natgillin/translations-raw huggingface dataset:
víta zintenzívnenie dialógu medzi EÚ a Ruskom o energetických otázkach; zdôrazňuje dôležitosť dovozu energie pre európske hospodárstva, predstavujúceho možnú príležitosť pre ďalšiu obchodnú a hospodársku spoluprácu medzi EÚ a Ruskom; zdôrazňuje, že základom takej spolupráce by mali byť zásady vzájomnej závislosti a transparentnosti, ako aj rovnaký prístup k trhom, infraštruktúre a k investíciám; vyzýva Radu a Komisiu, aby zabezpečili, aby do novej dohody o partnerstve a spolupráci medzi EÚ a Ruskom boli zahrnuté zásady Zmluvy o energetickej charte a k nej pripojeného tranzitného protokolu a závery skupiny G8 vrátane ďalšej spolupráce v oblasti energetickej účinnosti, úspor energie a obnoviteľnej energie; zdôrazňuje, že tieto zásady by sa mali uplatňovať na väčšie projekty energetickej infraštruktúry, ako je baltský plynovod; vyzýva EÚ, aby voči Rusku vystupovala jednotne v oblasti týchto citlivých energetických záležitostí;
Welcomes the intensified EU-Russia dialogue on energy issues; underlines the importance of energy imports for European economies, representing as they do a potential opportunity for further trade and economic cooperation between the EU and Russia; stresses that the principles of interdependence and transparency should be the basis of such cooperation, together with equal access to markets, infrastructure and investment; calls on the Council and the Commission to ensure that the principles of the Energy Charter Treaty, the Transit Protocol annexed thereto and the G8 conclusions are included in a new Partnership and Cooperation Agreement between the EU and Russia, including further cooperation on energy efficiency, energy saving and renewable energy; points out that these principles should be applied to major energy infrastructure projects, such as the Baltic gas pipeline; calls for the European Union to speak to Russia with one voice on these sensitive energy matters;
víta iniciatívy zamerané na dosiahnutie bezvízového styku medzi Európskou úniou a Ruskom, ktoré signalizujú náznak zlepšenia vzťahov; vyzýva na ďalšiu spoluprácu v oblasti nelegálneho prisťahovalectva, zlepšenia kontrol dokladov totožnosti a lepšej výmeny informácií o terorizme a organizovanom zločine; zdôrazňuje, že Rada a Komisia musia zabezpečiť, aby Rusko dodržalo všetky podmienky stanovené vo všetkých prerokovaných dohodách o odstránení vízovej povinnosti medzi oboma stranami, aby sa predišlo porušeniu bezpečnosti a demokracie v Európe;
Welcomes the initiatives to achieve visa-free travel between the European Union and Russia, holding out the prospect of improved relations; calls for further cooperation on illegal immigration, improved checks on identity documents and better information exchange on terrorism and organised crime; emphasises that the Council and the Commission must ensure that Russia complies with all the conditions set in any negotiated agreement on the elimination of visas between the two sides, so as to prevent any breach of security and democracy in Europe;
vyzýva Radu a Komisiu, aby zdvojnásobili svoje snahy v riešení problémov pri prechádzaní hraníc EÚ s Ruskom a aby sa zapojili do konkrétnych projektov a plne využívali nový nástroj susedstva a partnerstva a fondy INTERREG určené na cezhraničnú spoluprácu;
Calls on the Council and the Commission to redouble their efforts to solve the problems involved in crossing the EU-Russian border and to engage in concrete projects and fully utilise the new Neighbourhood and Partnership Instrument and INTERREG funds for cross-border cooperation;
Uznesenie Európskeho parlamentu z 10. mája 2007 o reformách v arabskom svete: aká bude stratégia Európskej únie? ( 2006/2172(INI) )
European Parliament resolution of 10 May 2007 on reforms in the Arab world: what strategy should the European Union adopt? ( 2006/2172(INI) )
so zreteľom na politiky a stratégie prijaté Komisiou a Radou vo vzťahu k rôznym krajinám arabského sveta,
having regard to the policies and strategies adopted by the Commission and the Council in relation to the various countries of the Arab world,
so zreteľom na predbežnú správu o strategickom partnerstve pre Stredozemie a Stredný východ, ktoré Európska rada prijala v decembri 2006,
having regard to the interim report on the European Union's Strategic Partnership with the Mediterranean and the Middle East, adopted by the European Council in December 2006,
so zreteľom na európsku stratégiu pre arabský svet, predloženú v roku 2003 vysokým predstaviteľom EÚ,
having regard to the European strategy for the Arab world presented in 2003 by the EU's High Representative,
so zreteľom na oznámenie Komisie Rade a Európskemu parlamentu, nazvané "Rozšírená Európa – Susedstvo: nový rámec pre vzťahy s našimi východnými a južnými susedmi" ( KOM(2003)0104 ), Strategický dokument Komisie o európskej susedskej politike ( KOM(2004)0373 ), návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o všeobecných ustanoveniach nástroja pre európske susedstvo a partnerstvo ( KOM(2004)0628 ), oznámenie Komisie Rade o návrhoch akčných plánov Komisie v rámci európskej susedskej politiky (ESP) ( KOM(2004)0795 ), a akčné plány pre dotknuté krajiny a na jej oznámenie o posilňovaní európskej susedskej politiky ( KOM(2006)0726 ),
having regard to the Commission's communication to the Council and the European Parliament entitled "Wider Europe – Neighbourhood: A New Framework for Relations with our Eastern and Southern Neighbours" ( COM(2003)0104 ); its Strategy Paper on the European Neighbourhood Policy ( COM(2004)0373 ); its proposal for a regulation of the European Parliament and of the Council laying down general provisions establishing a European Neighbourhood and Partnership Instrument ( COM(2004)0628 ); its communication to the Council on the Commission proposals for action plans under the European Neighbourhood Policy (ENP) ( COM(2004)0795 ) and the action plans for the countries concerned; and its communication on strengthening the European Neighbourhood Policy ( COM(2006)0726 ),
so zreteľom na politické priority európskeho predsedníctva Euro-stredomorského parlamentného zhromaždenia (ESPZ), ktoré boli sformulované 21. apríla 2005 a ktoré sa zameriavajú na zintenzívnenie dialógu o ľudských právach s parlamentmi partnerských krajín,
having regard to the political priorities of the European presidency of the Euro-Mediterranean Parliamentary Assembly (EMPA), formulated on 21 April 2005, which focus on intensifying the dialogue on human rights with the parliaments of the partner countries,
so zreteľom na uznesenia ESPZ, prijaté na jeho zasadnutiach 21. novembra 2005 v Rabate a 27. marca 2006 v Bruseli,
having regard to the EMPA resolutions adopted at its meetings of 21 November 2005 in Rabat and 27 March 2006 in Brussels,
so zreteľom na správy o ľudskom rozvoji v arabskom svete, ktoré v rokoch 2002, 2003 a 2005 uverejnil Rozvojový program OSN (UNDP) a najmä so zreteľom na správu z roku 2004 nazvanú "K slobode v arabskom svete",
having regard to the reports on human development in the Arab world published in 2002, 2003 and 2005 by the United Nations Development Programme (UNDP), and especially the 2004 report entitled "Towards freedom in the Arab world",
so zreteľom na Chartu OSN a Všeobecnú deklaráciu ľudských práv,
having regard to the United Nations Charter and the Universal Declaration of Human Rights,
so zreteľom na správu Výboru pre zahraničné veci ( A6-0127/2007 ),
having regard to the report of the Committee on Foreign Affairs ( A6-0127/2007 ),
keďže pojem arabskej identity, chápaný ako jednotiaci prvok, je vnímaný a vyhlasovaný za spoločnú charakteristiku národmi a štátmi rozsiahlej geografickej oblasti, ktorá sa tiahne od Maghrebu cez Mašrek a Blízky Východ až po Perzský záliv,
whereas the notion of Arab identity, understood as a unifying factor, is perceived and claimed as a shared characteristic by the peoples and states of a vast geographical area stretching from the Maghreb, via the Mashreq and the Middle East, to the Persian Gulf,
keďže európsky prístup k arabskému svetu sa väčšinou obmedzuje na bilaterálne vzťahy medzi štátmi, alebo regiónmi, keďže je však potrebné opätovne zdynamizovať celkovú stratégiu EÚ voči arabskému svetu založenú nie len na existujúcich regionálnych organizáciách (Liga arabských štátov, Rada pre spoluprácu v Perzskom zálive, Zväz arabského Maghrebu, ak sa podarí oživiť jeho činnosť) a na existujúcich nástrojoch a štruktúrach (Euromed, program Meda, dohody o pridružení, Európska susedská politika), ale aj na posilňovaní podpory mimovládnym subjektom v regióne,
whereas the European view of the Arab world is generally confined to an approach based on relations at bilateral or sub-regional level between states, and whereas the EU's overall strategy towards the Arab world should be revitalised not only by using existing regional organisations (the League of Arab States, the Gulf Cooperation Council and the Arab Maghreb Union, if it is revived), and existing tools and structures (Euromed, Meda Programme, association agreements, European Neighbourhood Policy), but also by strengthening support for non-state actors in the region,
keďže stratégia pre arabský svet predložená v roku 2003 vysokým predstaviteľom EÚ bola v značnej miere výslednicou rizík a hrozieb, ktoré sa vynorili po teroristických útokoch z 11. septembra 2001,
whereas the strategy for the Arab world presented in 2003 by the High Representative of the EU was very largely the result of the risks and threats which emerged following the terrorist attacks of 11 September 2001,
keďže je v súčasnosti v Európe potrebné lepšie a hlbšie porozumieť mnohostrannej spoločnosti a kultúrnej rozmanitosti v arabskom svete, aby sa prekonali rozdiely medzi oboma brehmi Stredozemného mora, zlepšili integračné politiky v členských štátoch EÚ a premohli stereotypy a predsudky,
whereas a better and deeper understanding in Europe of the multi-faceted society and cultural diversities in the Arab world is currently necessary so as to bridge the gap between the two shores of the Mediterranean, improve integration policies in the EU Member States and overcome stereotypes and prejudices,
keďže prudké zmeny vyvolané skončením studenej vojny a bipolárneho sveta vyvolali jednak emancipačné snahy arabských spoločností, ako aj ambície niektorých arabských vlád a hospodárskych a spoločenských síl aktívne sa zúčastňovať na globalizácii a multipolarite,
whereas the upheavals caused by the end of the cold war and of the bipolar world order not only encouraged aspirations towards emancipation within Arab societies but also spurred on some Arab governments and economic and social forces to take an active part in globalisation and in the multipolar order,
keďže občianska spoločnosť a sily, ktoré boli v arabskom svete dlho umlčiavané, sú čoraz hlasnejšie a dožadujú sa, aby boli vo väčšej miere vypočuté, aby mali väčšiu zodpovednosť a politickú úlohu,
whereas civil society and other stakeholders, long muzzled in the Arab world, are making their presence increasingly felt and are demanding more attention, greater responsibilities and a growing political role,
keďže predchádzajúce skúsenosti s "arabskou renesanciou", chápané ako reformačné pokusy, boli vo všeobecnosti odsúdené na neúspech a keďže štátny nacionalizmus bol výraznou brzdou akéhokoľvek projektu zameranému na vytvorenie arabskej jednoty,
whereas earlier experiments with an "Arab renaissance", understood as attempts at reform, generally ended in failure, and whereas state nationalism has been a considerable hindrance to any project seeking to create Arab unity,
keďže je v spoločnom záujme arabských štátov a ich európskych partnerov, aby sa začali politické, hospodárske a spoločenské reformy s cieľom opätovne povzbudiť spoluprácu, stabilitu a demokratizáciu, zvýšiť životnú úroveň a zmenšiť rozdiely v bohatstve v regióne ako celku,
whereas it is in the common interest of the Arab countries and their European partners that political, economic and social reforms should be initiated with a view to revitalising cooperation, stability and democratisation, and to raising living standards and reducing social disparities, in the region as a whole,
keďže úspechy v politickej a hospodárskej liberalizácii a pokrok v dodržiavaní ľudských a sociálnych práv a v oblasti vzdelávania sú spôsoby, ako sa dá prispieť k väčšej stabilite v týchto krajinách, a keďže naopak odpor voči zmenám nie je zárukou skutočnej stability,
whereas advances in political and economic liberalisation and progress on human rights and in the social and educational fields are the only way to contribute to greater stability in those countries, and whereas, by contrast, resistance to change is not a guarantee of real stability,
keďže príspevky OSN v tomto smere za ostatné roky, najmä prostredníctvom skupiny na vysokej úrovni Aliancie civilizácií a Rozvojového programu OSN, zamerané čo najbezprostrednejšie na rôzne zložky arabskej spoločnosti, je potrebné iba premeniť na konkrétne a reálne politiky,
whereas the contributions made over the past few years by the United Nations, and in particular by the High-level Group of the Alliance of Civilisations and by the UN Development Programme, deriving from a close involvement with the different strands of Arab society, need to be translated into real concrete policies,
keďže vzťahy Európy s orgánmi príslušných krajín sa príliš dlho využívali len na dosiahnutie stability a strategického partnerstva, nezohľadňovali rešpektovanie všeobecných ľudských práv zo strany týchto orgánov a tak poškodzovali snahu subjektov občianskej spoločnosti o reformu jednotlivých spoločností zvnútra,
whereas Europe's relations with the authorities of the countries concerned have for too long been based exclusively on the pursuit of stability and strategic partnership, without taking into account respect by the authorities for universal human rights, thus undermining efforts by civil society actors to reform the various societies from within,
keďže je dôležité vytvoriť rámec, v ktorom by sa mohol dialóg medzi všetkými rozličnými zložkami arabských spoločností odohrávať slobodne a otvorene, tak, aby sa zvnútra nastolil skutočný reformný proces,
whereas it is important to create a framework within which the dialogue between all the various components of the Arab societies can take place freely and openly, in such a way as to bring about, from inside, a genuine reform process,
keďže Arabská charta ľudských práv prijatá v roku 1994 je vyjadrením snahy o zaručenie dodržiavania ľudských práv v arabskom svete; keďže však ľutuje, že niektoré jej ustanovenia sú formulované tak, že umožňujú rôzne interpretácie,
whereas the Arab Charter on Human Rights, adopted in 1994, is an expression of the aspiration to guarantee respect for human rights in the Arab world; regretting, however, that some of its provisions are worded in such a way as to allow differing interpretations,
keďže arabské hnutie v ponímaní jeho zakladateľov predstavuje projekt, ktorého cieľom je sekularizácia spoločností; keďže súčasné smerovanie politického islamu neposkytuje vždy primerané odpovede na problémy politickej reformy; znepokojený nad tým, že zablokovanie politickej reformy živí radikálny islamizmus a jeho prejav nenávisti voči Židom; pripomína, že umiernenie islamizmu závisí zároveň od stability inštitucionálneho rámca v ktorom sa vyvíjajú tieto sily a od príležitostí, ktoré mu tento rámec poskytuje na vplyv na vytváranie politík,
whereas the Arab movement, as conceived by its founding fathers, is a project which has included the secularisation of societies among its objectives; whereas the current paths of political Islam do not always appear to be providing appropriate answers to the problems of political reform; concerned that the deadlocks in political reform are fuelling radical Islamism and its rhetoric of hatred towards Jews; and whereas the moderation of Islamism depends on both the stability of the institutional framework in which they evolve and the opportunities which the latter offers to influence policy-making,
je presvedčený, že arabská identita nie je nijakým spôsobom nezlučiteľná s pojmom modernosti a so zavádzaním dôležitých reforiem; domnieva sa, že bezmocnosť, ktorá je základom pocitu "arabského nešťastia", je možné prekonať v rámci obnoveného partnerstva, založeného na porozumení, vzájomnej dôvere, rešpektovaní spoločenských a kultúrnych praktík a dôveryhodnosti partnera; pripomína, že "pozápadnenie" arabských spoločností nie je najvhodnejšou cestou k tomuto cieľu a že demokracia, ľudské práva a právny štát sú univerzálnymi hodnotami, ktoré vyhlásilo nespočetné množstvo moslimských orgánov a vlád za zlučiteľné s islamom;
Is convinced that Arab identity is by no means incompatible with the notion of modernity or with the initiation of serious reforms; considers that the feeling of impotence which underlies the "Arab malaise" can be overcome through a renewed partnership based on understanding, mutual confidence, respect for social and cultural practices and credibility; recalls that the westernisation of Arab societies is not the most appropriate route to this end and that the notions of democracy, human rights and the rule of law are fundamental and universal values which innumerable Muslim authorities and governments have declared to be compatible with Islam;
víta vyššie uvedené oznámenie Komisie o posilnení európskej susedskej politiky (ESP); považuje ESP za kľúčový nástroj pri podpore reformy u južných a východných susedov EÚ; vyjadruje sklamanie z navrhovanej výšky prostriedkov pre nástroj riadenia a domnieva sa, že v záujme zaistenia jeho účinnosti by sa mala zvýšiť;
Welcomes the above-mentioned Commission communication on strengthening the European Neighbourhood Policy (ENP); regards the ENP as a crucial tool in promoting reform in the EU's southern and eastern neighbours; expresses disappointment at the proposed amount of the Governance Facility, which it believes should be increased in size in order to ensure effectiveness;
domnieva sa, že vzhľadom na vnútorné obmedzenia bilaterálnych a cielených stratégií EÚ voči partnerským štátom v posledných desaťročiach, že v rámci racionalizácie vonkajšej akcie EÚ je potrebné nanovo rozvíjať partnerstvo EÚ a členských štátov s arabským svetom ako celku, pričom zároveň dbať na osobitné odvetvia spolupráce a na spoluprácu s jestvujúcimi politickými štruktúrami, ako sú Liga arabských štátov, Rada pre spoluprácu v Perzskom zálive, prípadne Zväz arabského Maghrebu, ak by došlo k jej oživeniu; zdôrazňuje, že zapojenie organizácií občianskej spoločnosti a reformných hnutí na regionálnej úrovni by malo byť súčasťou týchto snáh, ako aj osobitná spolupráca, predovšetkým s politickými organizáciami, ktoré presadzujú demokraciu nenásilnými prostriedkami;
Considers, in view of the inherent limitations of the bilateral, ad hoc strategies pursued by the EU towards its partner countries over the last few decades, that a fresh boost should be given – in the context of the rationalisation of the EU's external actions – to the partnership between the EU and its Member States on the one hand and the Arab world as a whole on the other, while targeting very specific cooperation sectors and acting in tandem with existing political structures such as the League of Arab States and the Gulf Cooperation Council, and even with the Arab Maghreb Union, if it is revived; emphasises that engagement with civil society organisations and reform movements at the regional level should be part of this effort, as well as specific cooperation, in particular with those political organisations which promote democracy by non-violent means;
zdôrazňuje, že slabosť reformného procesu v arabskom svete tiež vyplýva z problémov a sporov, ktoré existujú medzi niektorými arabskými štátmi; domnieva sa, že EÚ by mala urobiť všetko pre to, aby uľahčila politickú a hospodársku integráciu arabských krajín; poznamenáva, že na to, aby mala EÚ skutočný vplyv, by nemala vytvárať pocit nadradenosti, ani vytvárať dojem, že dáva lekcie, ale mala by skôr vytvoriť z euro-arabského dialógu skutočný dialóg rovnocenných;
Stresses that the weakness of the reform process in the Arab world is also due to the difficulties and the controversies between some of the Arab countries; takes the view that the EU should make every effort to facilitate the political and economic integration of the Arab countries; notes that, in order to be really influential, the EU should not demonstrate any feeling of superiority or the impression of giving lessons, but should rather make the Euro-Arab dialogue a true dialogue between equals;
zastáva názor, že hoci je mimoriadne dôležité, aby euro-arabské vzťahy zahŕňali nevyhnutnú potrebu boja proti terorizmu, pre efektívnosť a obsah týchto vzťahov je nevyhnutné, aby tento boj proti terorizmu nezatienil a nezabrzdil celú sériu ďalších tém spoločného záujmu, predovšetkým hospodársky a sociálny rozvoj, zamestnanosť, udržateľný rozvoj, riadne spravovanie verejných vecí, bez toho, že by sa zabudlo na boj proti korupcii, rozvoj a upevňovanie silnej a skutočnej občianskej spoločnosti, ktorá presadzuje výhody demokratického režimu a tolerancie, boj za zrovnoprávnenie mužov a žien, plné rešpektovanie a nediskrimináciu rôznych sexuálnych orientácií, uchovanie svetového kultúrneho dedičstva, dialóg medzi kultúrami, riadne vládnutie, slobodné a nestranné médiá, politickú účasť a presadzovanie ľudských práv a základných slobôd, slobodu svedomia a náboženskej slobody, slobody vyjadrovania a združovania sa, boj proti mučeniu a zrušenie trestu smrti, ako aj odmietnutie netolerancie a fundamentalizmu, s cieľom dospieť k vytvoreniu skutočnej spoločnej oblasti mieru a prosperity;
Considers that, while it is extremely important that the Euro-Arab relationship include consideration of the vital need to combat terrorism, it is vital for the effectiveness and substance of that relationship that the fight against terrorism does not overshadow or hold back a host of other topics of common interest, such as economic and social development, employment, sustainable development, proper public administration, the fight against corruption, the development and consolidation of a strong and genuine civil society as the promoter of advances in terms of the democratic system and of tolerance, the fight for gender equality, full respect for, and non-discrimination in respect of, different sexual orientations, conservation of the global cultural heritage, inter-cultural dialogue, good governance, free and fair media, political participation and the promotion of human rights and fundamental freedoms, freedom of conscience and religious freedom, freedom of expression and association, the rejection of torture and the abolition of the death penalty, and the rejection of intolerance and fundamentalism, with a view to creating a genuine area of shared peace and prosperity;
vyzýva arabské krajiny, aby odstránili všetky formy beztrestnosti a vytvorili mechanizmy prechodnej spravodlivosti, aby sa tak zabezpečilo, že obete vážneho porušovania ľudských práv sa dočkajú spravodlivosti a ľudia zodpovední za tieto zločiny sa za ne budú zodpovedať; v rovnakom duchu vyzýva arabské krajiny, aby ratifikovali Rímsky štatút Medzinárodného trestného súdu a podpísali Medzinárodný dohovor o ochrane všetkých osôb pred násilným zmiznutím;
Calls on Arab countries to combat impunity wherever it occurs and to set up mechanisms of transitional justice in order to ensure that the victims of serious human rights violations receive justice and that the people responsible for those crimes are held to account; calls, in the same spirit, on Arab countries to ratify the Rome Statute establishing the International Criminal Court and to sign the International Convention for the Protection of All Persons from Enforced Disappearance;