natgillin/translations-raw huggingface dataset:
vyzdvihuje predovšetkým otázku sexuálneho zneužívania v tejto konfliktnej oblasti a zdôrazňuje, že je dôležité, aby členské štáty, ktoré sa podieľajú na silách UNAMID a EUFOR TCHAD/RCA, boli upozornené na toto zneužívanie a aby uplatňovali prístup zohľadňujúci rodové hľadisko vo všetkých fázach ich reakcie na sexuálne násilie v rámci konfliktu vrátane školení zameraných na zohľadňovanie osobitných potrieb obetí; zdôrazňuje, že je zodpovednosťou krajín, ktorých vojenské a policajné jednotky sa podieľajú na mierových operáciách, aby zabezpečili uplatňovanie prísnych kódexov správania a príslušný výcvik, a vyžadovali znášanie zodpovednosti za sexuálne násilie; konštatuje, že nasadzovanie väčšieho počtu žien v mierových operáciách sa ukázalo byť prospešným nielen z hľadiska lepších vzťahov s hostiteľskými spoločenstvami, ale prispelo aj k lepšiemu správaniu príslušníkov mierových misií;
Emphasises the particular issue of sexual exploitation in this conflict region and underlines the importance of Member States which contribute forces to UNAMID and EUFOR TCHAD/RCA being made aware of this abuse and adopting a gender-sensitive approach at all stages of response to sexual violence in conflict, including training to address the particular needs of victims; emphasises that it is the responsibility of countries contributing troops and police to peacekeeping operations to ensure that strong codes of conduct and proper training are implemented and that there is accountability for sexual violence; notes that increasing the deployment of women in peacekeeping has been shown to contribute not only to better relations with host communities, but also to better conduct by peacekeepers;
vyjadruje hlboké znepokojenie nad správami pracovníkov humanitárnej pomoci o tom, že rovnako povstalci, ako aj vláda navštívili utečenecké tábory s cieľom získavať deti do svojich jednotiek;
Is highly concerned by aid workers' reports that both rebels and the government have visited refugee camps to recruit children to their forces;
nalieha na EÚ, aby sa usilovala o dosiahnutie komplexného mierového procesu využívajúc nátlak a podnety na povzbudenie všetkých strán, aby sa vrátili späť k rokovaciemu stolu a viedli rozhovory zamerané na riešenie problémov na všetkých úrovniach konfliktu, ktorý sa v súčasnosti odohráva na území Čadu, vrátane napätia medzi vládou a povstalcami, ako aj konfliktu medzi jednotlivými etnickými skupinami;
Urges the EU to press for a comprehensive peace process, using pressure and incentives to encourage all parties to return to the negotiating table, and for talks to address all levels of conflict currently taking place in Chad, including tensions between government and rebels and interethnic conflict;
naliehavo vyzýva Čad, aby v spolupráci so Sudánom a Líbyou vytvoril nevyhnutné podmienky pre trvalé politické riešenie v rámci vykonávania mierovej dohody zo Sirte, a nalieha na vlády Sudánu a Čadu, aby si plnili svoje záväzky vyplývajúce z dohôd z Tripolisu a Sirte;
Urges Chad, in cooperation with Sudan and Libya, to create the necessary conditions for a lasting political solution in implementation of the Sirte peace accord, and urges the governments of Sudan and Chad to fulfil their obligations under the Tripoli and Sirte agreements;
vyjadruje znepokojenie nad narastajúcim objemom nezákonného predaja a pašovania zbraní, najmä nezákonných ručných a ľahkých zbraní;
Expresses its concern over the increase in illegal sales and smuggling of weapons, notably illicit small arms and light weapons;
poveruje svojho predsedu, aby toto uznesenie postúpil Rade, Komisii, Africkej únii, generálnemu tajomníkovi OSN, spolupredsedom Spoločného parlamentného zhromaždenia AKT – EÚ, ako aj prezidentom, vládam a parlamentom Čadu, Stredoafrickej republiky a Sudánu.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the African Union, the UN Secretary-General, the Co-Presidents of the ACP-EU Joint Parliamentary Assembly and the Presidents, Governments and Parliaments of Chad, the Central African Republic and Sudan.
so zreteľom na ratifikáciu Medzinárodného dohovoru OSN o odstránení všetkých foriem diskriminácie žien (CEDAW) Saudskou Arábiou 7. septembra 2000,
having regard to the ratification by Saudi Arabia of the UN Convention on the Elimination of all Forms of Discrimination Against Women (CEDAW) on 7 September 2000,
so zreteľom na skutočnosť, že Saudská Arábia je od 26. januára 1996 zmluvnou stranou Dohovoru o právach dieťaťa,
having regard to the fact that Saudi Arabia has been a State Party to the Convention on the Rights of the Child since 26 January 1996,
keďže v októbri 2006 bola 19-ročná žena, známa ako "dievča z Katifu", odsúdená na 90 rán bičom po tom, ako bola napadnutá a skupinovo znásilnená v čase, keď sa sama v aute rozprávala s mužom, ktorý nebol jej blízkym príbuzným,
whereas in October 2006 a 19-year-old woman, known as 'the Qatif Girl', was sentenced to 90 lashes following an incident in which she was alone in a car talking with a man who was not a close relative when she was attacked and gang-raped,
hlboko znepokojený skutočnosťou, že všeobecný súd v Katife (Saudská Arábia) prehodnotil rozsudok v novembri 2007 a odsúdil ju na šesť mesiacov vo väzení a 200 rán bičom,
deeply concerned by the fact that the General Court of Qatif (Saudi Arabia) reviewed the sentence in November 2007 and condemned her to six months in prison and 200 lashes,
keďže právnikovi obete Abdulovi Rahmanovi Al-Lahemovi bol zakázaný vstup do súdnej siene, ako aj budúce zastupovanie jeho klientky potom, ako sa pokúsil podniknúť právne kroky proti ministerstvu spravodlivosti za to, že mu odmietli poskytnúť kópiu rozsudku proti jeho klientke, podľa ktorého by mohol pripraviť odvolanie; keďže pán Al-Lahem teraz čelí disciplinárnemu konaniu na ministerstve spravodlivosti, pričom sankcie môžu zahŕňať pozastavenie činnosti na tri roky a jeho vylúčenie z advokátskej komory;
whereas the victim's lawyer, Abdul Rahman Al-Lahem, has been banned from the courtroom and from any future representation of his client after attempts to take legal action against the Ministry of Justice for failing to provide him with a copy of the verdict concerning his client so that he could prepare an appeal; whereas Mr Al-Lahem now faces a disciplinary hearing at the Ministry of Justice, where sanctions can include suspension for three years and disbarment;
keďže pán Al-Lahem zastupoval aj manželov Fatimu a Mansúra Al-Taimaniovcov, rodičov dvoch detí, ktorí boli nútene rozvedení v júli 2007 na základe žiadosti manželkinho brata s odôvodnením, že rodový pôvod Fatimy je nadradený pôvodu jej manžela; keďže obaja boli väznení celé dni, dokonca celé mesiace spolu so svojimi deťmi za odmietnutie rozvodu a keďže Fatima musí odvtedy povinne žiť v útulku, pretože sa odmieta vrátiť k svojej rodine,
whereas Mr Al-Lahem also defended the case of the couple Fatima and Mansour Al-Timani, parents of two children, who were forcibly divorced in July 2007 on the request of the wife's brother, based on the argument that Fatima's tribal lineage was superior to that of her husband; whereas both were incarcerated for days, indeed months, together with their children for refusing to accept the divorce, and whereas since then Fatima has been obliged to live in a shelter because she refuses to return to her family,
osobitne znepokojený tým, že kriminalizácia akéhokoľvek blízkeho kontaktu medzi nezosobášenými osobami opačného pohlavia v Saudskej Arábii výrazne bráni obetiam znásilnenia v hľadaní spravodlivosti, a že súd môže považovať obvinenie ženy v súvislosti s jej znásilnením za jej priznanie k mimomanželským sexuálnym vzťahom s výnimkou prípadu, keď prednesie silné dôkazy o tom, že k tomuto kontaktu nedošlo s jej súhlasom,
particularly concerned that the criminalisation of any close contact between unmarried individuals of the opposite sex in Saudi Arabia severely impedes the ability of rape victims to seek justice, and that a court may view a woman's charge of rape as an admission of extramarital sexual relations unless she can prove, by strict evidence, that this contact was non-consensual,
keďže približne dva milióny prisťahovaných žien, zamestnaných ako pracovníčky v domácnostiach v Saudskej Arábii často trpí zlým zaobchádzaním štátnymi orgánmi a súkromnými zamestnávateľmi vrátane fyzického a psychologického týrania a neplatenia mzdy, zadržiavania bez obvinenia alebo súdneho konania a dokonca trestu smrti po nespravodlivom súdnom konaní,
whereas approximately two million women migrant workers are employed as domestic workers in Saudi Arabia, who are frequently subjected to abuses by state authorities and private employers, including physical and psychological ill-treatment and non-payment of salaries, detention without charge or trial and even capital punishment after unfair law proceedings,
upozorňujúc najmä na prípad Rizany Nafeekovej, pracovníčky v domácnosti pochádzajúcej zo Srí Lanky, ktorá bola odsúdená na trest smrti v júni 2007 za smrť dojčaťa v jej starostlivosti keď mala len 17 rokov, a prípady indonézskych pracovníčok v domácnosti Siti Tarwiyah Slametovej a Susmiyati Abdul Fulanovej, ktoré zamestnávateľská rodina zbila na smrť v auguste 2007, zatiaľ čo dve ďalšie utrpeli ťažké zranenia,
drawing particular attention to the cases of Rizana Nafeek, a Sri Lankan domestic worker who was sentenced to capital punishment in June 2007 for the death of an infant in her custody when she was only 17 years old, and of the Indonesian domestic workers Siti Tarwiyah Slamet and Susmiyati Abdul Fulan, who were beaten to death by their employing family in August 2007 while two others were critically wounded,
berúc na vedomie, že signatári medzinárodných dohovorov o ľudských právach (ako napríklad CEDAW) sú povinní zabezpečiť rovnaké práva mužom a ženám,
noting that States Parties to international human rights conventions (such as the CEDAW) have an obligation to ensure the equal rights of men and women,
trvá na tom, aby vláda Saudskej Arábie podnikla ďalšie kroky smerujúce k odstráneniu obmedzení práv žien vrátane voľného pohybu žien, zákazu riadenia vozidla, ich možností zamestnania, ich právnej subjektivity a ich zastupovania v súdnom procese, aby tiež zrušila všetky formy diskriminácie žien v súkromnom a verejnom živote, ako aj podporila ich účasť v hospodárskej, sociálnej a politickej oblasti;
Insists that the Saudi Arabian Government take further steps aimed at lifting restrictions on women's rights, including their freedom of movement, on the driving prohibition, on their employment opportunities, on their legal personality and on their representation in judicial processes, eliminate all forms of discrimination against women in private and public life and promote their participation in the economic, social and political spheres;
odsudzuje vyššie uvedené rozhodnutie všeobecného súdu v Katife o potrestaní obete znásilnenia; vyzýva orgány Saudskej Arábie, aby zrušili rozsudok a zrušili všetky obvinenia voči obeti znásilnenia;
Deplores the abovementioned decision taken by the General Court of Qatif to punish the rape victim; calls on the Saudi Arabian authorities to quash the sentence and drop all charges against the victim of the rape;
domnieva sa, že kampaň na podporu povedomia o násilí proti ženám v Saudskej Arábii, najmä o domácom násilí, by bola veľmi vítanou iniciatívou a mala by sa uskutočniť čo najskôr;
Considers that a campaign to promote awareness regarding violence against women in Saudi Arabia, especially domestic violence, would be a most welcome initiative, which should be introduced as a matter of urgency;
naliehavo žiada orgány, aby zrevidovali a presadzovali dodržiavanie vnútroštátnych pracovnoprávnych právnych predpisov s cieľom poskytnúť rovnakú ochranu pracovníkom v domácnosti, aká existuje pre pracovníkov v iných odvetviach, a zabezpečiť stíhanie zamestnávateľov zodpovedných za sexuálne alebo fyzické zneužívanie a za zneužívanie pracovných práv spôsobom, ktorý porušuje existujúce vnútroštátne právne predpisy;
Urges the authorities to revise and enforce national labour laws in order to provide the same protection for domestic workers as exists for workers of other branches and to ensure prosecution of employers responsible for sexual or physical abuse, and labour rights abuses that violate existing national laws;
vyzýva vládu Saudskej Arábie, aby preskúmala všetky prípady mladistvých páchateľov, ktorí boli odsúdení na trest smrti, pozastavila trest smrti pre mladistvých páchateľov a prijala moratórium na trest smrti;
Calls on the Government of Saudi Arabia to review all cases of child offenders who have been condemned to death, to suspend the death sentence for child offenders and to introduce a moratorium on capital punishment;
vyzýva Radu a Komisiu, aby sa na najbližšom stretnutí spoločnej rady a ministrov medzi EÚ a Radou pre spoluprácu pre arabské štáty Perzského zálivu venovali týmto záležitostiam;
Calls on the Council and the Commission to raise these issues at the next Joint Council and Ministerial Meeting between the EU and the Cooperation Council for the Arab States of the Gulf;
poveruje svojho predsedu, aby toto uznesenie postúpil Rade, Komisii, generálnemu tajomníkovi OSN, vláde Saudskej Arábie, generálnemu tajomníkovi Organizácie islamskej konferencie a generálnemu tajomníkovi Rady pre spoluprácu pre arabské štáty Perzského zálivu.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the UN General-Secretary, the Saudi Arabian Government, the Secretary-General of the Organisation of the Islamic Conference and the Secretary-General of the Cooperation Council for the Arab States of the Gulf.
so zreteľom na 200. výročie zrušenia obchodovania s otrokmi v roku 2007,
having regard to the 200th anniversary of the abolition of the slave trade in 2007,
so zreteľom na Medzinárodný dohovor o potláčaní obchodovania so ženami a deťmi (1921), ktorého signatárom je aj Japonsko,
having regard to the International Convention for the Suppression of the Traffic in Women and Children (1921), to which Japan is a signatory,
so zreteľom na dohovor Medzinárodnej organizácie práce č. 29 o nútenej práci (1930), ktorý Japonsko ratifikovalo,
having regard to ILO Convention No. 29 on Forced Labour (1930), ratified by Japan,
so zreteľom na rezolúciu Bezpečnostnej rady OSN č. 1325 (2000)o ženách a mieri a bezpečnosti,
having regard to United Nations Security Council Resolution 1325 (2000) on Women and Peace and Security,
so zreteľom na správu Gay McDougallovej, osobitnej spravodajkyne OSN pre otázky systematického znásilňovania, sexuálneho otroctva a praktík podobných otroctvu počas ozbrojených konfliktov (22. júna 1998),
having regard to the report by Gay McDougall, UN Special Rapporteur on Systematic Rape, Sexual Slavery and Slave-like Practices during Armed Conflict (22 June 1998),
so zreteľom na závery a odporúčania 38. zasadnutia Výboru OSN proti mučeniu (9.-10. mája 2007),
having regard to the conclusions and recommendations of the 38th session of the UN Committee Against Torture (9-10 May 2007),
so zreteľom na správu o preskúmaní holandských vládnych dokumentov o nútenej prostitúcii holandských žien v Holandskej východnej Indii počas japonskej okupácie, Haag (2004),
having regard to the Report of a Study of Dutch Government Documents on the Forced Prostitution of Dutch Women in the Dutch East Indies During the Japanese Occupation, The Hague (2004),
so zreteľom na uznesenie Kongresu USA z 30. júla 2007 a kanadského parlamentu z 29. novembra 2007, obe o ženách nútených k prostitúcii,
having regard to the resolutions on the comfort women adopted by the US Congress on 30 July 2007, and by the Canadian Parliament on 29 November 2007,
keďže japonská vláda počas koloniálnej a vojnovej okupácie Ázie a tichomorských ostrovov v období od 30. rokov 20. storočia po koniec 2. svetovej vojny oficiálne nariadila získavanie mladých žien, výlučne na účely sexuálneho otroctva pre členov Cisárskych ozbrojených síl, a tieto ženy sú na svete známe ako
whereas the government of Japan, during its colonial and wartime occupation of Asia and the Pacific Islands from the 1930s until the end of World War II, officially ordered the acquisition of young women, who became known to the world as
alebo takzvané "utešiteľky",
or "comfort women", for the sole purpose of sexual servitude to its Imperial Armed Forces,
keďže súčasťou systému nútenej prostitúcie boli skupinové znásilnenia, nútené potraty, ponižovanie a sexuálne násilie, ktorých dôsledkom bolo zmrzačenie, smrť alebo samovražda, pričom išlo o jeden z najrozsiahlejších prípadov obchodovania s ľuďmi v 20. storočí,
whereas the "comfort women" system included gang rape, forced abortions, humiliation, and sexual violence resulting in mutilation, death or eventual suicide, in one of the largest cases of human trafficking in the 20th century,
keďže z desiatok prípadov týchto žien, ktoré boli predložené japonským súdom, skončili všetky zamietnutím žiadosti navrhovateľky o odškodnenie, a to napriek rozsudkom súdov, ktoré uznali priamu a nepriamu účasť Cisárskych ozbrojených síl a zodpovednosť štátu,
whereas the dozens of "comfort women" cases brought before Japanese courts have all ended in the dismissal of plaintiffs" claims for compensation, despite court judgments acknowledging the Imperial Armed Forces" direct and indirect involvement, and the State's responsibility,
keďže väčšina obetí systému nútenej prostitúcie už nežije a ostatné obete majú 80 a viac rokov,
whereas most of the victims of the "comfort women" system have passed away, and the remaining survivors are 80 or more years of age;
keďže v predchádzajúcich rokoch viacerí vysoko postavení úradníci a členovia japonskej vlády vyslovili ospravedlnenia v súvislosti so systémom nútenej prostitúcie, zatiaľ čo v poslednej dobe niektorí japonskí vedúci činitelia vyslovili poľutovaniahodné želanie zmierniť alebo odvolať tieto vyhlásenia,
whereas over the past years numerous high-ranking members and officials of the Japanese Government have made apologetic statements on the "comfort women" system, while some Japanese officials have recently expressed a regrettable desire to dilute or rescind those statements,
keďže japonská vláda nikdy nezverejnila podrobnosti o plnom rozsahu systému sexuálneho otroctva a niektoré diela, ktoré odnedávna patria medzi povinné čítanie na japonských školách, sa snažia bagatelizovať tragédiu tzv. utešiteliek a iné japonské vojnové zločiny spáchané počas 2. svetovej vojny,
whereas the full extent of the sexual slavery system has never been fully disclosed by the government of Japan and some new required readings used in Japanese schools try to minimise the tragedy of the "comfort women" and other Japanese war crimes during World War II,
keďže mandát Fondu ázijských žien, súkromnej nadácie vzniknutej na podnet vlády s cieľom realizovať programy a projekty na odškodnenie tzv. utešiteliek za ich zneužívanie a utrpenie, sa skončil 31. marca 2007,
whereas the mandate of the Asian Women's Fund, a government-initiated private foundation whose aim was the implementation of programmes and projects to compensate for the abuse and suffering of the "comfort women", came to an end on 31 March 2007,
víta výborné vzťahy medzi EÚ a Japonskom, ktoré sú založené na spoločných zdieľaných hodnotách pluralitnej demokracie, právneho štátu a dodržiavania ľudských práv;
Welcomes the excellent relationship between the European Union and Japan based on the mutually shared values of a multi-party democracy, the rule of law and respect for human rights;
vyjadruje svoju solidaritu so ženami, ktoré sa stali obeťami systému nútenej prostitúcie počas 2. svetovej vojny;
Expresses its solidarity with the women who were victims of the "comfort women" system for the duration of World War II;
víta vyhlásenia hlavného sekretára japonského kabinetu Joheia Kona z roku 1993 a vtedajšieho premiéra Tomiičiho Murajamu z roku 1995 o tzv. utešiteľkách, ako aj uznesenia japonského parlamentu (tzv. Diet) z roku 1995 a 2005 vyjadrujúce ospravedlnenie obetiam vojny vrátane obetí systému nútenej prostitúcie;
Welcomes the statements by Japanese Chief Cabinet Secretary Yohei Kono in 1993 and by the then Prime Minister Tomiichi Murayama in 1995 on the "comfort women", as well as the resolutions of the Japanese parliament (the Diet) of 1995 and 2005 expressing apologies for wartime victims, including victims of the "comfort women" system;
víta iniciatívu japonskej vlády, ktorou bol v roku 1995 zriadený dnes už rozpustený Fond ázijských žien, súkromná nadácia financovaná z veľkej časti vládou, ktorá vyplatila niekoľkým stovkám bývalých sexuálnych otrokýň určitú sumu peňazí ako odškodné, no domnieva sa, že táto humanitárna iniciatíva nemôže uspokojiť nároky obetí na zákonné uznanie a nápravu v zmysle medzinárodného práva verejného, ako to uvádza osobitná spravodajkyňa OSN Gay McDougallová vo svojej vyššie uvedenej správe z roku 1998;
Welcomes the Japanese Government's initiative to establish, in 1995, the now-dissolved Asian Women's Fund, a largely government-funded private foundation, which distributed some "atonement money" to several hundred "comfort women", but considers that this humanitarian initiative cannot satisfy the victims" claims of legal recognition and reparation under public international law, as stated by the UN Special Rapporteur Gay McDougall in her above-mentioned report of 1998;
vyzýva japonskú vládu, aby formálne uznala, ospravedlnila sa a akceptovala svoju historickú a právnu zodpovednosť jasným a jednoznačným spôsobom za to, že Cisárske ozbrojené sily nútili mladé ženy známe vo svete ako tzv. utešiteľky do sexuálneho otroctva počas koloniálnej a vojnovej okupácie Ázie a tichomorských ostrovov v období od 30. rokov 20. storočia po koniec 2. svetovej vojny;
Calls on the Japanese Government formally to acknowledge, apologise, and accept historical and legal responsibility, in a clear and unequivocal manner, for its Imperial Armed Forces' coercion of young women into sexual slavery, known to the world as "comfort women", during its colonial and wartime occupation of Asia and the Pacific Islands from the 1930s until the end of World War II;
vyzýva japonskú vládu, aby uplatnila účinné administratívne mechanizmy na poskytnutie odškodnenia všetkým žijúcim obetiam systému nútenej prostitúcie a rodinám zosnulých obetí;
Calls on the Japanese Government to implement effective administrative mechanisms to provide reparations to all surviving victims of the "comfort women" system and the families of its deceased victims;
žiada japonský parlament o prijatie právnych opatrení na odstránenie jestvujúcich prekážok, ktoré bránia získaniu náhrad pred japonskými súdmi; vo vnútroštátnom práve by sa malo najmä výslovne uznať právo fyzických osôb žiadať náhradu od vlády a prípady odškodnenia žijúcich obetí sexuálneho otroctva ako zločinu podľa medzinárodného práva by mali byť prioritou vzhľadom na vek poškodených;
Calls on the Japanese parliament (the Diet) to take legal measures to remove existing obstacles to obtaining reparations before Japanese courts; in particular, the right of individuals to claim reparations from the government should be expressly recognised in national law, and cases for reparations for the survivors of sexual slavery, as a crime under international law, should be prioritised, taking into account the age of the survivors;
vyzýva japonskú vládu, aby verejne zamietla všetky tvrdenia o tom, že prípady podrobenia si a zotročenia tzv. utešiteliek sa nikdy nestali;
Calls on the government of Japan to refute publicly any claims that the subjugation and enslavement of "comfort women" never occurred;