natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ak má v iných krajinách naďalej šíriť hodnoty pluralistickej liberálnej demokracie, musí prijať aj viac sebakritiky.
If it is to continue to regularly preach the virtues of pluralist liberal democracy to other countries it needs also to be more self-critical.
Úrad OBSE pre demokratické inštitúcie a ľudské práva uskutočnil svoju prvú komplexnú pozorovateľskú misiu volieb do Európskeho parlamentu v roku 2009.
The OSCE/ODIHR conducted its first fully-fledged observer mission to the European Parliamentary elections in 2009.
Jeho zistenia sú zaujímavé.
Its findings are interesting.
Správa skupiny odborníkov OBSE/ODIHR, Elections to the European Parliament, 4-7 June 2009 , Varšava, 22. septembra 2009.
OSCE/ODIHR Expert Group Report, Elections to the European Parliament, 4-7 June 2009 , Warsaw, 22 September 2009.
Po prvé, členovia tímu OBSE boli prekvapení veľkou mierou odlišnosti spôsobu volieb v jednotlivých štátoch, pričom konštatovali rozdiely v spôsobe rozdeľovania kresiel, možnosti odovzdať prednostné hlasy, prideľovaní neobsadených kresiel, volebných systémoch, volebnom práve, kandidatúre, nominácii kandidátov, volebných obvodoch a volebných dňoch.
First, the OSCE team was struck by how different the elections were in each State, noting variances in the methods of distributing seats, the possibility to cast preferential votes, the allocation of vacant seats, electoral systems, franchise, candidature, nomination of candidates, constituencies and polling days.
Medzinárodní pozorovatelia považovali za nezvyčajné aj to, že európske politické strany sa prakticky nesmú zúčastňovať na volebnej kampani.
The international observers also found it odd that the European political parties are effectively forbidden from electoral campaigning.
Nariadenie ES č. 2004/2003 zmenené a doplnené v roku 2007.
Regulation EC 2004/2003, as amended in 2007.
Úrad OBSE pre demokratické inštitúcie a ľudské práva kritizoval najmä:
The OSCE/ODIHR criticised in particular:
· chýbajúcu harmonizáciu požiadaviek na kandidátov v rámci celej EÚ,
· a lack of harmonization of candidacy requirements throughout the EU;
· v niektorých štátoch chýbajúce ustanovenia umožňujúce jednotlivým kandidátom zúčastniť sa volieb v súlade s odporúčaniami OBSE,
· a lack of provisions in some States allowing individual candidates to run in the elections in line with OSCE commitments;
· v niektorých štátoch chýbajúce ustanovenia o volebných právach, najmä právach väzňov a osôb žijúcich na území EÚ bez občianstva akéhokoľvek štátu,
· a lack of provisions in some States on voting rights, particularly for prisoners and for EU residents who do not hold citizenship of any State;
· v niektorých štátoch chýbajúcu možnosť odvolať sa na súde v súvislosti s rozhodnutím o výsledkoch volieb,
· a lack of possibility to appeal to a court decision regarding election results in some States;
· v niektorých štátoch chýbajúce ustanovenia na zabezpečenia náležitého prístupu medzinárodných pozorovateľov a spolupráce s nimi v súlade s záväzkami OBSE.
· a lack of provisions in some States to ensure adequate access and cooperation for domestic and international observers, in line with OSCE commitments.
Jeho odporúčania zahŕňali:
Their recommendations included:
· preskúmať súčasné postupy informačných kampaní s cieľom zvýšiť ich účinnosť a predísť možnému vnímaniu týchto kampaní ako slepej oddanosti;
· reviewing some of the current practices for awareness-raising campaigns with a view to increasing effectiveness and avoiding possible perceptions of partisanship;
· zabezpečiť, aby vnútroštátne právne predpisy o kampaniach primerane riešili otázku činností politických strán na európskej úrovni;
· ensuring that national campaign legislation adequately addresses the activities of European-level political parties;
· zjednotiť termíny volieb s cieľom zabezpečiť, aby sa pri zverejňovaní výsledkov rešpektovala tak potreba transparentnosti, ako aj potreba predísť možnému ovplyvneniu výsledkov v iných štátoch;
· unifying the dates of the elections in order to ensure that the publication of results respects both the need for transparency and the need to avoid potential influence on the results in other States;
· zlepšiť postup výmeny informácií o registrovaných voličoch s cieľom chrániť rovnosť hlasov a predísť možnému viacnásobnému hlasovaniu,
· improving the process of exchange of information on registered voters so as to protect the equality of the vote and avoid possible multiple voting;
· v náležitých prípadoch upraviť právne predpisy s cieľom zaistiť nezávislý mechanizmus monitorovania médií, ktorým by sa posudzoval, či sa počas predvolebnej kampane dodržiavajú ustanovenia o médiách.
· amending legislation where necessary to provide for an independent media monitoring mechanism to assess whether media provisions are respected during the campaign period.
Úrad OBSE pre demokratické inštitúcie a ľudské práva vo svojej hodnotnej správe zasluhujúcej si bližšiu pozornosť poukázal na početné sťažnosti občanov EÚ, ktorým bolo podľa ich názoru odobraté volebné právo, pretože ich miesto bydliska je v inom štáte, ako je ich domovský štát.
In their valuable report, which deserves close attention, the OSCE/ODIHR unearthed numerous complaints from EU citizens allegedly deprived of the franchise when resident in States other than their own.
Odborníci podporujú snahu Komisie zlepšiť situáciu, pokiaľ ide o možnosť voliť a kandidovať.
The experts back the Commission's attempt to improve the situation with regard to voting and standing as a candidate.
Výbor Európskeho parlamentu pre petície prijal množstvo vážnych sťažností týkajúcich sa rôznych aspektov európskych volieb.
The Petitions Committee of the European Parliament has received a number of serious complaints about one or another aspect of the European elections.
Niekoľko z nich pochádza od občanov EÚ, ktorí majú v súčasnosti bydlisko v Španielsku alebo na Malte a ktorí sa ohradzujú proti tomu, že im miestne volebné úrady svojimi krokmi (alebo skôr nečinnosťou) nepovolili voliť v európskych voľbách.
Several of those stem from EU citizens now resident in Spain or Malta who object to being disallowed from voting in the European elections by the action (or, more usually, non-action) of the local electoral authorities.
Ďalšie prijaté sťažnosti sa týkali osôb, ktorým bol ako štátnym príslušníkom iného štátu zakázaný vstup do politickej strany v štáte ich nového bydliska.
Other complaints have been received about non-nationals being barred from joining a political party in their new State of residence.
Najevidentnejšie prípady uvedenej diskriminácie, na ktoré poukázali predkladatelia petícií, sa objavili v krajinách s vysokým podielom obyvateľov ruského pôvodu, a to 20 % v Lotyšsku a 12 % v Estónsku, kde sa títo občania na účely európskych a iných volieb považujú za cudzích štátnych príslušníkov.
The most glaring cases raised by petitioners of alleged discrimination are found in Latvia and Estonia where as much as 20 per cent and 12 per cent, respectively, of the population which is Russian are regarded as 'non-citizens' for the purposes of the European and other elections.
Niekoľko predkladateľov petícií z Talianska by chcelo z možnosti kandidovať do Európskeho parlamentu vylúčiť všetkých zločincov uznaných vinnými.
Several petitioners from Italy wish to exclude all convicted criminals from standing as a candidate to the European Parliament.
Všeobecným pravidlom v rámci EÚ však je, že po výkone trestu alebo zaplatení sankcií už neexistuje žiadny zákaz, ktorá by bránil rehabilitácii príslušnej osoby vrátane jej účasti na voľbách.
The general rule across the EU, however, is that once a sentence has been served or a penalty paid there is no further bar to rehabilitation, including electoral participation.
Väčšina členských štátov ponecháva rozhodnutie o tom, kto by mal byť zvolený do parlamentu, na politické strany, a v konečnom dôsledku na voličov.
Most States leave it to political parties ‑ and ultimately, the voters ‑ to exercise their discretion as to who should be elected to parliament.
V prípade, že bol poslanec po jeho zvolení do Európskeho parlamentu usvedčený zo spáchania trestného činu, je však možné, aby sa po ďalšom vyšetrovaní zaviedlo právo odvolať poslancov EP formou petície voličov.
Nevertheless, it may be possible, after further investigation, to introduce the right of recall of MEPs, whereby a Member convicted of a crime after his or her election to the European Parliament could be recalled by a petition of voters.
Takýto krok by bol osobitne vhodný v prípade hrubého zneužitia verejných financií.
This would be particularly appropriate in a case of gross misuse of public funds.
Ďalší predkladateľ vo svojej petícii predložil otázku, prečo dediční členovia Snemovne lordov v Spojenom kráľovstve nemôžu kandidovať do volieb za poslancov EP.
Another petitioner has raised the issue of why in the United Kingdom hereditary peers who sit in the House of Lords are disqualified from standing for election as MEPs.
Odpoveďou je paradoxne to, že jediný zostávajúci aristokratický prvok v Snemovni lordov je jedinou súčasťou tejto snemovne, ktorá je sama volená (jej členmi).
The answer is because, ironically, the residuary aristocratic element in the House of Lords is the only part of that chamber which is itself elected (by their peers).
Doživotní členovia nie sú volení a nemôžu zo Snemovne lordov odstúpiť.
'Life peers' are not elected to and cannot resign from the House of Lords.
Prijaté petície sa týkali aj odobratia volebného práva osôb a) v prípade volieb konajúcich sa po určitom časovom období v ich krajine pôvodu, a b) v prípade volieb v ich novej krajine bydliska vo vnútroštátnych parlamentných voľbách.
Petitions have also been received about the disenfranchisement of people (a) from voting after a period of time in elections in their country of origin, and (b) from voting in their new country of residence in national parliamentary elections.
Ako sa o tom diskutovalo už predtým, otázka rozšírenia volebného práva na vnútroštátne voľby by si vyžadovala zmenu zmluvy a preto by sa o nej malo rokovať v rámci zhromaždenia, ktoré by bolo poverené posúdením vzťahu medzi občianstvom EÚ a volebnou reformou.
As discussed previously, the issue of widening the franchise to national elections would require a treaty change and should, therefore, be properly the subject of a Convention charged to consider the relationship between EU citizenship and electoral reform.
Konvent by mal preskúmať všetky ďalšie problematické oblasti, na ktoré poukážu petície adresované Parlamentu a Úrad OBSE pre demokratické inštitúcie a ľudské práva.
The Convention should be invited to consider all the other issues raised by the Parliament's petitioners and by the OSCE/ODIHR.
Legitimita a účasť
Legitimacy and turnout
Želanie Európskeho parlamentu, aby sa zlepšil jeho obraz v očiach verejnosti, je oprávnené, keďže jeho cieľom je, aby sa stal stredobodom nového európskeho politického priestoru, akceptovaným fórom jednotného politického trhu, kde sa pripravujú európske zákony a rozpočty a kde sa berie výkonná moc na zodpovednosť.
The European Parliament is correct to wish to have an enhanced standing in the eye of the public so that it becomes the focus of the new European political space, the accepted forum of the single political market: making European laws and budgets, and holding the executive to account.
Hľadanie politickej legitimity dodnes ochromuje pokračujúci pokles volebnej účasti, nedostatočné spravodajstvo médií, apatické politické strany, ba dokonca aj skrytá žiarlivosť niektorých národných parlamentov na rastúce právomoci Parlamentu.
To date, the search for political legitimacy is being undermined by the continuing decline in turnout at elections, by scanty media reportage, by apathetic political parties and, even, by the latent jealousy of some national parliaments about its growing powers.
Je ťažké nebyť deprimovaný tým, že celková účasť na voľbách do Európskeho parlamentu sústavne klesá zo 63 % v roku 1979 na 43,1 % v roku 2009.
It is hard not to be depressed by the fact that overall turnout in the European Parliamentary elections has fallen steadily from 63.0 per cent in 1979 to 43.1 per cent in 2009.
Slabnúca účasť je v každom prípade dôkazom zníženia záujmu o európske záležitosti.
On any measure, the falling turnout is evidence of a level of disengagement from European affairs.
Za údajmi o celkovej účasti sa však skrývajú veľké rozdiely medzi jednotlivými krajinami vyplývajúce z ich právnych, historických a aktuálnych okolností.
Nevertheless, the overall turnout figures disguise very large variations between countries stemming from their legal, historical and actual circumstances.
Dĺžka členstva v EÚ, miera korupcie či napríklad blízky termín vnútroštátnych všeobecných voliebspôsobujú značné rozdiely vo volebnej účasti.
The length of EU membership, the incidence of corruption, or the imminence of a national general election, for example, make a big difference to turnout.
V Belgicku, na Cypre a v Luxembursku je hlasovanie povinné.
In Belgium, Cyprus and Luxembourg voting is compulsory.
V roku 2009 bola volebná účasť v Luxemburgu viac ako 90 %, zatiaľ čo na Slovensku nedosiahla ani 20 %.
In 2009 the turnout in Luxembourg was over 90 percent, while in Slovakia it was under 20 per cent.
Významným faktorom je rozdiel medzi volebnými zvykmi na vnútroštátnej a na európskej úrovni: priemerný rozdiel v EÚ v roku 2009 bol 25 %, čo znamená, že na voľbách do Európskeho parlamentu sa zúčastnili len dvaja z troch občanov, ktorí sa zúčastnili na vnútroštátnych voľbách.
The important factor is the gap between national and European voting habits: the EU mean gap in 2009 was 25 per cent, meaning that of every three voters in national elections, only two turned out for the European Parliament.
V Holandsku bol pomer dva ku jednej.
In the Netherlands the ratio was two to one.
Pozri štúdiu, ktorú vypracovali Richard Rose a Gabriela Borz, Variability in European Parliament Turnout: political causes and implications , Studies in Public Policy 466, Centre for the Study of Public policy, University of Aberdeen, 2010.
See the study by Richard Rose and Gabriela Borz, Variability in European Parliament Turnout: political causes and implications , Studies in Public Policy Number 466, Centre for the Study of Public policy, University of Aberdeen, 2010.
Dokáže formálna reforma volebného postupu vyriešiť problém týkajúci sa účasti?
Can a formal reform of the electoral procedure rectify the turnout problem?
Musíme pozorne definovať kritériá na začatie novej reformnej vlny.
Our criteria for initiating a new bout of reform should be carefully defined.
Nechceme samoúčelnú jednotnosť.
We are not seeking uniformity for uniformity’s sake.
Náš prístup pri riešení problémov na vnútroštátnej úrovni by mal byť realistický.
In catering for perceived problems at the national level, our approach should be realistic.
Pozvoľný postup viedol postupom času nevyhnutne ku zrodu mnohých cieľov, ktoré ako prví sformulovali zakladajúci otcovia Únie v 50. rokoch 20. storočia.
Gradualism, perforce, has worked over the years to bring forth many of the objectives first articulated by the founding fathers of the Union in the 1950s.
Táto reforma pravdepodobne nebude poslednou: silné parlamenty sa pohotovo prispôsobujú meniacim sa spoločenským a politickým okolnostiam.
This reform is unlikely to be the last: strong parliaments adapt readily to changing societal and political circumstances.
V prípade EÚ je tempo a rozsah budúceho rozširovania veľkou neznámou.
In the case of the EU, the pace and scale of future enlargement is a big unknown.
Snažiť sa určiť konečný osud postnárodnej parlamentnej demokracie v Európe by bolo bez poznania budúcej veľkosti a podoby Únie neuvážené .
Without knowing the future size and shape of the Union, it would be foolhardy to try to settle today the final destiny of post-national parliamentary democracy in Europe.
Vieme však dosť o alternatívnych scenároch pre budúcnosť Európy prinajmenšom na to, aby sme si boli istí, že silný, životaschopný, priamo volený Parlament by mal byť – a bude – v centre jej správneho systému.
But we know at least enough about the alternative scenarios for Europe’s future for us to be certain that a strong, vital, directly elected Parliament should be ‑ and will be ‑ at the heart of its system of governance.
V súvislosti s protokolom a výsadách a imunitách zostáva otvorená jedna veľmi dôležitá otázka.
There is important unfinished business concerning the Protocol on Privileges and Immunities.
Korene tohto takmer päťdesiatročného nástroja siahajú do obdobia, kedy poslanci Európskeho parlamentu boli aj poslancami svojich národných parlamentov a kedy neexistovali žiadne náležité pochybnosti o tom, že vnútroštátne úrady zodpovedajú za rozhodnutie o tom, kedy a ako by sa mali poslanci EP vyňať z vnútroštátnych právnych predpisov.
This instrument dates back almost fifty years to a time when Members of the European Parliament were also Members of their national parliaments, and when it was no doubt appropriate that national authorities were responsible for deciding when and how MEPs should be exempted from national law.
V čase dosiahnutia dohody o štatúte poslancov v roku 2005 však Parlament zastával názor, že protokol by sa mal prepracovať tak, aby bol v súlade s aktuálnym štatútom Parlamentu ako nezávislého, priamo voleného a v plnej miere zodpovedného zhromaždenia.
At the time of the agreement on the Members' Statute in 2005, however, Parliament took the view that the Protocol should be revamped to accord with the Parliament's contemporary status as an independent, directly elected and fully responsible assembly.
Vyskytol sa rad prípadov, kedy boli vnútroštátne režimy a režimy EÚ v rozpore, pokiaľ ide o overovanie osvedčení o zvolení za poslanca EP a obsadzovanie voľných miest, čo odkrylo skutočné nezrovnalosti v právnom postavení poslancov EP v ich jednotlivých 27 domovských členských štátoch.
There have been a number of instances of conflict between the national and EU regimes concerning the verification of the credentials of MEPs and for the filling of vacancies which have exposed real discrepancies over the legal position of MEPs in their 27 different home states.
Parlamentu by sa v súčasnosti malo umožniť, aby zakročil proti odňatiu mandátu poslanca EP štátom, pokiaľ sú vnútroštátne právne predpisy v rozpore s aktom alebo právnymi predpismi Európskej únie;
Parliament should now be enabled to take action against the withdrawal of a mandate of an MEP by a State where and in so far as national law is in conflict with the Act or the law of the European Union;
Ako s integrálnou súčasťou prerokovanej dohody o štatúte poslancov Rada súhlasila, že preskúma všetky dôsledky, ktoré by mohli vyplynúť zo štatútu z hľadiska primárneho práva.
As an integral part of the negotiated agreement on the Members' Statute, Council agreed to review any consequences the Statute might have in terms of primary law.
Parlament požiadal, aby sa jeho uznesenie z júna 2003, v ktorom navrhol nové ustanovenia o výsadách a imunitách poslancov EP, použilo ako základ tohto preskúmania.
Parliament has asked that its resolution of June 2003 which proposed new provisions on the privileges and immunities of MEPs should be used as a basis for that review.
Dosiaľ sa v tejto súvislosti nedosiahol žiaden pokrok.
To date, there has been no progress on this matter.
V súčasnosti po nadobudnutí platnosti Lisabonskej zmluvy je potrebné, aby sa tieto dôležité otázky zaradili do programu konventu povereného preskúmaním všetkých aspektov parlamentnej reformy.
What is needed now, after Lisbon, is for these important questions to be placed on the agenda of a Convention tasked to consider all aspects of parliamentary reform.
Rodová a etnická nerovnosť
Gender and ethnic imbalance
Počet žien v radoch poslancov EP sa od prvých volieb v roku 1979 viac ako zdvojnásobil a v súčasnosti predstavuje 35,5 % celkového počtu poslancov.
The number of women MEPs has more than doubled since the first elections in 1979, and now stands at 35.5 per cent of the total.
Aj tu existujú medzi členskými štátmi rozdiely.
Here again, there are marked variances among States.
V roku 2009 malo v Parlamente väčšinu žien vo funkcii poslankýň EP Fínsko a Švédsko; menej ako tretinu poslancov EP zo Slovinska, Litvy, Írska, Talianska, Poľska, Českej republiky a Luxemburgu tvoria ženy a z Malty nepochádza ani jedna poslankyňa EP.
In the 2009 Parliament, Finland and Sweden have a majority of women MEPs; less than a third of MEPs from Slovenia, Lithuania, Ireland, Italy, Poland, the Czech Republic and Luxembourg are women; and Malta has none.
Nenavrhujeme zaviesť kvóty, aby sme vyrovnali rodovú nerovnosť.
We do not propose to impose quotas to redress the gender imbalance.
Na politické strany by sa však malo naliehať, aby sa usilovali do roku 2014 dosiahnuť najmenej 40 % zastúpenie žien, ako odporúča parlamentné zhromaždenie Rady Európy.
However, political parties should be urged to aim for a target of there being at least 40 per cent of women in 2014, as recommended by the Parliamentary Assembly of the Council of Europe.
Treba poznamenať, že takmer vo všetkých štátoch je percentuálne zastúpenie žien v Európskom parlamente vyššie ako v národných parlamentoch.
It should be noted that in almost all States, women’s representation is better in the European Parliament than it is in the national parliaments.
Situácia v oblasti etnických menšín je omnoho horšia.
The position with regard to ethnic minorities is much worse.
V Európskom parlamente je veľmi málo poslancov ázijského či afro-karibského pôvodu.
There are very few Asian or Afro-Caribbean MEPs.
Ak sa má občianstvo EÚ stať pre spoločenstvá prisťahovalcov a ich potomkov skutočnosťou, musia politické strany medzi svojimi poprednými kandidátmi zabezpečiť náležitú etnickú pestrosť.
If EU citizenship is to be made a reality for immigrant communities and their descendants, the political parties must ensure a decent mix of ethnicity among their top candidates.
Z diskusie je zrejmé, že zostáva ešte veľký počet dôležitých otázok týkajúcich sa volebného postupu, ktoré by po účinnom vyriešení prispeli k tomu, aby boli budúce voľby do Parlamentu jednotnejšie ako v minulosti, a ktoré by mali byť prínosom z hľadiska súdržnosti, legitimity, efektívnosti a pluralizmu.
It is clear from this discussion that there remain a significant number of important questions of electoral procedure which, if addressed effectively, would make the elections to the Parliament more uniform in the future than they have been in the past and should bring benefits in terms of cohesion, legitimacy, efficiency and pluralism.
Spravodajca ďakuje za podnety účastníkov seminára na tému Občianstvo a volebný postup , ktorý sa uskutočnil v Bruseli 25. – 26. marca 2008.
The rapporteur is grateful for the stimulus provided by the participants in a workshop on Citizenship and Electoral Procedure , held in Brussels on 25-26 March 2008.
Podklady poskytli Betty de Hart, Dieter Gosewinkel, Sara Hagemann & Simon Hix, Eva Østergaard-Nielsen, Ken Ritchie a Jo Shaw.
Papers were contributed by Betty de Hart, Dieter Gosewinkel, Sara Hagemann & Simon Hix, Eva Østergaard-Nielsen, Ken Ritchie and Jo Shaw.
Dokumenty a súhrn diskusie možno nájsť na adrese:
These papers and a summary of the discussion can be found at:
Naznačili sme už naše stanovisko, že je nevyhnutné aj žiaduce, aby konvent zaoberajúci sa volebnou reformou demokratickým a komplexným spôsobom preskúmal celý súbor vzájomne prepojených otázok volebného práva, volebnej účasti, zloženia, výsad a volebného systému.
We have already signalled our view that a Convention on electoral reform is both necessary and desirable to consider in a democratic and comprehensive manner the complex set of interrelated issues of franchise, turnout, composition, privileges and voting system.
V každom prípade by bolo užitočné revidovať aspoň rôzne používané vnútroštátne volebné systémy s cieľom zladiť zjavnejšie rozdiely a anomálie.
It would be useful in any case ‑ and if nothing else ‑ to review the different national electoral systems in use with a view to ironing out the more obvious dissimilarities and anomalies.