natgillin/translations-raw huggingface dataset:
pripomína ducha ZFEÚ, ktorej cieľom je dosiahnuť, aby sa zo spolurozhodovania stal všeobecný postup, a teda analogicky vedie k zrušeniu špecifických doložiek alebo postupov, ktoré sa podľa predchádzajúcej zmluvy a medziinštitucionálnej dohody uplatňovali na niektoré nástroje alebo politiky; potvrdzuje, že ustanovenia obmedzujúce pružnosť vo financovaní SZBP sú teraz neopodstatnené; zdôrazňuje, že v súlade s uvedenými skutočnosťami a v záujme posilnenia efektívnosti a zodpovednosti SZBP by nová kultúra dialógu, vzájomná dôvera a výmena informácií mali konečne preniknúť do medziinštitucionálnych vzťahov pri navrhovaní tejto politiky, ako aj pri jej uskutočňovaní i následnom hodnotení;
Recalls the spirit of the TFEU, which aims to make codecision the general procedure and which, by analogy, leads to the lifting of specific clauses or procedures that had applied to some instruments or policies under the previous Treaty and the Interinstitutional Agreement; confirms hereby that the provisions restricting the flexibility of the financing of the CFSP are now groundless; underlines that, in line with the above and in order to enhance the efficiency and accountability of the CFSP, a new culture of dialogue, reciprocal trust and exchange of information should finally pervade interinstitutional relations, both in the defining phase and in the conducting and a posteriori assessment phases;
zdôrazňuje, že v súvislosti s budúcimi úvahami o viacročnom finančnom rámci na roky 2014 – 2020 treba vykonať podrobnú analýzu finančných požiadaviek SZBP z dlhodobého hľadiska;
Underlines that, in the context of future reflections on the Multiannual Financial Framework 2014-2020, a thorough analysis of the financial requirements of the CFSP in the long term needs to be conducted;
opakuje svoju pozíciu, že v súlade s článkom 218 ods. 6 ZFEÚ sa v prípade všetkých medzinárodných dohôd vrátane dohôd, ktoré sa týkajú najmä SZBP, vyžaduje stanovisko/súhlas Európskeho parlamentu, pričom jedinú výnimku tvoria dohody, ktoré sa týkajú výlučne SZBP, a že v súlade s článkom 218 ods. 10 ZFEÚ musí byť Parlament v postupoch vedúcich k uzatvoreniu medzinárodných dohôd v plnom rozsahu informovaný v počiatočnej, rokovacej i konečnej etape konania; očakáva, že podpredsedníčka Komisie/vysoká predstaviteľka poskytne všetky relevantné informácie o rokovaniach v priebehu celého postupu vrátane smerníc na rokovania a návrhov textov, o ktorých sa rokuje, a pripomína, že vo vyhlásení o politickej zodpovednosti sa podpredsedníčka Komisie/vysoká predstaviteľka zaviazala, že bude dodržiavať ustanovenia rámcovej dohody o medzinárodných dohodách, pokiaľ ide o dôverné dokumenty SZBP; žiada stanovenie efektívneho pracovného postupu, ktorý zabezpečí rešpektovanie výsad Parlamentu spoločne s potrebným stupňom dôvernosti; vyjadruje presvedčenie, že je potrebná komplexná dohoda so zapojením všetkých inštitúcií, ktorá sa bude týkať všetkých orgánov EÚ, aby sa reguloval prístup poslancov EP k dôverným dokumentom;
Reiterates its position that, in accordance with Article 218(6) of the TFEU, the opinion/consent of the European Parliament is required for all international agreements, including those related mainly to CFSP, with the sole exception of those related exclusively to CFSP: in accordance with Article 218(10) of the TFEU, full information must be provided to Parliament at the initial, negotiating and final stages of the procedure leading to the conclusion of international agreements; expects the VP/HR to provide all relevant information about the negotiations throughout the procedure, including negotiating directives and draft negotiating texts, and recalls that in the declaration on political accountability the VP/HR committed herself to applying the provisions of the Framework Agreement on international agreements with regard to confidential CFSP documents; calls for the establishment of an efficient modus operandi that combines respect for Parliament's prerogatives with the necessary degree of confidentiality; believes that a comprehensive agreement involving all the institutions and covering all EU bodies is required in order to regulate access to confidential documents by Members of Parliament;
berie na vedomie svoju povinnosť vyplývajúcu zo zmluvy, t. j. spolu s národnými parlamentmi vymedziť organizáciu a presadzovanie účinnej a pravidelnej medziparlamentnej spolupráce, predovšetkým v oblasti spoločnej zahraničnej, bezpečnostnej a obrannej politiky; považuje za poľutovaniahodné, že sa dosiaľ nedohodlo, ako v tom dosiahnuť pokrok; trvá na tom, že jeho zastúpenie pri akejkoľvek novej forme medziparlamentnej spolupráce by malo zodpovedať rozsahu a významu jeho úlohy vo vonkajších záležitostiach, a na základe toho pripomína svoju pripravenosť dosiahnuť dohodu s národnými parlamentmi, ktorá povedie ku skutočnému posilneniu parlamentného rozmeru Európskej únie ako globálneho aktéra;
Notes its Treaty obligation to determine, together with national parliaments, the organisation and promotion of effective and regular interparliamentary cooperation, in particular in the field of the common foreign, security and defence policy; finds it regrettable that there is as yet no agreement on how to take this exercise forward; insists that its own representation in any new form of interparliamentary cooperation should be of a size which reflects the range and importance of its role in external affairs and, on this basis, reiterates its willingness to reach an agreement with national parliaments that will result in a real enhancement of the parliamentary dimension of the European Union as global actor;
zdôrazňuje, že činnosti v rámci SBOP by mali byť pevne začlenené do komplexnej politiky zameranej na krajiny a regióny prechádzajúce krízou, kde sú ohrozené hodnoty a strategické záujmy EÚ a kde by operácie SBOP priniesli skutočnú pridanú hodnotu pri presadzovaní mieru, stability a zásad právneho štátu; ďalej zdôrazňuje potrebu zaviesť taký proces, ktorý bude vychádzať zo skúseností a bude presnejší pri hodnotení úspešnosti vykonávania každej operácie a jej trvalého vplyvu priamo na mieste;
Emphasises that CSDP actions should be embedded in a comprehensive policy targeting countries and regions in crisis where the EU's values and strategic interests are at stake and where CSDP operations would provide a real added value in promoting peace, stability and the rule of law; stresses, further, the need for a lessons learnt process more accurate in assessing the successful implementation of each operation and its lasting impact on the ground;
vyzýva podpredsedníčku Komisie/vysokú predstaviteľku, Radu a členské štáty, aby prekonali nerovnováhu civilných a vojenských plánovacích kapacít ESVČ a aby zvýšili počet pracovníkov v oblasti justície, civilnej správy, colnej správy a mediácie, a to s cieľom zabezpečiť, aby misie EBOP mali k dispozícii primerané a dostatočné odborné znalosti;
Calls on the VP/HR, the Council and the Member States to overcome the imbalance between civilian and military planning capabilities in the EEAS and to increase the number of staff in the fields of justice, civilian administration, customs and mediation so as to ensure that adequate and sufficient expertise can be provided for CSDP missions;
zdôrazňuje, že je potrebné zabezpečiť optimálnu koordináciu medzi reakciou EÚ na katastrofy a inými nástrojmi EÚ – akými sú civilné a/alebo vojenské misie v rámci SBOP – ktoré už fungujú na mieste alebo ktoré by tam mohli byť zavedené po kríze; zastáva názor, že príliš prísne rozlišovanie medzi vojenskými a civilnými operáciami krízového riadenia v mnohých prípadoch odráža pomerne zastarané inštitucionálne modely a že spolupráca medzi civilnou a vojenskou sférou môže lepšie zodpovedať reálnej situácii v teréne; preto zdôrazňuje, že je potrebné systematicky, z prípadu na prípad vyhodnocovať potreby, aby bolo možné zabezpečiť najvhodnejšiu reakciu, keďže niektoré krízy si môžu vyžadovať kombináciu vojenských a civilných nástrojov, ktoré musia vychádzať z komplexného pochopenia väzieb medzi bezpečnosťou a rozvojom;
Emphasises the need for optimal coordination between EU disaster responses and other EU instruments – such as CSDP civilian and/or military missions – which are already being deployed on the ground or which could be set up in the aftermath of a crisis; takes the view that in many cases a too rigid distinction between military and civilian crisis-management operations reflects rather outdated institutional patterns and that civil-military interaction can better respond to the realities on the ground; emphasises, therefore, the need for a systematic case-by-case evaluation of the needs in order to ensure the most appropriate responses since certain crises may require a combination of military and civilian instruments, based on a comprehensive understanding of the links between security and development;
považuje za strategickú prioritu EÚ posilňovať medzinárodné partnerstvá krízového riadenia a zintenzívniť dialóg s ďalšími významnými aktérmi krízového riadenia – ako sú OSN, NATO, Africká únia (AÚ), OBSE a tretie krajiny, napr. USA, Turecko, Nórsko a Kanada – a zosúladiť činnosti, vymieňať si navzájom informácie a spájať zdroje v oblasti udržiavania a budovania mieru vrátane spolupráce v rámci krízového riadenia a najmä námornej bezpečnosti a boja proti terorizmu podľa medzinárodného práva;
Considers it an EU strategic priority to strengthen international crisis-management partnerships and enhance dialogue with other major crisis-management actors – such as the UN, NATO, the African Union (AU), the OSCE and third countries such as the USA, Turkey, Norway and Canada – and to synchronise actions, share information and pool resources in the fields of peacekeeping and peace-building, including cooperation on crisis management and, in particular, maritime security, and the fight against terrorism under international law;
zdôrazňuje, že zriadenie ESVČ poskytuje EÚ jedinečnú príležitosť plniť svoje záväzky v oblasti predchádzania konfliktom a budovania mieru, a to predovšetkým so zreteľom na göteborský program, a ďalej rozšíriť schopnosť EÚ predchádzať konfliktom ako alternatívu krízového riadenia; preto zdôrazňuje, že je dôležité, aby riaditeľstvo pre predchádzanie konfliktom a bezpečnostnú politiku malo rovnaké postavenie ako iné riaditeľstvá prostredníctvom pridelenia primeraných prostriedkov na plánovanie politík a prostredníctvom posilnenia väzieb na oddelenia podľa jednotlivých zemepisných oblastí a nadviazania formálnych vzťahov s príslušnými pracovnými skupinami Rady; zastáva názor, že súčasné rozdelenie štruktúry na krízové riadenie a riaditeľstvo pre predchádzanie konfliktom a bezpečnostnú politiku by sa tiež malo prehodnotiť;
Emphasises that the establishment of the EEAS provides the EU with a unique opportunity to implement its commitments on conflict prevention and peace-building, with particular reference to the Gothenburg Programme, and to further expand the EU's capacity to prevent conflict as an alternative to crisis management; to this end, stresses the importance of putting the Directorate for Conflict Prevention and Security Policy on an equal footing with other directorates by resourcing it adequately for policy programming and by strengthening the links with the geographical departments and establishing formal relations with the relevant Council Working Groups; takes the view that the existing separation between the crisis management structure and the Directorate for Conflict Prevention and Security Policy should also be reconsidered;
varuje pred rizikom, že členské štáty EÚ sa stanú v dodávkach energií príliš závislé od tretích krajín, čo by v konečnom dôsledku mohlo ohroziť nezávislosť zahraničnej politiky EÚ; zdôrazňuje v tejto súvislosti, že pojem energetickej bezpečnosti je zásadným spôsobom spojený s bezpečnosťou dodávok; pripomína preto, že je naliehavo potrebné riešiť energetické problémy presadzovaním obnoviteľných a domácich zdrojov energie, dokončením budovania účinného vnútorného trhu s energiou a uskutočňovaním spoločnej európskej vonkajšej energetickej politiky na základe lepšej koordinácie politík členských štátov v tejto oblasti, diverzifikácie dodávateľov energie a podpory projektov zameraných na budovanie strategickej energetickej infraštruktúry, ako je Nabucco alebo iné realizovateľné alternatívy južného koridoru; podporuje integrovanú a interoperabilnú európsku energetickú sústavu; vyjadruje poľutovanie nad tým, že členské štáty sa aktívne angažujú v podpore iniciatív, ktoré v skutočnosti konkurujú úsiliu zameranému na zabezpečenie a diverzifikáciu zdrojov dodávok energie;
Warns of the risk that the EU Member States become overly-dependent on third countries for their energy supplies, which could ultimately undermine the independence of EU foreign policy; stresses, in this regard, that the concept of energy security is fundamentally linked to the security of supply; recalls, therefore, the urgent need to address energy challenges by promoting both renewable and domestic sources of energy, completing an effective internal energy market and implementing a common European external energy policy, based on better coordination of Member States’ policies in this field, the diversification of energy suppliers and the facilitation of strategic energy infrastructure projects such as Nabucco or other viable southern corridor alternatives; supports an integrated and inter-operable European energy grid; regrets that the Member States are actively engaged in supporting initiatives which in reality are in competition with efforts aimed at securing and diversifying sources of energy supply;
víta rozhodnutie Európskej rady vyzvať Komisiu, aby do júna 2011 predložila oznámenie o bezpečnosti dodávok a medzinárodnej spolupráci zameranej na ďalšie zvýšenie ucelenosti a jednoty vonkajšej činnosti EÚ v oblasti energetiky; vyzýva v tejto súvislosti podpredsedníčku Komisie/vysokú predstaviteľku, aby rázne presadzovala odporúčania Parlamentu na vytvorenie ucelenej a koordinovanej politiky, predovšetkým podporou súdržnosti EÚ v konštruktívnom dialógu s dodávateľmi energie, a to najmä s Ruskom, ako aj s tranzitnými krajinami; zastáva názor, že energetická bezpečnosť by sa mala v plnej miere odrážať aj v politike EÚ v oblasti rozširovania a susedstva, a to aj prostredníctvom politického dialógu a praktickej spolupráce s partnermi;
Welcomes the decision of the European Council to invite the Commission to submit by June 2011 a communication on security of supply and international cooperation aimed at further improving the consistency and coherence of the EU's external action in the field of energy; calls, in this regard, on the VP/HR to pursue with determination Parliament's recommendations for the development of a coherent and coordinated policy, in particular by promoting EU cohesion in constructive dialogue with energy suppliers, and especially with Russia as well as with transit countries; is of the view that energy security should also be fully reflected in the EU's enlargement and neighbourhood policy, including through political dialogue and practical cooperation with partners;
upozorňuje na novú generáciu bezpečnostných výziev a rizík, napr. na kybernetické útoky, sociálne nepokoje, politické vzbury, celosvetové zločinecké siete a hospodárske činnosti, ktoré ohrozujú právny štát a zásady demokracie, a zdôrazňuje význam sformulovania stratégií zodpovedajúcich tomuto vývoju;
Draws attention to a new generation of security challenges and risks, e.g. cyber-attacks, social unrest, political insurgencies, global criminal networks and economic activities endangering the rule of law and the principles of democracy, and stresses the importance of formulating strategies appropriate to these developments;
zdôrazňuje, že je potrebné koordinovať prípravu na boj proti nekonvenčným hrozbám, ako sú kybernetické hrozby; vyzýva Komisiu a Radu, aby vykonali dôkladnú analýzu hrozieb a potrieb v tejto oblasti, ktorej výsledkom by bola viacrozmerná a komplexná európska stratégia v oblasti kybernetickej bezpečnosti, ktorá by mala zahŕňať núdzové plány pre prípad kybernetických útokov;
Underlines the need to coordinate the preparation to counter unconventional threats, such as cyber threats; calls upon the Commission and the Council to conduct a thorough analysis of the threats and the needs in this field, resulting in a multidimensional and comprehensive European cyber security strategy which should include contingency plans in case of cyber attacks;
zdôrazňuje, že európska zahraničná politika musí zohľadňovať vonkajší rozmer priestoru slobody, bezpečnosti a spravodlivosti v Európe; opakuje dôležitosť náležitého riadenia migrácie; za rozhodujúce považuje zaistenie spolupráce medzi krajinami pôvodu a tranzitnými krajinami a podporu záujmu týchto krajín o stabilnú spoluprácu uplatňovaním politiky pozitívnej podmienenosti;
Points out that European foreign policy must take account of the external dimension of the European area of freedom, security and justice; reiterates the importance of orderly migration management; considers it essential to secure the cooperation of both the countries of origin and of transit, and to encourage an attitude of solid cooperation among those countries by applying a policy of positive conditionality;
opakuje svoju pozíciu, že EÚ musí posilňovať svoje vedúce postavenie v celosvetovom riešení otázky klímy a ďalej rozvíjať dialóg s ďalšími významnými aktérmi, ako sú vznikajúce mocnosti (Čína, Brazília, India), Rusko, Spojené štáty a rozvojové krajiny, vzhľadom na skutočnosť, že zmena klímy sa stala kľúčovým prvkom v medzinárodných vzťahoch;
Reiterates its position that the EU must strengthen its leadership in the area of global climate governance and further develop a dialogue with other key actors, such as the emerging powers (China, Brazil, India), Russia, the United States and developing countries, given that climate change has become a key element of international relations;
zastáva názor, že v záujme súladu so svojimi vlastnými hodnotami musí byť absolútnou prioritou zahraničnej politiky a vonkajšej činnosti EÚ podpora demokracie a zásad právneho štátu, dobrej správy vecí verejných a spravodlivých spoločností, pretože demokratická spoločnosť založená na pravidlách je základom pre dodržiavanie ľudských práv a posilnenie stability; opakuje preto svoju pozíciu, že ľudské práva musia byť pevne začlenené do zahraničnej politiky EÚ; domnieva sa, že nová inštitucionálna štruktúra EÚ, najmä ESVČ so svojím špecializovaným oddelením, je príležitosťou na posilnenie súdržnosti a účinnosti EÚ v tejto oblasti; naliehavo vyzýva podpredsedníčku Komisie/vysokú predstaviteľku, aby sa prostredníctvom dvojstranných vzťahov s tretími krajinami a aktívnej účasti na medzinárodných fórach iniciatívne usilovala o dosiahnutie záväzku tretích krajín dodržiavať ľudské práva a aby vystupovala proti prípadom porušovania ľudských práv a neváhala v ich súvislosti prijať primerané opatrenia; vyzýva Komisiu so zreteľom na rastúci počet prípadov závažného porušovania slobody viery, aby uskutočnila dôkladné hodnotenie a aby slobodu viery začlenila do politiky EÚ v oblasti ľudských práv;
Takes the view that, in order to be consistent with the EU's own values, EU foreign policy and external action must give priority to promoting democracy and the rule of law, good governance and fair societies, given that a rule-based democratic society is the basis for upholding human rights as well as for enhancing stability; thus reiterates its position that human rights need to be firmly mainstreamed into EU foreign policy; believes that the new institutional structure of the EU, with particular reference to the EEAS and its dedicated department, offers an opportunity to enhance the EU's coherence and effectiveness in this area; urges the VP/HR to proactively pursue, through bilateral relations with third countries and active participation in international fora, the engagement of third countries in respecting human rights as well as to speak up against human rights abuses and not to refrain from taking adequate measures if they are violated; considering the growing grave violations of freedom of belief, calls upon the Commission to conduct a thorough evaluation and to mainstream freedom of belief into the EU human rights policy;
považuje otázku celosvetovej slobody náboženského vyznania a viery – predovšetkým pokiaľ ide o kresťanov, prenasledované alebo ohrozené menšiny a náboženských disidentov – a dialóg medzi jednotlivými náboženstvami za novú kľúčovú problematiku SZBP; zdôrazňuje, že sloboda náboženského vyznania a viery je základným ľudským právom a že dialóg medzi jednotlivými náboženstvami je nástrojom boja proti nábožensky motivovanej diskriminácii a nábožensky motivovanému násiliu, čím prispieva k politickej a spoločenskej stabilite; vyzýva preto podpredsedníčku Komisie/vysokú predstaviteľku, aby bezodkladne pripravila stratégiu EÚ v oblasti presadzovania ľudského práva na slobodu náboženského vyznania a viery; takisto ju vyzýva, aby v rámci riaditeľstva ESVČ pre ľudské práva vytvorila stály útvar na sledovanie situácie v oblasti obmedzovania slobody náboženského vyznania a viery a s tým spojených práv vládami a spoločnosťami;
Considers the question of the freedom of religion and belief worldwide – notably of Christians, persecuted or endangered minorities and religious dissidents – and the inter-faith dialogue a new key issue for the CFSP; stresses that freedom of religion and belief is a core human right, and inter-faith dialogue an instrument to tackle religiously motivated discrimination and violence, thus contributing to political and societal stability; therefore calls on the VP/HR to develop, as a matter of urgency, an EU strategy on the enforcement of the human right to freedom of religion and belief; also invites her to establish a permanent capacity within the human rights directorate of the EEAS to monitor the situation of governmental and societal restrictions on the freedom of religion and belief and related rights;
naliehavo vyzýva podpredsedníčku Komisie/vysokú predstaviteľku, aby zabezpečila, aby politiky a činnosti v oblasti SZBP v plnej miere napĺňali rezolúciu Bezpečnostnej rady OSN (BR OSN) č. 1325 (2000) o ženách, mieri a bezpečnosti, ktorá vyzýva na zapojenie žien do všetkých aspektov riešenia konfliktov na všetkých jeho úrovniach; žiada tiež, aby politiky v oblasti SZBP zohľadňovali rezolúciu BR OSN č. 1820 (2008) o sexuálnom násilí v konfliktoch a v situáciách po ich ukončení, ako aj ďalšie rezolúcie BR OSN č. 1888 (2009), č.1889 (2009) a č. 1960 (2010), ktoré nadväzujú na uvedené rezolúcie; vyzýva podpredsedníčku Komisie/vysokú predstaviteľku, členské štáty EÚ a vedúcich misií SZBP, aby sa spolupráca a konzultácie s miestnymi organizáciami žien stali štandardným prvkom každej misie SZBP; s poľutovaním konštatuje, že na vyššiu pozíciu v rámci ESVČ bola doteraz nominovaná len jedna žena a že len jedna žena je aj medzi osobitnými zástupcami EÚ;
Urges the VP/HR to ensure that CFSP policies and actions fully implement UNSCR 1325 (2000) on women, peace and security, which calls for the participation of women in all aspects and at all levels of conflict resolution; also calls for the CFSP policies to take into account UNSCR 1820 (2008) on sexual violence in conflict and post-conflict situations as well as the subsequent UNSCRs 1888 (2009), 1889 (2009) and 1960 (2010), which build upon the previously mentioned resolutions; calls on the VP/HR, EU Member States and Heads of CSDP Mission to make cooperation and consultation with local women's organisations a standard element of each CSDP mission; notes with regret that only one woman has so far been nominated to a senior post in the EEAS and that there is only one woman amongst the EU Special Representatives;