natgillin/translations-raw huggingface dataset:
keďže podľa vyššie uvedených Základných zásad používania reštriktívnych opatrení (sankcií) a príslušných usmernení môžu byť cielené sankcie účinnejšie a tým aj vhodnejšie ako všeobecnejšie sankcie, pretože po prvé zabraňujú negatívnym účinkom na väčšiu časť obyvateľstva a po druhé majú vplyv priamo na zodpovedné osoby, a je teda pravdepodobnejšie, že takéto sankcie vyvolajú zmeny politiky, ktorú tieto osoby uplatňujú,
whereas, in accordance with the above-mentioned Basic Principles on the Use of Restrictive Measures (Sanctions) and the guidelines on the subject, targeted sanctions can be more effective than more general sanctions, and are hence preferable, firstly because they avoid negative consequences for a larger proportion of the population and, secondly, because they directly affect the people responsible and are thus more likely to bring about change in the policies pursued by those people,
keďže uznáva, že existujú opatrenia, ktoré, hoci ich prijíma Rada v záveroch predsedníctva, nie sú označované ako sankcie a súčasne sa líšia od ostatných reštriktívnych opatrení uvedených ako nástroj SZBP,
acknowledging the existence of measures which, while they are adopted by the Council in Presidency Conclusions, are not labelled "sanctions" and differ, at the same time, from the other restrictive measures listed as a CFSP tool,
keďže hospodárske vzťahy medzi EÚ a tretími štátmi často upravujú odvetvové dvojstranné či viacstranné dohody, ktoré EÚ musí pri uplatňovaní sankcií rešpektovať; keďže EÚ by preto v prípade potreby mala pozastaviť či vypovedať príslušnú dohodu pred uplatnením hospodárskych sankcií, ktoré nie sú zlučiteľné s právami poskytnutými predmetnej tretej krajine existujúcou dohodou,
whereas economic relations between the EU and third states are often governed by sectoral bilateral or multilateral agreements which the EU is required to respect while applying sanctions; whereas, where necessary, the EU should therefore suspend or denounce the relevant agreement before applying economic sanctions which are not compatible with the rights granted to the third country in question by an existing agreement,
keďže vzťahy medzi EÚ a tretími štátmi sa často riadia dvojstrannými alebo viacstrannými dohodami, ktoré umožňujú jednej zo strán prijať vhodné opatrenia v prípadoch porušenia podstatnej náležitosti dohody, a to rešpektovania ľudských práv, medzinárodného práva, demokratických zásad a zásady právneho štátu (doložka o ľudských právach), druhou stranou, čoho najvýznamnejším príkladom je dohoda z Cotonou,
whereas relations between the EU and third states are often governed by bilateral or multilateral agreements which allow one of the parties to take appropriate measures in cases of violation by the other party of an essential element of the agreement, namely respect for human rights, international law, democratic principles and the rule of law (the human rights clause), the Cotonou Agreement being a prominent example,
keďže zavedenie a uplatňovanie reštriktívnych opatrení musí byť v súlade s ľudskými právami a medzinárodným humanitárnym právom vrátane práva na riadny proces a práva na účinný prostriedok nápravy, ako aj proporcionality, a musí umožňovať primerané výnimky, ktoré zohľadnia základné ľudské potreby sankcionovaných osôb, ako je prístup k základnému vzdelaniu, pitnej vode a základnej zdravotnej starostlivosti vrátane základných liekov; keďže politika v oblasti sankcií musí v plnej miere zohľadňovať normy stanovené Ženevským dohovorom, Dohovorom o právach dieťaťa a Medzinárodným paktom o hospodárskych, sociálnych a kultúrnych právach, ako aj rezolúcie OSN týkajúce sa ochrany civilného obyvateľstva a detí v ozbrojených konfliktoch,
whereas the introduction and implementation of restrictive measures must comply with human rights and international humanitarian law, including due process and the right to an effective remedy, as well as proportionality, and must provide for appropriate exemptions to take account of basic human needs of the targeted persons, such as access to primary education, to drinkable water and to basic medical care including basic medicines; whereas a sanctions policy has to take fully into account the standards established by the Geneva Convention, the Convention on the Rights of the Child and the International Covenant on Economic, Social and Cultural Rights, as well as the UN resolutions concerning the protection of civilians and of children in armed conflict,
Všeobecné úvahy o vytvorení účinnej politiky EÚ v oblasti sankcií
General considerations with a view to an effective EU sanctions policy
ľutuje skutočnosť, že sa dosiaľ nevykonalo žiadne vyhodnotenie či štúdia o vplyve politiky EÚ v oblasti sankcií a že je preto veľmi ťažké merať jej výsledky a účinnosť v praxi a vyvodzovať z toho závery; vyzýva Radu a Komisiu, aby k tomuto hodnoteniu pristúpili; domnieva sa však, že politika sankcií uplatnená voči Južnej Afrike sa ukázala ako účinná v boji za ukončenie apartheidu;
Deplores the fact that, to date, no evaluation or impact assessment has been carried out in respect of the EU's sanctions policy and that it is therefore extremely difficult to gauge the policy's impact and effectiveness on the ground and thus to draw the necessary conclusions; calls on the Council and the Commission to carry out this evaluation work; considers, nevertheless, that the sanctions policy used against South Africa proved effective in helping to end apartheid;
domnieva sa, že rozdiely medzi právnymi základmi pre vykonávanie politiky sankcií EÚ, ktoré zahŕňajú rôzne úrovne rozhodovania, vykonávania a kontroly, sú prekážkou transparentnosti a jednotnosti politiky EÚ v oblasti sankcií a v dôsledku toho aj jej dôveryhodnosti;
Considers that disparities in the legal bases for the implementation of the EU's sanctions policy, involving different decision-making, implementation and supervision levels, are undermining the transparency and coherence of the EU's sanctions policy and, as a result, the credibility thereof;
domnieva sa, že účinnosť sankcií predpokladá, že ich zavedenie bude vnímané ako legitímne európskou i medzinárodnou verejnosťou, ako aj verejnosťou krajín, v ktorých sa očakávajú zmeny; zdôrazňuje, že konzultácia s Európskym parlamentom v rámci rozhodovacieho procesu túto legitimitu posilňuje;
Considers that, for sanctions to be effective, their introduction must be seen as legitimate by public opinion at European and international levels and in countries in which changes are expected; stresses that consultation of Parliament in the decision-making process gives them added legitimacy;
berie tiež na vedomie, že sankcie môžu mať aj symbolickú funkciu, keď vyjadrujú morálne odsúdenie zo strany EÚ a prispievajú tým k posilneniu viditeľnosti a dôveryhodnosti zahraničnej politiky EÚ; varuje však pred kladením príliš veľkého dôrazu na myšlienku sankcií ako symbolických opatrení, ktorá by mohla znamenať ich úplné znehodnotenie;
Notes also that sanctions can have symbolic value as an expression of the EU's moral condemnation, thus giving added visibility and credibility to EU foreign policy; warns, however, against placing too much emphasis on the idea of sanctions as symbolic measures, as this could result in them becoming totally devalued;
domnieva sa, že s uplatnením sankcií by sa malo počítať aj v prípade konania orgánov alebo neštátnych subjektov či fyzických a právnických osôb, ktoré závažným spôsobom ohrozuje bezpečnosť a ľudské práva, ako aj vtedy, keď boli vyčerpané všetky zmluvné a/alebo diplomatické možnosti alebo došlo v dôsledku počínania tretej strany k uviaznutiu na mŕtvom bode;
Considers that recourse to sanctions should be envisaged in the case of actions by authorities or non-state entities or natural and legal persons which seriously undermine security and human rights or where all contractual and/or diplomatic options have been explored or have clearly reached stalemate, owing to the actions of the third party;
zastáva názor, že každé úmyselné a nezvratné poškodzovanie životného prostredia je hrozbou pre bezpečnosť, ako aj závažným porušením ľudských práv; v tejto súvislosti žiada Radu a Komisiu, aby každé úmyselné a nezvratné poškodzovanie životného prostredia začlenili medzi dôvody, ktoré môžu viesť k prijatiu sankcií;
Takes the view that any voluntary and irreversible degradation of the environment constitutes a threat to security and a serious violation of human rights; in this connection, calls on the Council and the Commission to include any voluntary and irreversible damage caused to the environment among the grounds which may lead to the adoption of sanctions;
uznáva, že celkovo sa sankčné nástroje EÚ obvykle používajú pružne a v súlade s potrebami konkrétneho prípadu; ľutuje však, že EÚ často používa svoju politiku sankcií nejednotne a k rôznym tretím krajinám sa správa rozdielne, hoci ich konanie v oblasti ľudských práv a demokracie je podobné, a vyvoláva tak kritiku za používanie tzv. dvojitého metra;
Acknowledges that the overall EU sanctions instruments are generally deployed flexibly in accordance with needs on a case-by-case basis; deplores, however, the fact that the EU has often applied its sanctions policy inconsistently, by treating third countries differently even though their human rights and democratic records are similar, and thus triggering criticism for applying "double standards";
v tejto súvislosti sa domnieva, že uplatňovanie a hodnotenie sankcií EÚ za porušovanie ľudských práv musí v zásade prevažovať nad prípadnou ujmou voči obchodným záujmom EÚ a jej občanov, ktorú by mohlo spôsobiť ich uplatňovanie;
Believes in this respect that the application and evaluation of sanctions by the European Union for infringements of human rights must in principle prevail over any harm deriving from their application to the trading interests of the European Union and its citizens;
vyjadruje poľutovanie nad tým, že rozdielne názory v rámci EÚ na politiku, ktorá sa má uplatňovať voči niektorým krajinám, napríklad voči Kube, alebo neochota členských štátov postaviť sa proti významným obchodným partnerom, ako je Rusko, viedli k tomu, že EÚ prijala v záveroch predsedníctva iba "neformálne sankcie", čoho dôsledkom je nerovnomerné a nejednotné uplatňovanie sankcií EÚ; uznáva však, že opatrenia obsiahnuté v záveroch Rady, napríklad odloženie podpísania zmlúv s niektorými krajinami, ako je Srbsko, môžu predstavovať užitočný nástroj na vyvíjanie nátlaku na tretie krajiny v záujme ich plnej spolupráce s medzinárodnými inštitúciami;
Regrets that the existence of intra-EU disagreements on policies towards a given country such as Cuba or the reluctance of Member States to antagonise major partners such as Russia have led the EU to adopt only "informal sanctions" in Presidency Conclusions, reflecting an unbalanced or inconsistent application of EU sanctions; recognises, however, that measures included in the Council conclusions, such as the deferral of the signing of agreements with countries such as Serbia, could be a useful tool in order to pressurise third countries into cooperating fully with international mechanisms;
pripomína, že spoločná pozícia, ktorá bola prijatá v roku 1996 v súvislosti s Kubou a ktorá bola potom pravidelne obnovovaná, predstavuje plán v prospech mierového prechodu k demokracii, zostáva v plnej miere platná a európske inštitúcie voči nej nevzniesli žiadne výhrady; ľutuje, že v oblasti ľudských práv doposiaľ nenastalo žiadne výrazné zlepšenie; berie na vedomie rozhodnutie Rady z 20. júna 2008 o zrušení neformálnych sankcií voči Kube, ktoré tiež vyzvalo na okamžité a bezpodmienečné prepustenie všetkých politických väzňov, zabezpečenie prístupu do väzníc a ratifikáciu a vykonávanie Medzinárodného paktu o občianskych a politických právach; berie na vedomie, že Rada v priebehu jedného roka rozhodne o tom, či bude pokračovať v politickom dialógu s Kubou na základe toho, či nastane výrazné zlepšenie v oblasti ľudských práv; pripomína, že pozícia Rady je záväzná pre inštitúcie EÚ tak v prípade dialógu s kubánskymi orgánmi, ako aj v prípade dialógu s predstaviteľmi občianskej spoločnosti; opakuje svoju pozíciu v súvislosti s laureátmi Sacharovovej ceny, Oswaldom Payá Sardiñasom a skupinou Damas de Blanco (Ženy v bielom);
Recalls that, with regard to Cuba, the above-mentioned Common Position adopted in 1996 and periodically renewed reflects the roadmap for peaceful transition to democracy, remains fully in force and is not the subject of controversy in the European institutions; regrets that, to date, there has been no significant improvement as regards human rights; notes the Council's decision of 20 June 2008 to lift the informal sanctions with regard to Cuba whilst calling on that country to free all political prisoners immediately and unconditionally, to facilitate access to prisons and to ratify and implement the International Covenant on Civil and Political Rights; notes that the Council will decide in a year's time whether to pursue the political dialogue with Cuba. depending on whether or not there have been significant improvements as regards human rights; recalls that the Council's position is also binding on the European Union institutions as regards dialogue both with the Cuban authorities and with the representatives of civil society; reiterates its position with regard to the Sakharov Prize winners Oswaldo Payá Sardiñas and the group known as "Damas de Blanco" ("Ladies in White");
domnieva sa, že argument "neúčinnosti" sankcií nemožno používať v prospech ich odstránenia, ale namiesto toho by sa mal použiť na zmenu zamerania a prehodnotenie samotnej sankcie; okrem toho zastáva názor, že pokračovanie či ukončenie uplatňovania sankcií by malo závisieť výhradne od toho, či boli dosiahnuté ich ciele, pričom povaha sankcií sa môže posilniť či pozmeniť na základe ich hodnotenia; domnieva sa, že na tento účel by sa pre sankcie mali vždy stanoviť jasné referenčné kritériá;
Considers that the argument of the "ineffectiveness" of sanctions cannot be used in favour of lifting them and that it should be used instead to re-orientate and reassess the sanction itself; takes the view, moreover, that the continuation or not of sanctions should depend solely on whether their objectives have been achieved, and that their type may be strengthened or altered on the basis of their evaluation; considers that, to this end, sanctions should always be accompanied by clear benchmarks;
domnieva sa, že účinnosť sankcií by sa mala analyzovať na niekoľkých úrovniach, a to na úrovni vlastnej účinnosti sankčných opatrení, teda ich schopnosti vplývať na súkromné či pracovné činnosti dotknutých osôb ako členov sankcionovaného režimu, alebo na jeho fungovanie, ako aj na úrovni ich politickej účinnosti, teda ich schopnosti vyvolať zastavenie alebo zmenu aktivít či politík, ktoré viedli k ich prijatiu;
Considers that the effectiveness of sanctions should be analysed at a number of levels, both in terms of the measures" intrinsic effectiveness, i.e. their ability to have an impact on the private and professional activities of the individuals targeted as members of a target regime, or on the operation thereof, and in terms of their political effectiveness, i.e. their ability to bring about a stop to, or to alter, the activities or policies which have led to their adoption;
verí, že účinnosť sankcií závisí od schopnosti EÚ zachovať tieto sankcie počas celého obdobia, a v tejto súvislosti vyjadruje poľutovanie nad používaním ustanovení, ako sú doložky o ukončení platnosti (tzv. sunset clauses) obsahujúce automatické odstránenie sankcií;
Believes that the effectiveness of a sanction depends on the European Union's capacity to maintain it for the full period and, in this connection, deplores the use of provisions such as "sunset clauses" involving the automatic lifting of sanctions;
stavia sa v každom prípade proti používaniu všeobecných, nediferencovaných sankcií voči nejakej krajine, keďže tento prístup v skutočnosti vedie k úplnej izolácii obyvateľstva; domnieva sa, že bez koordinácie s inými politickými nástrojmi môžu hospodárske sankcie len ťažko uspieť pri uľahčovaní politickej reformy v sankcionovanom režime; zdôrazňuje preto, že akékoľvek uvalenie sankcií na štátne orgány by mala sprevádzať systematická podpora občianskej spoločnosti v predmetnej krajine;
Opposes the application, in all circumstances, of generalised, indiscriminate sanctions to any country, since this approach leads de facto to the total isolation of the population; considers that, unless coordinated with other political instruments, economic sanctions can succeed only with great difficulty in facilitating political reform within the regime targeted; stresses, therefore, that any sanctions taken against government authorities should systematically be coupled with support for civil society in the country concerned;
Sankcie ako súčasť celkovej stratégie v oblasti ľudských práv
Sanctions as part of an overall human rights strategy
poukazuje na to, že väčšina sankcií EÚ sa ukladá na základe obáv o bezpečnosť; zdôrazňuje však, že porušovanie ľudských práv by malo byť dostatočným dôvodom na uplatnenie sankcií, keďže takisto predstavuje ohrozenie bezpečnosti a stability;
Points out that most EU sanctions are being imposed on the basis of security concerns; underlines however that human rights violations should constitute a sufficient basis for the application of sanctions since they likewise represent a threat to security and stability;
poukazuje na to, že hlavným účelom sankcií je nastoliť zmenu politiky či činností v súlade s cieľmi spoločnej pozície SZBP alebo závermi prijatými Radou alebo v súlade medzinárodným rozhodnutím, z ktorého sankcie vychádzajú;
Points out that the main purpose of sanctions is to bring about a change of policy or activities in line with the objectives of the CFSP Common Position or conclusions adopted by the Council, or the international decision on which the sanctions are based;
trvá na tom, že Rada sa prijatím vyššie uvedeného dokumentu Základné zásady používania reštriktívnych opatrení (sankcií) zaviazala k používaniu sankcií ako súčasti komplexného a integrovaného politického prístupu; v tejto súvislosti zdôrazňuje, že tento prístup súbežne zahŕňa politický dialóg, stimuly a podmienenosť, a mohol by dokonca ako krajné riešenie zahŕňať použitie donucovacích opatrení, ako sú vymedzené v týchto základných zásadách; domnieva sa, že ako nástroje takéhoto komplexného a integrovaného politického prístupu by sa mali používať doložky o ľudských právach a demokracii, systém všeobecných preferencií a rozvojová pomoc;
Insists on the fact that the Council, by adopting the above-mentioned Basic Principles on the Use of Restrictive Measures (Sanctions), has committed itself to using sanctions as part of a comprehensive and integrated policy approach; stresses in this respect that this approach includes in parallel political dialogue, incentives and conditionality, and could even involve, as a last resort, the use of coercive measures, as set out in the Basic Principles; considers that human rights and democracy clauses, the system of generalised preferences and development aid should be used as tools of such a comprehensive and integrated policy approach;
zdôrazňuje, že uplatňovanie doložky o ľudských právach nemožno považovať za úplne autonómnu či jednostrannú sankciu EÚ, keďže vyplýva priamo z dvojstrannej či viacstrannej dohody, ktorá zakladá recipročný záväzok dodržiavania ľudských práv; domnieva sa, že vhodné opatrenia prijaté v súlade s touto doložkou sa týkajú výhradne vykonávania príslušnej dohody v tom zmysle, že poskytujú každej strane právny základ na pozastavenie platnosti či zrušenie dohody; domnieva sa preto, že uplatňovanie doložiek o ľudských právach a autonómne či jednostranné sankcie sa nevyhnutne dopĺňajú;
Stresses that the implementation of the human rights clause cannot be regarded as an entirely autonomous or unilateral EU sanction, as it stems directly from the bilateral or multilateral agreement, which establishes a reciprocal undertaking to respect human rights; considers that appropriate measures taken in accordance with this clause exclusively concern the implementation of the relevant agreement in giving either party the lawful basis for suspending or annulling the agreement; considers, therefore, that the implementation of human rights clauses and autonomous or unilateral sanctions necessarily complement each other;
víta preto systematické začleňovanie doložiek o ľudských právach a trvá na začleňovaní konkrétnych vykonávacích mechanizmov do všetkých nových dvojstranných dohôd podpisovaných s tretími krajinami vrátane dohôd pre konkrétne odvetvia; v tejto súvislosti pripomína dôležitosť odporúčaní vydávaných v záujme účinnejšieho a systematickejšieho uplatňovania tejto doložky, t. j. vypracovanie cieľov a referenčných kritérií a pravidelné hodnotenie; opakuje svoju požiadavku, aby sa doložky o ľudských právach vykonávali transparentnejším postupom konzultácie medzi dotknutými stranami vrátane Európskeho parlamentu a občianskej spoločnosti a aby sa pritom podrobne stanovili politické a právne mechanizmy, ktoré treba použiť v prípade požiadavky zastavenia dvojstrannej spolupráce na základe opakovaného a/alebo systematického porušovania ľudských práv, ktoré je v rozpore s medzinárodným právom; podporuje procesný model reakcie v prípade závažného porušovania ľudských práv, demokratických zásad a zásad právneho štátu, ktorý bol ustanovený v rámci Dohody z Cotonou; je presvedčený o tom, že systém intenzívneho politického dialógu (článok 8 Dohody z Cotonou) a konzultácií (článok 96 Dohody z Cotonou) pred prijatím príslušných opatrení a po ňom sa v niekoľkých prípadoch osvedčil ako úspešný nástroj na zlepšenie situácie na danom mieste;
Welcomes, therefore, the systematic inclusion of human rights clauses and insists on the incorporation of a specific implementation mechanism in all new bilateral agreements, including sector-specific agreements, signed with third countries; recalls, in this connection, the importance of the recommendations issued with a view to more effective and systematic implementation of the clause, namely the formulation of objectives and reference criteria and regular evaluation; reiterates its call for the human rights clauses to be implemented through a more transparent procedure of consultation between the parties, including the European Parliament and civil society, detailing the political and legal mechanisms to be used in the event of a request for bilateral cooperation being suspended on the grounds of repeated and/or systematic human rights violations in breach of international law; supports the procedural model established under the Cotonou Agreement for reacting to grave violations of human rights, for democratic principles and for the rule of law; believes that the system of intensive political dialogue (Article 8 of the Cotonou Agreement) and consultations (Article 96 of the Cotonou Agreement), before and after the adoption of appropriate measures, has in several cases provided a successful instrument for improving the situation on the ground;
naliehavo žiada Komisiu a členské štáty, aby vládam krajín, v ktorých sa podľa správ Úradu vysokého komisára OSN pre ľudské práva hrubo porušujú ľudské práva, nenavrhovali dohody o voľnom obchode a/alebo dohody o , aj keby obsahovali doložky o ľudských právach;
Urges the Commission and the Member States not to propose free trade agreements and/or association agreements – even containing human rights clauses – to governments of countries where, according to reports by the Office of the High Commissioner for Human Rights of the United Nations, massive human rights violations are being perpetrated;
domnieva sa, že neprijatie vhodných reštriktívnych opatrení v prípade situácie, ktorá sa vyznačuje sústavnými porušovaniami ľudských práv, závažne ohrozuje stratégiu EÚ v oblasti ľudských práv, jej politiku sankcií a jej dôveryhodnosť;
Considers that failure to take appropriate or restrictive measures in the event of a situation marked by persistent human rights violations seriously undermines the Union's human rights strategy, sanctions policy and credibility;