natgillin/translations-raw huggingface dataset:
žiada Komisiu, aby prizvala európske mimovládne organizácie, ktoré majú prax v danej oblasti, aby sa podieľali na realizácii programov ECHO v prospech sahrawských utečencov, tak aby bola pomoc Európskej únie zabezpečená účinne a rýchlo;
Calls on the Commission to involve the European NGOs which already have experience on the ground in implementing the ECHO programmes for the Sahrawi refugees, in order to guarantee that the aid granted by the European Union is efficiently and rapidly implemented;
žiada Komisiu, aby prostredníctvom spolupráce so sahrawskými orgánmi zriadenými za týmto účelom prispela k posilneniu riadiacich kapacít humanitárnej pomoci v utečeneckých táboroch;
Calls on the Commission to contribute to strengthening the capacities for administering humanitarian aid in the refugee camps by cooperating with the Sahrawi institutions set up specifically for this purpose;
poveruje svojho predsedu, aby postúpil toto uznesenie Rade, Komisii, generálnemu tajomníkovi Spojených národov, marockej vláde, frontu Polisario a prezidentovi Africkej únie.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the UN Secretary-General, the Government of Morocco, the Polisario Front and the President of the African Union.
– Pasqualina Napoletano, Martine Roure, Giovanni Claudio Fava v mene Socialistickej skupiny v Európskom parlamente
– Pasqualina Napoletano, Martine Roure and Giovanni Claudio Fava, on behalf of the PSE Group
– Lapo Pistelli, Sarah Ludford, Alexander Nuno Alvaro v mene Skupiny Aliancie liberálov a demokratov za Európu
– Lapo Pistelli, Sarah Ludford and Alexander Nuno Alvaro, on behalf of the ALDE Group
– Monica Frassoni, Hélène Flautre v mene Skupiny zelených/Európskej slobodnej aliancie
– Monica Frassoni and Hélène Flautre, on behalf of the Verts/ALE Group
– Giusto Catania, Fausto Bertinotti, Marco Rizzo, Roberto Musacchio, Umberto Guidoni, Luisa Morgantini, Vittorio Emanuele Agnoletto v mene Konfederatívnej skupiny Európskej zjednotenej ľavice - Nordickej zelenej ľavice
– Giusto Catania, Fausto Bertinotti, Marco Rizzo, Roberto Musacchio, Umberto Guidoni, Luisa Morgantini and Vittorio Emanuele Agnoletto, on behalf of the GUE/NGL Group
o ostrove Lampedusa
on Lampedusa
so zreteľom na Všeobecnú deklaráciu ľudských práv a jej článok 14,
having regard to the Universal Declaration of Human Rights, particularly Article 14 thereof,
so zreteľom na Ženevský dohovor z roku 1951, ktorý sa týka štatútu utečenca a jeho článok 33 odsek 1, ktorý požaduje náležité preskúmanie individuálnych prípadov a zakazuje vydanie utečencov,
having regard to the 1951 Geneva Convention relating to the Status of Refugees, particularly Article 33, paragraph 1, thereof, which require individual cases to be genuinely examined and prohibit return (‘refoulement’) of refugees,
so zreteľom na Európsku konvenciu ľudských práv najmä jej protokol 4 článok 4, podľa ktorého „kolektívne vyhostenie cudzincov je zakázané“,
having regard to the European Convention on Human Rights, particularly paragraph 4 of Protocol 4 thereto, according to which ‘collective expulsion of aliens is prohibited’,
so zreteľom na Barcelonskú deklaráciu ako aj pracovný program z 28. novembra 1995, prijaté na tejto konferencii, s cieľom podporiť ochranu základných práv v stredomorskej oblasti,
having regard to the Barcelona Declaration, as well as the programme of work of 28 November 1995, adopted at that conference, which concerns the promotion of the defence of fundamental rights in the Mediterranean area,
so zreteľom na Chartu základných práv Európskej únie a jej článok 18 o práve na azyl,
having regard to the Charter of Fundamental Rights of the European Union, and particularly Article 18 thereof on the right of asylum,
so zreteľom na článok 6 ZEÚ a článok 63 ZES,
having regard to Article 6 of the TEU and Article 63 of the ECT,
so zreteľom na otázky na písomné zodpovedanie E‑2616/04 a E‑0545/05,
having regard to its written questions E-2616/04 and E-0545/05 ,
keďže ostrov Lampedusa v strede Sicílskeho prielivu je malý ostrov s rozlohou 20 km 2 a 5500 obyvateľmi, a má očividne obmedzené možnosti prijímania a ubytovania veľkého počtu imigrantov a žiadateľov o azyl, ktorí sa pravidelne vyloďujú na jeho brehoch, často v zúfalých podmienkach;
whereas Lampedusa is a small 20 km 2 island located in the middle of the Sicilian Channel, with a population of 5 500, which has obvious limits to its capacity to receive and host the mass of immigrants and asylum seekers who regularly land on its coast, often in desperate conditions,
znepokojený kolektívnym vyhosťovaním migrantov, ktoré uskutočnili talianske úrady od októbra 2004 do marca 2005 z ostrova Lampedusa v Taliansku do Líbie;
concerned at the collective expulsions of migrants from the island of Lampedusa in Italy to Libya carried out by the Italian authorities between October 2004 and March 2005 ,
keďže Úrad vysokého komisára OSN pre utečencov odhalil vrátenie 180 osôb 17. marca a vyhlásil že „ani zďaleka nemožno stanoviť, žeby Taliansko prijalo potrebné opatrenia, aby sa uistilo, že neposiela utečencov prichádzajúcich v dobrej viere, späť do Líbie, ktorá nie je považovaná za krajinu bezpečného azylu“; keďže Úrad vysokého komisára OSN pre utečencov „hlboko ľutuje nedostatok transparentnosti tak na strane talianskych úradov ako aj na strane líbyjských úradov“;
whereas the High Commissioner for Refugees (HCR) condemned the return of 180 people on 17 March 2005, saying that it was far from certain that Italy had taken the necessary precautions to ensure that it did not send genuine refugees back to Libya, which could not be regarded as a place of safe asylum; whereas the HCR profoundly regretted the lack of transparency on the part of both the Italian and the Libyan authorities,
znepokojený odmietnutím talianskych úradov umožniť Úradu vysokého komisára OSN pre utečencov vstup do záchytného strediska na ostrove Lampedusa 15. marca; zatiaľ čo podľa Úradu vysokého komisára OSN pre utečencov talianske úrady povolili prístup líbyjským úradníkom;
concerned at the refusal of the Italian authorities to give UNHCR access to the Lampedusa reception centre on 15 March 2005, even though the Italian authorities had, according to the HCR, given such access to Libyan officials,
hlboko znepokojený osudom stoviek žiadateľov o azyl, ktorí boli vrátení do Líbie, keďže táto krajina nie je signatárskym štátom Ženevského dohovoru, ktorý sa týka štatútu utečenca, nemá fungujúci azylový systém, neposkytuje účinnú záruku práv utečencov a uplatňuje svojvoľné zatýkanie, zadržiavanie a vyhosťovanie, a keďže vyhostené osoby sú spravidla spútané a nepoznajú krajinu, do ktorej budú vyhostení;
deeply concerned about the fate of the hundreds of asylum seekers returned to Libya, since that country is not a signatory to the Geneva Refugee Convention, has no functioning asylum system, offers no effective guarantee of refugee rights and practises arbitrary arrest, detention and expulsion; and whereas the people expelled are usually handcuffed and do not know what their destination is,
znepokojený zaobchádzaním a žalostnými životnými podmienkami osôb zadržaných v táboroch v Líbii, ako aj nedávnymi rozsiahlymi repatriáciami cudzincov z Líbie do krajín, z ktorých prišli, za podmienok, ktoré nezaručujú ani ich dôstojnosť ani ich prežitie; aj so zreteľom na informácie líbyjských zdrojov, ktoré zaznamenali 106 prípadov úmrtia v následnosti na tieto vyhostenia;
concerned at the treatment and deplorable living conditions of people held in camps in Libya, as well as by the recent massive repatriations of foreigners from Libya to their countries of origin in conditions guaranteeing neither their dignity nor their survival; concerned also at the reports from Libyan sources of 106 alleged deaths resulting from these expulsions,
so zreteľom na bilaterálnu dohodu medzi Talianskom a Líbiou, ktorej obsah je zatiaľ tajomstvom, a ktorá zveruje líbyjským úradom sledovanie tokov migrantov a ktorá ich zaväzuje opätovne prijať osoby odmietnuté Talianskom;
having regard to the bilateral agreement between Italy and Libya, the content of which is still secret and which is thought to give the Libyan authorities the task of supervising migration and to commit them to readmitting people returned by Italy,
znepokojený tým, že v Taliansku neexistujú právne predpisy o azyle;
concerned at the absence in Italy of a law on the right of asylum,
so zreteľom na žiadosť Európskeho súdu pre ľudské práva adresovanú Taliansku 6. apríla 2005, týkajúcu sa poskytnutia informácií o situácii na ostrove Lampedusa, v následnosti na žiadosť č. 11593/05 predloženú skupinou vyhostených migrantov;
having regard to the demand by the European Court of Human Rights to Italy of 6 April 2005 to provide information on the situation in Lampedusa, following Application No 11593/05 filed by a group of expelled migrants,
žiada talianske úrady a členské štáty, aby sa zdržali kolektívneho vyhosťovania žiadateľov o azyl a „neregulárnych migrantov“ do Líbie ako aj do iných krajín, a aby zaručili individuálne prešetrenia žiadostí o azyl a rešpektovanie zásady „non-refoulement“ (prekážky vydania);
Calls on the Italian authorities and on all Member States to refrain from collective expulsions of asylum seekers and ‘irregular migrants’ to Libya as well as to other countries and to guarantee that requests for asylum are examined individually and the principle of ‘non refoulement’ adhered to;
je toho názoru, že kolektívne vyhosťovanie migrantov talianskymi úradmi do Líbie vrátane vyhostenia 17. marca 2005 predstavujú porušovanie zásady „non-refoulement“ (prekážky vydania) a že talianske úrady nesplnili svoje medzinárodné záväzky, pretože sa neuistili, že život vyhostených osôb nie je v ich krajine pôvodu ohrozený;
Takes the view that the collective expulsions of migrants by Italy to Libya, including that of 17 March 2005, constitute a violation of the principle of ‘non refoulement’ and that the Italian authorities have failed to meet their international obligations by not ensuring that the lives of the people expelled by them are not threatened in their countries of origin;
vyzýva talianske úrady, aby Úradu vysokého komisára OSN pre utečencov zaručili voľný vstup do záchytného strediska na ostrove Lampedusa a prístup k osobám, ktoré sú tam zadržiavané a ktoré by mohli potrebovať medzinárodnú ochranu;
Calls on the Italian authorities to grant HCR free access to the Lampedusa detention centre and the people held there, who might be in need of international protection;
vyzýva Európsku komisiu, ochrankyňu zmlúv, aby dohliadala na dodržiavania práva na azyl v Európskej únii, v súlade s článkom 6 ZEÚ a článkom 63 ZES, aby zabránila kolektívnemu vyhosťovaniu a aby požadovala od Talianska ako aj od ostatných členských štátov dodržiavanie záväzkov podľa právnych predpisov Únie;
Calls on the European Commission, the guardian of the Treaties, to ensure that the right of asylum is respected in the European Union in accordance with Article 6 TEU and Article 63 ECT, to put a stop to the collective expulsions and to insist that Italy and the other Member States comply with their obligations under EU law;
pripomína potrebu imigračnej a azylovej politiky Spoločenstva založenej na vytvorení legálnych imigračných postupov a spoločných pravidiel ochrany základných práv imigrantov a žiadateľov o azyl v celej Európskej únii, ako to stanovila Európska rada v Tampere v roku 1999 a potvrdil Haagsky program;
Recalls the need for a Community immigration and asylum policy based on an opening up of legal immigration channels and on the definition of a common standard of protection of the fundamental rights of immigrants and asylum seekers throughout the European Union, as established by the 1999 Tampere European Council and confirmed by the Hague Programme;
opakovane zdôrazňuje svoje výhrady k návrhu smernice Rady o azylových postupoch, ktorá zvolila prístup spoločných minimálnych ustanovení a vyzýva členské štáty, aby dohliadli na rýchlu transpozíciu smernice týkajúcu sa podmienok, ktoré umožňujú uchádzať sa o štatút utečenca (2004/83/ES);
Reiterates its deep reservations about the lowest common denominator approach in the draft Council Directive on asylum procedures and calls on Member States to ensure a prompt transposition of the refugee qualification and status Directive (2004/83/EC);
žiada Komisiu o transparentný dialóg v tejto oblasti vrátane zverejnenia výsledkov svojej misie v Líbii zameranej na ilegálnu imigráciu v novembri a decembri 2004;
Calls on the Commission to conduct a transparent dialogue on this subject, including making publicly available the outcome of its November-December 2004 technical mission to Libya on illegal immigration;
žiada Líbiu, aby umožnila prístup medzinárodným pozorovateľom, ukončila svojvoľné vyhosťovanie a zatýkanie migrantov, ratifikovala Ženevský dohovor, ktorý sa týka štatútu utečenca, uznala mandát Úradu vysokého komisára OSN pre utečencov a žiada, aby boli všetky dohovory s Líbiou o opätovnom prijatí zverejnené;
Calls on Libya to allow access to international monitors, to call a halt to the expulsion and arbitrary arrest of migrants, to ratify the Geneva Convention concerning the Status of Refugees and to recognise the mandate of the HCR, and demands furthermore that any readmission agreement with Libya be made public;
žiada vyslať delegáciu zloženú z členov príslušných výborov do záchytného strediska na ostrove Lampedusa a v Líbii, aby mohla zhodnotiť rozsah problému a presvedčiť sa o legitímnosti konania talianskych a líbyjských úradov;
Calls for a delegation made up of members of the relevant committees to be sent to the Lampedusa refugee centre and to Libya to assess the magnitude of the problem and to verify the legitimacy of the actions of the Italian and Libyan authorities;
poveruje svojho predsedu, aby postúpil toto uznesenie Rade, Komisii, líbyjskej vláde, vládam a parlamentom členských štátov a Úradu vysokého komisára OSN pre utečencov.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the Government of Libya, the governments and parliaments of the Member States and the High Commissioner for Refugees.
– Thomas Mann, Charles Tannock v mene Skupiny Európskej ľudovej strany (kresťanských demokratov) a európskych demokratov
– Thomas Mann and Charles Tannock, on behalf of the PPE-DE Group
– Pasqualina Napoletano, Glyn Ford v mene Socialistickej skupiny v Európskom parlamente
– Pasqualina Napoletano and Glyn Ford, on behalf of the PSE Group
– Johan Van Hecke v mene Skupiny Aliancie liberálov a demokratov za Európu
– Johan Van Hecke, on behalf of the ALDE Group
– Jean Lambert, Gérard Onesta, Jillian Evans v mene Skupiny zelených/Európskej slobodnej aliancie
– Jean Lambert, Gérard Onesta and Jillian Evans, on behalf of the Verts/ALE Group
– Vittorio Emanuele Agnoletto, Luisa Morgantini v mene Konfederatívnej skupiny Európskej zjednotenej ľavice - Nordickej zelenej ľavice
– Vittorio Emanuele Agnoletto and Luisa Morgantini, on behalf of the GUE/NGL Group
– Anna Elzbieta Fotyga, Inese Vaidere v mene Skupiny Únie za Európu národov
– Anna Elzbieta Fotyga and Inese Vaidere, on behalf of the UEN Group
so zreteľom na Dohodu o spolupráci medzi ES a Bangladéšom z roku 2001,
having regard to the 2001 EC-Bangladesh Cooperation Agreement,
so zreteľom na narastajúcu kritiku početných a zhoršujúcich sa prípadov porušovania ľudských práv zo strany úradných síl a fundamentalistických náboženských organizácií, ktoré vyjadrila Hospodárska a sociálna rada OSN vo februári 2005 (E/CN.4/2005/NGO/32), ministerstvo zahraničných vecí USA (Výročná správa o praktikách ľudských práv v Bangladéši), taktiež vo februári 2005 a organizácia Amnesty International (napr. Urgent Action 061/2005),
having regard to the mounting criticism of numerous and worsening abuses of human rights by official forces and fundamentalist religious organisations expressed by the Economic and Social Council of the United Nations in February 2005 (E/CN.4/2005/NGO/32), the US Department of State also in February 2005 (Country Report on Human Rights Practices in Bangladesh 2004) and Amnesty International (for example, Urgent Action 061/2005),
so zreteľom na Vyhlásenie predsedníctva v mene Európskej únie z dňa 29. januára 2005 o útoku v Habiganj, Bangladéš
having regard to the Declaration by the Presidency on behalf of the EU on the attack in Habiganj, Bangladesh, on 29 January 2005,
vyjadruje znepokojenie nad opakovanými bombovými útokmi na dôležitých opozičných politikov, na minoritné náboženské skupiny, na novinárov a na predstaviteľov mimovládnych organizácií, najmä nad nedávnymi dvomi granátovými útokmi, ktoré boli zamerané na dvoch čelných opozičných politikov - Sheikh Hasina, predsedníčku Ligy Awami a bývalú predsedníčku vlády dňa 21. augusta 2004 a na Shaha Mohammada Kibria, bývalého ministra financií dňa 27. januára 2005, ktorý bol zavraždený,
concerned about repeated bomb attacks on key opposition politicians, minority religious groups, journalists and NGO representatives, in particular about the two recent grenade attacks where two prominent opposition politicians were targeted – Sheikh Hasina, Head of the Awami League and former Prime Minister, on 21 August 2004, and Shah Mohammad Kibria, former Finance Minister, on 27 January 2005, who was assassinated,
vyjadruje znepokojenie nad nedávnym politickým vývojom v Bangladéši, kde nebezpečenstvo fundamentalizmu zjavne narastá a kde nezodpovedné riadenie štátu, korupcia a rodinkárstvo vážne oslabili princípy právneho štátu vrátane záruk ochrany základných práv v Bangladéši, zakotvených v ústave,
concerned about recent political developments in Bangladesh, where the risk of fundamentalism seems to be growing and where poor governance, corruption and nepotism have severely undermined the rule of law, including safeguards in the constitution to protect fundamental rights in Bangladesh,
vyjadruje znepokojenie nad tým, že vláde Bangladéša sa nepodarilo zastaviť výbuchy násilia a nad tým, že hrozby fundamentalistických skupín aj naďalej pokračujú, konštatuje, že polovojenské skupiny pokračujú v akciách vo vidieckych oblastiach, v niektorých prípadoch s podporou miestnej polície, miestnych čelných predstaviteľov Národnej strany Bangladéša a miestnych orgánov,
concerned that the Government of Bangladesh has failed to curtail outbreaks of violence and that threats from fundamentalist groups are continuing; noting that paramilitary groups are continuing to operate in the countryside with the support - in some cases - of local police, local Bangladeshi National Party leaders and local authorities,
so znepokojením konštatuje, že náboženské menšiny, vrátane Hindov, ale aj umiernené moslimské skupiny ako aj organizácie pre ženské práva sa v posledných rokoch stali obeťami mnohých násilných útokov a zastrašovania,
concerned to note that religious minorities, including Hindus, but also moderate Muslim groups as well as women's rights organisations, have fallen victim to a number of violent attacks and intimidation in recent years,
uznáva, že túto atmosféru strachu vytvorili zneužívaním moci moslimské fundamentalistické strany vo vláde,
recognising that the ensuing climate of fear has been created by the misuse of power on the part of Muslim fundamentalist parties in government,
vyjadruje znepokojenie nad tým, že sa vláde Bangladéša doposiaľ nepodarilo postaviť pred súd osoby, ktoré tieto útoky spáchali a nad všeobecným úpadkom práva a poriadku v Bangladéši za posledný rok; konštatuje však, že 22. februára 2005 vláda Bangladéša zakázala činnosť a zmrazila majetky dvoch moslimských zločineckých organizácií,
concerned about the failure of the Government of Bangladesh so far to bring to justice those who perpetrate these attacks and about the general deterioration in law and order in Bangladesh over the last year; noting, however, that on 22 February 2005 the Government of Bangladesh banned the activities and froze the assets of two Muslim criminal organisations,
zdôrazňuje, že Dohoda o spolupráci medzi EÚ a Bangladéšom je založená na rešpektovaní ľudských práv a demokratických zásad a že porušenie článku 1 je porušením, ktoré môže ohroziť trvanie dohody,
emphasising that the EU-Bangladesh Cooperation Agreement is based on respect for human rights and democratic principles, and that the violation of Article 1 is a breach that can threaten the continuation of the Agreement,
keďže Komisia musí zabezpečiť, že situácia v oblasti ľudských práv v Bangladéši bude monitorovaná a Parlament o nej bude informovaný,
whereas the Commission must ensure that the human rights situation in Bangladesh is monitored and that Parliament is kept informed of it,
zdôrazňuje, že Bangladéš má podľa medzinárodného práva záväzky ako zmluvná strana Medzinárodného paktu o občianskych a politických právach a Dohovoru Spojených národov proti mučeniu a inému krutému, neľudskému či ponižujúcemu zaobchádzaniu alebo trestaniu, ale ešte neprijala zmocňovacie zákony,
emphasising that Bangladesh has obligations under international law as a State Party to both the International Covenant on Civil and Political Rights and the United Nations Convention against Torture and other Cruel, Inhuman or Degrading Treatment or Punishment, but has yet not passed any enabling legislation,
odsudzuje opakované bombové útoky a nalieha na vládu Bangladéša, aby zabezpečila, že medzinárodní vyšetrovatelia asistujúci bangladéšskym spravodajským službám budú mať neobmedzený prístup k všetkým dôkazom týkajúcim sa útokov podľa sľubov vlády a nalieha na vládu Bangladéša, aby uverejnila úplnú vyšetrovaciu správu;
Condemns the repeated bomb attacks and urges the Government of Bangladesh to ensure that international investigators assisting Bangladesh's intelligence forces will have full access to all evidence regarding the attacks in accordance with the government's own promises, and urges the Government of Bangladesh to publish the investigation report in full;
nalieha na vládu Bangladéša, aby rešpektovala pokyny Vysokého súdu s cieľom zabrániť zneužívaniu právnych nástrojov pri zadržiavaní opozičných demonštrantov a aby sa vyhla potláčaniu mierových politických protestov väznením a mučením;
Urges the Government of Bangladesh to respect the instructions given by its High Court to avoid abuse of legal instruments in detaining opposition demonstrators and to refrain from repressing peaceful political protests through means of detention and torture;
nalieha na vládu Bangladéša, aby ukončila nasadenie polovojenských síl RAB (Rapid Action Batallion) v boji proti zločinu, pri ktorom prichádza k protizákonnému zabíjaniu (viac ako 40 mŕtvych počas krížovej paľby za mesiac); poukazuje na skutočnosť, že renomovaná Organizácia pre ľudské práva ODHIKAR uviedla, že v roku 2004 bolo verejne oznámené, že vo väzbe v dôsledku mučenia prišlo k 90 úmrtiam;
Urges the Government of Bangladesh, in particular, to put an end to the anti-crime operations by the paramilitary forces RAB (Rapid Action Battalion), which come down to extrajudicial killings (more than 40 deaths in cross-fire per month); points out that the reputed human rights organisation ODHIKAR has stated that there were 90 publicly reported custodial deaths due to torture in 2004;
podporuje vládu Bangladéša, aby umožnila obyvateľstvu zúčastniť sa na tradičných kultúrnych podujatiach a prijala bezpečnostné opatrenia, aby sa tieto podujatia, ktoré odrážajú tradíciu tolerancie a sekularizmu mohli uskutočniť v bezpečí;
Encourages the Government of Bangladesh to enable the population to participate in traditional cultural events and to provide security measures in order that these events, which reflect a tradition of tolerance and secularism can be implemented safely;
nalieha na vládu Bangladéša, aby prijala preventívne opatrenia proti moslimským polovojenským skupinám, ktoré šíria násilie a zastrašovanie vo vidieckych oblastiach Bangladéša;
Urges the Government of Bangladesh to take preventive steps against Muslim paramilitary groups which have spread violence and intimidation in rural areas of Bangladesh;