natgillin/translations-raw huggingface dataset:
a Európsky hospodársky a sociálny výbor 26. októbra 2005 Európsky hospodársky a sociálny výbor 1249/2005, zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku.
and the European Economic and Social Committee on 26 October 2005 CESE 1249/2005, not yet published in the Official Journal.
na žiadosť Európskeho parlamentu Položky 9.1 a 9.2, P6_PV(2005)09-06.
at the request of the Parliament Items 9.1 and 9.2, P6_PV(2005)09-06.
so zreteľom na závery Európskej rady z 15. a 16. decembra 2005,
having regard to the conclusions of the European Council of 15 and 16 December 2005,
so zreteľom na správu Výboru pre ústavné veci a stanoviská Výboru pre zahraničné veci, Výboru pre priemysel, výskum a energetiku, Výboru pre regionálny rozvoj, Výboru pre poľnohospodárstvo a rozvoj vidieka, Výboru pre kultúru a vzdelávanie, Výboru pre právne veci, Výboru pre občianske slobody, spravodlivosť a vnútorné veci a Výboru pre práva žien a rodovú rovnosť ( A6-0414/2005 ), keďže
having regard to the report of the Committee on Constitutional Affairs and the opinions of the Committee on Foreign Affairs, the Committee on Industry, Research and Energy, the Committee on Regional Development, the Committee on Agriculture and Rural Development, the Committee on Culture and Education, the Committee on Legal Affairs, the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs and the Committee on Women's Rights and Gender Equality ( A6-0414/2005 ), whereas:
hlavy štátov a predsedovia vlád dvadsiatich piatich členských štátov EÚ podpísali Zmluvu o Ústave pre Európu 29. októbra 2004 a Európska rada ju vo svojom vyhlásení z 18. júna 2005 znovu potvrdila,
the Treaty establishing a Constitution for Europe was signed by the Heads of State and Government of the twenty-five Member States of the European Union on 29 October 2004, and confirmed again by the European Council in its Declaration of 18 June 2005,
Zmluvu o Ústave pre Európu vypracoval Európsky konvent, ktorý v porovnaní s predchádzajúcimi postupmi na prípravu nových zmlúv dosiahol novú úroveň otvorenosti, plurality a demokratickej legitimity,
the Constitution was drafted by the European Convention which, compared to previous procedures to prepare new treaties, achieved new levels of openness, pluralism and democratic legitimacy,
Európsky parlament podporil v uznesení z 12. januára 2005 Zmluvu o Ústave pre Európu viac ako dvojtretinovou väčšinou ako "uspokojivý kompromis a výrazné zlepšenie existujúcich zmlúv... [ktorý] poskytne stabilný a trvalý rámec pre budúci rozvoj EÚ, ktorý umožní jej ďalšie rozširovanie a súčasne zabezpečí mechanizmy na jej zmenu, ak to bude potrebné",
the European Parliament endorsed the Constitution by a majority of over two-thirds as 'a good compromise and a vast improvement on the existing treaties … [which] will provide a stable and lasting framework for the future development of the European Union that will allow for further enlargement while providing mechanisms for its revision when needed' in its Resolution of 12 January 2005,
reformy, ktoré ustanovuje Zmluva o Ústave pre Európu, sú zamerané, okrem iného, na zvládnutie následkov rozšírenia EÚ 1. mája 2004, a úspech tohto rozšírenia a budúcich rozširovaní bude ohrozený, ak sa neratifikuje súbor ustanovení Zmluvy o Ústave pre Európu,
the reforms for which the Treaty establishing a Constitution for Europe provides are intended, inter alia, to cope with the consequences of the enlargement of the Union on 1 May 2004, and the success of this and future enlargements will be in jeopardy unless a constitutional package is ratified,
trinásť členských štátov Nemecko, Grécko, Španielsko, Taliansko, Cyprus, Lotyšsko, Litva, Luxembursko, Maďarsko, Malta, Rakúsko, Slovinsko, Slovensko.
thirteen Member States Austria, Cyprus, Germany, Greece, Hungary, Italy, Latvia, Lithuania, Luxembourg, Malta, Slovakia,Slovenia, Spain.
, ktoré predstavujú väčšinu členských štátov, odvtedy ratifikovalo Zmluvu o Ústave pre Európu v súlade s ich vlastnými ústavnými požiadavkami vrátane schválenia referendom v Španielsku a v Luxembursku,
, representing a majority of the Member States of the Union, have since ratified the Constitution in accordance with their own constitutional requirements, including by means of a referendum in both Spain and Luxembourg,
vo Francúzsku a Holandsku došlo v referendách konaných 29. mája 2005 a 1. júna 2005 k odmietnutiu ratifikácie Zmluvy o Ústave pre Európu, čo viedlo k pozastaveniu ratifikačného procesu vo väčšine zostávajúcich desiatich členských štátoch,
France and the Netherlands, following referendums held on 29 May and 1 June 2005 respectively, have declined to ratify the Constitution – with the result that the ratification process has subsequently stalled in most of the remaining ten Member States,
podľa článku 48 Zmluvy o Európskej únii Zmluva o Ústave pre Európu nenadobudne platnosť kým ju neratifikujú všetky členské štáty,
under Article 48 of the Treaty on European Union, the Constitution will not enter into force unless and until it is ratified by all Member States,
vo vyhlásení 30 v prílohe Zmluvy o Ústave pre Európu sa konštatuje, že "ak 2 roky po podpise Zmluvy o Ústave pre Európu ju štyri pätiny členských štátov ratifikovali a jeden členský štát alebo viac členských narazilo na ťažkosti pri pokračovaní v procese ratifikácie, záležitosť sa predloží Európskej rade",
declaration 30 annexed to the Treaty Establishing a Constitution for Europe, states that 'if 2 years after the signature of the Treaty Establishing a Constitution for Europe, four fifth of the Member States have ratified and one or more Member States have encountered difficulties with proceeding with ratification, the matter will be referred to the European Council',
treba rešpektovať tie členské štáty a ich ľud, ktoré ratifikovali Zmluvu o Ústave pre Európu, ako aj tie, ktoré ju neratifikovali, a podrobne zanalyzovať dôvody záporných výsledkov vo Francúzsku a Holandsku,
it is necessary to respect those Member States and their peoples which have ratified the Constitution as well as those which have not, and to analyse carefully the reasons for the negative results in France and the Netherlands,
hlasovanie proti prijatiu Zmluvy o Ústave pre Európu sa zdá byť skôr vyjadrením nespokojnosti so súčasným stavom EÚ ako vyjadrením konkrétnej námietky proti ústavným reformám, hlasovanie proti však znamená paradoxne zachovanie súčasného stavu a zablokovanie reformy,
the No votes appear to have been rather more an expression of dissent at the present state of the Union than a specific objection to the constitutional reforms, but, paradoxically, the result of the Noes is to maintain the status quo and block reform,
Európska rada potvrdila túto analýzu, keď vo svojom vyhlásení z 18. júna 2005 zaujala stanovisko, že "tieto výsledky nespochybňujú záujem občanov na budovaní Európy", ale že "občania jednako vyjadrili obavy a znepokojenie, ktoré treba vziať do úvahy"; Európska rada preto rozhodla o "období reflexie ... s cieľom umožniť každej z našich krajín širokú diskusiu, do ktorej sa zapoja občania, občianska spoločnosť, sociálni partneri, národné parlamenty a politické strany"; predsedovia vlád sa dohodli, že v prvej polovici roka 2006 pristúpia "k celkovému hodnoteniu diskusií v jednotlivých členských štátoch a dohodnú sa na ďalšom postupe",
the European Council confirmed this analysis by taking the view, in its Declaration of 18 June 2005, that 'these results do not call into question citizens" attachment to the construction of Europe' but that 'citizens have nevertheless expressed concerns and worries which need to be taken into account'; the European Council therefore decided on a 'period of reflection ... to enable a broad debate to take place in each of our countries, involving citizens, civil society, social partners, national parliaments and political parties'; the heads of government agreed that in the first half of 2006 they would 'make an overall assessment of the national debates and agree on how to proceed',
predsedovia vlád vyhlásili, že ratifikačný proces môže pokračovať, a dohodli sa na tom, že pôvodný termín nadobudnutia platnosti Zmluvy o Ústave pre Európu (1. november 2006) bude potrebné posunúť,
in that Declaration, the heads of government declared that the ratification process could continue, and also agreed that the original timetable for the entry into force of the Constitution (1 November 2006) would be extended,
Európska rada však jasne nedefinovala zameranie obdobia reflexie a neurčila nijaké metódy ani rámec na vyvodenie záverov z tejto rozpravy, a odvtedy je badateľný nedostatok politickej vôle a schopnosti podporovať a koordinovať európsky dialóg,
the European Council, however, failed to give a clear focus to the period of reflection or to define the methods and the framework for drawing conclusions from this debate, and has since been seen to lack both the political will and the capacity to stimulate and manage the European dialogue,
Európska rada poverila v decembri 2005 Komisiu, aby uskutočnila podrobné a rozsiahle preskúmanie všetkých stránok výdavkov EÚ vrátane výdavkov na SPP a zdrojov, vrátane zľavy Spojeného kráľovstva v rokoch 2008/2009,
the European Council in December 2005 charged the Commission with delivering a 'full, wide-ranging review covering all aspects of EU spending, including the CAP, and of resources, including the UK rebate' in 2008/2009,
obdobie reflexie sa začalo rozpravami skôr o kontexte než o texte s témami, ako sú budúcnosť európskeho sociálneho modelu, hospodárske vyhliadky Európy, rýchlosť rozširovania, strednodobý rozpočet a jednotný trh v oblasti služieb, pričom všetky z nich sa javili ako veľmi dôležité,
the period of reflection has started with debates on the context rather than the text, with issues such as the future of the European social model, European economic prospects, the speed of enlargement, the medium term budget and the single market in services, all featuring prominently,
Komisia uverejnila svoj príspevok o období reflexie so zámerom obnoviť dôveru verejnosti voči EÚ prostredníctvom diskusií a propagovaním iniciatív na úrovni Spoločenstva, ale toto by nemalo brániť všetkým politickým inštitúciám Európy v tom, aby vyvíjali kombinované úsilie alebo zaujímali vedúce postavenie, ktoré berie vážne strategickú dôležitosť Zmluvy o Ústave pre Európu a politickú realitu podmienok, od ktorých závisí jej úspech,
the Commission has published its contribution on the period of reflection with the aim of restoring public confidence in the European Union by supporting national debates and promoting initiatives at community level, but this should not prevent all of Europe's political institutions from making a combined effort or from exercising leadership which takes seriously the strategic importance of the Constitution and the political reality of the preconditions upon which its success depends,
znovu potvrdzuje svoje presvedčenie, že Zmluva z Nice nie je životaschopným základom na pokračovanie procesu európskej integrácie;
Reaffirms its conviction that the Treaty of Nice is not a viable basis for the continuation of the European integration process;
potvrdzuje svoj záväzok nájsť bez zbytočných prieťahov ústavné riešenie, ktoré posilní parlamentnú demokraciu, transparentnosť a zásady právneho štátu, zakotví základné práva, rozvíja občianstvo a zväčší schopnosť rozšírenej EÚ účinne konať doma a v zahraničí; obáva sa, že EÚ bez tohto ústavného riešenia nebude môcť očakávať podporu občanov, udržiavať tempo integrácie ani sa nebude môcť stať dôveryhodným partnerom pri rokovaní o otázkach svetovej politiky; pripomína svoje podporu Zmluve o Ústave pre Európu, ktoré tieto ciele naplní; rovnako vyzýva rokovanie Európskej rady v júni 2006, aby slávnostne vyhlásilo rovnaký záväzok na ústavné riešenie budúcnosti Európy;
Confirms its commitment to achieving without undue delay a constitutional settlement which strengthens parliamentary democracy, transparency and the rule of law, anchors fundamental rights, develops citizenship, and enhances the capacity of the enlarged Union to act effectively at home and abroad; fears that without such a constitutional settlement it will not be possible for the Union to expect the support of its citizens, to maintain the momentum of integration and to become a credible partner in world affairs; recalls its endorsement of the Treaty establishing a Constitution for Europe as achieving these objectives; calls also on the European Council of June 2006 solemnly to declare the same commitment to a constitutional settlement on the future of Europe;
uznáva, že ratifikácia Zmluvy o Ústave pre Európu sa v súčasnosti stretáva s ťažkosťami, ktoré sa môžu ukázať ako neprekonateľné, ak sa neprijmú opatrenia na odstránenie obáv vyjadrených vo Francúzsku, Holandsku a inde;
Acknowledges that the ratification of the Constitution has now encountered difficulties which may prove to be insurmountable unless measures can be taken to meet the concerns expressed in France, the Netherlands and elsewhere;
pripomína, že po pristúpení Bulharska a Rumunska už nebude možné EÚ rozširovať na základe Zmluvy z Nice;
Stresses that it is not possible to further enlarge the Union after the accession of Bulgaria and Romania on the basis of the Treaty of Nice;
pripomína, že politické problémy a inštitucionálne nedostatky, ktoré mal riešiť Konvent, budú pretrvávať, ba dokonca sa budú prehlbovať, ak a kým sa nezačnú uplatňovať reformy zakotvené v Zmluve o Ústave pre Európu;
Recalls that the political problems and institutional weakness that the Convention was set up to address will persist – and, indeed, grow – unless and until the reforms enshrined in the Treaty establishing a Constitution for Europe are brought into force;
konštatuje, že veľa vyslovených obáv sa týka skôr všeobecných a konkrétnych problémov kontextu než samotného textu; domnieva sa, že ak sa podarí dosiahnuť pokrok v týchto otázkach, bude ľahšie nájsť riešenie v súvislosti so znením;
Notes that many of the concerns expressed relate more to general and specific problems of context than to the text itself; considers that if progress can be made in such issues, it will be easier to find a solution regarding the text;
odmieta návrhy na vytvorenie hlavných skupín niektorých členských štátov, kým ústavný proces stále pokračuje; odsudzuje všetky náznaky, že by sa mohli vytvoriť koalície niektorých členských štátov mimo rámca EÚ; pripomína, že rozšírená spolupráca musí prispieť k dosiahnutiu cieľov EÚ, zachovaniu jej záujmov a posilnenia integračného procesu a že musí byť vždy otvorená všetkým členským štátom; zdôrazňuje preto, že prípadné rozbehnutie takejto spolupráce nesmie byť v rozpore s úsilím, ktorého cieľom je bez zbytočných prieťahov dostať sa k Zmluve o Ústave pre Európu;
Resists proposals to establish core groups of certain Member States while the constitutional process is still in train; deplores any suggestion that coalitions of certain Member States could be formed outside the EU system; points out that forms of enhanced cooperation should promote the achievement of the Union's aims, preserve its interests and reinforce the process of integration, and be open to all the Member States at any time; also stresses that these possible forms of cooperation should not be implemented to the detriment of the efforts being made to arrive at a Constitution for Europe without undue delay;
varuje, že prijatím stratégie založenej na selektívnom vykonávaním Zmluvy o Ústave pre Európu hrozí narušenie konsenzu, ktorý bol dosiahnutý medzi inštitúciami a medzi členskými štátmi, a tým aj prehĺbenie krízy dôvery;
Warns that a strategy based on the selective implementation of the Constitution risks destroying the consensus that achieved a balance between the institutions and among Member States, thereby aggravating the crisis of confidence;
konštatuje, že v tejto fáze existuje len obmedzený počet demokratických reforiem, ktoré možno zaviesť bez zmeny zmluvy, ale na základe revízie procesných pravidiel alebo medziinštitucionálnej dohody – ako napríklad transparentnosť tvorby právnych predpisov v Rade, zavedenie formy občianskej iniciatívy, zlepšenie postupu vo výboroch (komitológie), plné využitie prechodných ustanovení v oblasti spravodlivosti a vnútorných vecí a prísnejší dohľad každého národného parlamentu nad vládnym spravovaním záležitostí EÚ;
Notes that there are only a limited number of democratic reforms that can be introduced at this stage without treaty change but by revision of rules of procedure or inter-institutional agreement – such as transparency of law-making in the Council, introduction of a form of citizens" initiative, improvements to the comitology procedure, full use of the 'passerelle' clauses in the field of justice and home affairs, and the more rigorous scrutiny by each national parliament of its government's conduct of EU affairs;
navrhuje využiť súčasné obdobie reflexie na oživenie ústavného projektu na základe diskusie o budúcnosti európskej integrácie, do ktorej by sa zapojila široká verejnosť; zastáva názor, že tento európsky dialóg, ktorého výsledky by sa nemali vopred odsudzovať, by mal objasniť, prehĺbiť a demokratizovať konsenzus v súvislosti so Zmluvou o Ústave pre Európu a mal by reagovať na kritiku a nájsť riešenia v prípadoch, v ktorých sa očakávania nenaplnili;
Proposes to use the current period of reflection to re-launch the constitutional project on the basis of a broad public debate about the future of European integration; resolves that this European dialogue – whose results should not be prejudged – should aim to clarify, deepen and democratise the consensus around the Constitution and address criticisms and find solutions where expectations have not been met;
víta začiatok širokej diskusie o smerovaní politiky EÚ, ale zdôrazňuje, že táto sa musí uskutočniť v kontexte prekonávania ústavnej krízy a že definovanie smerovania politiky na úrovni EÚ sa musí priamo spájať s pravidlami, právomocami a postupmi inštitúcií EÚ a právomocami, ktoré EÚ postúpili členské štáty, a mali by identifikovať záležitosti, ktoré sú spoločné pre celú Európu;
Welcomes the beginnings of a broad debate about the Union's policy direction but stresses that this must take place within the context of overcoming the constitutional crisis, and that policy prescriptions at EU level must relate directly to the rules, powers and procedures of the EU institutions as well as to the competences conferred on the EU by the Member States and should identify the issues that are common throughout Europe;
navrhuje, aby bol tento nový dialóg, ktorý by sa mal považovať za možnosť na propagáciu európskej demokracie a viesť a koordinovať v celej EÚ, založený na spoločných témach a aby prebiehal v realistických fázach podľa odsúhlaseného rámca hodnotenia, a aby jeho výsledkom bol rozhodný výber politických riešení;
Suggests that this new dialogue, which should be seen as a chance to promote European democracy, should be conducted and coordinated across the Union, structured by common themes and in realistic stages according to an agreed framework for evaluation, and designed to lead to decisive political choices;
dôrazne žiada, aby sa verejná diskusia rozprúdila tak v európskom, ako aj národnom rámci; upozorňuje, že úzko zamerané národné diskusie len málo zmenia národné stereotypy a že vnútený dialóg bez politických cieľov by mohol byť hmlistým, ba dokonca bezduchým, čím by sa mohla zvýšiť rastúca nedôvera časti občanov EÚ;
Insists that the public debate be engaged within both the European and the national framework; warns that narrowly focused national debates will do little to change national stereotypes, and also that an imposed dialogue without political goals would become nebulous, even vacuous, thereby giving rise to increased disaffection on the part of European citizens;
navrhuje, aby Európsky parlament a národné parlamenty spoločne zorganizovali konferencie – parlamentné fóra, cieľom ktorých by bolo podnietenie diskusie a postupné vytvorenie dôležitých politických záverov; aby boli pozvané aj ostatné inštitúcie EÚ, ktoré by prispeli do parlamentných fór;
Proposes that the European Parliament and national parliaments should jointly organise conferences – 'Parliamentary Forums' – in order to stimulate the debate and to shape, step by step, the necessary political conclusions; will invite the other EU institutions to contribute to the Forums;
uznáva, že pre EÚ, a najmä pre Európsky parlament je mimoriadne dôležité, aby sa zabránilo ďalšiemu neúspechu ústavného procesu; zaväzuje sa preto, že spoločne s národnými parlamentmi prevezme v rámci európskeho dialógu vedúcu úlohu, najmä vydávaním tzv. Európskych listov ku každej podstatnej otázke týkajúcej sa EÚ, ktoré by mali slúžiť ako spoločná európska osnova národných diskusií a ako základ rokovaní na parlamentných fórach;
Recognises the critical importance for the European Union and in particular for Parliament of avoiding another setback in the constitutional process; commits itself therefore to playing a leading role in the European dialogue in association with the national parliaments, in particular by publishing 'European Papers' on each of the big issues facing the Union, which may be used as a common European template for the national debates and which, together with contributions from national parliaments, should be used as the basis for the deliberations of the Parliamentary Forums;
uznáva, že pre politické inštitúcie je strategicky dôležité, aby stimulovali proaktívny prístup oznamovacích prostriedkov (najmä televízie, tlače a miestneho rozhlasu) a aby ich využívali na účely propagácie a prehlbovania diskusie;
Recognises that it is strategically important for political institutions to encourage a pro-active attitude on the part of the media (in particular television, the press and local radio) and to enlist them for the purpose of publicising and intensifying the debate;
navrhuje, aby sa prvé medziparlamentné fórum zvolalo na jar 2006, teda ešte pred júnovým rokovaním Európskej rady s cieľom vypočuť národných poslancov, ako aj poslancov Európskeho parlamentu, pričom cieľom by bolo vypracovanie všeobecných odporúčaní pre Európsku radu o tom, ako by mala EÚ postupovať pri hľadaní východiska z krízy;
Proposes that a first interparliamentary Forum be convened in the spring of 2006, in advance of the June meeting of the European Council, in order to hear parliamentarians, both national and European, the aim being to make comprehensive recommendations to the European Council about how the Union should proceed to find the way out of the crisis;
navrhuje, aby prvé parlamentné fórum určilo obmedzený počet prioritných otázok o budúcnosti Európy a spravovaní EÚ, ktorým by sa mali venovať nasledujúce fóra a široká verejná diskusia, ako sú:
Proposes that the first Parliamentary Forum should identify a limited number of priority questions about the future of Europe and the governance of the Union which should be addressed in subsequent Forums and in the broader public debate, such as:
čo je cieľom európskej integrácie?
what is the goal of European integration?
akú úlohu by Európa mala mať vo svete?
what role should Europe have in the world?
aká je budúcnosť európskeho sociálneho a hospodárskeho modelu v kontexte globalizácie?
in the light of globalisation, what is the future of the European social and economic model?
ako definujeme hranice EÚ?
how do we define the boundaries of the European Union?
Ako rozširujeme slobodu, bezpečnosť a spravodlivosť?
how do we enhance freedom, security and justice?
Ako financujeme EÚ?
how do we finance the Union?
domnieva sa, že plodná diskusia o týchto základných témach odhalí nové perspektívy európskej integrácie a pripraví pôdu na reformu spoločných politík v oblastiach, v ktorých existujú rozpory;
Believes that a rich debate on these fundamental issues will open up new perspectives for European integration and prepare the ground for reform of the common policies in those areas where dissension exists;