natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Od roku 1989 do roku 1990 bol členom pracovnej skupiny, ktorú vytvoril vtedajší minister financií a bývalý guvernér talianskej centrálnej banky, Guido Carli, a ktorá mala za úlohu vypracovať nový, konsolidovaný zákon o finančnom sprostredkovaní.
From 1989 to 1990 he was part of the working group set up by the then Financial Minister, and former Bank of Italy’s Governor, Guido Carli to draft a new consolidated law on financial intermediation.
V roku 1990 pracoval ako ekonomický poradca talianskej centrálnej banky.
In 1990 he served as economic advisor to the Bank of Italy.
V roku 1991 sa stal generálnym riaditeľom talianskej štátnej pokladnice, kde zotrval 10 rokov počas ôsmich rôznych vlád.
In 1991 he became director general of the Italian Treasury, a position he held for 10 years under eight different governments.
V tejto pozícii v roku 1993 predsedal Výboru pre privatizácie a neskôr výboru, ktorý sa zaoberal prepracúvaním talianskych zákonov v oblasti podnikov a financií a navrhol zákon, ktorým sa riadia talianske finančné trhy (známy aj ako Legge Draghi – Draghiho zákon).
In this capacity, in 1993 he chaired the Committee for Privatizations and later the committee that revised Italian corporate and financial legislation and drafted the law that governs Italian financial markets (also known as “Legge Draghi”).
Bol na čele talianskej delegácie poverenej rokovaniami o Maastrichtskej zmluve.
He headed the Italian Delegation negotiating the Maastricht Treaty.
V roku 1999 bol vymenovaný za predsedu tretej pracovnej skupiny OECD.
In 1999 he was appointed Chairman of OECD Working Party 3.
V roku 2000 sa stal predsedom Európskeho hospodárskeho a finančného výboru.
In 2000 he became Chairman of the European Economic and Financial Committee.
Taktiež sa zúčastňoval na zasadnutiach ministrov financií skupiny G7.
He was also a member of the G7 Deputies.
V rokoch 2002 až 2005 bol viceprezidentom a výkonným riaditeľom spoločnosti Goldman Sachs International.
From 2002 to 2005 he was vice chairman and managing director of Goldman Sachs International.
Je členom dozornej rady Inštitútu Princeton pre pokročilé štúdie (Princeton Institute for Advanced Study) a organizácie Brookings Institution.
He is on the Board of Trustees of the Princeton Institute for Advanced Study and the Brookings Institution.
Napísal a vydal niekoľko publikácií o makroekonomických a finančných otázkach.
He has also authored and edited several publications on macroeconomic and financial issues.
V roku 2009 získal titul doctor honoris causa v oblasti štatistiky na Univerzite v Padove.
In 2009, he graduated honoris causa in Statistics at the University of Padua.
V roku 2010 získal titul doctor honoris causa nadácie CUOA v Benátkach v oblasti obchodnej správy (business administration).
In 2010, he graduated honoris causa in Business Administration at the CUOA Foundation in Vicenza
Zoznam publikácií v makroekonomickej a finančnej oblasti:
List of publications on macroeconomic and financial issues.
· Essay on economic theory and applications (Hospodárska teória a aplikácie) – doktorandská práca – MIT Dept. of Economics (Katedra ekonomiky), 1977
· Essay on economic theory and applications – Thesis Ph. D – MIT Dept. of Economics - 1977
· Studi di economia monetaria internazionale – vydavateľstvo Giuffrè, 1978
· Studi di economia monetaria internazionale – Giuffrè Editore - 1978
· Produttività del lavoro, salari reali e occupazione –– vydavateľstvo Franco Angeli, 1979
· Produttività del lavoro, salari reali e occupazione –– Franco Angeli Editore - 1979
· Aspettative razionali e politica economica.
· Aspettative razionali e politica economica – in Banca Toscana, Studi e Informazioni n.
Banca Toscana, Studi e Informazioni č. 2, jún 1983
2/ giugno 1983
· Debito pubblico, saldo di parte corrente e tassi di interese.
· Debito pubblico, saldo di parte corrente e tassi di interesse – in Ricerche Economiche, n.
Ricerche Economiche, č. 1, január – marec 1984
1 – gennaio – marzo 1984
· Macroeconomic policies in an interdependent world –– komentár k “Exchange Rate Question in Europe”, F. Giavazzi , 1989, vydal MMF.
· Macroeconomic policies in an interdependent world –– comment on F. Giavazzi “Exchange Rate Question in Europe” – 1989- edited by IMF
· Da Sim a Eurosim: nuovi assetti per mercati e intermediari.
· Da Sim a Eurosim: nuovi assetti per mercati e intermediari – in Quaderni IRS, n.
Quaderni IRS, č. 14, máj 1996
14 – maggio 1996
· Il riordinamento normativo dei mercati finanziari e mobiliari.
· Il riordinamento normativo dei mercati finanziari e mobiliari – in Diritto e Economia, nn.
Diritto e Economia, čísla 1-2-3 1997
1-2-3 1997
· La riforma dei mercati mobiliari e il TUF.
· La riforma dei mercati mobiliari e il TUF – in Bancaria, nn.
Bancaria, čísla 7-8 1997 – ABI
7-8 1997 – ABI
· Il TUF nel panorama dei sistemi di corporate governance – in ll controllo delle imprese italiane: la necessità di una riforma, S. De Angeli (zodpovedný) , Vita e pensiero, 1998
· Il TUF nel panorama dei sistemi di corporate governance – in ll controllo delle imprese italiane: la necessità di una riforma, S. De Angeli (a cura di), Vita e pensiero – 1998
· Il percorso futuro delle privatizzazioni, il ruolo del Ministero del Tesoro.
· Il percorso futuro delle privatizzazioni, il ruolo del Ministero del Tesoro – in Economia e Management n.
Economia e Management č. 1/99 – SDA Bocconi
1/99 – SDA Bocconi
· Il mercato finanziario a una svolta: linee guida dell’azione di riforma – in La riforma dei mercati mobiliari italiani, G. Morelli (zodpovedný)edícia ABI Diritto e fisco, 1999
· Il mercato finanziario a una svolta: linee guida dell’azione di riforma – in La riforma dei mercati mobiliari italiani, G. Morelli (a cura di), collana ABI Diritto e fisco – 1999
· Reform: economic policy administration.
· Reform: economic policy administration – in International Journal of Public Administration – Volume 23 – nn.
· Transparency and risk management, 2003
· Transparency and risk management – 2003
· I conflitti d’interesse: un approccio internazionale.
· I conflitti d’interesse: un approccio internazionale – in Bancaria, n.
Bancaria, č. 2/2005 – ABI 2005
2/2005 – ABI 2005
Guido Carli e Fondazione Cesifin, 2007
Guido Carli e Fondazione Cesifin - 2007
Odpovede k otázke 1 a 2:
Concerning both question 1 and question 2:
29. decembra 2005 som bol menovaný za guvernéra talianskej centrálnej banky.
I was appointed Governor of the Bank of Italy on 29 December 2005.
Na základe tejto funkcie som členom Rady guvernérov a Generálnej rady Európskej centrálnej banky, ako aj Rady riaditeľov Banky pre medzinárodné zúčtovanie.
In this capacity, I am a member of the Governing Council and the General Council of the European Central Bank and a member of the Board of Directors of the Bank for International Settlements.
Okrem toho zastupujem Taliansko ako guvernér v Rade guvernérov Medzinárodnej banky pre obnovu a rozvoj a Ázijskej rozvojovej banky.
I am also Governor for Italy on the Boards of Governors of the International Bank for Reconstruction and Development and the Asian Development Bank.
Od apríla 2006 som predsedom Fóra finančnej stability, ktoré sa na jar 2009 zmenilo na Radu pre finančnú stabilitu (FSB).
Since April 2006 I am Chairman of the Financial Stability Forum, which became Financial Stability Board (FSB) in 2009.
FSB, v ktorej sú združené vnútroštátne a medzinárodné orgány zodpovedné za finančnú stabilitu, bola zriadená s cieľom koordinovať na medzinárodnej úrovni činnosť vnútroštátnych finančných orgánov a medzinárodných normotvorných orgánov a vypracovať účinnú regulačnú politiku, politiku dohľadu a iné politiky týkajúce sa finančného sektora a podporovať ich vykonávanie.
The FSB, which brings together national and international authorities responsible for financial stability, has been established to coordinate at the international level the work of national financial authorities and international standard setting bodies, and to develop and promote the implementation of effective regulatory supervisory and other financial sector policies.
Som absolventom Univerzity La Sapienza v Ríme, kde som pod vedením profesora Frederica Caffe (1970) obhájil záverečnú prácu pod názvom Integrazione economica e variazioni dei tassi di cambio (Hospodárska integrácia a kolísanie výmenných kurzov).
I graduated from the University of Rome, under the supervision of Professor Federico Caffè (1970) with an essay on “Integrazione economica e variazioni dei tassi di cambio” (“Economic integration and exchange rate variations”).
Doktorandské štúdium v oblasti ekonómie som absolvoval na Technologickom inštitúte v Massachusetts (The Massachusetts Institute of Technology) pod vedením profesorov Franca Modiglianiho a Roberta Solowa (1976).
I received my Ph.D. in Economics from the Massachusetts Institute of Technology under the supervision of Professors Franco Modigliani and Robert Solow (1976).
Od roku 1975 som pôsobil ako profesor ekonómie na univerzitách v Trente, Padove a v Benátkach.
From 1975 I served as Professor of Economics at the Universities of Trento, Padua and Venice.
V rokoch 1981 až 1991 som vyučoval ako profesor v odboroch ekonómia a menová politika na Univerzite vo Florencii.
From 1981 to 1991 I served as Professor of Economics and Monetary Policy at the University of Florence.
V rokoch 1984 až 1990 som bol výkonným riaditeľom Svetovej banky.
From 1984 to 1990 I was executive director at the World Bank.
Od roku 1989 do roku 1990 som bol členom pracovnej skupiny, ktorú vytvoril vtedajší minister financií a bývalý guvernér talianskej centrálnej banky, Guido Carli, a ktorá mala za úlohu vypracovať nový, konsolidovaný zákon o finančnom sprostredkovaní.
From 1989 to 1990 I was part of the working group set up by the then Finance Minister, and former Bank of Italy’s Governor, Guido Carli to draft a new consolidated law on financial intermediation.
V roku 1990 som pracoval ako ekonomický poradca talianskej centrálnej banky.
In 1990 I served as economic advisor to the Bank of Italy.
V roku 1991 som sa stal generálnym riaditeľom talianskej štátnej pokladnice, kde som zotrval 10 rokov počas ôsmich rôznych vlád.
In 1991 I was appointed Director General of the Italian Treasury, a position I held for ten years under eight different Governments.
V tejto pozícii som bol v roku 1993 predsedom Výboru pre privatizácie a neskôr výboru, ktorý sa zaoberal prepracúvaním talianskych zákonov v oblasti podnikov a financií a navrhol zákon, ktorým sa riadia talianske finančné trhy (známy aj ako Legge Draghi – Draghiho zákon).
In this capacity I chaired the Committee for Privatisations and subsequently the Committee that reviewed the Italian corporate and financial legislation and drafted the law that governs Italian financial markets (known as “Legge Draghi”).
Bol som na čele talianskej delegácie poverenej rokovaniami o Maastrichtskej zmluve.
I headed the Italian delegation negotiating the Maastricht Treaty.
V roku 1999 som bol vymenovaný za predsedu tretej pracovnej skupiny OECD.
In 1999 I was appointed Chairman of OECD Working Party 3.
V roku 2000 som sa stal predsedom Európskeho hospodárskeho a finančného výboru.
In 2000 I became chairman of the European Economic and Financial Committee.
Taktiež som sa zúčastňoval na zasadnutiach ministrov financií skupiny G7.
I was also a member of the G7 Deputies.
V rokoch 2002 až 2005 som bol viceprezidentom a výkonným riaditeľom spoločnosti Goldman Sachs International.
From 2002 to 2005 I was vice chairman and managing director of Goldman Sachs International.
Som členom dozornej rady Inštitútu Princeton pre pokročilé štúdie (Princeton Institute for Advanced Study) a organizácie Brookings Institution.
I am on the Board of Trustees of the Princeton Institute for Advanced Study and the Brookings Institution.
Napísal som a vydal niekoľko publikácií o makroekonomických a finančných otázkach.
I am author or editor of several publications on macroeconomic and financial issues.
V roku 2009 som získal titul doctor honoris causa v oblasti štatistiky na Univerzite v Padove.
In 2009 I graduated honoris causa in Statistics at the University of Padua.
V roku 2010 som získal titul doctor honoris causa nadácie CUOA v Benátkach v oblasti obchodnej správy (business administration).
In 2010 I graduated honoris causa in Business Administration at the CUOA Foundation in Vicenza.
Ktoré sú najdôležitejšie rozhodnutia vo Vašom odbornom živote, na ktorých ste sa podieľali?
What are the most important decisions to which you have been party in your professional life?
Budem stručný a uvediem len tie úseky v mojom pracovnom živote, kedy som sa zúčastnil na dôležitých rozhodnutiach vo vedúcom postavení:
In what follows I will only briefly mention the moments of my professional life in which I have participated to important decisions with a leading role:
1991: bol som na čele talianskej delegácie poverenej rokovaniami o Maastrichtskej zmluve.
1991: I headed the Italian delegation negotiating the Maastricht Treaty;
1992: talianska líra opúšťa ERM.
1992: the Italian lira leaving the ERM;
1993 – 2001: ako generálny riaditeľ talianskej štátnej pokladnice som predsedal Výboru pre privatizácie.
1993-2001: in my capacity of Director General of the Italian Treasury, I chaired the Committee for Privatization.
V tejto pozícii som bol predsedom výboru, ktorý bol poverený prepracúvaním talianskeho zákona o podnikovej správe a fungovaní finančných trhov.
In the same capacity, I chaired the Committee that revised the Italian law on corporate governance and the functioning of financial markets;
2008: predloženie prvej správy o Fóre finančnej stability (prvá súhrnná správa o príčinách finančnej krízy).
2008: the delivery of the first Financial Stability Forum report (the first comprehensive Report on the causes of the financial crisis).
Jej 77 odporúčaní podporil samit G20, na ktorom sa stretli hlavy štátov a vlád v Londýne.
Its 77 recommendations were endorsed by the G20 Summit of the Heads of State and Government in London.
2007 – 2008: reakcia ECB na finančnú krízu.
2007-2008: the ECB response to the financial crisis;
Aké sú hlavné ciele, ktoré by ste chceli uskutočniť počas svojho osemročného mandátu prezidenta Európskej centrálnej banky?
What would be the guiding objectives you will pursue during your eight-year mandate as President of the European Central Bank?
V prvom rade sa budem naplno venovať mandátu vyplývajúcemu zo zmluvy.
First and foremost, I shall fully respect the Treaty mandate.
Som pevne presvedčený o tom, že činnosť budúceho prezidenta Európskej centrálnej banky sa musí naďalej riadiť tromi základnými zásadami, pričom treba zohľadňovať cieľ cenovej stability zakotvený v zmluve.
I firmly believe that three principles remain fundamental in guiding the action of the future President of the European Central Bank, taking into account the objective of price stability as enshrined in the Treaty.
Po prvé, najvyššia úroveň dôveryhodnosti pri realizácii tohto cieľa cenovej stability.
First, the highest level of credibility in the pursuit of the very same price stability objective.
Po druhé, konať úplne nezávisle vo všeobecnom záujme eurozóny, EÚ ako celku a v záujme jej občanov.
Second, acting with full independence in the general interest of the euro area, the EU as a whole and of their citizens.
Po tretie, strednodobé smerovanie – v spojení so zdravou dávkou pragmatizmu – pri posudzovaní neustále sa vyvíjajúceho finančného a hospodárskeho prostredia.
Third, medium-term orientation – coupled with retained healthy dose of pragmatism – in the assessment of the permanently evolving financial and economic environment.
Chcel by som dodať, že integritu, transparentnosť a zodpovednosť považujem za kľúčové hodnoty pri realizácii dôležitých právomocí zverených ECB.
Let me add that I regard integrity, transparency and accountability as crucial values for the exercise of the important responsibilities entrusted to the ECB
Ako hodnotíte menovú politiku, ktorú Európsky systém centrálnych bánk (ESCB) vykonáva už 12 rokov?
What is your assessment of the monetary policy as it has been implemented by the European System of Central Banks (ESCB) for 12 years?
Aké zmeny by ste prípadne presadzovali, ak by ste sa stali prezidentom ECB?
What changes, if any, would you promote when becoming President?
V súlade s naším mandátom vyplývajúcim zo zmluvy sa od nás očakáva, že v strednodobom horizonte zabezpečíme cenovú stabilitu pre eurozónu ako celok.
In line with our mandate under the Treaty, we are expected to deliver price stability over the medium term for the euro area as a whole.
V tejto súvislosti bola ECB veľmi úspešná pri zabezpečovaní cenovej stability pre všetkých občanov v eurozóne.
In this respect, the ECB has been very successful in delivering price stability to all citizens in the euro area.
Dokazuje to priemerná miera inflácie v eurozóne, ktorá je za posledných 12 rokov síce pod hranicou 2 %, ale len tesne, čo je v súlade s definíciou cenovej stability podľa ECB.
This is evidenced by an average inflation rate in the euro area of below, but close to 2%, over the past 12 years, in line with the ECB’s definition of price stability.
Tento výsledok je o to cennejší, ak vezmeme do úvahy mnohé protipôsobiace faktory, ktorým musí eurozóna čeliť, ako je takmer nepretržité výrazné zvyšovanie cien ropy a ďalších komodít, ako aj finančná kríza, ak spomeniem len niektoré z nich.
This achievement is even more noteworthy when considering the numerous headwinds the euro area has had to weather, such as substantial increases in oil prices, almost on a continuous basis, and other commodity prices, and the financial crisis, to name only a few.
Okrem toho sa inflačné očakávania pevne ukotvili na úrovni, ktorá je v súlade s naším cieľom zachovať mieru inflácie v eurozóne v strednodobom horizonte tesne pod hranicou 2 %, čo je tiež prejavom spoľahlivého zabezpečovania stabilných cien za posledných 12 rokov.
In addition, and as a reflection of the credible delivery of stable prices over the past 12 years, inflation expectations have remained firmly anchored at a level consistent with our aim to maintain inflation rates in the euro area below, but close to, 2% over the medium term.
Takéto ukotvenie je dôležité pre efektívnosť menovej politiky, tzn. zabezpečovanie cenovej stability predvídavým spôsobom.
Such anchoring is important for the effectiveness of monetary policy, i.e. the delivery of price stability also in a forward looking manner.
Podľa môjho názoru je toto ukotvenie jasným znakom toho, že finančné trhy a široká verejnosť pripisujú veľkú dôveryhodnosť nášmu záväzku a našej schopnosti viesť našu spoločnú menovú politiku spôsobom, ktorý umožňuje dosiahnutie cenovej stability.
In my opinion, this anchoring is a clear signal that financial markets and the public at large attach great credibility to our commitment and capacity to conduct our single monetary policy in a way that allows for the achievement of price stability.
Skutočnosť, že inflačné očakávania ostali zjavne stabilné aj počas finančnej krízy, keď niektorí komentátori predpovedali defláciu a keď hodnoty inflácie boli niekoľko mesiacov negatívne, možno vnímať ako znak dôveryhodnosti menovej politiky ECB.
The fact that inflation expectations remained broadly stable even during the financial crisis, when some commentators were painting deflation scenarios, and when inflation was negative for several months, can be seen as an indication of the credibility of ECB’s monetary policy.
Vzhľadom na uvedené nevidím dôvody akokoľvek meniť spôsob, akým vedieme menovú politiku v posledných 12 rokoch.
In light of this, I see no reason for introducing changes to the way we have conducted monetary policy in the past 12 years.
Pred finančnou krízou bolo jednou z hlavných tém, ktorej sa venovali pozorovatelia, akademici a politici, tzv. veľké zmiernenie (Great Moderation).
Before the financial crisis one of the main themes debated by observers, academics and policymakers was the so-called 'Great Moderation’.
V predchádzajúcich 30 rokoch došlo ku klesajúcej tendencii inflácie a jej nestálosti, čo sa vysvetľovalo sa ako dôsledok lepšej menovej a fiškálnej politiky, ako aj štrukturálnych zmien, ako je globalizácia (s najväčšou pravdepodobnosťou ako kombinácia obidvoch týchto faktorov).
A trend decline of inflation and its volatility had occurred over the previous 30 years, and it has been interpreted as the consequence of better monetary and fiscal policies, as well as of structural changes like globalisation (most likely, a combination of both factors).
Počas finančnej krízy sa pozornosť presunula z reálnej na finančné trhy, pričom sa poukazovalo na to, že centrálne banky, i keď úspešne zvládli infláciu tovaru a služieb, v súčasnosti čelia novej výzve v podobe inflácie cien aktív.
With the financial crisis the attention has shifted from the real economy to the financial markets; it has been argued that central banks, while having been successful in defeating goods and service inflation are now facing a new challenge posed by asset price inflation.
Nie je to úplne pravda, pretože zachovanie cenovej stability na dlhodobom základe vždy ostáva výzvou.
This is not entirely true, because maintaining price stability on a lasting basis always remains a challenge.
Centrálne banky by nemali považovať za samozrejmé, že boj proti inflácii cien tovaru a služieb je definitívne vyhratý.
Central banks are well advised not to take it for granted that the fight against goods and service price inflation has been definitely won.
Centrálne banky musia chrániť svoju dôveryhodnosť, ktorú ťažko vybojovali v posledných 30 rokoch, a naďalej sa sústrediť na cieľ cenovej stability.
Central banks must preserve their own hard gained credibility over the past 30 years and remain focused on their price stability objective.
Zároveň nemožno poprieť, že v dôsledku rozvoja finančných trhov a ich integrácie na globálnej úrovni je dynamika cien aktív pre menovú politiku pravdepodobne významnejšia ako pred 30 rokmi.
At the same time, one cannot deny that the development of financial markets and their integration at the global level has probably made asset price dynamics more relevant for monetary policy than 30 years ago.
Paradoxne možno tvrdiť, že úspech menovej politiky v zmierňovaní vývoja inflačnej dynamiky by mohol byť sám osebe jedným z faktorov, ktoré možno prispeli k posilneniu neudržateľného vývoja cien niektorých aktív, a to znížením rizikovej prémie požadovanej finančnými trhmi.
Paradoxically, it can be argued that the success of monetary policy in taming developments in inflation dynamics could itself be one of the factors that, by reducing the risk premium demanded by financial markets, may have contributed to fostering unsustainable developments in some asset prices.
Ak sa pozeráme dopredu, hlavnou úlohou centrálnych bánk je náležite zohľadniť dôsledky vývoja cien aktív na strednodobé až dlhodobé riziká pre cenovú stabilitu.
Looking forward, the challenge for central banks is to take due account of the implications of asset price developments for medium to longer term risks to price stability.
Menová politika istotne nie je nevyhnutne najvhodnejším nástrojom riešenia prudkých rastov cien úverov/aktív.
To be sure, monetary policy is not necessarily the most appropriate instrument to deal with credit/asset price booms.
Centrálne banky sa však musia usilovať o pochopenie dynamiky finančných trhov a meniacich sa vzťahov medzi reálnym a finančným sektorom hospodárstva.
However, central banks must invest in their understanding of financial market dynamics and the changing relationships between the real and the financial sector of the economy.