natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Citovaná vyššie. tak, aby sa posilnila spolupráca a prijímanie predbežných nápravných opatrení
Cited above. can be improved in order to strengthen cooperation and injunctive relief
Pozri dvojročnú správu z roku 2009, COM(2009)0336 , a správu Komisie o uplatňovaní smernice 98/27/ES, COM(2008)0756 . .
See Biennial Report 2009, COM (2009) 336, and Report from the Commission concerning the application of Directive 98/27/EC, COM (2008) 756. .
Spravodajca je však znepokojený širokou interpretáciou vnútroštátnych procesných pravidiel, ktoré podľa judikatúry Súdneho dvora nemôžu byť menej výhodné ako procesné podmienky týkajúce sa podobných vnútroštátnych žalôb (zásada ekvivalencie) a nesmú prakticky znemožniť alebo nadmerne sťažiť výkon práv, ktoré priznáva právny poriadok Únie (zásada účinnosti).
However, the rapporteur is concerned about a wide interpretation of national procedural rules which, according to the case law of the Court of Justice, must ‘not be less favourable than those governing similar domestic actions (principle of equivalence) and must not make it in practice impossible or excessively difficult to exercise rights conferred by EU law (principle of effectiveness).’
Pozri rozsudok z 12. mája 2011 vo veci C-115/09, Trianel Kohlekraftwerk Lünen, zatiaľ neuverejnené v Zb.
See for instance the judgment of 12 May 2011 in Case C-115/09, Trianel Kohlekraftwerk Lünen, not yet reported in the ECR.
Spravodajca sa domnieva, že pri dodržiavaní týchto zásad nesmú mať organizácie privilegovaný prístup k spravodlivosti a právne predpisy EÚ by sa mali sústrediť skôr na ochranu a presadzovanie záujmov jednotlivca, a nie záujmov širokej verejnosti.
The rapporteur believes that, while respecting those principles, organisations must not enjoy privileged access to justice and EU legislation should focus on the protection and enforcement of the interests of the individual rather than the interests of the general public.
Horizontálne nástroje a záruky
Horizontal Instrument and Safeguards
Vzhľadom na rôznorodosť vnútroštátnych právnych predpisov týkajúcich sa procedurálneho práva sa spravodajca domnieva, že akékoľvek iniciatívy v oblasti kolektívneho uplatňovania nárokov na nápravu spôsobia fragmentáciu zákonov členských štátov týkajúcich sa odškodnenia a konaní.
Bearing in mind the diversity of national procedural laws, the rapporteur believes that any initiatives in the field of collective redress will result in a fragmentation of Member States’ damages and procedural laws.
Európsky prístup sa nemôže obmedzovať len na koordináciu jednotlivých iniciatív Komisie, keďže koordinácia nezabraňuje rozdielnym výsledkom legislatívnych postupov.
A European approach cannot confine itself to coordinating the different Commission initiatives as coordination does not prevent different outcomes in the legislative procedures.
Každá iniciatíva v oblasti kolektívneho uplatňovania nárokov na nápravu by riešila tie isté procesnoprávne a súkromnoprávne otázky.
Indeed, any initiative in the field of collective redress would address the same procedural and private international law questions.
Napríklad rovnaké pevné záruky týkajúce sa takých aspektov, ako je postavenie zastupiteľského subjektu a kritériá povolenia, prístup k dôkazom alebo uplatňovanie zásady, že platí strana, ktorá prehrá spor, sú potrebné bez ohľadu na dotknutý sektor.
For instance, identical strong safeguards, relating to aspects such as the standing of a representative entity and the criteria for authorisation, access to evidence or the application of the loser pays principle, are needed irrespective of the sector concerned.
Tieto otázky boli vznesené nielen v súčasnej horizontálnej konzultácii, ale aj v predchádzajúcej bielej a zelenej knihe.
Those questions are raised not only in the current horizontal consultation but also in the preceding White and Green Papers.
Spravodajca predpokladá, že Komisia už uvažuje o horizontálnom prístupe.
The rapporteur presumes that the Commission already envisages a horizontal approach.
Rozličné sektory, ktoré uvádza Komisia v zelenej knihe o kolektívnom uplatňovaní nárokov spotrebiteľov na nápravu, nasvedčujú tomu, že tento nástroj sa má uplatňovať na viaceré odvetvia, napr. finančné služby, telekomunikácie atď.
The different sectors identified by the Commission’s Green Paper on Consumer Collective Redress indicate that this instrument is to apply to different sectors, e.g. financial services, telecommunication, etc
Zelená kniha z 27. novembra 2008 o kolektívnom uplatňovaní nárokov spotrebiteľov na nápravu, ( COM(2008)0794 v konečnom znení), s.
Green Paper of 27 November 2008 on ‘Consumer Collective Redress’ (COM(2008) 794 final), p.
Spájajúcim faktorom teda už nie je odvetvie, ale iba žiadateľ, t. j. spotrebiteľ.
Hence, the connecting factor is not the sector anymore but only the claimant, i.e. the consumer.
Toto jasne dokazuje, že horizontálny nástroj je najlepšou cestou k tomu, aby sa nezaviedli rozličné sektorové právne predpisy, ktorých výsledkom budú fragmentované vnútroštátne procesnoprávne zákony.
This clearly demonstrates that a horizontal instrument is the best way forward in order not to introduce different sectoral legislation resulting in fragmented national procedural laws.
Fragmentácia vnútroštátnych zákonov by nielenže narušila fungovanie súdnych systémov, ale i zvýšila právnu neistotu, čo by bolo v rozpore s cieľom zlepšiť prístup k spravodlivosti.
Fragmentation of national laws would not only disrupt the functioning of judicial systems but also increase legal uncertainty, which would be at odds with the aim of improving access to justice.
Procesné právo určuje pravidlá konaní na súdoch a jeho cieľom je podporovať prístup k spravodlivosti.
Procedural law determines the rules applicable to the proceedings within the court itself and seeks to promote access to justice.
Tieto pravidlá vo všeobecnosti nerozlišujú medzi jednotlivými priemyselnými odvetviami a rôznymi oblasťami práva.
In general, these rules do not distinguish between different industrial sectors and different areas of law.
Európsky prístup ku kolektívnemu uplatňovaniu nárokov na nápravu preto nesmie zaviesť takéto rozdelenie, naopak musí umožniť horizontálny prístup.
Consequently, a European approach to collective redress must not introduce such a distinction but allow for a horizontal approach.
Pokiaľ ide o potrebu pravidiel, ktoré sú obmedzené a špecifické pre jednotlivé sektory, môžu sa ustanoviť v samotnom horizontálnom nástroji, napríklad v samostatnej kapitole.
As far as limited sector-specific rules are needed, these can be laid down in the horizontal instrument itself, for instance in a separate chapter.
Spravodajca sa domnieva, že kolektívne uplatňovanie nárokov na nápravu by malo byť možné, ak sa individuálna obeť nebude snažiť o získanie náhrady preto, že podľa jej názoru je utrpená škoda neprimeraná nákladom na súdne konanie.
The rapporteur believes that collective redress should be possible where an individual victim abstains from seeking compensation because he considers that the damage is not in proportion to the costs of court proceedings.
Štúdie ukazujú, že finančný prah je v rozpätí 101 až 2 500 EUR
Studies indicate that the financial threshold lies between EUR 101 and 2 500
Pozri osobitný Eurobarometer 342, apríl 2011, s.
See Special Eurobarometer 342, April 2011, p.
45; pozri tiež pracovný dokument Komisie Consumer Empowerment in the EU, SEK(2011) 469, v Bruseli 7.4.2011, s.
45; see also Commission staff working paper, Consumer Empowerment in the EU, SEC (2011) 469, Brussels, 07.04.2011, p.
5: 1 000 EUR. .
5: EUR 1000. .
Obmedzenie kolektívneho uplatňovania nárokov na nápravu na jednotlivé straty vo výške do 2 000 EUR by zladilo horizontálny nástroj s nariadením č. 861/2007 o Európskom konaní vo veciach s nízkou hodnotou sporu a zabezpečilo konzistentnosť právnych prepisov EÚ.
Limiting collective redress to individual losses of up to EUR 2000 would align the horizontal instrument with Regulation No 861/2007 on a European Small Claims Procedure and ensure consistency of EU legislation.
Spravodajca by chcel dať podnet na diskusiu o tom, či by nebol vhodnejší nižší prah.
The rapporteur would like to initiate a discussion on the question whether a lower threshold would be more appropriate.
Spravodajca sa domnieva, že horizontálny nástroj by mal byť k dispozícii v cezhraničných prípadoch porušovania práva EÚ.
The rapporteur considers that a horizontal instrument should be available in cross-border cases where EU law is infringed.
Cezhraničné kritérium by bolo splnené vtedy, keď obeť a žalovaný nemajú sídlo v tom istom členskom štáte.
The cross-border element would be fulfilled where the victim and the defendant are not domiciled in the same Member State.
Horizontálny nástroj by sa mohol uplatňovať aj vtedy, ak obete nemajú sídlo v tom istom členskom štáte.
The horizontal instrument might also apply where victims are not domiciled in the same Member State.
Akýkoľvek horizontálny nástroj musí byť založený na zásade, že každý, kto utrpel škodu, musí mať právo na získanie náhrady, no tí, čo použijú spoločný postup, nesmú byť vo výhode voči individuálnym žalobcom.
Any horizontal instrument must be based on the principle that anyone who has suffered damage must have the right to receive compensation but that those bringing collective actions must not be in a better position than individual claimants.
Táto zásada by znamenala zavedenie viacerých záruk do akéhokoľvek horizontálneho nástroja.
This principle would entail incorporating a number of safeguards in any horizontal instrument.
Spravodajca žiada, aby boli oprávnené subjekty poverené žalobami v zastúpení.
The rapporteur asks for qualified entities to be entrusted with representative actions.
Je potrebné vypracovať európske kritériá, podľa ktorých môžu členské štáty poveriť oprávnené subjekty podaním žaloby.
European criteria need to be developed according to which Member States can authorise qualified entities to file a claim.
Článok 3 smernice 2009/22/ES o súdnych príkazoch na ochranu spotrebiteľských záujmov by mohol byť východiskom pre vypracovanie týchto kritérií, ktoré musia byť prvou prekážkou, ktorá má zabrániť zneužívaniu horizontálneho nástroja.
Article 3 of Directive 2009/22/EC on injunctions for the protection of consumer interests could serve as a starting point for developing these criteria, which must be the first barrier to exclude misuse of a horizontal instrument.
Nie sú teda potrebné skupinové žaloby, v ktorých môžu obete spojiť v jednej žalobe viaceré žaloby.
Consequently, there is no need for group actions under which victims can combine their claims in a single claim.
Povolenie oprávnených subjektov by členským štátom poskytlo mechanizmus, ktorý by umožňoval určitú kontrolu zastupujúcej organizácie, a teda aj horizontálneho nástroja pred zneužívaním, pričom táto kontrola by neexistovala v prípade skupinových žalôb.
The authorisation of qualified entities would provide Member States with a mechanism at hand which would allow for some control of the representative organisation and consequently of the horizontal instrument against misuse while this control would not exist in the case of a group action.
Spravodajca žiada, aby sa na žalobe podávanej v zastúpení mohol zúčastniť len jasne vymedzený okruh osôb, a aby k tomuto vymedzeniu došlo pred podaním žaloby.
The rapporteur calls for only a clearly identified group of people to be able to take part in a representative action and identification must be complete when the claim is brought.
Ústavy viacerých členských štátov zakazujú možnosť žaloby typu opt-out v prípade, že sa žaloba podáva v mene neznámych poškodených, pretože poškodení by sa v takomto prípade nemohli rozhodnúť pre nepodanie žaloby.
The Constitutions of several Member States prohibit opt-out actions where a claim is brought on behalf of unknown victims as victims would not be free not to bring an action.
Nezúčastnenie sa žaloby (typ opt-out) by bolo tiež problematické vzhľadom na článok 6 EDĽP.
An opt-out action would also be problematic in light of Article 6 ECHR.
Náhradu možno poskytnúť len za skutočne utrpené škody a len poškodeným, ktorí sú postihnutí porušením právnych predpisov EÚ.
Only damage actually suffered may be compensated and only the victims of an EU law infringement may be compensated.
Toto tiež znamená, že žiadna časť náhrady nesmie zostať v rukách zastupiteľskej organizácie, pretože by to bolo nielen v rozpore so zásadou náhrady škody, ale by to aj podstatne zvýšilo finančnú motiváciu podávania nepodložených žalôb.
This also implies that no part of the compensation must remain in the hands of the representative organisation since this would not only conflict with the principle of compensation but would also significantly increase the financial incentive for filing unmeritorious claims.
Spravodajca žiada zákaz odškodnenia sankčnej povahy, aby sa najmä zabránilo špekuláciám v určovaní príslušnosti súdu (tzv. forum shopping).
The rapporteur calls for the prohibition of punitive damages so as in particular to avoid forum shopping.
Spojené veci C-295/04 až C-298/04 Manfredi [2006], Zb. s.
Joined Cases C-295/04 to C-298/04 Manfredi [2006] ECR I-6619, para.
Úniový zákonodarca preto môže vylúčiť odškodnenia sankčnej povahy.
The Union legislator may thus exclude the payment of punitive damages.
Spravodajca si želá zachovať zásadu, že žalujúca strana musí porušenie dokázať, od žalovaného nemožno požadovať, aby poskytol dôkazný materiál žiadateľovi.
The rapporteur wishes to maintain the principle that the party alleging an infringement must prove it; thus, a defendant cannot be required to provide evidence for the claimant.
Kľúčový význam má, aby kolektívni žalobcovia neboli vo výhode voči individuálnym žalobcom, pokiaľ ide o dôkazy.
It is of decisive importance that collective claimants should not be in a better position than individual claimants when it comes to evidence.
Namiesto toho, aby sa na európskej úrovni zavádzali cudzie povinnosti týkajúce sa zverejňovania dôkazov, malo by sa zachovať to, že členské štáty určujú prístup k dôkazným materiálom v súlade so svojím procesným právom.
Instead of introducing alien disclosure requirements at European level, the Member States should continue to regulate access to evidence in accordance with their procedural law.
Povinnosti zverejňovania dôkazov zbytočne zvyšujú náklady na súdne spory a podnecujú nepodložené spory, a preto sa musia na európskej úrovni zamietnuť.
Disclosure requirements unnecessarily raise the cost of litigation and encourage unmeritorious claims and must therefore be rejected at European level.
Spravodajca si želá zachovať vnútroštátne pravidlá o úhrade nákladov, keďže zásada zaužívaná v členských štátoch, podľa ktorej platí strana, ktorá prehrá spor, je ochranou pred nepodloženými žalobami.
The rapporteur wishes to maintain the national rules on allocation of costs, since the well established principle in the Member States that the loser pays is a safeguard against unwarranted claims.
Preto by ani Komisia nemala uplatňovať tzv. nástroje soft law a tým povzbudzovať členské štáty, aby upravili svoje ustanovenia o úhrade nákladov.
Neither should the Commission use soft law instruments to encourage the Member States to adjust their cost allocation rules.
Spravodajca odmieta financovanie kolektívnych žalôb.
The rapporteur rejects the funding of collective claims.
Mechanizmy financovania sú vo väčšine členských štátov neznáme a navyše robia zo žaloby obchodovateľný tovar.
Not only are funding mechanisms unknown in most Member States, but they also convert a claim into a tradable good.
Únia by nemala pripustiť, aby trhové mechanizmy rozhodovali o tom, či je možné podať žalobu alebo nie.
The Union should refrain from allowing market mechanisms to decide whether a claim can be brought or not.
V tejto súvislosti treba myslieť na to, že mnohé spotrebiteľské organizácie a pod. dostávajú verejné financie, a taktiež by sa malo lepšie zvážiť, či a v akom rozsahu by sa malo zvýšiť financovanie z verejných zdrojov tak, aby sa posilnili žaloby podávané v zastúpení.
In this respect it should be borne in mind that many consumer associations, etc. enjoy public funding and that further thought should be given as to whether and to what extent public funding has to be increased in order to strengthen representative actions.
Spravodajca sa nemohol zaoberať mnohými ďalšími dôležitými otázkami týkajúcimi sa záruk vzhľadom na obmedzenia pri predkladaní, napríklad otázkami zaobchádzania s dokumentmi v rukách verejných orgánov.
The rapporteur could not touch upon many other important questions relating to safeguards owing to drafting constraints, for instance how to deal with documents in the hands of public authorities.
Vzhľadom na to, že v oblastiach, ako je právo hospodárskej súťaže, sa súkromnoprávne žaloby o náhradu škody začnú pravdepodobne až po to tom, čo porušenie práva EÚ zistí orgán pre hospodársku súťaž, mala by sa tiež posúdiť otázka prístupu k dokumentom.
Bearing in mind that in areas such as competition law private actions for compensation will most likely be pursued after the breach of EU law has been established by a competition authority, further thought should be given to the question of access to documents.
Spravodajca sa domnieva, že by sa mal povoliť prístup k dokumentom, ktoré boli získané vo verejných vyšetrovaniach, ale zároveň je nutné vypracovať osobitné kritériá, aby bolo možné určiť prípady, v ktorých je možné odmietnuť prístup k dokumentom, s cieľom chrániť legitímne záujmy žalovaného alebo tretej strany a akékoľvek ďalšie nadradené záujmy.
The rapporteur believes that access to documents retrieved in public investigations should be granted, but that specific criteria need to be developed in order to identify when access to documents can be denied so as to protect legitimate interests of the defendant or a third party and any other overriding interests.
Treba myslieť na to, že v súvislosti so súkromnými škodami v oblasti hospodárskej súťaže a interakciou s programom zhovievavosti Súdny dvor nedávno rozhodol, že „ ... súdom členských štátov prináleží, aby na základe svojho vnútroštátneho práva určili podmienky, za akých má byť taký prístup povolený alebo zamietnutý, pričom musia zvážiť záujmy chránené právom Únie “
It should be borne in mind that with regard to private damages in the competition field and the interaction with the leniency programme, the Court recently ruled that it is ‘ for the courts and tribunals of the Member States, on the basis of their national law, to determine the conditions under which such access must be permitted or refused by weighing the interests protected by European Union law ’
Rozsudok zo 14. júna 2011 vo veci C-360/09 Pleiderer, zatiaľ neuvedený v zbierke. .
Judgment of 14 June 2011 in Case C-360/09 Pleiderer, not yet reported in the ECR. .
Okrem toho by sa mohlo zvážiť, či nepovoliť žalobu v zastúpení až po tom, ako príslušný národný alebo európsky orgán, alebo súd, voči ktorého rozhodnutiu neexistujú podľa vnútroštátneho práva opravné prostriedky, s konečnou platnosťou konečne stanoví porušenie práva EÚ.
In addition, it could also be considered to allow for a representative action to be brought only after the breach of EU law has finally been established by the competent national or European authority or court against whose decisions there is no remedy under national law.
V tomto kontexte, nie však v rámci horizontálneho nástroja, je nutné vypracovať špecifické kritériá, ktoré umožnia, aby sa pokuty alebo iné verejné sankcie odčítali po tom, ako boli priznané škody, aby žalovaný nebol neprimerane finančne zaťažovaný.
In this context but not within the horizontal instrument, specific criteria need to be developed which allow for fines or other public sanctions to be deducted after damages have been awarded in order not to put disproportionate financial burdens on the defendant.
Spravodajca sa domnieva, že kolektívne uplatňovanie nárokov na nápravu by nemalo byť možné v prípade všeobecného porušenia právnych prepisov EÚ, najmä legislatívy EÚ na ochranu spotrebiteľov, pretože takéto vágne ustanovenie by zvýšilo právnu neistotu: muselo by sa v každom prípade jednotlivo určovať, či sú porušené práva odvodené z legislatívy EÚ alebo z vnútroštátnych právnych predpisov.
Finally, the rapporteur believes collective redress should not be possible for a general breach of EU law, in particular EU consumer protection law, as such a vague clause would increase legal uncertainty: it would have to be established in each instance whether the rights infringed derive from EU or national legislation.
Nestačilo by ani určiť konkrétne sektory, ako napríklad finančné služby a telekomunikácie
It would also not be sufficient to identify particular sectors, such as financial services and telecommunications
Zelená kniha o kolektívnom uplatňovaní nárokov spotrebiteľov na nápravu, ( COM(2008)0794 v konečnom znení), s.
Commission Green Paper on Consumer Collective Redress, COM (2008) 794, p.
4. , pretože by nebolo jasné, o aké práva priznané podľa právnych prepisov EÚ ide.
4 , insofar as it would not be clear which rights granted under EU law are at stake.
Naopak, právnu istotu určite zvýši, ak budú presne identifikované konkrétne právne predpisy EÚ, v prípade ktorých existujú problémy pri presadzovaní práv obetí.
Instead, legal certainty will be increased by identifying the exact pieces of EU legislation where problems regarding the enforcement of rights of victims exist.
Po takomto stanovení by sa mal horizontálny nástroj uplatňovať na žaloby o náhradu škody v prípade porušení príslušných stanovených právnych predpisov, ako aj antitrustových pravidiel EÚ.
Once this identification has taken place, the horizontal instrument should apply to damages actions in case of breach of the relevant legislation indicated as well as of EU antitrust rules.
Podobne ako v smernici o príkazoch by sa príslušné právne prepisy EÚ mali uvádzať v prílohe k horizontálnemu nástroju, aby bolo možné správne určiť porušenia, voči ktorým je možné uplatniť kolektívne uplatňovanie nárokov na nápravu podľa horizontálneho nástroja.
As in the Injunctions Directive the relevant EU legislation should be listed in an Annex to the horizontal instrument so as to allow for the correct determination of the infringements against which collective redress is available under the horizontal instrument.
Alternatívne riešenie sporov
Alternative Dispute Resolution (ADR)
Alternatívne riešenie sporov poskytuje vo všeobecnosti rýchle a spravodlivé riešenie a malo by byť atraktívnejším prostriedkom na riešenie sporu než súdne konanie.
ADR generally provides for a quick and fair settlement and should be more attractive for resolving the dispute than court proceedings.
Malo by byť preto povinné snažiť sa o mimosúdne vyrovnanie pred tým, než sa podá kolektívna žaloba.
It therefore should be made obligatory to seek out-of-court settlements before bringing collective action.
Zavedenie právnej povinnosti uplatniť postup urovnania musí spĺňať určité kritériá, ktoré vypracoval Súdny dvor, aby bolo zlučiteľné s právom na účinnú súdnu ochranu
The introduction of a legal obligation for a mandatory settlement procedure must observe certain criteria developed by the Court in order to be compatible with the right to effective judicial protection
Spojené veci C‑317/08, C‑318/08, C‑319/08 a C‑320/08, Alassini, bod 48. .
Joined Cases C‑317/08, C‑318/08, C‑319/08 and C‑320/08, Alassini, para.
Súdna príslušnosť a rozhodné právo
Jurisdiction and Applicable Law
Spravodajca sa domnieva, že otázky súdnej príslušnosti a rozhodného práva sú kľúčové na to, aby sa zabránilo špekuláciám pri určovaní príslušnosti (forum shoppingu).
The rapporteur believes that questions of jurisdiction and the applicable law are of the utmost importance in order to prevent forum shopping.
Sú preto potrebné jasné a prísne pravidlá, aby sa zabránilo útoku na súdy.
Clear, strict rules are therefore needed to avoid a rush to the courts.
Pravidlá týkajúce sa súdnej príslušnosti a rozhodného práva sú v prospech slabšej strany, t.j. spotrebiteľa.
Rules on jurisdiction and the applicable law in cross-border situations favour the weaker party, e.g. the consumer.