natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Jan. 2008 Cyprus and Malta join the euro area, thereby increasing to be established on 1 January 1994.
Alexandre Lamfalussy je zvolený za prezidenta členských štátov zvyšuje na 16.
the number of Member States to 15.
EMI, ktorý má byť zriadený k 1. januáru 1994.
Jan. 1994
január
Stage Two of EMU begins and the EMI is established.
Začiatok druhej etapy HMÚ a založenie EMI.
16, updated
16, aktualizované znenie.
THE ECB’S MONETARY report to the European Council which formed the basis of a Resolution of the European Council on the principles and fundamental elements of the new exchange rate mechanism (ERM II), which was adopted in June 1997.
Na doplnenie a spresnenie ustanovení zmluvy týkajúcich sa HMÚ prijala Európska rada v júni 1997 Pakt stability a rastu, ktorého cieľom je v HMÚ zaistiť rozpočtovú disciplínu.
In December 1996 the EMI also presented to the European Council, and subsequently to the public, the selected design series for the euro banknotes to be put into circulation on 1 January 2002.
Európska rada svojou deklaráciou v máji 1998 pakt doplnila a rozšírila príslušné záväzky.
Stage Two of EMU: the establishment of the EMI and the ECB The establishment of the European Monetary Institute (EMI) on 1 January 1994 marked the start of the second stage of EMU.
Druhá etapa HMÚ: založenie EMI a ECB Založenie Európskeho menového inštitútu (EMI) dňa 1. januára 1994 znamenalo začiatok druhej etapy HMÚ. Spolu so vznikom EMI zanikol Výbor guvernérov.
Henceforth, the Committee of Governors ceased to exist.The EMI’s transitory existence also mirrored the state of monetary integration within the Community: the EMI had no responsibility for the conduct of monetary policy in the European Union (this remained the responsibility of the national authorities) nor did it have any competence for carrying out foreign exchange intervention.
Rada Európskej únie v zložení hláv štátov a vlád dňa 2. mája 1998 rozhodla, že 11 členských štátov (Belgicko, Nemecko, Španielsko, Francúzsko, Írsko, Taliansko, Luxembursko, Holandsko, Rakúsko, Portugalsko a Fínsko) spĺňa podmienky potrebné na prijatie jednotnej meny k 1. januáru 1999.
In order to both complement and clarify the Treaty’s provisions on EMU, in June 1997 the European Council adopted the Stability and Growth Pact to ensure budgetary discipline in respect of EMU.The Pact was supplemented and the respective commitments enhanced by a Declaration of the Council in May 1998.
EMI mal dve hlavné úlohy. Po prvé, prehlbovať spoluprácu medzi centrálnymi bankami a koordináciu menových politík; a po druhé, vykonať potrebné prípravy na zriadenie Európskeho systému centrálnych bánk (ESCB), na výkon jednotnej menovej politiky a na vytvorenie jednotnej meny v tretej etape.
In December 1996 the selected design series for the euro banknotes was presented.
V decembri 1996 bola predstavená vybratá séria návrhov eurových bankoviek.
The two main tasks of the EMI were first to strengthen central bank cooperation and monetary policy coordination; and second to make the preparations required for the establishment of the ESCB, for the conduct of the single monetary policy and for the creation of a single currency in the third stage.
Ministri financií členských štátov prijímajúcich jednotnú menu, guvernéri národných centrálnych bánk, Európska komisia a EMI sa zároveň dohodli, že neodvolateľné výmenné kurzy eura budú stanovené na úrovni centrálnych parít mien zúčastnených členských štátov v rámci ERM.
On 2 May 1998 the Council of the European Union – in its composition of Heads of State or Government – decided that 11 Member States (Belgium, Germany, Spain, France, Ireland, Italy, Luxembourg, the Netherlands, Austria, Portugal and Finland) had fulfilled the conditions necessary for the adoption of the single currency on 1 January 1999.
Dňa 25. mája 1998 vlády jedenástich zúčastnených členských štátov oficiálne vymenovali prezidenta, viceprezidenta a štyroch ďalších členov Výkonnej rady ECB. Ich menovanie do funkcie nadobudlo účinnosť 1. júna 1998 a znamenalo založenie ECB.
In December 1995 the European Council meeting in Madrid agreed on the name of the European currency unit to be introduced at the start of Stage Three, the “euro”, and confirmed that Stage Three of EMU would start on 1 January 1999.
V decembri 1995 Európska rada na svojom zasadaní v Madride schválila „euro“ ako názov európskej menovej jednotky, ktorá mala byť zavedená na začiatku tretej etapy, a potvrdila, že tretia etapa HMÚ začne 1. januára 1999.
A chronological sequence of events was preannounced for the changeover to the euro.
Zároveň oznámila postupnosť krokov pri prechode na euro.
This scenario was based mainly on detailed proposals drawn up by the EMI.
Tento scenár vychádzal predovšetkým z podrobných návrhov EMI.
At the same time, the EMI was given the task of carrying out preparatory work on the future monetary and exchange rate relationships between the euro area and other EU countries.
EMI súčasne dostal za úlohu vykonať prípravné práce v oblasti budúcich menových a kurzových vzťahov medzi eurozónou a ostatnými krajinami EÚ.
In December 1996 the EMI presented a
V decembri 1996 predložil EMI Európskej rade správu, ktorá sa stala základom Uznesenia Európskej rady o zásadách a základných prvkoch nového mechanizmu výmenných kurzov (ERM II) prijatého v júni 1997.
At the same time, the finance ministers of the Member States adopting the single currency agreed, together with the governors of the NCBs, the European Commission and the EMI, that the ERM central rates of the currencies of the participating Member States would be used to determine the irrevocable conversion rates for the euro.
V decembri 1996 predložil EMI Európskej rade a následne i verejnosti vybratú sériu návrhov eurových bankoviek, ktorá sa mala uviesť do obehu 1. januára 2002.
THE INSTITUTIONAL FRAMEWORK
Založením ECB splnil EMI svoje poslanie.
The European System of Central Banks The ECB was established on 1 June 1998 and is one of the world’s youngest central banks.
Všetky prípravné práce zverené EMI boli ukončené včas a ECB venovala zvyšok roka 1998 finálnym skúškam systémov a postupov.
Their appointment came into effect on 1 June 1998 and marked the establishment of the ECB.
Európsky systém centrálnych bánk ECB bola založená 1. júna 1998.
With this, the EMI had completed its tasks.
Je teda jednou z najmladších centrálnych bánk na svete.
All the preparatory work entrusted to the EMI was concluded in good time and the ECB spent the rest of 1998 carrying out final tests of systems and procedures.
Zdedila však dôveryhodnosť a odbornosť všetkých národných centrálnych bánk krajín eurozóny, ktoré spolu s ECB vykonávajú menovú politiku v eurozóne.
The legal basis for the ECB and the ESCB is the Treaty establishing the European Community.
Právnym základom ECB a Európskeho systému centrálnych bánk (ESCB) je Zmluva o založení Európskeho spoločenstva.
According to this Treaty, the ESCB is composed of the ECB and the NCBs of all EU Member States (27 since 1 January 2007).The Statute of the ESCB and of the ECB is attached to the Treaty as a protocol.
Zmluva stanovuje, že ESCB sa skladá z ECB a národných centrálnych bánk všetkých členských štátov EÚ (od 1. januára 2007 má EÚ 27 členov). Štatút ESCB a ECB je priložený k zmluve ako protokol.
Stage Three of EMU: the irrevocable fixing of exchange rates On 1 January 1999 the third and final stage of EMU began with the irrevocable fixing of the exchange rates of the currencies of the 11 Member States which had initially participated in monetary union and with the conduct of a single monetary policy under the responsibility of the ECB.
Tretia etapa HMÚ: stanovenie neodvolateľných výmenných kurzov Tretia a posledná etapa HMÚ sa začala 1. januára 1999 stanovením neodvolateľných výmenných kurzov mien jedenástich členských štátov, ktoré sa do menovej únie zapojili od samého začiatku, a vykonávaním jednotnej menovej politiky, za ktorú nesie zodpovednosť ECB.
The number of participating Member States increased to 12 on 1 January 2001, when Greece joined the third stage of EMU.This followed on from a decision taken on 19 June 2000 by the EU Council, in which it was acknowledged that Greece fulfilled the convergence criteria.
Vstupom Grécka do tretej etapy HMÚ 1. januára 2001 sa počet zúčastnených členských štátov zvýšil na 12. Vstup Grécka nadviazal na rozhodnutie Rady EÚ prijaté 19. júna 2000, v ktorom potvrdila plnenie konvergenčných kritérií zo strany Grécka.
In January 2007 the number of participating countries changed again to 13 with the entry of Slovenia into the euro area.
V januári 2007 sa Slovinsko stalo 13. členským štátom eurozóny.
Following the decision of the EU Council on the abrogation of the derogation status of Cyprus and Malta, taken on 10 July 2007, Cyprus and Malta joined the Eurosystem on 1 January 2008.
Po rozhodnutí Rady EÚ o zrušení výnimky pre Cyprus a Maltu z 10. júna 2007 sa Cyprus a Malta stali členmi Eurosystému 1. januára 2008.
On 1 January 2009 Slovakia became the 16th EU Member State to join the euro area. This followed the decision of the EU Council on 8 July 2008 which acknowledged that Slovakia had fulfilled the convergence criteria.
Dňa 1. januára 2009 do eurozóny vstúpilo Slovensko ako šestnásty členský štát EÚ na základe rozhodnutia Rady EÚ z 8. júla 2008, podľa ktorého Slovensko splnilo konvergenčné kritériá.
Mandate of the ESCB The Treaty states that “the primary objective of the ESCB shall be to maintain price stability” and that “without prejudice to the objective of price stability, the ESCB shall support the general economic policies in the Community with a view to contributing to the achievement of the objectives of the Community as laid down in Article 2”.
Mandát ESCB Zmluva uvádza, že „hlavným cieľom ESCB je udržiavať cenovú stabilitu“ a ďalej, že „bez toho, aby bola dotknutá cenová stabilita, ESCB podporuje všeobecné hospodárske politiky v spoločenstve so zámerom prispieť k dosiahnutiu cieľov spoločenstva, ako sú vymedzené v článku 2“.
Article 2 of the Treaty mentions as objectives of the Community, inter alia, “a high level of employment (…), sustainable and non-inflationary growth, a high degree of competitiveness and convergence of economic performance”.The Treaty thus establishes a clear hierarchy of objectives and assigns overriding importance to price stability.
Článok 2 zmluvy spomedzi cieľov spoločenstva okrem iného menuje aj „vysokú úroveň zamestnanosti (...), trvalý a neinflačný rast, vysokú úroveň konkurencieschopnosti a zbližovania hospodárskej výkonnosti“. Zmluva tak stanovuje jasnú postupnosť cieľov a prvoradý význam pripisuje cenovej stabilite.
By focusing the monetary policy of the ECB on this primary objective, the Treaty makes it clear that ensuring price stability is the most important contribution that monetary policy can make to achieving a favourable economic environment and a high level of employment.
Zameraním menovej politiky ECB na tento prvoradý cieľ zmluva jednoznačne vyjadruje, že udržiavaním cenovej stability môže menová politika najviac prispieť k dosiahnutiu priaznivého hospodárskeho prostredia a vysokej úrovne zamestnanosti.
An EU country can adopt the euro at a later stage but only once it has fulfilled the convergence criteria (see Box 5.2 below for a more detailed description).
MENOVÁ po splnení konvergenčných kritérií (podrobnejšie informácie v boxe 5.2 nižšie).
The Eurosystem The euro area NCBs and the ECB together form the Eurosystem.
Eurosystém Eurosystém tvorí ECB a národné centrálne banky krajín eurozóny.
This term was chosen by the Governing Council of the ECB to describe the arrangement by which the ESCB carries out its tasks within the euro area.
Rada guvernérov tento názov vybrala na označenie systému, ktorým ESCB plní svoje úlohy v rámci eurozóny.
As long as there are EU Member States which have not yet adopted the euro, this distinction between the Eurosystem and the ESCB will need to be made.
Kým všetky členské štáty EÚ nezavedú euro, je potrebné rozlišovať medzi Eurosystémom a ESCB.
BOX 5.2 CONVERGENCE CRITERIA measured by means of the consumer price index on a comparable basis, taking into account differences in national definitions”.
Inflácia sa meria pomocou indexu spotrebiteľských cien na porovnateľnom základe, ktorý zohľadní rozdiely medzi vnútroštátnymi definíciami“.
The conditions for the adoption of the euro are laid down in Article 121 of the Treaty and the Protocol annexed to the Treaty on the convergence criteria referred to in Article 121.
Podmienky prijatia eura stanovuje článok 121 zmluvy a protokol o kritériách konvergencie, na ktorý článok 121 odkazuje a ktorý je prílohou zmluvy.
To assess whether a Member State has achieved a high degree of sustainable convergence, four criteria are used: price stability, a sound fiscal position, exchange rate stability and converging interest rates.
Na posúdenie úrovne udržateľnej konvergencie dosiahnutej v členských štátoch sa používajú štyri kritériá: cenová stabilita, dobrý stav verejných financií, stabilita výmenných kurzov a potrebná miera konvergencie úrokových mier.
The second indent of Article 121(1) of the Treaty requires “the sustainability of the government’s financial position” and states that “this will be apparent from having achieved a budgetary position without a deficit that is excessive as determined in accordance with Article 104(6)”.
V druhej zarážke článku 121 ods. 1 zmluvy sa vyžaduje „udržanie stability stavu štátnych finančných prostriedkov, ktorý vychádza zo stavu štátneho rozpočtu, ktorý nevykazuje nadmerný deficit v zmysle článku 104 ods. 6“.
Article 2 of the Protocol states in addition that this criterion “(…) shall mean that at the time of the examination the Member State is not the subject of a Council Decision under Article 104(6) of this Treaty that an excessive deficit exists”.
Článok 2 protokolu navyše uvádza, že toto kritérium „(...) znamená, že v čase vykazovania sa na členský štát nevzťahuje rozhodnutie Rady podľa článku 104 odseku 6 tejto zmluvy o existencii nadmerného deficitu“.
Under Article 104(1) of the Treaty, Member States “shall avoid excessive government deficits”.
Podľa článku 104 ods. 1 zmluvy sa členské štáty „vyhýbajú nadmernému štátnemu deficitu“.
The Commission examines compliance with budgetary discipline, based in particular on the following criteria:
Komisia sleduje dodržiavanie rozpočtovej disciplíny, a to najmä na základe týchto kritérií:
The first indent of Article 121(1) of the Treaty requires “the achievement of a high degree of price stability” and states that “this will be apparent from a rate of inflation which is close to that, at most, of the three best performing Member States in terms of price stability”.Article 1 of the Protocol states in addition that “the criterion on price stability (…) shall mean that a Member State has a price performance that is sustainable and an average rate of inflation, observed over a period of one year before the examination, that does not exceed by more than 11/2 percentage points that of, at most, the three best performing Member States in terms of price stability. Inflation shall be
V prvej zarážke článku 121 ods. 1 zmluvy sa vyžaduje „dosiahnutie vysokého stupňa cenovej stability, ktorý vychádza z miery inflácie, ktorá sa približuje k miere inflácie najviac troch členských štátov, ktoré v cenovej stabilite dosahujú najlepšie výsledky“. Článok 1 protokolu okrem toho uvádza, že „kritérium cenovej stability (...) znamená, že členský štát udržiava priemernú priebehu dlhodobú cenovú stabilitu mieru inflácie vykazovanú roka pred skúmaním, ktorá si a v neprekračuje viac ako o 1,5 % miery inflácie maximálne troch členských štátov, ktoré
“(a) whether the ratio of the planned or actual government deficit to gross domestic product exceeds a reference value (defined in the Protocol
„(a) či pomer plánovaného alebo skutočného štátneho deficitu k hrubému domácemu produktu neprekračuje referenčnú hodnotu (v Protokole o postupe pri nadmernom deficite stanovenú na úrovni 3 % HDP), okrem prípadov:
5 on the excessive deficit procedure as 3 % of GDP), unless:
5 ak tento pomer podstatne klesol alebo ak sa neustále znižuje a dosahuje úroveň, ktorá sa približuje referenčnej hodnote, alebo ak prekročenie nad referenčnú hodnotu je len výnimočné alebo dočasné, a tento pomer sa pohybuje tesne pri referenčnej hodnote;
the Member State and of its participation in the exchange rate mechanism of the European Monetary System being reflected in the long-term interest rate levels”.
systému, ktorá sa odráža v dlhodobých úrovniach úrokovej miery“.
Article 4 of the Protocol states in addition that “the criterion on the convergence of interest rates (…) shall mean that, observed over a period of one year before the examination, a Member State has had an average nominal long-term interest rate that does not exceed by more than 2 percentage points that of, at most, the three best performing Member States in terms of price stability.
Článok 4 protokolu tiež uvádza: „kritérium konvergencie úrokových sadzieb (...) znamená, že v priebehu jedného roka pred preskúmaním neprekročila priemerná dlhodobá nominálna úroková sadzba členského štátu viac ako o dve percentá úrokovú sadzbu tých troch štátov, ktoré v oblasti cenovej stability dosiahli najlepšie výsledky.
Interest rates shall be measured on the basis of long-term government bonds or comparable securities, taking into account differences in national definitions”.
Úrokové sadzby sa hodnotia na základe dlhodobých štátnych dlhopisov alebo porovnateľných cenných papierov, pričom sa prihliadne na rozdielne definície v jednotlivých štátoch“.
(b) whether the ratio of government debt to gross domestic product exceeds a reference value (defined in the Protocol on the excessive deficit procedure as 60 % of GDP), unless the ratio is significantly diminishing and approaching the reference value at a satisfactory pace”.
(b) či pomer štátneho dlhu k hrubému domácemu produktu neprekračuje referenčnú hodnotu (v Protokole o postupe pri nadmernom deficite stanovenú na úrovni 60 % HDP), okrem prípadov, keď sa tento pomer dostatočne znižuje a vyhovujúcim tempom sa približuje referenčnej hodnote“.
The third indent of Article 121(1) of the Treaty requires “the observance of the normal fluctuation margins provided for by the exchange rate mechanism of the European Monetary System, for at least two years, without devaluing against the currency of any other Member State”.
V tretej zarážke článku 121 ods. 1 zmluvy sa vyžaduje „sledovanie normálneho fluktuačného rozpätia stanoveného mechanizmom výmenných kurzov Európskeho menového systému minimálne počas dvoch rokov bez devalvácie voči mene iného členského štátu“.
Article 3 of the Protocol states in addition that “the criterion on participation in the exchange rate mechanism of the European Monetary System (…) shall mean that a Member State has respected the normal fluctuation margins provided for by the exchange rate mechanism of the European Monetary System without severe tensions for at least two years before the examination.
V článku 3 protokolu sa okrem toho uvádza: „kritérium účasti v mechanizme výmenných kurzov Európskeho menového systému znamená, že členský štát dodržiaval normálne rozpätie, ako je stanovené mechanizmom výmenných kurzov Európskeho menového systému, bez výrazného napätia minimálne dva predchádzajúce roky pred skúmaním.
In particular, the Member State shall not have devalued its currency’s bilateral central rate against any other Member State’s currency on its own initiative for the same period”.
Osobitne v tomto období členský štát z vlastného podnetu nedevalvoval bilaterálny výmenný kurz svojej meny voči mene ktoréhokoľvek iného členského štátu“.
In addition to these economic requirements, the convergence criteria also require there to be legal convergence to ensure that national legislation, including the statutes of NCBs, is compatible with both the Treaty and the Statute of the ESCB and of the ECB.
Okrem týchto ekonomických požiadaviek konvergenčné kritériá vyžadujú aj právnu konvergenciu. Cieľom je zabezpečiť zlučiteľnosť národnej legislatívy vrátane štatútov národných centrálnych bánk so zmluvou a Štatútom ESCB a ECB.
The Treaty requires the ECB and the Commission to report to the Council of the European Union at least once every two years or at the request of a Member State with a derogation, on the progress made by Member States in terms of their fulfilment of the convergence criteria.
Zmluva vyžaduje, aby ECB a Komisia predkladali Rade Európskej únie správy s hodnotením stavu plnenia konvergenčných kritérií členskými štátmi, a to minimálne raz za dva roky, resp. na žiadosť členského štátu, pre ktorý platí výnimka.
On the basis of the convergence reports submitted separately by the ECB and the Commission, and on the basis of a proposal by the Commission, the Council, having consulted the European Parliament and having met in the composition of Heads of State or Government, may decide on the fulfilment of the criteria by a Member State and allow it to join the euro area.
Na základe konvergenčných správ, ktoré predkladajú ECB a Komisia osobitne, a na základe návrhu Komisie môže Rada zasadajúca v zložení hláv štátov a vlád po konzultácii s Európskym parlamentom rozhodnúť, že príslušný členský štát spĺňa kritériá a umožniť mu vstup do eurozóny.
Since the beginning of Stage Three, the ECB has prepared several convergence reports.
Od začiatku tretej etapy HMÚ už ECB vypracovala viacero konvergenčných správ.
The fourth indent of Article 121(1) of the Treaty requires “the durability of convergence achieved by
Vo štvrtej zarážke článku 121 ods. 1 sa vyžaduje: „stálosť konvergencie dosiahnutej členským štátom a jeho účasti v mechanizme výmenných kurzov Európskeho menového
The Governing Council The highest decisionmaking body of the ECB is the Governing Council.
Rada guvernérov Rada guvernérov je najvyšším rozhodovacím orgánom ECB.
It consists of the six members of the Executive Board and the governors of the NCBs of the euro area (16 in 2009).
Tvoria ju šiesti členovia Výkonnej rady a guvernéri NCB krajín eurozóny (v roku 2009 ich je 16).
Both the Governing Council and the Executive Board are chaired by the President of the ECB (see also the chart below).
Rade guvernérov i Výkonnej rade predsedá prezident ECB (pozri aj graf nižšie).
The key task of the Governing Council is to formulate the monetary policy for the euro area.
Základnou úlohou Rady guvernérov je určovanie menovej politiky v eurozóne.
Specifically, it has the power to determine the interest rates at which credit institutions may obtain liquidity (money) from the Eurosystem.Thus the Governing Council indirectly influences interest rates throughout the euro area economy, including the rates that credit institutions charge their customers for loans and those that savers earn on their deposits.
Rada guvernérov má konkrétne právomoc určovať úrokové sadzby, za ktoré môžu úverové inštitúcie získavať likviditu (peniaze) od Eurosystému. Rada guvernérov tak nepriamo ovplyvňuje úrokové miery v celom hospodárstve eurozóny vrátane sadzieb, za ktoré úverové inštitúcie poskytujú úvery klientom, resp. sadzieb, ktorými úročia vklady.
The Governing Council fulfils its responsibilities by adopting guidelines and taking decisions.
Rada guvernérov svoje úlohy plní vydávaním usmernení a prijímaním rozhodnutí.
CHART THE DECISION-MAKING BODIES OF THE ECB
GRAF: ORGÁNY ECB S ROZHODOVACÍMI PRÁVOMOCAMI
THE DECISION-MAKING BODIES OF THE ECB
ROZHODOVACIE ORGÁNY ECB
Fourothermembersof the Executive Board
Štyria d’alší členovia Výkonnej rady
The Executive Board The Executive Board of the ECB consists of the President, the Vice-President and four other members.
Štyria d’alší členovia Výkonnej rady
Governorsof theeuro area NCBs
Guvernéri NCB krajín eurozóny
Governorsof the NCBs of all EU Member States
Guvernéri NCB všetkých členských štátov EÚ
Source: European Central Bank (2004), The monetary policy of the ECB, p. 10.
Zdroj: Európska centrálna banka (2004), Menová politika ECB, s. 10.