natgillin/translations-raw huggingface dataset:
keďže po uzatvorení protokolu č. 14, ktorým sa mení EDĽP, EÚ získala možnosť pristúpiť k dohovoru, pokiaľ ide o zmluvné štáty EDĽP, a keďže pri pristúpení musia byť medzi EÚ na jednej strane a zmluvnými stranami EDĽP na druhej strane dohodnuté podmienky a spôsoby pristúpenia,
whereas, due to the conclusion of Protocol No 14 amending the ECHR, it is now possible for the Union to accede on behalf of the signatory states to the ECHR and whereas the accession terms and conditions must be agreed at the time of accession between the Union, of the one part, and the signatory states to the ECHR of the other part,
keďže sa pri takejto dohode treba zaoberať aj administratívnymi a technickými otázkami, ako je zásada prispievania EÚ na prevádzkové náklady Európskeho súdu pre ľudské práva; keďže v tejto súvislosti by bolo potrebné zvážiť vytvorenie samostatného rozpočtu Európskeho súdu pre ľudské práva, aby sa uľahčilo určenie jednotlivých príspevkov,
whereas such an agreement should also deal with administrative and technical issues, such as the principle of a contribution from the Union to the operating costs of the European Court of Human Rights; whereas in that context plans should be made to establish an autonomous budget for the European Court of Human Rights to facilitate assessment of the various contributions,
keďže pristúpením k EDĽP sa EÚ integruje do jeho systému na ochranu základných práv a okrem vnútornej ochrany týchto práv prostredníctvom judikatúry Súdneho dvora Európskej únie získa aj vonkajšiu ochranu prostredníctvom inštitúcie medzinárodného rozmeru,
whereas, as a result of acceding to the ECHR, the Union will be integrated into its fundamental rights protection system and, in addition to the internal protection of these rights by the case law of the Court of Justice of the European Union, will have the benefit of an external protection body which is international in character,
keďže EDĽP bol vypracovaný nielen prostredníctvom dodatkových protokolov, ale aj ďalších dohovorov, chárt a dohôd, v dôsledku čoho vznikol stále sa vyvíjajúci systém ochrany ľudských práv a základných slobôd,
whereas the ECHR has been developed not only through the additional Protocols, but also through other Conventions, Charters and Agreements, resulting into a continuously evolving system of protection of Human Rights and Fundamental Freedoms,
zdôrazňuje hlavné argumenty v prospech pristúpenia EÚ k EDĽP, ktoré možno zhrnúť takto:
Stresses the main arguments in favour of accession of the Union to the ECHR, which may be summarised as follows:
pristúpenie predstavuje pokrok v procese európskej integrácie a je ďalším krokom na ceste k politickej EÚ,
accession constitutes a move forward in the process of European integration and involves one further step towards political Union
keďže systém ochrany základných práv EÚ je doplnený a posilnený integrovaním Charty základných práv do primárneho práva EÚ, jej pristúpenie k EDĽP bude silným prejavom súdržnosti medzi EÚ a členskými krajinami Rady Európy a jej paneurópskym systémom v oblasti ľudských práv; týmto pristúpením sa posilní aj dôveryhodnosť EÚ v očiach tretích krajín, od ktorých EÚ v rámci svojich bilaterálnych vzťahov bežne vyžaduje dodržiavanie EDĽP,
while the Union's system for the protection of fundamental rights will be supplemented and enhanced by the incorporation of the Charter of Fundamental Rights into its primary law, its accession to the ECHR will send a strong signal concerning the coherence between the Union and the countries belonging to the Council of Europe and its pan-European human rights system; this accession will also enhance the credibility of the Union in the eyes of third countries which it regularly calls upon in its bilateral reports to respect the ECHR,
zosúladenie právnych predpisov a judikatúry EÚ a EDĽP v oblasti ľudských práv a právneho štátu prispeje k harmonickému rozvoju oboch európskych súdov v oblasti ľudských práv, najmä vzhľadom na rastúcu potrebu dialógu a spolupráce, a vytvorí ucelený systém, v ktorom budú obidva súdy pracovať vo vzájomnej zhode,
legislative and case law harmonisation in the field of human rights of the rule of law of the EU and the ECHR will contribute to the harmonious development of the two European courts in the field of human rights, particularly because of the increased need for dialogue and cooperation, and thus will create an integral system, in which the two courts will function in synchrony,
pristúpením sa do istej miery vyváži skutočnosť, že rozsah pôsobnosti Súdneho dvora Európskej únie sa v oblasti zahraničnej a bezpečnostnej politiky a v oblasti polície a bezpečnostnej politiky do istej miery obmedzuje na vykonávanie užitočnej vonkajšej súdnej kontroly všetkých činností EÚ,
accession will also compensate to some extent for the fact that the scope of the Court of Justice of the European Union is somewhat constrained in the matters of foreign and security policy and police and security policy by providing useful external judicial supervision of all EU activities,
pristúpenie nijako nespochybní zásadu autonómie práva EÚ, pretože Súdny dvor Európskej únie zostane jediným najvyšším súdnym orgánom, pokiaľ ide o otázky práva EÚ a právoplatnosti jej aktov, pretože Európsky súd pre ľudské práva nemožno považovať za inštanciu, ktorá vykonáva vonkajšiu kontrolu dodržiavania povinností EÚ v oblasti medzinárodného práva, ktoré vyplývajú z pristúpenia EÚ k EDĽP; vzťah týchto dvoch európskych súdov nie je založený na hierarchii, ale na ich špecializácii; Súdny dvor Európskej únie bude mať podobné postavenie, aké majú v súčasnosti najvyššie súdy členských štátov vo vzťahu k Európskemu súdu pre ľudské práva;
accession will not in any way call into question the principle of the autonomy of the Union's law, as the Court of Justice of the European Union will remain the sole supreme court adjudicating on issues relating to EU law and the validity of the Union's acts, as the European Court of Human Rights must be regarded not only as a superior authority but rather as a specialised court exercising external supervision over the Union's compliance with obligations under international law arising from its accession to the ECHR; the relationship between the two European courts shall not be hierarchical but rather a relationship of specialisation; thus the Court of Justice of the European Union will have a status analogous to that currently enjoyed by the supreme courts of the Member States in relation to the European Court of Human Rights;
pripomína, že podľa článku 6 Zmluvy o Európskej únii a podľa protokolu číslo 8 pristúpenie neprináša rozšírenie právomocí EÚ, a najmä nedáva EÚ všeobecnú právomoc v oblasti ľudských práv, a že v súlade s článkom 4 ods. 2 a článkom 6 ods. 3 Zmluvy o Európskej únii musí rešpektovať ústavné tradície a identitu členských štátov;
Recalls that, pursuant to Article 6 of the Treaty on European Union and Protocol No 8, accession does not entail any extension of the powers of the Union and in particular does not create a general human rights competence for the Union, and that, pursuant to Article 4(2) and Article 6(3) of the Treaty on European Union, the Member States' traditions and constitutional identities must be respected;
potvrdzuje, že podľa článku 2 protokolu č. 8 k Lisabonskej zmluve dohoda o pristúpení EÚ k EDĽP musí zaručiť, že pristúpenie neovplyvní osobitnú situáciu v členských štátoch, pokiaľ ide o EDĽP a jeho protokoly všeobecne, ako aj o prípadné výnimky a podmienky stanovené najmä členskými štátmi, a že tieto okolnosti by nemali ovplyvniť pozíciu EÚ vo vzťahu k EDĽP;
Notes that, pursuant to Article 2 of Protocol No 8 to the Lisbon Treaty, the agreement on the accession of the Union to the ECHR must ensure that accession will not affect the particular internal situation of the Member States in relation to the ECHR and its protocols in general and with regard to any derogations and reservations made by Member States in particular, and that such circumstances should not influence the position taken by the Union in relation to the ECHR;
poznamenáva, že systém EDĽP bol doplnený sériou doplnkových protokolov o ochrane práv, ktoré nie sú predmetom EDĽP, a odporúča, aby Komisia bola zároveň poverená rokovaním o pristúpení ku všetkým protokolom týkajúcim sa práv, na ktoré sa vzťahuje Charta základných práv, a to bez ohľadu na to, či ich ratifikovali členské štáty EÚ;
Observes that the ECHR system has been supplemented by a series of additional protocols concerning the protection of rights which are not covered by the ECHR and recommends that the Commission be mandated also to negotiate accession to all the protocols concerning rights corresponding to the Charter of Fundamental Rights, regardless of whether they have been ratified by the Member States of the Union;
zdôrazňuje, že vzhľadom na to, že pristúpenie EÚ k EDĽP je pristúpením neštátneho člena k právnemu nástroju vytvorenému pre štáty, malo by sa uskutočniť bez zmeny charakteru EDĽP a úpravy systému jeho súdnictva by mali byť minimálne; považuje v záujme účastníkov konania, ako aj EÚ a tretích krajín za dôležité uprednostniť také spôsoby pristúpenia, ktoré budú mať čo najmenší vplyv na pracovné vyťaženie Európskeho súdu pre ľudské práva;
Stresses that, as the accession of EU to the ECHR is an accession of a non-State Party to a legal instrument created for States, it should be completed without altering the features of the ECHR and modifications to its judicial system should be kept to a minimum; considers it important, in the interests of those in both the Union and third countries who are seeking justice, to give preference to accession arrangements that will have the least impact on the workload of the European Court of Human Rights;
zdôrazňuje, že spolu s potrebným politickým záväzkom je nanajvýš dôležité, aby sa na hlavné technické otázky našli primerané odpovede a riešenia, s cieľom zabezpečiť, aby z pristúpenia EÚ k EDĽP mali úžitok občania; poukazuje na to, že nevyriešené a nejasné podrobnosti môžu spôsobiť zmätok a ohroziť samotný účel pristúpenia; zdôrazňuje však, že technické prekážky by nemali spôsobiť oneskorenie postupu;
Emphasises that, in tandem with the necessary political commitment, it is of the utmost importance that adequate answers and solutions be found to the main technical questions in order to enable the EU's accession to the ECHR to be used for the benefit of citizens; points out that unresolved and unclear details may create confusion and endanger the very purpose of the accession; stresses, however, that technical impediments should not be allowed to delay the process;
zdôrazňuje, že pristúpením k EDĽP sa EÚ nestáva členom Rady Európy, ale že na zabezpečenie dobrej integrácie EÚ do systému EDĽP je potrebná určitá účasť EÚ na inštanciách EDĽP, a preto by EÚ mala mať určité práva, najmä:
Stresses that accession to the ECHR does not make the Union a member of the Council of Europe but that a degree of participation by the Union in the ECHR bodies is necessary in order to ensure proper integration of the Union into the ECHR system and that, therefore, the Union should have certain rights in this domain, particularly:
právo predložiť zoznam troch kandidátov na funkciu sudcu, z ktorých jeden by bol zvolený Parlamentným zhromaždením Rady Európy v mene EÚ a zúčastňoval by sa na práci súdu s rovnakým postavením ako ostatní sudcovia v súlade s článkom 27 ods. 2 EDĽP; Európsky parlament sa totiž zúčastňuje na vypracúvaní zoznamu kandidátov podľa podobného postupu, ako je postup stanovený v článku 255 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, ktorý sa týka kandidátov na funkciu sudcu Súdneho dvora Európskej únie,
the right to submit a list of three candidates for the post of judge, one of whom is elected by the Parliamentary Assembly of the Council of Europe on behalf of the Union and participates in the work of the Court on a footing of equality with the other judges, pursuant to Article 27(2) of the ECHR; the European Parliament being involved either in drawing up the list of candidates in line with a procedure similar to that provided for in Article 255 of the Treaty on the Functioning of the European Union for candidates for the position of judge at the Court of Justice of the European Union,
právo na účasť prostredníctvom Európskej komisie s hlasovacím právom v mene EÚ na schôdzach Výboru ministrov v prípade, že vykonáva svoje funkcie ako orgán kontroly vykonávania rozsudkov Európskeho súdu pre ľudské práva, alebo ak sa vyjadruje o vhodnosti požiadať súd o stanovisko, ako aj právo byť zastúpená v Riadiacom výbore pre ľudské práva (orgán podriadený Výboru ministrov),
the right to attend via the European Commission, with voting rights on behalf of the EU, meetings of the Committee of Ministers when it performs its task of monitoring the execution of judgments given by the European Court of Human Rights or when it decides on the desirability of seeking an opinion from the Court and the right to be represented on the Steering Committee for Human Rights (a subsidiary body of the Committee of Ministers),
právo Európskeho parlamentu určiť/vyslať určitý počet zástupcov na Parlamentné zhromaždenie Rady Európy v čase, keď volí sudcov Európskeho súdu pre ľudské práva;
the right of the European Parliament to appoint/send a certain number of representatives to the Parliamentary Assembly of the Council of Europe when the latter elects judges to the European Court of Human Rights;
zastáva názor, že členské štáty by sa počas pristúpenia k EDĽP mali zaviazať medzi sebou a vo svojich vzájomných vzťahoch s EÚ nepožadovať riešenie medzištátnych sporov pri porušení v zmysle článku 33 EDĽP, ak akt alebo opomenutie, ktoré sú predmetom sporu, spadajú do rozsahu pôsobnosti práva EÚ, keďže by to bolo v rozpore s článkom 344 Zmluvy o fungovaní Európskej únie;
Considers that the Member States should undertake, at the time of accession to the ECHR, with respect to one another and in their mutual relations with the Union, not to bring interstate applications concerning an alleged failure of compliance pursuant to Article 33 of the ECHR when the act or omission in dispute falls within the scope of Union law, as this would be contrary to Article 344 of the Treaty on the Functioning of the European Union;
domnieva sa, že pridaná hodnota pristúpenia EÚ k EDĽP spočíva v individuálnej možnosti inštitúcií alebo členských štátov podať sťažnosť proti aktom na uplatňovanie práva EÚ, a preto každá sťažnosť fyzickej alebo právnickej osoby na konanie alebo zanedbanie konania inštitúcie alebo organizácie EÚ musí byť namierená výhradne voči tejto inštitúcii alebo organizácii; rovnako každá sťažnosť, ktorej predmetom je opatrenie na uplatňovanie práva EÚ členským štátom, musí byť namierená voči tomuto štátu, pričom by to nemalo prekážať súčasnému podaniu sťažnosti na EÚ a členský štát v prípade, že mohli vzniknúť pochybnosti o vymedzení zodpovednosti za príslušný akt;
Considers that the principal added value of the accession of the EU to the ECHR lies in recourse for individuals against acts by means of which the law of the Union is implemented by its institutions or the Member States and that consequently any application by a natural or legal person concerning an act or failure to act by an institution or body of the Union should be directed solely against the latter and that similarly any application concerning a measure by means of which a Member State implements the law of the Union should be directed solely against the Member State, without prejudice to the principle that, where there might be any doubt about the way in which responsibility is shared, an application may be brought simultaneously against the Union and the Member State;
domnieva sa, že splnenie požiadavky vyčerpania vnútroštátnych opravných prostriedkov podľa článku 35 EDĽP si vyžaduje, aby sťažovateľ vyčerpal možnosti opravných prostriedkov daného štátu, a aby uplatnil prejudiciálne konanie na súde v Luxemburgu; táto podmienka sa považuje za splnenú, ak napriek žiadosti žalobcu vnútroštátny sudca nepovažuje prejudiciálne konanie za opodstatnené;
Considers that for the purposes of complying with the requirement set out in Article 35 ECHR for domestic remedies to have been exhausted, the applicant shall have exhausted the judicial remedies of the State concerned including a reference for a preliminary ruling to the Court in Luxembourg; the latter procedure shall be regarded as having been complied with where following a request to that end by the applicant the national court does not consider it appropriate for a reference for a preliminary ruling to be made;
konštatuje, že po pristúpení EÚ k EDĽP môže nastať situácia, že v určitých veciach budú mať súdnu právomoc tak Európsky súd pre ľudské práva, ako aj Súdny dvor Európskej únie, a zdôrazňuje, že súbežné predloženie podania na oboch súdoch nebude prípustné;
Notes that, following the EU's accession to the ECHR, it might occur that both the European Court of Human Rights and the Court of Justice of the European Union have jurisdiction in certain cases, and points out that simultaneous referrals to the two Courts will not be admissible;
považuje za vhodné, aby v záujme dobrej správy súdnictva a bez toho, aby bol dotknutý článok 36 ods. 2 EDĽP, v každom konaní Európskeho súdu pre ľudské práva voči členskému štátu, v ktorom by sa mohla objaviť otázka práva EÚ, mohla EÚ vstúpiť do konania ako jeden z odporcov a aby do každého konania voči EÚ za rovnakých podmienok mohol každý členský štát vstúpiť ako jeden z odporcov; táto možnosť sa musí vymedziť pomocou ustanovení zahrnutých do dohody o pristúpení jasným, a zároveň aj dostatočne širokým spôsobom;
Considers it appropriate that, in the interests of the proper administration of justice and without prejudice to Article 36(2) of the ECHR, in any case brought against a Member State before the European Court of Human Rights which may raise an issue concerning the law of the Union, the Union may be permitted to intervene as a co-defendant, and that in any case brought against the Union subject to the same conditions any Member State may be permitted to intervene as a co-defendant; this possibility must be defined in the provisions of the accession treaty in a manner which is both clear and sufficiently broad;
domnieva sa, že prijatie možnosti vystupovať ako jeden z odporcov nebráni iným nepriamym prostriedkom, ktoré poskytuje EDĽP (článok 36 ods. 1), ako je právo EÚ vystupovať ako tretia strana vo veciach sťažností občanov EÚ;
Considers that the adoption of the institution of co-defendant does not impede other indirect options provided by the ECHR (Article 36, I), such as the right of the Union to intervene as a third party in any application by an EU citizen;
domnieva sa, že vzhľadom na to, že Európsky súd pre ľudské práva uznal extrateritoriálnu uplatniteľnosť EDĽP, cieľom EÚ musí byť úplné dodržiavanie tejto povinnosti v rámci jej vonkajších vzťahov a aktivít;
Considers that, as the European Court of Human Rights has acknowledged the extra-territorial applicability of the ECHR, the Union must aim to respect this obligation fully in its external relations and activities;
domnieva sa, že by nebolo správne formalizovať vzťahy medzi Súdnym dvorom Európskej únie a Európskym súdom pre ľudské práva zavedením prejudiciálneho konania na Európskom súde alebo vytvorením organizácie alebo pracovnej skupiny, ktorá by rozhodovala v prípade, že jeden zo súdov by mal v úmysle stotožniť sa s výkladom EDĽP, ktorý sa líši od výkladu druhého súdu; v tejto súvislosti pripomína vyhlásenie k článku 6 ods. 2 Zmluvy o Európskej únii, v ktorom sa poznamenáva, že medzi Súdnym dvorom Európskej únie a Európskym súdom pre ľudské práva sa vedie pravidelný dialóg, ktorý by sa mal posilniť, keď EÚ pristúpi k EDĽP;
Considers that it would be unwise to formalise relations between the Court of Justice of the European Union and the European Court of Human Rights by establishing a preliminary ruling procedure before the latter or by creating a body or panel which would take decisions when one of the two courts intended to adopt an interpretation of the ECHR which differed from that adopted by the other; recalls in this context Declaration No 2 concerning Article 6(2) of the Treaty on European Union, which notes the existence of a regular dialogue between the Court of Justice of the European Union and the European Court of Human Rights, which should be reinforced when the Union accedes to the ECHR;
je si veľmi dobre vedomý skutočnosti, že Európsky súd pre ľudské práva by mohol stanoviť porušenie v prípade, o ktorom už rozhodol Súdny dvor Európskej únie, a zdôrazňuje, že by to v žiadnom prípade nemalo vrhnúť pochybnosti na vierohodnosť Súdneho dvora Európskej únie ako najvyššej rozhodujúcej inštancie súdneho systému EÚ;
Is clearly aware of the fact that the European Court of Human Rights may find a violation in a case that has already been decided by the Court of Justice of the European Union and stresses that this would in no way cast a doubt on the credibility of the Court of Justice of the European Union as an ultimate umpire in the EU judicial system;
zdôrazňuje, že po pristúpení bude EDĽP predstavovať minimálnu úroveň ochrany ľudských práv a základných slobôd v Európe a že bude mať kľúčový význam najmä v prípadoch, keď je ochrana poskytovaná EÚ nižšia ako ochrana stanovená v EDĽP; poukazuje na to, že EDĽP posilňuje ochranu práv uznaných Chartou základných práv, ktoré spadajú do jeho rozsahu pôsobnosti, a že charta rovnako uznáva iné práva a zásady, ktoré sa nenachádzajú v EDĽP, ale v dodatkových protokoloch a nástrojoch spojených s EDĽP;
Stresses that, following the accession, the ECHR will constitute the minimum standard of protection for human rights and fundamental freedoms in Europe and will be crucial, in particular, in cases where the protection granted by the EU is inferior to that provided under the ECHR; points out that the ECHR reinforces protection of the rights recognised by the Charter of Fundamental Rights that come within its scope and that the Charter also recognises other rights and principles, which are not contained in the ECHR, but in the additional protocols and in instruments related to the ECHR;
pripomína, že podpora dodržiavania ľudských práv, ktorá je základnou zásadou EÚ zakotvenou v jej zakladajúcej zmluve, predstavuje spoločný základ pre vzťahy EÚ s tretími krajinami; preto sa domnieva, že toto pristúpenie posilní dôveru občanov v EÚ a dôveryhodnosť EÚ v dialógu o ľudských právach s tretími krajinami; ďalej zdôrazňuje, že jednotné a plné uplatňovanie Charty základných práv na úrovni EÚ je pre zabezpečenie dôveryhodnosti EÚ v tomto dialógu rovnako rozhodujúce;
Recalls that promotion of respect of human rights, a core value of the EU as enshrined in its founding treaty, constitutes common ground for its relations with third countries; takes the view, therefore, that accession will further enhance the confidence of citizens in the European Union and the EU's credibility in talks on human rights with non-member States; stresses, furthermore, that the uniform and full application of the Charter of Fundamental Rights at EU level is equally essential to ensure the Union's credibility in this dialogue;