natgillin/translations-raw huggingface dataset:
konštatuje so znepokojením, že rozdiely medzi mužmi a ženami na pracovnom trhu sú stále výrazné, pretože miera nezamestnanosti medzi ženami je stále neprijateľne vyššia v porovnaní s celkovou mierou a mierou nezamestnanosti mužov; považuje za neprijateľné, že od roku 2003 sa nezmenšili rozdiely v mzdách medzi pohlaviami, pretože ženy zarábajú v priemere o 15 % menej ako muži (o 25 % menej v súkromnom sektore a o 30 % menej v priemysle), a že rovnosť pohlaví v otázke kariéry stále nie je realitou;
Notes with concern that the differences between men and women in the labour market remain significant, since the female unemployment rate remains unacceptably higher compared to the total and to the male unemployment rate; finds it unacceptable that since 2003 there has been no decrease in the gender pay gap, as women continue to earn on average 15% less than men (25% less in the private sector, and 30% in industry) and that gender equality in careers is still not a reality;
zdôrazňuje, že nezamestnanosť mladých zostáva kľúčovým problémom, ktorý v súčasnosti predstavuje asi 18 % všetkých nezamestnaných, a že za uplynulých 25 rokov sa nepodarilo dosiahnuť prelom pri znižovaní nezamestnanosti mladých ľudí; berie na vedomie hodnotenie desiatich rokov európskej stratégie zamestnanosti vypracované Komisiou, kde sa konštatuje, že medzi mladými je dvojnásobne väčšia pravdepodobnosť byť nezamestnanými než u ľudí v najproduktívnejšom veku;
Stresses that youth unemployment remains a key problem which today stands at around 18% and that over the last 25 years no real breakthrough has been achieved in reducing it; takes note of the Commission's evaluation of ten years of the European Employment Strategy where it states that 'young people are more than two times as likely to be unemployed than prime-age adults';
upozorňuje na to, že mzdové rozdiely sa od roku 2000 zväčšili, pričom pomer medzi 20 % najbohatších a 20 % najchudobnejších sa zvýšil zo 4,5:1 na 4,8:1 v roku 2006, čo odráža výrazné zvýšenie koncentrácie bohatstva v EÚ;
Points out that income inequalities have risen since 2000, with the ratio between the 20% richest and the 20% poorest having increased from 4.5:1 to 4.8:1 in 2006, reflecting a substantial increase in the concentration of wealth in the EU;
považuje za neprijateľné, že spoločenské rozdiely a chudoba sa v EÚ zväčšujú, keď 78 miliónov ľudí žije v chudobe alebo na pokraji chudoby, pričom postihuje predovšetkým ženy a deti; zdôrazňuje, že skrytá chudoba predstavuje vyše tretiny celkového rizika chudoby v EÚ;
Finds it unacceptable that social inequalities and poverty are increasing in the EU, with 78 million people living in or at risk of poverty, especially women and children; stresses that in-work poverty accounts for more than a third of the overall poverty risk in the EU;
poukazuje na to, že investície v oblasti výskumu a vývoja z hľadiska percentuálneho podielu na HDP v rokoch 2000 až 2005 stagnovali, a to na úrovni 1,9 % v roku 2005 v rámci EÚ-15 a 1,4 % v rámci EÚ-25, čo je veľmi ďaleko od cieľa EÚ do roku 2010 na úrovni 3% HDP;
Points out that investment in research and development in terms of percentage of GDP stagnated between 2000 and 2005, standing at 1.9 % in 2005 in the EU-15 and 1.4 % in the EU-25, a long way from the EU target of 3% of GDP by 2010;
Lisabonská stratégia – rozpor medzi proklamovanými cieľmi a neoliberálnymi politikami
The L isbon Strategy - t he contradiction between proclaimed objectives and neo-liberal policies
upriamuje pozornosť na rozpor medzi takzvanými lisabonskými cieľmi – premeniť Európu na „najkonkurenčnejšiu a najdynamickejšiu znalostnú ekonomiku sveta schopnú trvalo udržateľného hospodárskeho rastu spojeného s vytváraním početnejších a kvalitnejších pracovných mieste a s väčšou sociálnou kohéziou“ – a uplatňovanými neoliberálnymi politikami;
Draws attention to the contradiction between the so-called 'Lisbon Objectives' - to make Europe 'the most competitive and dynamic knowledge-based economy in the world, capable of sustainable economic growth with more and better jobs and greater social cohesion'- and the neo-liberal policies applied;
vyjadruje poľutovanie nad tým, že Komisia sa v oznámení jarnému rokovaniu Európskej rady v roku 2008 nezaoberala významnými sociálnymi a ekonomickými dôsledkami ôsmich rokov existencie lisabonskej stratégie;
Regrets that the Commission, in its Communication to the 2008 Spring Council, has failed to address the deep social and economic consequences of eight years of the Lisbon Strategy;
odsudzuje skutočnosť, že Komisia, naopak, nalieha na prehlbovanie svojho neoliberálneho programu spojeného s ďalšou liberalizáciou a väčšou neistotou a podporuje „externalizáciu“ lisabonskej agendy;
Deplores the fact that the Commission, on the contrary, is pushing for a deepening of its neo-liberal programme. with further liberalisations and increased insecurity, and is promoting the 'externalization' of the Lisbon Agenda;
domnieva sa, že Únia od roku 2000 bojuje s pomalým tempom hospodárskeho rastu a rastu zamestnanosti, presunom výrobných ziskov od zamestnancov k akcionárom, ako aj stále vysokou mierou nezamestnanosti, chudobou, sociálnym vyčleňovaním, neistou prácou a rozdielnymi príjmami;
Notes that since 2000 the EU has been plagued by sluggish economic and employment growth, a transfer of productivity gains from workers to shareholders, and the persistence of high levels of unemployment, poverty, social exclusion, insecure work and income inequality;
znovu zdôrazňuje, že lisabonská stratégia definovaná na rokovaniach Európskej rady v marci roku 2000 a v roku 2005, ktorá mala jasnú podporu hlavných európskych zamestnávateľských organizácií, bola v rámci EÚ hlavným nástrojom na podporu liberalizácie a privatizácie verejných podnikov a služieb, pružnosti a prispôsobivosti pracovných trhov, mzdových obmedzení a otvorenia prevažnej časti systémov sociálneho zabezpečenia vrátane dôchodkového poistenia a zdravotníctva súkromným záujmom;
Reaffirms that the Lisbon Strategy, as defined by the European Councils of March 2000 and 2005 (with the clear support of the major European employers' organisations), has been the main tool within the EU to promote the liberalisation and privatisation of public utilities and services, flexibility and adaptability of labour markets, wage restraint, and the opening-up to private interests of the bulk of social security provisions, including pensions and health;
vyjadruje poľutovanie nad tým, že takzvané oživenie lisabonskej stratégie v roku 2005 ešte viac prízvukovalo neoliberálny obsah, a pripomína, že všetky členské štáty preniesli tento obsah do svojich konkrétnych národných programov reforiem, čím sa ohrozil sociálny rozmer a ekonomické, sociálne a ekologické problémy jednotlivých členských štátov v EÚ zostali bez povšimnutia;
Regrets the fact that the so-called revival of the Lisbon Strategy in 2005 has accentuated even more the neo-liberal content, and recalls that this content has been translated into concrete national reform programmes by all Member States, putting at risk the social dimension and disregarding the economic, social and environmental problems faced by the different EU Member States;
zdôrazňuje, že lisabonská stratégia Spoločenstva a národné programy reforiem v rámci revidovanej lisabonskej stratégie sú nástrojom na zabezpečenie národného odôvodnenia a na pokračovanie rovnakých štrukturálnych reforiem vo všetkých členských štátoch, najmä čo sa týka pracovného trhu a sociálneho zabezpečenia, a že toto bude mať vážne ekonomické a sociálne dôsledky stupňované integrovanými zásadami a Paktom stability a rastu; domnieva sa, že tieto reformy ohrozia práva zamestnancov, dôchodcov, používateľov verejných služieb a spotrebiteľov;
Stresses that the Community's Lisbon Programme and the national reform programmes in the framework of the revised Lisbon Strategy are a tool to provide national justification for and push forward the same structural reforms in all the Member States, in particular as regards the labour market and social security, and that this will have serious economic and social consequences, intensified by the integrated guidelines and the Stability and Growth Pact; considers that these reforms will jeopardise the rights of workers, pensioners, public service users and consumers;
zdôrazňuje, že pokračujúci proces liberalizácie trhov a privatizácie verejných služieb nepriniesol nijaký viditeľný zisk z hľadiska cien, kvality služieb či znižovania verejných výdavkov; naopak, konštatuje, že združenia spotrebiteľov a používateľov verejných služieb informovali o zvyšovaní cien, znižovaní úrovne kvality služieb a zvyšovaní cien za ich poskytovanie; ďalej konštatuje, že liberalizácia prispela k zániku pracovných miest v postihnutých odvetviach a k vytvoreniu súkromných monopolov, čo ohrozuje práva zamestnancov, používateľov verejných služieb a spotrebiteľov;
Stresses that the ongoing process of liberalising markets and privatising public utilities has not brought any visible gains in terms of prices, service quality or a reduction in public expenditure; notes, on the contrary, that consumers' and public service users' associations have reported price increases, a drop in the level of service quality and increases in the costs of provision; notes, furthermore, that liberalisation has contributed to the destruction of jobs in the sectors affected and the creation of private monopolies that put the rights of workers, public service users and consumers at risk;
preto odmieta liberalizáciu verejnej dopravy, energetických a komunikačných systémov, a najmä nedávne dohody o liberalizácii medzinárodnej železničnej osobnej dopravy a poštových služieb;
Rejects, therefore, the liberalisation of public transport, energy and communications systems and, in particular, the recent agreements on liberalisation of international passenger rail particular traffic and postal services;
zdôrazňuje význam verejných služieb na podporu sociálnej, hospodárskej a územnej súdržnosti v EÚ; zdôrazňuje, že verejné štrukturálne odvetvia by nemali podliehať konkurencii, ale by mali byť vo vlastníctve a pod správou verejných orgánov, pretože to je jediný spôsob na zabezpečenie kvality, disponibility a cenovej dostupnosti poskytovaných služieb, a tým na zaručenie práv používateľov;
Highlights the importance of public services for the promotion of social, economic and territorial cohesion in the EU; stresses that public structural sectors should not be open to competition but, rather, should be owned and managed by public authorities, as the only way to ensure the quality, availability and affordability of the service provided and so guarantee the users' rights;
zdôrazňuje, že európska stratégia zamestnanosti poskytla nástroje na dereguláciu pracovných trhov, na prechod od stabilných k neistým pracovným miestam a na oslabenie zamestnaneckých práv a kolektívneho vyjednávania, pretože propaguje možnosti zamestnania a adaptabilitu zamestnancov;
Stresses that the European Employment Strategy has provided the tools for the deregulation of labour markets, the transition from stable to insecure jobs and the weakening of workers' rights and collective bargaining as it promotes the employability and adaptability of workers;
domnieva sa, že nedávne rozsudky Európskeho súdneho dvora (ESD) vo veciach Vaxholm-Laval a Viking Line ukazujú, kam vedie orientácia súčasných zmlúv, ktorá zostáva v Lisabonskej zmluve; vyjadruje hlboké poľutovanie nad spôsobom, akým ESD nadovšetko preferoval pravidlá hospodárskej súťaže v EÚ, čím legalizoval sociálny dumping a porušil zamestnanecké práva;
Considers that the recent rulings of the European Court of Justice (ECJ) on the Vaxholm-Laval and Viking Line cases show where the orientation of the current Treaties, which remains in the Treaty of Lisbon, leads to; deeply regrets the way the ECJ has prioritised competition rules in the EU above all else, legitimating social dumping and undermining workers' rights;
dôrazne odmieta nový koncept „flexiistoty“ a pokus o jeho využitie ako hlavného prístupu na ďalší trojročný cyklus európskej stratégie zamestnanosti a integrovaných zásad rastu a tvorby pracovných miest;
Strongly rejects the new concept of 'flexicurity' and the attempt to make it the overarching approach for the next three-year cycle of the European Employment Strategy and the Integrated Guidelines for Growth and Jobs;
domnieva sa, že táto koncepcia podporuje liberalizáciu prepúšťania, prispôsobovanie práce (a miezd) obchodnému cyklu s verejnými zamestnávateľskými službami členských štátov preberajúcimi náklady na recykláciu a rotáciu práce a dereguláciu pracovných zmlúv, čo ohrozuje sociálnu kohéziu a kvalitu práce; upozorňuje, že účelom tejto stratégie je aj revízia systému dávok v nezamestnanosti s cieľom znížiť tieto dávky a skrátiť čas ich poberania;
Considers that this concept promotes the liberalisation of firing, the adjustment of labour (and wages) to the business cycle with the public employment services of the Member States assuming the costs of labour recycling and rotation, and the deregulation of work contracts, jeopardising social cohesion and the quality of work; warns that behind this strategy there also lies the purpose of reviewing unemployment benefit schemes with the aim of reducing benefits and their duration;
upriamuje pozornosť na stále vysoký počet študentov, ktorí nedokončia školu, najmä v niektorých členských štátoch;
Draws attention to the still high rate of early school leavers, particularly in some Member States;
domnieva sa, že na to, aby sa z EÚ stala „najkonkurenčnejšia a najdynamickejšia znalostnou ekonomika sveta“, treba zmeniť súčasné vzdelávacie politiky , v rámci ktorých investície do výskumu a vývoja a vzdelávania podliehajú výkyvom voľného trhu, čím sa odôvodňujú zmeny vedomostí, vzdelávania a výskumu na obchodné komodity (bolonský proces);
Considers that in order to make the EU 'the most competitive and dynamic knowledge-based economy in the world' a break is needed with the current education and training policies tying investment in research and development and education to the whims of the free market and thus justifying the commodification of knowledge, education and research (the Bologna process);
domnieva sa, že menová a fiškálna politika EÚ a jej ústredný cieľ cenovej stability a konsolidácie rozpočtu v súlade s Paktom stability a rastu boli reštriktívne; zdôrazňuje, že proces nominálnej konvergencie na Euro a to, čo nasledovalo, malo negatívny vplyv na hospodársky rast a rast zamestnanosti, na sociálnu a hospodársku súdržnosť a skutočné zbližovanie členských štátov, ako aj na verejné investície, čím sa ohrozilo súčasné mierne hospodárske oživenie a boj proti nezamestnanosti;
Considers that monetary and fiscal policy in the EU has been restrictive, with its overarching objectives of price stability and budget consolidation in line with the Stability and Growth Pact; stresses that the process of nominal convergence towards the euro and what followed has had a negative impact on economic and employment growth, on social and economic cohesion, on real convergence between the Member States, and on public investment, putting at risk the current meagre economic recovery and the fight against unemployment;
upriamuje pozornosť na nedávne turbulencie na finančných trhoch, ktoré tvrdo postihli nielen ekonomiku USA, ale aj EÚ a iné ekonomiky; zdôrazňuje zvýšené nebezpečenstvo finančnej krízy z dôvodu deregulácie kapitálových trhov a ich väčšej nestability v celosvetovom rámci, s nárastom takzvaných kasínových ekonomík, ktoré predstavujú trvalé nebezpečenstvo pre skutočnú ekonomiku; odmieta dereguláciu predpokladanú v akčnom pláne pre finančné služby zapracovanom do lisabonskej stratégie;
Draws attention to the recent rupture of financial markets, affecting deeply and more and more not only the US but the EU and other economies; stresses the increased risks of financial crisis due to the deregulation of capital markets and their increased volatility worldwide, with an increase in 'casino' economies that pose a permanent danger to the real economy; rejects the deregulation envisioned in the action plan for financial services included in the Lisbon Strategy;
upriamuje pozornosť na dôsledky menových orientácií Európskej centrálnej banky a jej naliehavého uprednostňovania cenovej stability v čase, keď centrálna banka USA (Federal Reserve System) znižuje úrokové sadzby a dokonca aj Medzinárodný menový fond upozorňuje na túto situáciu;
Draws attention to the consequences of the monetary orientations of the European Central Bank and its insistence on giving priority to price stability, at a time when the Federal Reserve System is lowering the interest rates and even the International Monetary Fund is issuing warnings on the situation;
upriamuje pozornosť na vonkajšiu agendu EÚ, ktorú možno charakterizovať čoraz agresívnejšou vonkajšou obchodnou a investičnou politikou a neoliberálnym pretváraním vzťahov s menej rozvinutými krajinami;
Draws attention to the EU's external agenda, which is characterised by an increasingly aggressive external trade and investment policy and by a neo-liberal reshaping of relations with less developed countries;
dôrazne sa stavia proti tomu, že EÚ podporuje takzvané dohody o ekonomickom partnerstve s tretími krajinami, vnucujúce liberalizáciu ich verejných služieb a zaručujúce otvorenie trhu európskym podnikom s cieľom prekonať prerušenie dauhaského kola rokovaní;
Strongly opposes the EU's promotion of the so-called Economic Partnership Agreements with third countries, imposing the liberalisation of their public services and utilities and guaranteeing the opening of markets to European business, in order to overcome the stalling of the Doha talks;
vyjadruje poľutovanie nad tým, že EÚ schválila rozpočet na rok 2008 založený na prioritách zakotvených v neratifikovanej Ústave pre Európu a prítomných v Lisabonskej zmluve, t. j. na hospodárskej súťaži/konkurencieschopnosti, bezpečnosti a mobilizácii, namiesto toho, aby sa venovala sociálnym, ekonomickým a ekologickým problémom, ktoré musí riešiť rozšírená EÚ, a jej kohéznym potrebám;
Regrets that the EU adopted a budget for 2008 based on the priorities stated in the non-ratified 'European Constitution' and now present in the 'Treaty of Lisbon' project, i.e. on competition/competitiveness, security and militarisation, instead of addressing the social, economic and environmental challenges facing the enlarged EU and its cohesion needs;
Čas na zmenu – nová stratégia solidarity a trvalo udržateľného rozvoja
Time for change - a new ' Strategy for Solidarity and Sustainable Development '
vyzýva Radu, aby sa pustila do skutočnej zmeny a aby sa zamerala za zabezpečenie blahobytu a životných podmienok občanov, na boj proti chudobe, na rozvoj sociálnej a ekonomickej kohézie a na udržateľné využívanie zdrojov,
Calls on the Council to commit itself to real change and to focus on securing the welfare and living standards of citizens, fighting poverty, and developing social and economic cohesion and the sustainable use of resources,
zdôrazňuje, že nová stratégia má vytýčiť pre Európu novú cestu: cestu plnej zamestnanosti, dôstojných pracovných miest so všetkými právami, vyšších miezd, sociálnej a ekonomickej kohézie a sociálnej ochrany pre všetkých, zaručujúcu najvyššie životné podmienky; cestu, ktorá venuje pozornosť rozvojovým potrebám každého členského štátu, najmä potrebám menej rozvinutých štátov, ktorá podporuje skutočné zbližovanie a pomáha zmenšovať rozdiely v rozvoji medzi členskými štátmi a existujúce hospodárske, sociálne a regionálne nerovnosti;
Stresses that a new strategy is needed to set a new path for Europe: a path of full employment, decent jobs with rights, better wages, social and economic cohesion and social protection for all, guaranteeing the highest living standards; a path that pays heed to the development needs of each Member State, in particular the less developed, that promotes real convergence, and that helps reduce the development gap between Member States and the existing economic, social and regional disparities;
preto požaduje, aby sa lisabonská stratégia nahradila európskou stratégiou solidarity a trvalo udržateľného rozvoja založenou na uvedených zásadách s novým balíkom ekonomických, sociálnych a environmentálnych politík s cieľom podporovať investície:
Calls, therefore, for the Lisbon Strategy to be replaced by a ' European Strategy for Solidarity and Sustainable Development ' based on the abovementioned principles, with a new set of economic, social and environmental policies to encourage investment:
(i) do kvality práce so všetkými jej aspektmi (mzdou, stabilitou, pracovnými podmienkami a odbornými vzdelávaním) a do zvyšovania kvalifikácie s cieľom získať vysoko vzdelanú a zručnú pracovnú silu,
(i) in the quality of work in all its aspects (wages, stability, working conditions and training) and improving qualifications, in order to achieve a highly trained and skilled workforce,
(ii) do základnej infraštruktúry a infraštruktúry podporujúcej priemysel,
(ii) in basic and industry-supportive infrastructure,
(iii) do verejných služieb s cieľom zvýšiť ich kvalitu,
(iii) in public services, in order to improve their quality,
(iv) do silnej kohéznej politiky s cieľom podporiť sociálnu a ekonomickú kohéziu,
(iv) in a strong cohesion policy, in order to promote social and economic cohesion,
(vi) do zlepšovania pracovných, sociálnych, ekologických a bezpečnostných noriem s cieľom dosiahnuť harmonizáciu s najprísnejšími normami,
(vi) in improving labour, social, environmental and safety standards, in order to achieve harmonisation to meet the highest standards,
(vii) do sociálnej ekonomiky,
(vii) in the social economy,
(viii) do sociálnej ochrany s cieľom odstrániť chudobu a bojovať proti sociálnemu vyčleňovaniu,
(viii) in social protection, in order to eradicate poverty and fight against social exclusion,
(ix) do (verejného) výskumu a inovácií s cieľom zaručiť ich prínos pre všetkých,
(ix) in (public) research and innovation, in order to guarantee its benefits to all,
(x) do rozvoja kultúry, športu a občianskej účasti,
(x) in the promotion of culture, sports and civil participation,
(xi) do postupného „odhmotnenia“ hospodárstva;
(xi) in the progressive ' dematerialisation ' of the economy;
trvá na zrušení Paktu stability a rastu a súčasne na vypracovaní Paktu zamestnanosti a rastu, ktorý bude podporovať verejné investície, zvýši efektivitu a určí konkrétne ekonomické, sociálne a ekologické kritériá na mieru podľa konkrétnych potrieb každého členského štátu, s osobitným zameraním na znižovanie nezamestnanosti;
Insists on the revocation of the Stability and Growth Pact, in parallel with the establishment of an Employment and Growth Pact which will foster public investment, improve efficiency, and set specific economic, social and environment criteria tailor-made to the particular needs of each Member State, in particular targeting unemployment reduction;
zdôrazňuje, že treba podporovať rozvoj znevýhodnených regiónov, oblastí s trvalými štrukturálnymi nevýhodami, najodľahlejších regiónov a oblastí postihnutých nedávnym odbúraním priemyslu či reštrukturalizáciou priemyslu s cieľom posilniť hospodársku a sociálnu súdržnosť a integráciu žien v týchto oblastiach a regiónoch;
Stresses the need to support the development of the less-favoured regions, areas with permanent structural disadvantages, the outermost regions, and areas affected by recent deindustrialisation or industrial restructuring, in order to strengthen economic and social cohesion and women's social inclusion in those areas and regions;
zdôrazňuje dôležitosť úlohy štátu pri podpore hospodárskeho rozvoja, produktívnych investícií, pri vytváraní pracovných miest so všetkými právami, pri stimulovaní vývozu a pri podpore mikropodnikov a malých a stredných podnikov, družstevného sektora a rodín;
Stresses the importance of the state's role in the promotion of economic development, support for productive investment, creation of jobs with rights, stimulation of exports, and support to micro-businesses and SMEs, the cooperative sector and families;