natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Európsky parlament musí venovať osobitnú pozornosť tomu, aby sa tieto dobré úmysly premietli do konkrétnych činov tak, aby sa v budúcich výročných správach o ľudských právach mohol zaznamenať výrazný pokrok EÚ v oblasti ľudských práv žien.
The EP must be particularly attentive and alert with a view to ensuring that these good intentions are translated into real actions, thus enabling future annual human rights reports to register significant progress by the EU on the human rights of women.
Nie bezvýznamnou súčasťou takého prístupu by mala byť reforma vyjadrovania, aby sa odstránili všetky sexistické konotácie; napríklad, aby všade, kde je to možné, vyjadrenia typu „práva človeka“ boli nahradené výrazom „ľudské práva“ v tých jazykoch Únie, v ktorých z historických dôvodov pretrváva takéto rozlíšenie.
One component - not to be undervalued - of such an approach should be a reform of language so as to remove all sexist connotations; for example, wherever possible expressions of the type ‘rights of man’ should be replaced by ‘human rights’ in those Union languages where, for historical reasons, such a distinction persists.
K celosvetovému zrušeniu trestu smrti
Towards abolition of the death penalty worldwide
Naša generácia sa musí usilovať o celosvetové definitívne zrušenie barbarského a netolerovateľného prežitku, akým je trest smrti.
Those alive today need to seek the final abolition everywhere in the world of the barbarous, intolerable and archaic phenomenon that is the death penalty.
Tak ako sa našim predkom podarilo takmer úplne odstrániť otroctvo, musíme sa aj my snažiť skoncovať s trestom smrti na celom svete, čo predstavuje cieľ, ktorý je v súčasnosti z historického hľadiska možný a dosiahnuteľný.
Just as our forbears succeeded in eradicating slavery almost everywhere, today we must fight to put an end to capital punishment worldwide, as a goal that is historically possible and achievable in our time.
Európska únia musí byť aj naďalej na čele tohto súčasného boja, prejavovať čo najväčšiu politickú vôľu a prinášať podnety na základe usmernení politiky EÚ týkajúcich sa tretích krajín a trestu smrti prijatých v roku 1998 a revidovaných v roku 2008
In this latter-day struggle, it is for the EU to keep up its vanguard action, with all possible political will and fresh impetus, on the basis of the EU policy guidelines concerning third countries and the death penalty, adopted in 1998 and revised in 2008
V roku, ktorý hodnotí výročná správa, sa podnikli významné kroky, pokiaľ ide o dosiahnutie globálneho cieľa definitívneho zrušenia trestu smrti.
Over the year covered by the report, significant steps were taken as regards the global objective of ending the death penalty forever.
Vytrvalo, hoci s rôznymi výsledkami, vystupovala EÚ v tejto otázke v 47 krajinách, v ktorých, žiaľ, ešte stále trest smrti vykonávajú
Persistently albeit with varying results, the EU has continued to make representations on the subject, with the 47 countries that unfortunately still have capital punishment
Afganistan, Bielorusko, Brunej, Burundi, Kanada, Čad, Kongo (KDR), Kongo (Brazaville), Egypt, Rovníková Guinea, Etiópia, Fidži, Ghana, Grenada, Guatemala, Guinea-Bissau, India, Irán, Irak, Japonsko, Kazachstan, Keňa, Kuvajt, Kirgizsko, Libéria, Líbya, Madagaskar, Malawi, Maroko, Namíbia, Niger, Palau, Papua Nová Guinea, Rusko, Saudská Arábia, Južná Kórea, Sudán, Sýria, Taiwan, Tanzánia, Togo, Turkménsko, Spojené arabské emiráty, USA, Uzbekistan, Jemen a Zambia. .
Afghanistan, Belarus, Brunei, Burundi, Canada, Chad, Congo (DRC), Congo (Brazzaville), Egypt, Equatorial Guinea, Ethiopia, Fiji, Ghana, Grenada, Guatemala, Guinea-Bissau, India, Iran, Iraq, Japan, Kazakhstan, Kenya, Kuwait, Kyrgyzstan, Liberia, Libya, Madagascar, Malawi, Morocco, Namibia, Niger, Palau, Papua New Guinea, Russia, Saudi Arabia, South Korea, Sudan, Syria, Taiwan, Tanzania, Togo, Turkmenistan, United Arab Emirates, the US, Uzbekistan, Yemen, and Zambia. .
Na túto tému bolo tiež vydaných množstvo verejných vyhlásení, najmä v súvislosti s oznámením o popravách maloletých osôb v Iráne.
A number of public statements were also made on the issue, notably following the announcement of executions of minors in Iran.
V máji 2008 vyjadrila EÚ znepokojenie nad novou vlnou popráv USA a žiadala o okamžité obnovenie moratória de facto v tejto krajine.
In May 2008 the EU expressed its consternation at the renewed wave of executions in the US and called for the immediate restoration of a de facto moratorium there.
S uspokojením bolo prijaté oznámenie o zrušení trestu smrti v Rwande a Uzbekistane (2008) a v New Jersey (USA, 2007).
It welcomed the announced abolition of the death penalty in Rwanda and Uzbekistan (2008), and in the American state of New Jersey (2007).
Na plenárnej schôdzi Valného zhromaždenia OSN, ktorá sa konala 18. decembra 2007, bola prijatá rezolúcia o moratóriu na trest smrti ako výsledok práce medziregionálnej koalície členských štátov OSN, v ktorej Európsku úniu zastupovalo Portugalsko.
The plenary of the UN General Assembly adopted a resolution calling for a moratorium on the death penalty at its session of 18 December 2007, following the work of an interregional coalition of UN member states, within which the EU was represented by Portugal.
Ide o veľmi významnú udalosť a ako sa zdôrazňuje v správe, predstavuje vyvrcholenie dlhodobého úsilia EÚ a medzník v celosvetovej kampani proti trestu smrti na pôde OSN.
This is a development of major importance; as the Annual Report stresses, it represents the culmination of prolonged efforts by the EU and is also a turning-point in the worldwide campaign against capital punishment at the UN.
Hoci sa nemôžeme uspokojiť s dosiahnutými výsledkami
The progress achieved towards abolition of the death penalty, though not sufficient to satisfy us
Podľa správy Amnesty International bolo v roku 2007 popravených aspoň 1252 osôb v 24 krajinách a 3347 osôb bolo odsúdených na smrť v 51 krajinách.
According to Amnesty International’s 2007 report, that year saw at least 1252 executions in 24 countries and 3347 death sentences in 51 countries.
88 % zo všetkých zaznamenaných popráv sa uskutočnilo v piatich krajinách: v Číne (aspoň 470), v Iráne (aspoň 317), v Saudskej Arábii (aspoň 143), v Pakistane (aspoň 135) a v USA (42). , úspechy úsilia o zrušenie trestu smrti sú povzbudivé, pretože dokazujú, že EÚ môže byť účinná, ak vystupuje jednotne a koná vytrvalo a koordinovane.
88 % of all recorded executions took place in five countries: China (at least 470), Iran (at least 317), Saudi Arabia (at least 143), Pakistan (at least 135) and the US (42). , is encouraging as evidence of the powerful effectiveness which the EU can have when it speaks with a single voice and acts in persistent and coordinated fashion.
Dialógy a konzultácie o ľudských právach: priebeh a znaky
Dialogues and consultations on human rights: development and characteristics
V roku, ktorý správa hodnotí, sa zvýšil počet štruktúrovaných konzultácií a dialógov o ľudských právach, ktoré sa pravidelne konali v rôznych podobách medzi EÚ a tretími krajinami.
The year covered by the report witnessed an increase in the number of structured consultations and dialogues on human rights carried out in diverse forms between the EU and third countries on a regular basis.
To však neznamená, že prístup EÚ by sa mal meniť podľa toho, s kým EÚ rokuje alebo podľa toho, o aké záujmy vo vzťahu ide.
However, this does not mean that the Union’s approach should vary according to the nature of the partner or the interests at stake in the relationship.
Bez toho, aby sme boli úplnými idealistami, bolo by vhodné, aby sa Únia snažila o dvojakú súdržnosť, ktorá by zabránila používaniu postupov „reálnej politiky“, ktorej dôsledky sú nevyhnutne negatívne.
While one cannot be totally idealistic, it is desirable that the Union should seek to be as coherent as possible and avoid lapsing into Realpolitik , with all the adverse consequences which that involves.
Táto potreba súdržnosti sa týka dvoch oblastí.
This need for coherence concerns two fields.
V prvom rade je dôležité zabezpečiť súdržnosť medzi inštitúciami EÚ a členskými štátmi, pričom členské štáty by udržiavať čo najväčšiu jednotu cieľov, hodnôt a postojov.
First, it is important to ensure coherence between the Union institutions and the Member States, while the latter should maintain the highest possible degree of unity in terms of objectives, values and attitudes.
V druhom rade, a čo je ešte dôležitejšie, sa požaduje súdržnosť, aby sa zabránilo postupom, ktoré by mohli predstavovať alebo vyvolať dojem, že predstavujú, dvojaký prístup v závislosti od moci partnera alebo príslušných záujmov.
Second and more important, coherence is required in order to avoid positions which might represent, or give the appearance of representing, any practice of double standards determined by the power exercised by the partner or the interests at stake.
Hoci je to poľutovaniahodné, v mnohých prípadoch samotné odsudzovanie alebo protestovanie nepomôže zlepšiť situáciu a môže byť dokonca kontraproduktívne.
It is unfortunately the case that in many cases condemning or protesting alone will not improve matters and may even be counterproductive.
V každej chvíli si musíme byť vedomí prípadných dôsledkov našich konaní, iniciatív a reakcií tak, aby sa pri ich definícii a uplatňovaní stalo hodnotenie týchto dôsledkov neoddeliteľnou súčasťou rozhodovacieho procesu.
We need to be aware at all moments of the likely consequences of our actions, initiatives and reactions, in such a way as to make the evaluation of those consequences, in terms of definition and application, an integral part of decision-making.
EÚ sa ako mocnosť z vlastného rozhodnutia a aj na základe svojej povahy sústreďuje viac na presviedčanie, ako na vydávanie príkazov.
The EU is, both by choice and by its nature, a power more oriented to persuasion than to imposition.
To, že uprednostňuje tzv. mäkké prostriedky, by sa nemalo považovať za prejav slabosti alebo nedôslednosti.
Nonetheless, its preference for ‘soft power’ should not be confused with weakness or inconsistency.
V správach prijatých Parlamentom, ktoré vypracovali predsedníčka Podvýboru pre ľudské práva Hélène Flautre a Elena Valenciano
The reports adopted by Parliament and drawn up respectively by Hélène Flautre
Súčasťou hlavných kritérií v oblasti ľudských práv, ktorá sa týka skutočného utrpenia množstva ľudí na celom svete, by nemalo byť ani úsilie o okamžitý účinok verejného odsúdenia, najmä ak má politický alebo mediálny charakter, ani udržiavanie falošného realizmu, ktorý zakrýva skutočnosti a riadi sa iba vládnymi záujmami alebo raison d'etat .
The main criteria in the field of human rights - a matter which concerns the real suffering of large number of people in the world - should not include either seeking immediate effect for a denunciation, especially where it is of political character and relayed by the media, or preserving a false realism which hushes things up and obeys only government interests or raison d ’ etat .
Cieľom by malo byť zabezpečenie konkrétneho pozitívneho vplyvu z krátkodobého, strednodobého a dlhodobého hľadiska prostredníctvom komplexných a stálych opatrení zahŕňajúcich rôzne stránky dialógu, spojenectiev, presviedčania a podľa potreby pevné a súdržné opatrenia a vyvíjanie nátlaku, ktorý môže viesť k sankciám alebo využitiu medzinárodných právnych nástrojov, ak si to vyžiada situácia.
What should be aimed at is to ensure a concrete and positive impact, in the short, the medium and the long term, by means of a complex and continuous action including the various dimensions of dialogue, alliances, persuasion, and, where necessary, firm and coherent measures and pressures which may if required lead to sanctions or recourse to international legal instruments.
V tejto súvislosti je potrebné neustále dodržiavať a zachovávať množstvo zásad vrátane celkovej koherencie, úzkej spolupráce inštitúcií Únie a objektívnosti, dôslednosti a transparentnosti pri vykonávaní opatrení proti porušovaniu ľudských práv.
In this context, it is necessary to pursue and maintain at all times a number of principles, including overall coherence, close cooperation between the Union institutions, and objectivity, rigour and transparency in implementing action against human rights violations.
Pôsobenie EÚ v Rade OSN pre ľudské práva
The EU ’ s actions in the UN ’ s Human Rights Council
V parlamentných rozpravách na tému predošlých výročných správ sa opakovane zdôrazňovalo, aké je dôležité, aby bola iniciatíva reformy mašinérie OSN v oblasti ľudských práv úspešná.
The debates in Parliament on the previous annual reports have repeatedly stressed how important it is that the initiative for reforming the UN’s human rights machinery should succeed.
EÚ privítala vytvorenie Rady pre ľudské práva ako významné zlepšenie a prioritu pre budúce kroky.
The EU has welcomed the creation of the Human Rights Council as a major improvement and a priority for future action.
Je však jasné, že hoci sa doposiaľ neprejavili závažné rozkoly, ktoré trápili predchádzajúcu Radu pre ľudské práva, súčasná Rada predstavuje a naďalej bude predstavovať pôdu pre dialóg, konfrontáciu a konfliktné napätie medzi rôznymi hodnotami, záujmami a vnímaním raison d'état .
Nonetheless, it is clear that, although it has not so far exhibited the severe divergences that marred the old Human Rights Commission, the present Human Rights Council is - and will continue to be - a terrain of dialogue, confrontation and conflictive tension between different values, interests and conceptions of raison d ’ état .
Šesťdesiat rokov od podpisu Všeobecnej deklarácie ľudských práv a aj napriek pokroku zaznamenanom v súčasnej historickej dobe je všeobecný charakter deklarácie spochybňovaný viac než predtým, a to v mene kultúrneho relativizmu a na základe argumentu porušovania ľudských práv, ku ktorému dochádza na Západe.
Sixty years on from the signing of the Universal Declaration of Human Rights and despite the advances of the present historical period, the universal character of that declaration’s principle is now more contested than it was at the time, on grounds of cultural relativism and of the breaches of human rights practised in the West.
Rada pre ľudské práva je fórom osobitného významu, tak konkrétneho, ako symbolického, pretože sa tak vytvárajú spôsoby, ako riešiť situáciu, ktorá by v najhoršom prípade mohla vyústiť do vážneho spochybnenia dôveryhodnosti všeobecnej koncepcie ľudských práv, čím by sa oslabila účinnosť pôsobenia medzinárodného spoločenstva v záujme presadzovania a obrany tohto pojmu.
The Human Rights Council is a forum of particular importance, both concretely and symbolically, in the context of creating a means of dealing with a situation which, in the worst-case scenario, could result in a serious undermining of the credibility of the universal concept of human rights, thus sapping the effectiveness of international actions for the promotion and defence of that concept.
Pokiaľ ide o rôznorodosť a pluralitu hodnôt a kultúr a tendenciu vyvádzať z nich relativistické závery, je dôležité mať na pamäti, že na svete sú ľudia, ktorí očakávajú, že EÚ bude pri potvrdzovaní ľudských práv ako všeobecnej hodnoty konať dôsledne a pevne.
On the matter of the diversity and plurality of values and cultures and the tendency to draw relativist conclusions from that phenomenon, we need to recall that throughout the world there are people who expect the EU to act coherently and forcefully in order to affirm human rights as a universal value.
Preto sa musíme usilovať o posilnenie Rady pre ľudské práva ako dôveryhodnej a účinnej inštitúcie.
We need, then, to work to strengthen the HRC as a credible and effective body.
Dokončením jej reformy a prijatím jej pracovných postupov by sa začalo obdobie väčšej efektívnosti, čím by sa umožnilo, aby plnila očakávania. ktoré boli do nej vložené.
The completion of its reform and the adoption of its working procedures should launch a period of greater effectiveness, allowing it to meet the expectations it has generated.
Začatie prvých zasadnutí pravidelného všeobecného preskúmania, ktoré sú novým mechanizmom na preskúmanie stavu ľudských práv v každej krajine na svete, konkrétne znamená, že členské štáty Rady pre ľudské práva budú vzájomne usilovne a v dobrej viere spolupracovať v záujme toho, aby sa zabezpečilo, že prevzaté záväzky v oblasti zlepšovania ľudských práv sa premietnu do konkrétnych pokrokov.
In particular, the commencement of the first sessions of the universal periodic review (UPR), which is a new mechanism for reviewing the human rights situation in every country in the world, means that the member states of the HRC will have to work together strenuously and in good faith in order to ensure that the undertakings made on improving human rights protection are reflected in genuine advances.
V záujme účinnosti a dôveryhodnosti pravidelného všeobecného preskúmania je dôležité, aby sa uskutočňovalo na základe vopred dostupných správ, ktoré vypracuje krajina, ktorá je predmetom preskúmania, a príslušné orgány OSN a ktoré budú zahŕňať stanoviská zodpovedajúcich mimovládnych organizácií.
For the effectiveness and credibility of the UPR, it is important that it should be carried out on the basis of the available prior reports, to be drawn up by the country under examination and the relevant UN bodies, together with the remarks of the appropriate NGOs.
Rozvoj uplatňovania pravidelného všeobecného preskúmania by mal slúžiť na účinnú reguláciu podávania vlastných správ krajín a na spoluprácu medzi krajinami, ako aj na vymedzenie zodpovedností a podávanie správ neštátnymi aktérmi.
The development of UPR practice should serve for the effective regulation of countries’ own reporting and for cooperation between countries, as also for the definition of responsibilities and reporting on the part of non-state actors.
V správe sa bez prikrášľovania uvádza, čo je chvályhodné, že EÚ „má v Rade pre ľudské práva menšinové zastúpenie“ a že za týchto okolností „bude musieť odolať pokušeniu držať sa v izolácii a bude sa musieť všetkými prostriedkami snažiť o dialóg prekračujúci regionálne rozdiely“.
The report states, without mincing its words (and this is commendable), that the EU ‘is in a minority position in the Human Rights Council’, and that in these circumstances it ‘will have to resist the temptation to remain isolated and endeavour to pursue dialogue transcending regional divisions’.
V tejto situácii musí EÚ pozorne dohliadať a podnecovať ďalší rozvoj Rady pre ľudské práva a účinné presadzovanie plodov jej práce.
In this situation, the EU must exercise vigilance and encourage the further development of the HRC and the implementation of the fruits of its work.
V tomto smere sa Únia musí snažiť o čo najširšie spojenectvá, v rámci Rady i mimo nej, so spoločným cieľom zabezpečiť efektívnosť a dôveryhodnosť Rade pre ľudské práva , ako kľúčovej inštitúcii pre pokrok kauzy ľudských práv vo svete.
To this end, the Union must seek, within and outside it, the broadest possible alliances and majorities, with the common objective of conferring effectiveness and credibility on the HRC as a key institution for advancing the cause of human rights in the world.
Toto pôsobenie Únie musí byť zamerané na vytváranie a rozvoj medzivládnych koalícií na medziregionálnej a svetovej úrovni a na podnecovanie konsenzu na úrovni verejnej mienky rôznych krajín a regiónov sveta.
This Union action must be aimed at forming and developing intergovernmental coalitions at interregional and global level, and at encouraging consensus-formation on the level of public opinion encompassing the different countries and regions of the world.
Treba mať však na pamäti, že kauza ľudských práv má dnes čoraz viac zástancov: vytvára sa nová svetová občianska spoločnosť vo forme obrovského množstva vnútroštátnych a nadnárodných mimovládnych organizácií.
However, it must also be remembered that the cause of human rights now increasingly has new defenders: a new global civil society is in process of creation, in the form of a host of national and transnational NGOs.
Ide o neštátnych aktérov, ktorí zvyčajne upierajú zrak na EÚ v nádeji, že pôjde príkladom.
These are non-state actors who typically look to the EU in the expectation that it will set an example.
Musíme rozšíriť dialóg a spoluprácu so všetkými týmito neštátnymi aktérmi, ktorí s Úniou sledujú rovnaké ciele, a to: všeobecné presadzovanie demokracie, nenásilné riešenie konfliktov, rodovú rovnosť, trvalo udržateľný rozvoj a vo všeobecnosti rozvoj ľudských práv v súvislosti so skutočným pokrokom, celkovým i spoločným.
We need further development of dialogue and cooperation with all these non-state agents, who share with the Union a set of common aspirations: the universalisation of democracy, non-violent conflict resolution, gender equality, sustainable development, and generally the advancement of human rights on a context of real and shared global progress.
Hospodárske, sociálne a kultúrne práva
Economic, social and cultural rights
Je ale tiež potrebnou pripomienkou spoločných zodpovedností Únie v súčasnom období hospodárskej a potravinovej krízy vo svete.
It is also a necessary reminder of the Union’s common responsibilities at this moment of economic and food crises in the world.
Ako je dobre známe, existoval a v iste miere ešte stále existuje doktrinálny rozkol medzi tými, ktorí veria, že základné ľudské práva zahŕňajú právo na dodávky potravín, prácu a rozvoj, a tými, ktorí uprednostňujú právne a politické obmedzenia oblasti ľudských práv striktne na oblasť jednotlivých občianskych a politických práv a veria, že akýkoľvek krok smerom k postupnému udeleniu právneho štatútu hospodárskym, sociálnym a kultúrnym právam by mohol vytvoriť zmätok.
As is well known, there has existed, and to some extent still exists, a doctrinal dispute between those who believe that fundamental human rights include the rights to food supplies, work and development, and those who, preferring the legal and political restriction of the territory of human rights to the area of individual civil and political rights in the strict sense, believe that any steps to give juridical status to economic, social and cultural rights are liable to sow confusion.
Skutočnosť, že do správy o ľudským právach na svete boli zahrnuté tieto časti, znamená, že sa EÚ pridala k tým, ktorí na úrovni medzinárodných inštitúcií a občianskej spoločnosti veria, že globálna agenda musí zahŕňať požiadavku postupného presunu, teoretického i praktického, smerom k osobitnému právnemu režimu ochrany hospodárskych, sociálnych a kultúrnych práv
By including these sections in its report on human rights in the world, the EU has aligned itself with those who, at the level of international institutions and civil society, believe the global agenda must include the requirement of gradually moving, in both conceptual and practical terms, towards a specific legal regime for the protection of economic, social and cultural rights
Tu môžeme upozorniť na slová Bernarda Kouchnera, Javiera Solanu and Benity Ferrero-Waldnerovej v ich úvode k výročnej správe: „Všetky občianske, politické, hospodárske, sociálne a kultúrne práva sú neoddeliteľné, vzájomne závislé a navzájom sa posilňujú.“ .
Here we may draw attention to the words of Bernard Kouchner, Javier Solana and Benita Ferrero-Waldner in their introduction to the Annual Report: ‘All civil, political, economic, social and cultural rights are indivisible, interdependent and mutually reinforcing’. .
Prijatie opčného protokolu k Medzinárodnému paktu o hospodárskych, sociálnych a kultúrnych právach Valným zhromaždením OSN je vítaným krokom vpred v procese potvrdzovania vzájomne závislého a nedeliteľného charakteru ľudských práv.
The adoption by the UN General Assembly of the optional protocol to the International Pact on Economic, Social and Cultural Rights is a welcome step forward in this process of affirmation of the interdependent and indivisible nature of human rights.