alebo nezabezpečuje poskytovanie služby vo verejnom záujme, a o to menej stanovovať, ktoré sumy zodpovedajú, alebo nezodpovedajú poskytnutiu tejto služby vo verejnom záujme.
In that regard, the statutory duty of an auditor is not, generally, to verify whether an undertaking provides public services or not, nor is it to make an assessment of the ‘public service’ classification of services which have been recorded in the accounts, nor yet is it to assess what costs may be attributed to those provisions.
V tomto ohľade je pravda, že právnou úlohou audítora v zásade nie je overovať, či podnik zabezpečuje, alebo nezabezpečuje poskytovanie služby vo verejnom záujme, ani posudzovať kvalifikáciu poskytnutých služieb, ktoré sú zapísané v účtovníctve ako „služby vo verejnom záujme“, ani určovať, aké náklady možno priradiť k poskytnutiu takejto služby.
The statutory role of the auditor is, generally, to certify the accounts, thereby giving an external and independent appraisal of the validity and fairness of the accounts and of the question whether the impression they give of the state of the company is a faithful one.
Právnou úlohou audítora je v zásade overiť účtovníctvo, čiže vyjadriť externé a nezávislé posúdenie správnosti a vernosti účtovníctva, a odpovedať na otázku, či účtovníctvo poskytuje verný obraz stavu spoločnosti.
If and to the extent that the certification of annual accounts by the company’s auditor properly allows the Commission to consider them to be reliable, there is nothing to preclude the use by that institution of the accounts thus certified, indeed it should do so, where those accounts include information relevant to the assessment of the costs for the purposes of its assessment of whether the aid is proportional within the context of Article 86(2) EC.
Pokiaľ a v rozsahu, v ktorom overenie ročnej účtovnej uzávierky audítorom riadne umožňuje Komisii považovať ju za spoľahlivú, nič tejto inštitúcii nezakazuje, ba práve naopak, aby na účely svojho posúdenia primeranosti pomoci podľa článku 86 ods. 2 ES preskúmala takto overené ročné účtovné uzávierky, ak obsahujú relevantné informácie na posúdenie nákladov na službu vo verejnom záujme.
Moreover and inasmuch as an auditor may be entrusted, alongside his duty to statutorily certify the accounts, with giving ad hoc advice on other questions, relating, for example, to the performance of a public service remit, there is nothing to prohibit the Commission, where appropriate, from taking that advice into account.
Navyše, keďže audítora možno poveriť popri jeho úlohe právneho overenia účtovníctva poskytnutím konkrétneho stanoviska k ďalším otázkam týkajúcim sa napríklad výkonu úlohy vo verejnom záujme, Komisii nič nezakazuje, aby prípadne zohľadnila jeho stanoviská.
It follows from the foregoing considerations that there is nothing to permit the finding that the Commission was unable to base its assessment legitimately on RTP’s certified annual accounts or on the advice of RTP’s auditors.
Z predchádzajúcich úvah vyplýva, že nič nedovoľuje domnievať sa, že by Komisia nemohla vo svojom posúdení legitímne vychádzať z overených ročných účtovných uzávierok RTP alebo zo stanovísk audítorov RTP.
Next, with regard to the public service reports, mentioned in the second sentence of recital 57 and in recital 178 of the contested decision and which ‘describ[ed] how each public service obligation had been fulfilled and identif[ied] the costs of each public service obligation by using an analytical accounting system’ (recital 178), it is not contested that they were available to the Commission for all years included in the investigation period.
Ďalej, čo sa týka správ o službe vo verejnom záujme spomenutých v odôvodnení č. 57 druhej vete a odôvodnení č. 178 napadnutého rozhodnutia, ktoré „popisovali plnenie každej z povinností verejnej služby a špecifikovali náklady spojené s plnením každej z týchto povinností na základe analytického účtovníctva“ (odôvodnenie č. 178), nie je sporné, že Komisia disponovala takýmito správami po celú dobu vyšetrovania.
Nevertheless, the information in those reports suffered from an objective weakness of which the Commission was aware.
Informácie obsiahnuté v týchto správach sa vyznačovali nedostatkom objektívnosti, o čom Komisia vedela.
That weakness consisted in the fact that those reports were not systematically accompanied by an ‘audit statement’ (‘relatório de auditoria’) (last sentence of recital 180 of the contested decision).
Tento nedostatok objektívnosti spočíval v tom, že k týmto správam o službe vo verejnom záujme neboli systematicky prikladané „audítorské správy“ („relatório de auditoria“) (odôvodnenie č. 180 posledná veta napadnutého rozhodnutia).
In other words, it was not certain whether those public service reports, which supplied the analytical detail for the costs incurred in providing the public services, were subject to independent external verification by RTP’s auditors.
Inými slovami, nebolo isté, že tieto správy o službe vo verejnom záujme, ktoré poskytovali analytické podrobnosti o nákladoch vynaložených na každé poskytnutie služby
SIC v COMMISSION
SIC/KOMISIA vo verejnom záujme, boli predmetom externej nezávislej kontroly prostredníctvom audítorov RTP.
It should be noted at this stage that that independent external verification by the auditors in respect of the public service reports, mentioned in the last sentence of recital 180 of the contested decision, is referred to, in other places in the contested decision — both in its authentic Portuguese version and in other language versions, inter alia in the French version — using terminology which is changeable and lacks coherence: ‘Paracer do Gabinete de Auditoria’ and ‘avis du conseil des commissaires aux comptes’ (‘opinion of the board of auditors’) (second sentence of recital 57); ‘Paracer do Gabinete de Auditoria’ and ‘avis du conseil interne des commissaires aux comptes’ (‘opinion of the internal board of auditors’) (first sentence of recital 178); ‘controlo… pelo Gabinete de Auditoria a nível interno’ and ‘contrôle… par le comité d’audit en interne’ (‘verification … internally by the board of auditors’) (first sentence of recital 181); or even ‘auditoria externa sistemática’ and ‘audit externe systématique’ (‘systematic external auditing’) (second sentence of recital 181).
V tomto štádiu je potrebné uviesť, že na túto nezávislú externú kontrolu správ o službe vo verejnom záujme audítorom, spomenutú v odôvodnení č. 180 poslednej vete napadnutého rozhodnutia, sa odkazuje v rôznych častiach napadnutého rozhodnutia, jednak v autentickej portugalskej jazykovej verzii, ako aj v iných jazykových verziách v premenlivej a nekoherentnej terminologickej podobe: „Paracer do Gabinete de Auditoria“ a „avis du conseil des commissaires aux comptes“ (odôvodnenie č. 57 druhá veta), „Paracer do Gabinete de Auditoria“ a „avis du conseil interne des commissaires aux comptes“ (odôvodnenie č. 178 prvá veta), „controlo… pelo Gabinete de Auditoria a nível interno“ a „contrôle… par le comité d’audit en interne“ (odôvodnenie č. 181 prvá veta) alebo „auditoria externa sistemática“ a „audit externe systématique“ (odôvodnenie č. 181 druhá veta).
Regardless of those terminological inaccuracies, the Court notes that the Commission found that the weakness referred to in paragraphs 233 and 234 above was compensated for by the capacity for the rules of the cost accounting system applied to identify, clearly and verifiably, the public services supplied and their costs (last sentence of recital 180 of the contested decision).
Vzhľadom na tieto terminologické nepresnosti Súd prvého stupňa zdôrazňuje, že Komisia sa domnieva, že nedostatok objektívnosti konštatovaný v bodoch 233 a 234 vyššie bol vyvážený schopnosťou pravidiel analytického účtovníctva, ktoré jasným a kontrolovateľným spôsobom zabezpečili určenie poskytnutých služieb vo verejnom záujme a nákladov na ne (odôvodnenie č. 180 posledná veta napadnutého rozhodnutia).
Further on, the Commission added that, ‘although no systematic external auditing of the public service reports seems to have taken place, the system described ensured that the public service obligation was carried out in the manner provided for’ (second sentence of recital 181 of the contested decision).
Komisia navyše uviedla, že „aj keď sa zdá, že sa neuskutočňoval systematický externý audit správ o verejnej službe, popísaný systém zabezpečoval, že služba bola poskytovaná tak, ako bolo stanovené“ (odôvodnenie č. 181 druhá veta napadnutého rozhodnutia).
However, neither of those two considerations can be accepted.
Napriek tomu však ani jedno z týchto odôvodnení nemožno prijať.
Concerning the first consideration (paragraph 236 above), suffice it to state that the lack of external verification by auditors cannot, logically, be covered by the assertion that ‘the strict rules of the cost accounting system ensured that the costs of each
Čo sa týka prvého odôvodnenia (už citovaného v bode 236 vyššie), stačí konštatovať, že neexistenciu externej kontroly audítormi logicky nemožno zahladiť tvrdením, podľa ktorého „prísne pravidlá systému účtovníctva nákladov zabezpečovali, že
2008 — CASE T-442/03 public service obligation … could be identified and properly verified’ (last sentence of recital 180 of the contested decision).
2008 — VEC T-442/03 náklady na plnenie každej z povinností verejnej služby… mohli byť overované a správne kontrolované“ (odôvodnenie č. 180 druhá veta napadnutého rozhodnutia).
That assertion amounts, in short, to the following proposition, the terms of which are contradictory: the fact that there was no verification has no effect on the reliability of the information because that verification was possible.
Toto tvrdenie by totiž v konečnom dôsledku viedlo ku konštatácii, ktorá je sama osebe rozporuplná, podľa ktorej skutočnosť, že neexistovala kontrola, nemá nijaký dôsledok na spoľahlivosť informácií, a to napriek tomu, že takáto kontrola bola možná.
An undertaking may have precise and clear rules of cost accounting, permitting effective identification and verification and, at the same time, record in its accounting, whether by error or consciously, figures or headings which do not correspond to the truth.
Určitý podnik sa totiž môže riadiť presnými a jasnými pravidlami účtovníctva umožňujúcimi účinné označenie a kontrolu a zároveň zaúčtovať vo svojom účtovníctve, či už omylom alebo úmyselne, čísla alebo údaje, ktoré nezodpovedajú skutočným okolnostiam.
Where, in particular, there is no verification, those departures from the truth will quite simply not be noticed.
Práve vinou neexistencie kontroly sa však takéto odchýlenia od skutočnosti jednoducho nezistia.
It follows that, in the absence of systematic external verification of the public service reports by RTP’s auditors and contrary to the Commission’s contention contained in the last sentence of recital 180 of the contested decision, there existed or should have existed, necessarily, a doubt on the part of that institution as to the reliability of the information contained in those reports, which the simple assertion of the quality of the rules of cost accounting could not dispel.
Z toho vyplýva, že vzhľadom na neexistenciu systematickej externej kontroly správ o službe vo verejnom záujme audítormi RTP a v rozpore s tým, čo tvrdí Komisia v odôvodnení č. 180 poslednej vete napadnutého rozhodnutia, táto inštitúcia nevyhnutne mala alebo musela mať pochybnosti o spoľahlivosti informácií obsiahnutých v týchto správach, pochybnosti, ktoré nemožno odstrániť jednoduchým tvrdením o kvalite účtovným predpisov.
Concerning the Commission’s second consideration, set out in recital 181 of the contested decision and recalled in paragraph 237 above, to the effect that, beyond even the first consideration inferred from the quality of the accounting rules, it was the ‘system’ (‘sistema’) as a whole which led that institution to conclude that it had reliable information, the Court notes that it cannot be accepted either, since it also constitutes a contradiction in its own terms.
Čo sa týka druhého odôvodnenia Komisie uvedeného v odôvodnení č. 181 napadnutého rozhodnutia a pripomenutého v bode 237 vyššie, podľa ktorého to okrem prvého odôvodnenia vyvodeného z kvality účtovných predpisov bolo fungovanie „systému“ („sistema“) ako celku, ktoré viedlo túto inštitúciu k záveru, že disponovala spoľahlivými informáciami, Súd prvého stupňa konštatuje, že ho takisto nemožno prijať, lebo je taktiež samo osebe rozporuplné.
That consideration, read in the light of the clarification of the terminology of the contested decision provided in paragraph 235 above, includes the following reasoning.
Toto odôvodnenie totiž v duchu vysvetlení k terminológii napadnutého rozhodnutia poskytnutých v bode 235 vyššie obsahuje nasledujúcu úvahu.
First, the Commission states, essentially, in the first paragraph of recital 181 of the contested decision, that it is apparent from the preceding recitals of that decision that there was a verification system which operated on three different levels.
Komisia najskôr v odôvodnení č. 181 prvej vete napadnutého rozhodnutia v podstate uvádza, že z predchádzajúcich odôvodnení tohto rozhodnutia vyplýva, že kontrolný systém existoval na troch úrovniach.
The first element of that system identified by the Commission is ‘verification… internally by the board of auditors’.
Prvou zložkou tohto systému, ktorú označuje Komisia, sú „kontrolné aktivity… odborom auditu na internej úrovni“.
It concerns verification by auditors of the public service reports, referred to in recital 178 of the contested decision and referred to again at the beginning of the last sentence of recital 180 of that decision.
Ide o kontrolu správ o službe vo verejnom záujme uvedenú v odôvodnení č. 178 napadnutého rozhodnutia a opätovne spomenutú na začiatku prvej vety odôvodnenia č. 180 tohto rozhodnutia prostredníctvom audítora.
The second element of that system identified by the Commission is ‘verification… by the responsible government bodies’.
Druhou zložkou tohto systému, ktorú označuje Komisia, sú „kontrolné aktivity… zodpovednými štátnymi orgánmi“.
It concerns the verification mentioned in recital 179 of the contested decision.
Ide o kontrolu uvedenú v odôvodnení č. 179 napadnutého rozhodnutia.
The third element of that system identified by the Commission is ‘verification… by an external auditing firm’.
Treťou zložkou tohto systému, ktorú označuje Komisia, sú „kontrolné aktivity… externou audítorskou firmou“.
It concerns the verification referred to in the first sentence of recital 180 of the contested decision.
Ide o kontrolu uvedenú v prvej vete odôvodnenia č. 180 napadnutého rozhodnutia.
The Commission continues, at the second sentence of recital 181 of the contested decision, by stating, essentially, that, although no systematic external auditing of the public service reports appears to have taken place and although the first element of the system does not appear to have functioned correctly, that system ensured that the public service obligation was carried out in the prescribed manner.
Komisia pokračuje v druhej vete odôvodnenia č. 181 napadnutého rozhodnutia, v podstate vyjadrujúc, že hoci sa zdá, že sa neuskutočňoval systematický externý audit správ o službe vo verejnom záujme, teda hoci sa nezdá, že by prvá zložka systému fungovala správne, tento systém zabezpečoval, že služba vo verejnom záujme bola poskytovaná tak, ako bolo stanovené.
It is apparent from that description of the Commission’s reasoning that that institution therefore relies on the existence and the application of a verification system comprising three elements in order to infer therefrom that the public service was supplied as laid down, even though it noted the malfunctioning of that system, in particular in one of those three constituent elements.
Z tohto opisu úvah Komisie vyplýva, že táto inštitúcia uvádza tvrdenie o existencii a uplatnení kontrolného systému zloženého z troch zložiek, aby z neho vyvodila, že služba vo verejnom záujme bola poskytovaná tak, ako bolo stanovené, a to napriek tomu, že konštatovala nefunkčnosť tohto systému, presnejšie jednej z jeho troch zložiek.
That being so, the reasoning stated in the contested decision, once again, constitutes a contradiction in its own terms.
Takýmto spôsobom je teda úvaha vyjadrená v napadnutom rozhodnutí znovu sama osebe rozporuplná.
Accordingly, the Court of First Instance finds that, notwithstanding the two considerations above, put forward by the Commission, that institution was unable, in the absence of proof of systematic external verification of the public service reports by an auditor, to consider the information contained in those reports which were unaccompanied by an audit statement to be reliable.
Za týchto okolností Súd prvého stupňa konštatuje, že bez ohľadu na vyššie uvedené dve odôvodnenia poskytnuté Komisiou táto inštitúcia nemohla, vzhľadom na neexistenciu systematickej externej kontroly správ o službe vo verejnom záujme audítorom, považovať informácie obsiahnuté v týchto správach, ktoré neboli potvrdené audítorskou správou, za spoľahlivé.
Moreover, it is not contested that, on numerous occasions, the applicant drew the Commission’s attention to other reports, namely the contractual external audit reports, and requested that that institution require the Portuguese Republic to disclose them.
Okrem toho je nesporné, že žalobkyňa opakovane upozornila Komisiu na ďalšie správy, konkrétne na zmluvne dohodnuté externé audítorské správy, a žiadala, aby táto inštitúcia požiadala Portugalskú republiku o ich predloženie.
In its observations of 8 February 2002, the applicant stated that, according to its information, the contractual external audit report for 1998 was very critical of RTP’s performance of the obligations resulting from the public service contract for 1996.
Vo svojich pripomienkach z 8. februára 2002 žalobkyňa uviedla, že podľa jej informácií zmluvne dohodnutá externá audítorská správa za rok 1998 bola veľmi kritická vo vzťahu k výkonu povinností vyplývajúcich zo zmluvy o poskytovaní služby vo verejnom záujme z roku 1996 prostredníctvom RTP.
Although, in view of the limited role assigned to interested parties in the State aid investigation procedure, those observations by the applicant are not in themselves conclusive, nevertheless, in view of the uncertainty in which the Commission must necessarily have found itself, those observations were clearly such as to confirm that it was necessary for that institution to require the Portuguese Republic to disclose the contractual external audit reports.
Hoci tieto pripomienky žalobkyne nie sú samy osebe určujúce vzhľadom na obmedzenú úlohu, ktorá je dotknutým osobám priznaná v konaní o preskúmaní štátnej pomoci, pravdou tiež ostáva, že v kontexte neistoty, v akom sa Komisia nevyhnutne musela nachádzať, mohli tieto pripomienky zjavne potvrdiť, že je nevyhnutné, aby táto inštitúcia požiadala Portugalskú republiku o poskytnutie zmluvne dohodnutých externých audítorských správ.
That necessity was all the greater since the Commission knew that the purpose of the contractual external audit reports was, according to the terms themselves of the public service contracts, to verify that the public services supplied corresponded to the costs expended.
Táto nevyhnutnosť bola o to väčšia preto, lebo Komisia vedela, že predmetom zmluvne dohodnutých externých audítorských správ bolo podľa samotného znenia zmlúv o poskytnutí služby vo verejnom záujme overiť, či poskytnuté služby vo verejnom záujme zodpovedajú nákladom uhradeným za ich poskytnutie.
The Commission could not, therefore, be unaware that those contractual external audit reports were, at least for the years for which there was no external verification of reports, liable to supply that institution with relevant information which would confirm — or refute — the data already at its disposal.
Nemohla preto ignorovať, že tieto zmluvne dohodnuté externé audítorské správy jej mohli, v každom prípade aspoň vo vzťahu k rokom, v súvislosti s ktorými neexistovala externá kontrola správ o službe vo verejnom záujme, poskytnúť relevantné informácie, ktoré by potvrdili, alebo vyvrátili údaje, ktorými už disponovala.
In view of the foregoing considerations, the Court of First Instance finds that the Commission, in not requiring the Portuguese Republic to disclose the contrac-
Vzhľadom na predchádzajúce úvahy sa Súd prvého stupňa domnieva, že Komisia si tým, že Portugalskú republiku nepožiadala o predloženie zmluvne dohodnutých
SIC v COMMISSION tual external audit reports, failed to fulfil its obligation to undertake a diligent and impartial investigation.
SIC/KOMISIA externých audítorských správ, nesplnila svoju povinnosť náležitého a nestranného preskúmania.
That being the case, the Commission failed to place itself in a position in which it had information which was sufficiently reliable available to it to determine the public services actually supplied and the costs actually incurred in supplying them.
Týmto spôsobom sa Komisia neocitla v situácii, v ktorej by disponovala dostatočne spoľahlivými informáciami týkajúcimi sa určenia skutočne poskytnutých služieb vo verejnom záujme a nákladov skutočne vynaložených na poskytnutie týchto služieb.
In the absence of such information, the Commission was unable to proceed subsequently to a meaningful verification of whether the funding was proportionate to the public service costs and was unable to make a valid finding that there had been no overcompensation of the public service costs.
Keďže Komisia takýmito informáciami nedisponovala, nemohla pristúpiť k potrebnému overeniu primeranosti financovania nákladov na službu vo verejnom záujme, a teda nemohla platne dospieť k záveru o neexistencii nadbytočných kompenzácií nákladov na túto službu vo verejnom záujme.