natgillin/translations-raw huggingface dataset:
keďže Irán poskytol vo svojej krajine útočisko dvom generáciám afganských utečencov, ktorí využívali základné zdravotnícke a vzdelávacie služby; keďže v roku 2010 v Iráne žilo viac než jeden milión registrovaných Afgancov; keďže v tejto oblasti dostával Irán len obmedzenú medzinárodnú podporu,
whereas Iran has hosted two generations of Afghan refugees in the country, which have benefitted from basic health and education services; whereas in 2010 more than one million registered Afghans were residing in Iran; whereas Iran has received only limited international support in this area,
keďže Irán patrí medzi tri krajiny s najväčšími preukázanými zásobami ropy a zemného plynu na svete,
whereas Iran ranks among the world's top three holders of proven reserves of both oil and natural gas,
keďže vzťahy medzi Iránom a Tureckom sa výrazne prehĺbili; keďže Irán využíva svojich štátnych a neštátnych spojencov Sýriu, Hizballáh a Hamas, ako aj Moslimské bratstvo na destabilizáciu regiónu,
whereas there has been a remarkable deepening of relations between Iran and Turkey; whereas Iran is using its state and non-state allies Syria, Hezbollah and Hamas, and also the Muslim Brotherhood, to destabilise the region,
keďže v článku IV ZNJZ je stanovené neodňateľné právo všetkých zmluvných strán rozvíjať bez diskriminácie a v súlade s článkami I a II tejto zmluvy výskum, výrobu a využitie jadrovej energie na mierové civilné účely,
whereas Article IV of the NPT notes the inalienable right of all parties to that treaty to develop research, production and use of nuclear energy for peaceful civilian purposes without discrimination and in conformity with Articles I and II of the treaty,
berie so znepokojením na vedomie vnútropolitickú situáciu, najmä čo sa týka demokracie; berie na vedomie aj túžbu obyvateľov Iránu, najmä mladšej generácie, po demokratickej zmene a hlboko ľutuje skutočnosť, že iránska vláda a parlament zjavne nie sú schopné splniť oprávnené požiadavky iránskych občanov; zdôrazňuje, že nespokojnosť obyvateľov vo vzťahu k iránskej vláde ako dôsledok vážnej sociálno-ekonomickej situácie v spojení s nedostatkom slobody a základného dodržiavania ľudskej dôstojnosti v Iráne sú pre udržanie režimu hlavným problémom;
Notes with concern the internal political situation, in particular as regards democracy; notes also the aspirations for democratic change of the Iranian people, in particular the younger generation, and deeply deplores the fact that the Iranian Government and Parliament are apparently incapable of responding to the justifiable demands of Iranian citizens; stresses that popular discontent with the Iranian Government as a result of the grave socio-economic situation combined with an absence of liberty and of basic respect for human dignity within Iran represents the main challenge to the regime's survival;
zdôrazňuje, že demokratickú zmenu nemožno zaviesť zvonku, či dokonca vojenskými prostriedkami, ale treba ju dosiahnuť mierovým demokratickým procesom; vyjadruje obdiv desaťtisícom Iráncov, ktorí naďalej riskujú svoju pracovnú kariéru a životy, keď požadujú v Iránskej islamskej republike väčšiu slobodu a viac demokratických práv;
Underlines that democratic change cannot be imposed from outside or even by military means but has to be achieved through a peaceful democratic process; expresses its admiration for the courage of the tens of thousands of Iranians who continue to risk their professional careers and lives by calling for greater freedom and more democratic rights in the Islamic Republic of Iran;
poukazuje na to, že hoci prezident Ahmadínedžád bol v roku 2005 zvolený s programom sociálnej spravodlivosti a ekonomického populizmu, domáce problémy Iránu sa naďalej zhoršujú napriek rastúcim cenám ropy; vyjadruje preto poľutovanie nad Ahmadínedžádovým cieľom posilniť svoju pozíciu v domácej politike prostredníctvom radikálneho medzinárodného programu s očakávaním, že ostrý protizápadný a protiizraelský postoj posilní vedúce postavenie Iránu v moslimskom svete;
Points out that, although President Ahmadinejad was elected in 2005 on a platform of social justice and economic populism, Iran's domestic problems have continued to worsen despite burgeoning oil prices; deplores, therefore, Mr Ahmadinejad's aim of shoring up his political position at home by embracing a radical international agenda with the expectation that a stridently anti-Western, anti-Israeli stance will enhance Iran's leadership position in the Muslim world;
konštatuje, že predchádzajúce iránske masové hnutia boli založené na dvoch cieľoch – požiadavke prosperity a slobody – a že tieto požiadavky sú stále nesplnenými sľubmi revolúcie z roku 1979; poukazuje na to, že hospodárske nedostatky, ako je inflácia, korupcia, vysoká nezamestnanosť, nedostatok energie, neefektívny štátny sektor a plytvanie verejnými prostriedkami, za posledné roky drasticky vzrástli;
Observes that previous Iranian mass movements were based on a dual quest for welfare and liberty, and that these remain unfulfilled promises of the 1979 revolution; points out that economic shortcomings such as inflation, corruption, high unemployment, energy shortages, an inefficient state sector and the waste of public funds have increased drastically over the last years;
konštatuje, že reformné hnutie pokrýva celú škálu intelektuálnych trendov a politických programov od postupnej modernizácie iránskych vládnych inštitúcií až po úplnú zmenu režimu;
Notes that the reformist movement covers a spectrum of intellectual trends and political agendas ranging from a wish to gradually modernise Iran's governmental institutions to the aim of thoroughly overhauling the regime;
vyjadruje solidaritu s miliónmi Iráncov, ktorí po prezidentských voľbách v júni 2009 vyšli do ulíc s nádejou na politickú zmenu v Iráne;
Expresses its solidarity with the millions of Iranians who have taken to the streets since the June 2009 presidential elections in the hope of political change in Iran;
dôrazne odsudzuje nezákonné zadržanie vodcov iránskej opozície, Mira Husejna Musaviho a Mehdiho Karrubiho, a ich manželiek iránskou bezpečnostnou službou a vyzýva na ich okamžité a bezpodmienečné prepustenie; poukazuje na to, že toto zadržanie je v rozpore s iránskym právom; odsudzuje postoj iránskych orgánov voči opozícii, ktorá vykonáva svoje zákonné právo na protest, a prejavuje solidaritu s iránskym ľudom v jeho túžbe po demokracii; odsudzuje pokrytectvo iránskej vlády, ktorá použila proti pokojným demonštrantom za solidaritu s egyptským ľudom 14. februára 2011 hrubú silu, zastrašovanie a svojvoľné zatýkanie, pričom vyhlasovala, že podporuje slobodu v Egypte;
Strongly condemns the illegal detention of Iranian opposition leaders Mir Hossein Mousavi and Mehdi Karroubi together with their wives by Iranian security forces and calls for their immediate and unconditional release; points out that the detention was carried out in violation of Iranian law; condemns the attitude of the Iranian authorities to the opposition exercising its legitimate right to protest and declares its solidarity with the Iranian people in their democratic aspirations; deplores the hypocrisy of the Iranian government, which used excessive force, intimidation, and arbitrary arrests against peaceful demonstrators demonstrating in solidarity with Egyptian people on 14 February 2011, whilst claiming to support freedom in Egypt;
dôrazne odmieta skutočnosť, že režim odsúdil protestujúcich a opozíciu po voľbách v roku 2009 ako „nepriateľov Alaha“ (muharib), ktorí by podľa islamu mali dostať najtvrdšie tresty; konštatuje, že kým počas šachovej vlády sa kritika režimu považovala za zločin, podľa súčasného režimu je to hriech proti islamu;
Strongly rejects the regime's condemnation of protesters and opponents following the 2009 elections as ‘enemies of Allah’ (‘muharib’), who, in accordance with Islam, should receive the severest of punishments; concludes that, while during the Shah's reign criticism of the regime was considered a crime, under the current regime it is tantamount to a sin against Islam;
varuje, že čoraz význačnejšia úloha jednotiek iránskych Revolučných gárd v iránskej spoločnosti (IRGC), pokiaľ ide o vojenskú, politickú a hospodársku oblasť, vzbudzuje obavy z ďalšej militarizácie krajiny; vyjadruje najhlbšie znepokojenie nad tým, že takéto tendencie by mohli viesť k eskalácii násilia a útlaku politickej opozície;
Warns that the development of an increasingly prominent role for the Iranian Revolutionary Guard Corps (IRGC) in Iranian society, in military, political and economic respects, raises fears of further militarisation of the state; expresses its deepest concern at the fact that such tendencies might result in an escalation of violence and oppression against political opponents;
je vážne znepokojený tým, akú významnú úlohu v iránskej spoločnosti zohráva študentská organizácia Basídž pri kontrole a potláčaní študentského odporu, a to pod ústrednou kontrolou IRGC, a poukazuje na to, že iránske študentské hnutie bolo jedným z najvýznamnejších aktérov zápasu o demokraciu, slobodu a spravodlivosť;
Is gravely concerned about the major role played by the Student Basij Organisation (SBO) in Iranian society in controlling and suppressing student dissent, under central IRGC control, and points out that Iran's student movement has been one of the most prominent actors in the struggle for democracy, freedom and justice;
naliehavo žiada Irán, aby odstránil všetky formy diskriminácie v krajine; je znepokojený diskrimináciou a politickou a sociálnou represiou, ktorá sa v Iráne týka najmä žien; vyzýva iránske orgány, aby prestali ľudí diskriminovať na základe ich sexuálnej orientácie; odsudzuje neľudskú a stredovekú prax odsudzovať ľudí na smrť za údajné porušenia zákona, ktoré sa týkajú výberu partnerov alebo sexuálnych praktík;
Urges Iran to put an end to all forms of discrimination in the country; is concerned by the discrimination and political and social repression affecting women in particular in Iran; calls on the Iranian authorities to stop discriminating against people on the basis of their sexual orientation; denounces the inhumane and medieval practice of sentencing people to death for alleged offences pertaining to choice of partners or sexual practices;
vyjadruje zhrozenie nad tým, že podľa výročných správ o treste smrti v Iráne bol počet popráv v roku 2009 najvyšší za posledných 10 rokov, čím sa Irán stáva krajinou s najvyšším počtom popráv na počet obyvateľov vo svete; vyzýva ďalej Irán, aby vydal oficiálne štatistiky o uplatňovaní trestu smrti; vyzýva Irán, aby definitívne zrušil trest smrti za zločiny spáchané pred dosiahnutím veku 18 rokov a aby zmenil a doplnil svoje právne predpisy, ktoré porušujú medzinárodné dohovory v oblasti ľudských práv, ktoré Irán ratifikoval, vrátane Dohovoru o právach dieťaťa a Medzinárodného paktu o občianskych a politických právach; vyzýva iránske orgány, aby v súlade s rezolúciami Valného zhromaždenia OSN č. 62/149 a č. 63/138 vyhlásili moratórium na vykonávanie popráv, kým nebude zrušený trest smrti; zdôrazňuje, že inštitúcie EÚ musia v tomto smere vyvíjať na Irán trvalý tlak;
Is appalled to learn that, according to annual reports on the death penalty in Iran, the number of executions in 2009 was the highest for the past 10 years, making Iran the country with the highest number of executions per capita in the world; calls upon Iran to issue official statistics concerning the application of the death penalty; calls on Iran to abolish definitively the death penalty for crimes committed before the age of 18 and to amend its legislation, which violates the international human rights conventions that Iran has ratified, including the Convention on the Rights of the Child and the ICCPR; calls on the Iranian authorities, in accordance with UN General Assembly Resolutions 62/149 and 63/138, to institute a moratorium on executions pending the abolition of the death penalty; underlines the fact that the EU institutions need to exert constant pressure on Iran in this respect;
dôrazne odsudzuje popravu holandsko-iránskej občianky Zahráy Bahrámíovej v Teheráne 29. januára 2011; je zdrvený z toho, že iránske orgány odmietli konzulárnym úradníkom stretnutie s pani Bahrámíovou a nezabezpečili transparentný a spravodlivý súdny proces;
Firmly condemns the execution of Dutch-Iranian national Zahra Bahrami in Tehran on 29 January 2011; is dismayed that the Iranian authorities denied consular access to Ms Bahrami and did not ensure a transparent and fair judicial process;
berie na vedomie tvrdenie iránskych orgánov, že sú proti rasovej diskriminácii, ale zdôrazňuje, že etnické menšiny Iránu sa sťažujú na nedostatočný hospodársky rozvoj provincií, kde tvoria väčšiu časť obyvateľstva; odsudzuje početné teroristické útoky skupiny Džundolláh v Sistane a Balúčistane od jej založenia v roku 2003; súčasne žiada konkrétne dôkazy pre oficiálne tvrdenie Iránu, že Džundolláh podporujú americké a britské spravodajské služby;
Takes note of the Iranian authorities' claim to be against racial discrimination, but stresses that Iran's ethnic minorities lament the economic underdevelopment of the provinces where they are in a majority; condemns the numerous terrorist attacks carried out by Jundullah in Sistan and Baluchistan since its establishment in 2003; at the same time, asks for concrete evidence in support of the official Iranian claim that Jundullah is supported by the American and British intelligence services;
vyjadruje hlboké zdesenie nad tým, že Irán je naďalej jednou z veľmi malého počtu krajín, spoločne s Afganistanom, Somálskom, Saudskou Arábiou, Sudánom a Nigériou, kde sa stále používa kameňovanie; vyzýva iránsky parlament, aby prijal právne predpisy, ktoré by túto krutú a neľudskú formu trestu postavili mimo zákona;
Expresses profound consternation at the fact that Iran continues to be one of the very few countries, together with Afghanistan, Somalia, Saudi Arabia, Sudan and Nigeria, which still practise stoning; calls on the Iranian Parliament to pass legislation outlawing this cruel and inhuman form of punishment;
naliehavo žiada iránske orgány, aby právne i prakticky skončili so všetkými formami mučenia a iného krutého, neľudského alebo ponižujúceho zaobchádzania alebo trestania, aby presadzovali riadne súdne konanie a ukončili beztrestnosť porušovania ľudských práv; vyzýva predovšetkým iránsky parlament a justíciu, aby zakázali také kruté a neľudské tresty, ako je amputácia končatín, kameňovanie a bičovanie, ktoré nie sú v súlade s medzinárodnými záväzkami Iránu; dôrazne odmieta postoj presadzovaný iránskymi justičnými orgánmi, že takéto tresty sú kultúrne odôvodnené;
Urges the Iranian authorities to put an end, in law and in practice, to all forms of torture and other cruel, inhuman or degrading treatment or punishment and to uphold the due process of law and end impunity for human rights violations; in particular, calls on the Iranian Parliament and judiciary to abolish such cruel and inhuman punishments as limb amputation, stoning and flogging, which are inconsistent with Iran's international obligations; firmly rejects the notion promoted by the Iranian judicial authorities that such punishments are culturally justified;
pripomína rozšírené a opodstatnené volanie „Kde je môj hlas“? iránskych demonštrantov z 13. júna 2009, vyjadrujúce ich presvedčenie o rozsiahlych podvodoch pri voľbách konaných deň predtým, ktoré zostanú škvrnou na druhom funkčnom období prezidenta Ahmadínedžáda;
Recalls the widespread – and justifiable – cries of ‘Where is my vote?’ by Iranian demonstrators on 13 June 2009 with reference to their conviction that there had been widespread fraud in the previous day's elections, which will remain a stain on President Ahmadinejad's second term of office;
vyjadruje zhrozenie nad skutočnosťou, že bezpečnostné zložky, ako ukazuje videozáznam, považovali streľbu do demonštrujúceho davu v noci 15. júna 2009 za prípustnú; je hlboko znepokojený vystupňovaním represie rok po ľudovom povstaní v Iráne vrátane správ o svojvoľnom zatýkaní a mučení politických disidentov, o zlom zaobchádzaní s nimi a o ich popravách; odsudzuje úsilie iránskej vlády umlčať každú politickú opozíciu, ako aj jej pokusy vyhnúť sa medzinárodnej kontrole prípadov porušovania ľudských práv, ktoré sa odohrali počas povolebných nepokojov; naliehavo vyzýva inštitúcie EÚ, aby iránskym orgánom predložili podrobný zoznam všetkých známych incidentov/násilných akcií proti iránskym civilistom po voľbách, a trvá na tom, aby sa vykonalo nezávislé medzinárodné vyšetrovanie, ktorého výsledky by sa mali zverejniť;
Is appalled by the fact that shooting into demonstrating crowds was considered acceptable by the security forces from the night of 15 June 2009 onwards, as shown in video footage; is deeply concerned by the stepping up of repression one year after the popular uprising in Iran, including the reports of arbitrary arrests, torture, ill-treatment and executions of political dissidents; condemns the efforts of the Iranian Government to silence all political opposition, as well as its attempts to avoid all international scrutiny of the violations that occurred during the post-election unrest; urges the EU institutions to present to the Iranian authorities a detailed list of all known incidents/violent actions against Iranian civilians in the aftermath of the election and insist that there be an independent international investigation, whose findings should be made public;
vyzýva iránske orgány, aby ihneď prepustili všetkých, ktorých zadržali pri pokojnom uplatňovaní ich práv na slobodu prejavu, združovanie a zhromažďovanie, a aby vyšetrili a trestne stíhali vládnych úradníkov a členov bezpečnostných zložiek, ktorí sú zodpovední za zabíjanie, zneužívanie a mučenie rodinných príslušníkov disidentov, demonštrantov a zadržaných osôb;
Calls on the Iranian authorities immediately to free all those detained for peacefully exercising their rights to free expression, association and assembly, and to investigate and prosecute government officials and members of the security forces responsible for the killing, abuse and torture of family members of dissidents, demonstrators and detainees;
trvá na tom, aby pri všetkých budúcich rokovaniach s Iránom bola pre vysokú predstaviteľku situácia v oblasti ľudských práv v tejto krajine najvyššou prioritou; vyzýva Komisiu, aby uplatnila všetky prostriedky, ktoré má k dispozícii, na ochranu a presadzovanie ľudských práv v Iráne; predovšetkým ju naliehavo žiada, aby v rámci európskeho nástroja pre demokraciu a ľudské práva navrhla ďalšie opatrenia na aktívnu ochranu obhajcov ľudských práv; zdôrazňuje, že je zvlášť dôležité napomáhať poskytovanie ochrany obhajcom ľudských práv a prístup k organizačným prostriedkom a komunikačným platformám; nabáda členské štáty, aby podporovali európsky program miest poskytujúcich útočisko (European Shelter City Programme) a pripravili opatrenia proti technológii na zasahovanie do médií;
Insists that in any future negotiations with Iran, the High Representative should make the situation of human rights in the country a top priority; calls on the Commission to implement all the instruments at its disposal for the protection and promotion of human rights in Iran; urges it in particular to devise additional measures in the context of the European Instrument for Democracy and Human Rights in order to actively protect human rights defenders; stresses that facilitating the provision of shelter to human rights defenders and access to organisational resources and communication platforms is of particular importance; encourages the Member States to support the European Shelter City Programme and programmes to develop measures against media interception technology;
vyjadruje ľútosť nad skutočnosťou, že iránski muži môžu tvrdiť, že ich cudzoložné vzťahy sú v skutočnosti zákonné dočasné manželstvá, zatiaľ čo vydaté ženy obvinené z cudzoložstva nemajú k dispozícii žiadnu takúto poľahčujúcu okolnosť; vyjadruje tiež ľútosť nad skutočnosťou, že článok 105 trestného zákonníka Iránskej islamskej republiky umožňuje sudcovi odsúdiť cudzoložníka na ukameňovanie len na základe jeho „vedomosti“, ako aj nad tým, že Irán sa snaží obmedziť informovanosť o vlastnej brutalite v zahraničí tým, že sa rozsudky o ukameňovaní nezverejňujú;
Deplores the fact that Iranian husbands can claim that their adulterous relationships are in fact lawful temporary marriages, whereas married women accused of adultery cannot secure a reprieve in this way; deplores also the fact that Article 105 of the Penal Code of the Islamic Republic enables a judge to sentence an adulterer to stoning based only on his ‘knowledge’, as well as the fact that Iran tries to limit international knowledge of its brutality by not announcing stoning verdicts publicly;
odsudzuje systematické prenasledovanie odborárov iránskymi orgánmi, ktoré je v rozpore s prísľubom Iránu v rámci procesu všeobecnej pravidelnej kontroly OSN, že bude rešpektovať sociálne a hospodárske práva svojich občanov a ich právo na slobodu prejavu; naliehavo žiada iránske orgány, aby prepustili všetkých zadržaných odborárov a rešpektovali právo odborových aktivistov a učiteľov zúčastniť sa na oslave Medzinárodného sviatku práce (1. mája) a Národného dňa učiteľov (2. mája); vyzýva iránsku vládu, aby rešpektovala základné práva pracovníkov, ako sú stanovené v medzinárodných pracovných normách;
Condemns the systematic harassment of labour activists carried out by the Iranian authorities, contrary to the pledges Iran made during the United Nations Universal Periodic Review process to respect the social and economic rights of its citizens and their right to freedom of expression; urges the Iranian authorities to release all arrested labour activists and respect the right of trade union activists and teachers to participate in International Workers' Day (1 May) and National Teachers' Day (2 May); calls on the Iranian Government to respect workers' basic rights, as laid down under international labour standards;
odsudzuje sériu prepúšťania významných univerzitných profesorov z politických dôvodov ako netolerovateľný útok na ich ľudské práva a akademickú slobodu; domnieva sa, že takéto postupy ešte viac spolitizujú a znehodnotia iránske univerzity, ktoré boli dlho zdrojom národnej hrdosti a predmetom obdivu učencov z celého sveta; vyzýva iránske orgány, aby prijali okamžité kroky na obnovenie akademickej slobody v krajine;
Condemns the campaign of dismissals of prominent university professors on political grounds as an intolerable attack on their human rights and academic freedom; believes that these policies will further politicise and debase Iranian universities, long a source of national pride and an object of admiration for scholars around the world; calls on the Iranian authorities to take immediate steps to restore academic freedom in the country;