natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Články týkajúce sa konkrétneho obsahu práv európskych občanov sú však presunuté do Zmluvy o fungovaní EÚ.
However, the articles dealing with the practical substance of European citizens’ rights are relegated to the TFEU
Aj podľa návrhu zmluvy, ktorý bol predložený v júli 2007, sa definícia občianstva presunula do ZFEÚ, a len vďaka pôsobeniu zástupcov EP na MVK sa vrátila späť do pôvodných ustanovení Zmluvy o EÚ (čo bolo o to nutnejšie, že ustanovenia tejto zmluvy často odkazujú na občanov ...) .
The draft Treaty submitted in July 2007 also moved the definition of citizenship to the TFEU and only determined efforts on the part of Parliament’s representatives to the IGC ensured that recognition of European citizenship has after all been incorporated into the opening provisions of the TEU, which is as it should be, since that Treaty makes repeated reference to 'citizens'. .
Toto poľutovaniahodné rozdelenie vypracovaných textov však nespochybňuje skutočnosť, že v obidvoch zmluvách sa stredobodom európskej integrácie stávajú viac jednotlivci, to znamená muži a ženy s ich právami a povinnosťami, ktorí sú občanmi Únie na základe občianstva členského štátu a ktorí z tohto dôvodu užívajú celú škálu práv, ktoré im plynú z občianstva v Únii.
However, this regrettable physical separation in no way alters the fact that the Treaties increasingly place individuals at the heart of the European integration process, that is to say the men and women who have rights and obligations, who are Union citizens because they are citizens of a Member State and who, by virtue of that fact, enjoy all the additional rights conferred on them by European citizenship.
Ústava začlenila Chartu základných práv do svojej druhej časti.
The Constitution incorporated the Charter of Fundamental Rights into its Part II.
Toto začlenenie, ktoré horlivo vyžadoval Európsky parlament, znamenalo plné uznanie skutočnosti, že centrom európskej integrácie sú ľudia.
That arrangement, fervently advocated by Parliament, represented full acknowledgement of the fact that people are at the heart of the European integration process.
Na MVK v roku 2007 bola však potrebné upustiť od tohto začlenenia v dôsledku námietok niektorých členských štátov.
At the 2007 IGC, in the face of opposition from some Member States, the decision to incorporate the Charter into the Treaty had to be reversed.
Značná väčšina členských štátov sa však postavila na stranu Parlamentu, ktorý odmietal tento ústupok v prípade, že by zmluvy zároveň neuznali právne záväzný charakter charty.
However, most Member States joined Parliament in making agreement to that concession contingent on recognition in the Treaties of the binding legal force of the Charter.
Ide teda o dodatočnú záruku ochrany základných práv poskytovanú občanom vo vzťahu k Únii.
It thus offers citizens a further guarantee of the protection of fundamental rights vis-à-vis the Union.
To v žiadnom prípade neznamená spochybnenie ochrany základných práv, ktorú vnútroštátne právo garantuje svojim občanom vo vzťahu k ich štátu, ani skryté pridelenie nových právomocí Únii, ktorá by na základe toho mohla podľa niektorých pozorovateľov určovať smerovanie hospodárskej a sociálnej politiky členských štátov.
This in no way signifies that the protection of the fundamental rights guaranteed to citizens, vis-à-vis their States, under national law is being called into question, or that competences are being surreptitiously conferred on the Union, despite the claims made by some critics that the Union could in this way impose economic and social policy guidelines on the Member States.
Ustanovenie samotnej charty tvrdiace, že charta nerozširuje oblasť uplatnenia práva Spoločenstva nad rámec právomocí Únie, nevytvára pre Úniu žiadnu novú právomoc ani úlohu a nemení právomoci ani úlohy, ktoré jej prideľujú zmluvy (článok 52 ods. 2 charty) a je v tomto smere obzvlášť jasné.
The assertion in the Charter itself that it does not extend the field of application of Community law beyond the competences conferred on the Union, does not establish any new competence or task for the Union and does not modify the competences and tasks conferred on the Union in the Treaties (Article 52(2) of the Charter) is particularly clear on this subject.
Na základe skutočnosti, že charta už nie je neoddeliteľnou súčasťou zmlúv, MVK na zasadnutí v roku 2007 v snahe vyhovieť požiadavkám členských štátov, ktoré sa najviac vzpierali, prevzala tieto záruky do toho istého článku Zmluvy o EÚ, ktorým sa uznáva charta.
The fact that the Charter no longer forms an integral part of the Treaties led the 2007 IGC, in an effort to meet the demands of the most recalcitrant Member States, to repeat those guarantees in the same article of the TEU which recognises the Charter.
Toto však ešte nestačilo na to, aby sa presvedčili niektoré členské štáty.
However, even this was not enough to convince certain Member States.
V týchto ustanoveniach sú z veľkej časti len zopakované zásady, ktoré sú už stanovené v charte.
Its provisions essentially repeat principles already laid down in the Charter.
EP však musí vyjadriť poľutovanie nad tým, že – ak sa ukáže, že je tomu tak – občanov dvoch členských štátov môžu ich štáty eventuálne pripraviť o možnosť požívať plnú ochranu základných práv priznaných chartou, ktorá, a to je potrebné zdôrazniť, sa v prvom rade obracia na samotné inštitúcie Únie a členské štáty zaväzuje len v rozsahu, v ktorom konajú s cieľom uplatňovať právo Únie.
However, if that turns out to be the case, the EP can only regret the fact that the citizens of two Member States may be deprived, by those States, of the full protection of fundamental rights recognised by the Charter, a document which, it should be emphasised, is primarily addressed to the Union institutions and is binding on the Member States only when they act to implement Union law.
Treba poznamenať, že práva stanovené v charte sú vo všeobecnosti v súlade so spoločným základom základných práv, ktoré Únia uznávala už predtým a ktoré vychádzali z ústavných tradícií členských štátov alebo Európskeho dohovoru o ľudských právach.
The rights set out in the Charter correspond, in general terms, to the common set of fundamental rights which the Union already recognised and which were drawn from the constitutional traditions of the Member States or the European Convention on Human Rights.
Zmenená a doplnená Zmluva o EÚ zavádza ďalší prvok, pokiaľ ide o ochranu základných práv na úrovni Únie, ustanovením, že Únia bude musieť pristúpiť k Európskemu dohovoru o ľudských právach (ktorého signatármi sú všetky členské štáty) tak, ako to už dávnejšie navrhoval Európsky parlament.
The amended TEU provides for a further step towards the protection of fundamental rights at Union level by stipulating that the Union will seek accession to the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms (to which all the Member States are parties), as Parliament has long been proposing.
Rozhodnutie o uzatvorení tejto dohody bude musieť byť v Rade prijaté jednomyseľne (zatiaľ čo podľa ústavy malo byť prijaté kvalifikovanou väčšinou) po schválení Európskym parlamentom.
The decision to conclude that agreement will have to be adopted by the Council unanimously (as against the qualified majority provided for in the Constitution), after approval by Parliament.
Okrem toho by sme mohli uviesť ďalšie aspekty novej zmluvy, ktoré posilňujú právo občanov zúčastňovať sa na európskom politickom procese (akými sú legislatívna iniciatíva občanov alebo iniciatíva občanov : čl. čl. 11 ods. 4 zmenenej Zmluvy o EÚ) alebo prispievajú k zlepšeniu právnej ochrany ich práv zjednodušením prístupu k Súdnemu dvoru.
Moreover, further aspects of the new Treaty could be cited which strengthen citizens’ rights of participation in the European political process (such as the people’s legislative initiative, or citizens’ initiative : Article 11(4) of the amended TEU) or which help to enhance the legal protection of their rights by facilitating access to the Court of Justice.
Parlament prijíma tieto zlepšenia s veľkou radosťou.
Parliament can only welcome these improvements.
Jasné a zrozumiteľné vymedzenie právomocí Únie:
A clear and readily understandable definition of the Union ’s competences
Jednou z najdôležitejších otázok už od začiatku reformného procesu, ktorého vyústením je Lisabonská zmluva, bola otázka „kto má akú úlohu“ v Európe.
One of the most important questions which had been posed from the start of the reform process which culminated in the Treaty of Lisbon was that of ‘who does what’ in Europe.
Toto objasnenie je nevyhnutné na to, aby mohli občania presne pochopiť rozdelenie politickej zodpovednosti na európskej úrovni.
Such clarification is essential if citizens are to grasp properly the allocation of political responsibilities at European level.
Prispeje k zvýšenej účinnosti činnosti Únie.
It will help to make Union action more effective.
Taktiež poskytne dodatočnú záruku všetkým, ktorí sa obávajú nadmerného zasahovania zo strany Únie.
It will also offer an additional safeguard to all those who fear excessive intervention on the part of the Union.
Pozmeňujúca zmluva v hlavných rysoch prevzala ustanovenia ústavy, ktorá taktiež vychádzala z ustanovení existujúcich zmlúv, pokiaľ ide o vymedzenie právomocí Únie.
The reform Treaty broadly retains the provisions of the Constitution concerning the delimitation of the Union’s competences, which was itself based on that laid down in the existing Treaties.
Napriek tomu, že obidve zmluvy majú rovnakú právnu hodnotu, tento prístup nevyhnutne škodí základnému cieľu poskytnúť občanovi zrozumiteľnosť.
Although the two Treaties have the same legal value, this approach necessarily runs counter to the objective of providing citizens with a clear text.
Nová zmluva definuje právomoci Únie, ktoré sú rozdelené do troch rôznych kategórií líšiacich sa právnym štatútom a mierou zasahovania Únie: výlučné právomoci Únie, spoločné právomoci Únie a členských štátov a činnosti na podporu alebo ako doplnok k činnostiam členských štátov.
The new Treaty defines the Union's competences, dividing them into three categories, each with a different legal status and each implying a different degree of Union intervention: the Union's exclusive competences; the competences it shares with the Member States; and action to support or complement that taken by the Member States.
Toto definovanie právomocí Únie sa riadi základným princípom prenášania právomocí, to znamená, že Únia má len tie právomoci, ktoré na ňu preniesli podľa zmlúv členské štáty s cieľom dosahovať ciele, stanovené týmito zmluvami.
This definition of the Union's competences is consistent with the basic principle governing the allocation of competences, i.e. that the Union enjoys only those competences which have been conferred on it by the Member States in the Treaties with a view to achieving the objectives laid down in those documents.
Tento princíp, na základe vlastnej podstaty, bráni tomu, aby sa vytvoril akýkoľvek zvrchovaný centralizovaný nadštát, pretože z neho vyplýva, že všetky právomoci prislúchajú štátom s výnimkou prípadov, kedy ich prenášajú na Úniu.
This principle is in itself sufficient to prevent the emergence of any kind of centralised superstate, since it implies that all competences rest with the States, except in those cases where they transfer them to the Union.
Lisabonskou zmluvou sa nerozširujú právomoci Únie: niekoľko tzv. nových právomocí, ktoré boli spresnené, sa týka najmä oblastí, v ktorých Únia pôsobila už predtým prostredníctvom existujúcich článkov, dokonca konkrétne čl. 308 Zmluvy o ES, ktorých nové znenie však poskytuje presný právny základ.
The Treaty of Lisbon does not increase the Union’s competences: the small number of ‘new’ competences laid down correspond essentially to areas in which the Union already took action under existing articles, or even Article 308 of the EC Treaty, and for which the new text establishes a precise legal basis.
Úpravy, ktoré boli začlenené do Zmluvy o fungovaní EÚ, vo všeobecnosti zodpovedajú potrebe prispôsobiť jej ustanovenia novým rozhodovacím postupom a novým právnym nástrojom (pozri ďalej bod 7).
The changes made in the TFEU essentially reflect the need to bring its provisions into line with the new decision-making procedures and the new legal instruments (see below, point 7).
Okrem toho Lisabonská zmluva posilňuje povinnosť Únie rešpektovať pri výkone svojich právomocí zásady subsidiarity a proporcionality, ktorých dodržiavanie už teraz zaručujú vlády na úrovni Rady a Parlamentu.
In addition, the Treaty of Lisbon strengthens the requirement for the Union to comply with the principles of subsidiarity and proportionality when exercising its competences; monitoring of that compliance is already a matter for the Member State governments, in the Council, and Parliament.
Zatiaľ čo vymedzenie týchto princípov v novej zmluve zodpovedá už existujúcemu vymedzeniu v platných zmluvách, Protokol o uplatňovaní zásad subsidiarity a proporcionality ustanovuje nové mechanizmy na zaručenie rešpektovania týchto zásad, najmä značným posilnením úlohy národných parlamentov.
Although the definition of these principles set out by the new Treaty corresponds to that already employed in the Treaties in force, the protocol on the principles of subsidiarity and proportionality provides for new mechanisms to guarantee compliance with those principles, in particular by substantially strengthening the role of the national parliaments.
Národné parlamenty získajú najmä právo byť informovaný v dostatočnom časovom predstihu o všetkých legislatívnych návrhoch Komisie, ktoré musia byť odôvodnené so zreteľom na zásadu subsidiarity a zásadu proporcionality.
Above all, the latter gain the right to be informed in good time of all Commission legislative proposals, which must be duly substantiated as regards compliance with the principles of subsidiarity and proportionality.
Vďaka tomuto ustanoveniu budú môcť národné parlamenty účinnejšie vykonávať svoje práva, ktoré im prislúchajú na národnej úrovni, a posilní sa najmä ich schopnosť ovplyvňovať činnosť svojich vlád na úrovni Rady ministrov.
This provision will enable the national parliaments to exercise more effectively the rights they enjoy at national level and will, in particular, enhance their ability to influence the actions of their governments in the Council of Ministers.
Podľa protokolu týkajúceho sa subsidiarity a priloženého k zmluve
Moreover, as regards the subsidiarity principle in particular, in accordance with a protocol annexed to the Treaty
Protokol č. 2 o uplatňovaní zásad subsidiarity a proporcionality môžu národné parlamenty navyše do ôsmich týždňov od doručenia návrhu poslať odôvodnené stanoviská uvádzajúce dôvody, pre ktoré sa domnievajú, že príslušný návrh nie je v súlade so zásadou subsidiarity, priamo inštitúciám Únie, ktoré ich musia zohľadniť.
Protocol No 2 on the application of the principles of subsidiarity and proportionality. the national parliaments may, within eight weeks following the forwarding of the proposal, send directly to the Union institutions, which must take due account of them, opinions setting out the reasons why they take the view that a proposal is not consistent with the subsidiarity principle.
Mechanizmus tzv. včasného varovania zaväzuje samotnú Komisiu k opätovnému preskúmaniu návrhu v prípade, ak sa tretina národných parlamentov domnieva, že návrh nerešpektuje zásadu subsidiarity.
An 'early warning' mechanism even requires the Commission to reconsider its proposal should one-third of the national parliaments consider that the proposal in question does not comply with the subsidiarity principle.
K tomuto mechanizmu, ktorý bol uvedený už v ústave, doplnila MVK na svojom zasadnutí v roku 2007 ustanovenie, podľa ktorého v rámci riadneho legislatívneho postupu, ak počet odôvodnených stanovísk predstavuje aspoň polovicu národných parlamentov a ak Komisia po preskúmaní návrhu rozhodne o zachovaní svojho návrhu, bude musieť Komisia takisto predložiť stanovisko s odôvodnením.
The 2007 IGC supplemented this mechanism, already provided for under the Constitution, with a provision which works as follows: if, under the ordinary legislative procedure, the number of reasoned opinions on the non-compliance of a proposal for a legislative act with the principle of subsidiarity represents at least half the number of national parliaments, and if the Commission, following its review of the proposal, decides to maintain it, it must also justify that step in a reasoned opinion.
Ak väčšina poslancov EP alebo Rada 55 % väčšinou členských štátov rozhodnú, že podporia námietku národných parlamentov, legislatívny postup nebude pokračovať.
If the EP, acting by a majority of its component Members, or the Council, acting by a 55% majority of the Member States, decides to uphold the objection raised by the national parliaments, the legislative procedure is halted.
Tento protokol dáva členským štátom taktiež možnosť predložiť v mene svojho národného parlamentu alebo jednej z jeho komôr (ak to umožňuje národný právny poriadok) žalobu na Súdny dvor proti právnemu aktu z dôvodu porušenia zásady subsidiarity.
Finally, that same protocol also offers the Member States the possibility, if the national legal system allows such provision, of bringing an action before the Court of Justice, on behalf of their national parliament or one of its chambers, against a legislative act on the grounds that it violates the subsidiarity principle.
Aj Výbor regiónov získava právo podať takúto žalobu proti legislatívnym aktom, na prijatie ktorých zmluvy vyžadujú poradu s ním.
The Committee of the Regions also gains the right to bring such actions against legislative acts on which, under the Treaties, it must be consulted prior to their adoption.
Tieto mechanizmy predstavujú dôležité dodatočné záruky proti potenciálnemu neuváženému výkonu právomocí Únie a výrazne prispievajú k prehĺbeniu demokratickej kontroly legislatívy Spoločenstva.
These mechanisms offer further important safeguards against any potentially ill-considered exercise of Union competences and will clear the way for much more detailed democratic scrutiny of Community legislation.
Predstavujú predovšetkým aj podstatné posilnenie úlohy národných parlamentov.
In particular, they also strengthen substantially the role of the national parliaments.
Na utvorenie uceleného obrazu o osobitných spôsoboch uplatňovania týchto právomocí je síce potrebné spojiť túto definíciu s osobitnými ustanoveniami tretej a štvrtej časti Zmluvy o fungovaní EÚ.
It is true that in order to gain a full picture of the specific methods for implementing these competences the definition must be read in conjunction with the specific provisions set out in Parts III and IV of the TFEU.
Avšak už zbežným prečítaním týchto ustanovení môže európsky občan nadobudnúť dostatočne jasný prehľad o tom, kto má v Európe akú úlohu.
However, it is equally true that a simple reading of these provisions will give European citizens a fairly clear insight into who does what in Europe.
To predstavuje určité zlepšenie ohľadne transparentnosti, ktoré by však mohlo ísť ešte ďalej, ak by sa všetky ustanovenia týkajúce sa právomocí Únie nachádzali v jednej hlave Zmluvy o EÚ, podobne ako boli všetky zaradené v časti I ústavy.
This represents a degree of improvement in terms of transparency, but that improvement could have been greater if all the provisions concerning the Union’s competences had been brought together in a single title in the TEU, as they were in Part I of the Constitution.
Ďalej možno ako pozitívny prvok zdôrazniť aj skutočnosť, že nová zmluva zaručuje potrebnú flexibilnosť systému prostredníctvom ustanovenia, podobného súčasnému článku 308 Zmluvy o ES (v novej zmluve o fungovaní EÚ čl. 352), ktoré umožňuje Rade v prípade potreby prijať opatrenia v oblastiach, ktoré nespadajú do právomocí Únie.
One of the further welcome features is that the new Treaty provides the system with the requisite degree of flexibility by means of a clause similar to the current Article 308 TEC (new Article 352 TFEU), which authorises the Council, should the need arise, to adopt measures in areas where the Union has no explicit competences.
Táto doložka flexibilnosti poskytuje členským štátom všetky záruky: rozhodovanie na základe jednomyseľnosti a len v rámci politík, ktoré sú vymedzené v zmluvách, a na dosiahnutie v nich stanovených cieľov. postup jej uplatňovania je demokratickejší vzhľadom na to, že musí byť schválený Európskym parlamentom a národné parlamenty s ním musia byť oboznámené v dostatočnom časovom predstihu pred prijatím rozhodnutia.
This flexibility clause offers the Member States full safeguards: decision-making by unanimity and clause to be used only in the context of the policies defined in the Treaties or to achieve the objectives laid down therein; the procedure to put it into effect has become more democratic, in that it is subject to approval by Parliament and the national parliaments must be notified in good time before the decision is taken.
Okrem toho MVK na svojom zasadnutí v roku 2007 spresnila, že opatrenia vychádzajúce z tejto doložky sa nesmú týkať harmonizácie legislatívy v oblastiach, pre ktoré zmluvy harmonizáciu vylučujú.
In addition, the 2007 IGC went further by making clear that measures based on that clause cannot provide for legislative harmonisation in areas where the Treaties rule this out.
Tento článok nesmie byť použitý ani na dosiahnutie cieľov týkajúcich sa spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky.
This article can likewise not be used with a view to achieving objectives under the common foreign and security policy.
Napriek práci po sebe idúcich medzivládnych konferencií zostali základné inštitucionálne otázky otvorené a riešenia z Nice dokonca neuspokojovali ani niektorých z tých, ktorí sa na rokovaniach zúčastňovali.
Despite the work of a series of Intergovernmental Conferences, the key institutional issues had remained unresolved and the solutions agreed on at Nice were not satisfactory even to some of those who had negotiated them.
Parlament neustále upriamoval verejnú mienku a vedúcich predstaviteľov členských štátov na potrebu hĺbkovej inštitucionálnej reformy, ktorá by Únii zabezpečila výkonné, demokratické a transparentné inštitúcie a zároveň by zachovala inštitucionálnu rovnováhu a tzv. metódu Spoločenstva: Komisia navrhuje, Parlament a Rada rozhodujú a Súdny dvor garantuje uplatňovanie prijatých textov.
For its part, Parliament has repeatedly drawn the attention of the public and the leaders of the Member States to the need for a radical institutional reform to endow the Union with effective, democratic and transparent institutions, whilst safeguarding the institutional balance and the Community method: the Commission which proposes legislation, Parliament and the Council which take the decisions, and the Court of Justice which guarantees the application of the texts adopted.
Ústava už obsahovala dôležité inštitucionálne zmeny, ktoré spĺňali túto ambíciu a ktoré neboli nijako podstatne spochybnené počas ratifikačného procesu.
The Constitution already contained significant institutional changes which satisfied that need and which had not been fundamentally called into question during the ratification procedure.
Okrem niektorých úprav vyplývajúcich priamo z toho, že sa upustilo od výrazu ústava, že sa formou zmien a doplnení zachovali obidve súčasné zmluvy a že sa upustilo od symbolických prvkov alebo výrazov, ktoré by mohli evokovať pojmy štátneho charakteru, nemali inštitucionálne otázky stáť v centre pozornosti rokovaní prebiehajúcich v roku 2007.
Apart from certain changes stemming directly from the abandonment of the idea of a constitution and the retention of the two current Treaties in amended form, and from the abandonment of symbols or vocabulary which might prompt comparisons with a State, institutional issues were not set to be a focal point of the 2007 negotiations.