natgillin/translations-raw huggingface dataset:
53. konštatuje, že hlavnými nástrojmi na dosiahnutie cieľov v oblasti biodiverzity v morskom prostredí je okrem smernice o biotopoch a smernice o vtáctve aj rámcová smernica o vode pre pobrežné vody a rámcová smernica o morskej stratégii pre všetky morské vody;
States that the major tools for achieving biodiversity objectives in the marine environment, in addition to the Habitats and Birds Directives, are the Water Framework Directive for coastal waters and the Marine Strategy Framework Directive for all marine waters;
63. vyzýva Komisiu a členské štáty, aby využili prípravnú fázu tvorby 7. environmentálneho akčného programu na to, aby posunuli a podporili diskusiu a konkrétne kroky v oblasti biodiverzity v EÚ;
Calls on the Commission and the Member States to use the preparatory phase of the development of the Seventh Environment Action Programme to advance and promote the debate as well as specific actions on biodiversity in the EU;
Biodiverzita a zmena klímy
Biodiversity and climate change
65. víta rastúcu podporu opatrení na zníženie vplyvu zmeny klímy, z ktorých môže mať osoh aj biodiverzita, ale ktoré by nemali mať negatívny vplyv na financovanie samotnej biodiverzity;
Welcomes the increasing support for measures to reduce the impact of climate change from which biodiversity can also benefit, but which should not have a negative impact on the funding for biodiversity as such;
Ekonomická hodnota biodiverzity
Economic value of biodiversity
70. okrem toho sa jednoznačne domnieva, že efektivita zdrojov, udržateľný hospodársky rozvoj a ochrana prírody môžu a mali by ísť ruka v ruke; osobitne upozorňuje na rozvoj ekoturistiky a agroturistiky, v rámci ktorých sa rekreácia a ochrana navzájom dopĺňajú;
Furthermore, strongly believes that resource efficiency, sustainable economic development and nature conservation can and should go hand in hand; draws particular attention to the development of eco- and agri-tourism, whereby recreation and conservation are mutually reinforcing;
72. berie na vedomie odhady Komisie z roku 2004, že ročné náklady na správu siete Natura 2000 budú vo výške 6,1 miliardy EUR; pripomína však, že podľa správy TEEB sú výnosy z investícií do ochrany biodiverzity až stokrát vyššie;
Takes note of the Commission’s estimates in 2004 for the annual cost of managing the Natura 2000 network at EUR 6.1 billion; points out however, that according to the TEEB report, the return on biodiversity conservation investment is up to a hundred times more;
74. domnieva sa, že Spoločenstvo by malo prevziať väčšiu zodpovednosť za ochranu prírodných hodnôt v rámci siete Natura 2000, najmä pokiaľ ide o financovanie;
Believes that the Community should take greater responsibility for safeguarding natural values in the Natura 2000 network, particularly in the context of funding;
78. preto zdôrazňuje, že je potrebné získať viac informácií o účinnosti výdavkov na biodiverzitu, a žiada Komisiu, aby uviedla príklady osvedčených postupov, pokiaľ ide o účinnosť a pridanú hodnotu;
Therefore, underlines the need to gain greater insight into the effectiveness of biodiversity spending and calls on the Commission to provide examples of good practice in terms of effectiveness and added value;
80. so znepokojením konštatuje, že vo viacerých členských štátoch je počet projektov financovaných každý rok z programu LIFE+ nižší ako určené dotácie; vyzýva Komisiu, aby posúdila príčiny tohto stavu a v prípade potreby navrhla zmeny pravidiel programu, najmä vzhľadom na výšku úrovne spolufinancovania;
Notes with concern that the number of projects financed under the LIFE+ programme each year is below the indicative allocation in various Member States; invites the Commission to assess the reasons for this under-implementation and where necessary to propose changes to the rules governing the programme, particularly as regards co‑financing levels;
Údaje a vedomostná základňa
D ata and knowledge base
88. vzhľadom na súčasný nedostatok poznatkov širokej verejnosti o dôležitosti biodiverzity víta informačnú kampaň Komisie a vyzýva členské štáty, aby výrazne zvýšili svoje úsilie pri zvyšovaní povedomia a výmene najlepších postupov;
Given the current lack of knowledge among the general public about the importance of biodiversity, welcomes the Commission’s information campaign and calls on the Member States to substantially increase their awareness-raising efforts and best practice exchanges;
Medzinárodné hľadiská
International aspects
91. naliehavo žiada Komisiu, aby podporila zriadenie medzivládnej platformy na politiky v oblasti biodiverzity a vedy o ekosystémových službách pod záštitou Programu OSN pre životné prostredie a aby prispela k vytváraniu takejto platformy;
Urges the Commission to support the creation of an intergovernmental platform for policies in the field of biodiversity and ecosystem services science, under the auspices of the United Nations Environment Programme, and to help create that platform;
93. pripomína, že odlesňovanie zodpovedá za viac emisií CO2 než celé odvetvie dopravy a že ochrana lesov patrí medzi kľúčové prvky celosvetovej ochrany biodiverzity a ekosystémových služieb;
Points out that deforestation accounts for more CO 2 emissions than the whole transport sector and that conservation of forests is one of the core elements for the global conservation of biodiversity and ecosystem services;
96. trvá na tom, že kľúčovým prvkom medzinárodných obchodných dohôd je udržateľnosť obchodovaných výrobkov; zdôrazňuje v tejto súvislosti potrebu začleniť do akejkoľvek budúcej dohody WTO neobchodné otázky vrátane výrobných metód a ochrany biodiverzity;
Insists that, in international trade agreements, sustainability of the products being traded is a key element; underlines in this regard the need to incorporate ‘non-trade concerns’, including production methods and respect for biodiversity, in any future WTO agreement;
Na jednej strane je pre spoločnosť neoceniteľné zachovávať biodiverzitu a ekosystémy a chrániť ich pred ďalším úpadkom.
On the one hand, maintaining biodiversity and ecosystems and preventing them from degrading further is invaluable to society.
Zastavenie straty biodiverzity nie je iba našou etickou povinnosťou – koncepcia vrchného dozoru nás zaväzuje zachovávať našu planétu tak, aby mohla slúžiť aj budúcim pokoleniam.
Halting the loss of biodiversity is not only our ethical duty – the concept of stewardship obliges us to maintain our planet in such a way that it can also sustain future generations.
Dáva to zmysel aj z ekologického a hospodárskeho hľadiska.
It also makes ecological and economic sense.
Z ekologického hľadiska obrovské množstvo vzájomných reakcií medzi rôznymi zložkami biodiverzity umožňuje obývateľnosť planéty všetkými druhmi vrátane ľudí.
In ecological terms, the vast array of interactions among the various components of biodiversity makes the planet habitable for all species, including humans.
Toto sú „tovar a služby“, ktoré ekosystémy ponúkajú: poskytovanie jedla, paliva a vlákniny, čistenie vzduchu a vody, rozklad odpadu, zmierňovanie záplav, súch, teplotných extrémov a síl vetra, obnova úrodnosti pôdy a opeľovanie rastlín.
‘Goods and services’ provided by ecosystems include: the provision of food, fuel and fibre, the purification of air and water, the decomposition of wastes, moderation of floods, droughts, temperature extremes and the forces of wind, renewal of soil fertility and the pollination of plants.
Z tohto dôvodu a aj z hospodárskeho pohľadu je ochrana biodiverzity v našom vlastnom záujme.
Therefore, also from an economic perspective, protecting biodiversity is in our self-interest.
Napokon, biologické zdroje sú základom, na ktorom budujeme civilizáciu.
After all, biological resources are the pillars upon which we build civilisations.
Strata biodiverzity ohrozuje naše dodávky potravín, možnosti rekreácie a cestovného ruchu, schopnosť riešiť zmenu klímy a zdroje dreva, liekov a energie.
The loss of biodiversity threatens our food supplies, opportunities for recreation and tourism, capability to deal with climate change and sources of wood, medicines and energy.
Na druhej strane sa zdá, že sme sa od prírody vzdialili a snažíme sa nájsť onú „cenu prírody“.
On the other hand, we seem to have disconnected ourselves from nature and are struggling to find this ‘value of Nature’.
Naše výrobné metódy a cena, ktorú platíme za tovar a služby, nezohľadňujú – alebo zohľadňujú iba v obmedzenej miere – náklady straty biodiverzity alebo úpadku ekosystémov.
Our production methods and the price we pay for goods and services do not – or only to a limited extent – take into account the cost of biodiversity loss or ecosystem degradation.
Podobne sa službám alebo činnostiam, ktorých zámerom je zastaviť stratu biodiverzity a zachovať cenné ekosystémy, často nedostáva spravodlivej odmeny.
Equally, services or activities attempting to halt the loss of biodiversity and maintaining valuable ecosystems often do not receive a just reward.
Hoci „ocenenie“ služieb ekosystémov môže byť problematické, prebiehajúce štúdie
Although ‘putting a price’ on ecosystem services may be controversial, ongoing studies
Ekonómia ekosystémov a biodiverzity, pozri http://www.teebweb.org/ . odhadujú, že zníženie úrovne blahobytu v dôsledku straty biodiverzity je v súčasnosti na úrovni 50 miliárd EUR ročne (necelé 1 % HDP) a do roku 2050 sa zvýši na 14 biliónov EUR ročne alebo 7 % odhadovaného budúceho HDP.
The Economics of Ecosystems and Biodiversity (TEEB), see http://www.teebweb.org/ . seem to indicate that the welfare loss from the loss of biodiversity is currently around € 50 billion per year (just under 1% of GDP), rising to € 14 trillion or 7% of estimated GDP per year in 2050.
Naliehavý stav
An urgent state of affairs
Strata biodiverzity pokračuje varovným tempom.
The loss of biodiversity is continuing at an alarming rate.
Na celom svete je miera globálneho úhynu druhov odhadovaná na päťdesiat- až tisícnásobok prirodzenej miery.
Worldwide, the current global species extinction rate is estimated at 50 to 1000 times higher than the natural background rate.
Odhaduje sa, že miera straty sa do roku 2050 urýchli desaťnásobne.
The rate of loss is projected to accelerate 10-fold by 2050.
V EÚ je vyhynutím ohrozených 42 % cicavcov, 43 % vtákov, 45 % motýľov, 30 % obojživelníkov, 45 % plazov a 52 % sladkovodných rýb.
In the EU, 42% of mammals, 43% of birds, 45% of butterflies, 30% of amphibians, 45% of reptiles and 52% of freshwater fish are threatened with extinction.
Komisia vo svojom priebežnom hodnotení implementácie akčného plánu ES pre biodiverzitu z roku 2008 konštatovala, že stav 50 % druhov a až 80 % biotopov európskeho ochranárskeho významu je nepriaznivý.
In its mid-term assessment of implementing the EC biodiversity action plan in 2008, the Commission stated that 50% of species and up to 80% of habitats of the European conservation interest have an unfavourable status.
Zastavenie straty biodiverzity a ochrana či obnova odolných ekosystémov sú ešte dôležitejšie z hľadiska zmeny klímy vzhľadom na skutočnosť, že suchozemské a morské ekosystémy v súčasnosti pohlcujú približne polovicu emisií CO 2 spôsobených človekom, čím sa stávajú neoceniteľné z hľadiska ich kapacity zachytávať a ukladať uhlík.
Halting the loss of biodiversity and conserving or restoring resilient ecosystems is all the more important with a view to climate change, given the fact that terrestrial and marine ecosystems currently absorb around half of anthropogenic CO 2 emissions, which make them invaluable for their carbon capture and storage capacity.
Na druhej strane úpadok a ničenie ekosystémov môže uvoľniť značné objemy skleníkových plynov a existuje čoraz viac dôkazov, že kapacita zásobární uhlíka Zeme sa znižuje v dôsledku globálneho otepľovania a iných záťažových faktorov.
On the other hand, the degradation and destruction of ecosystems can release significant volumes of greenhouse gases and there is growing evidence that the capacity of the Earth’s carbon sinks is decreasing, due to global warming and other stress factors.
Zachovanie ekosystémov má preto kľúčový význam pre zmierňovanie zmeny klímy a prispôsobovanie sa jej vplyvom.
Maintaining ecosystems is therefore of vital importance for climate change mitigation and adaptation.
Predchádzajúce medzinárodné a európske iniciatívy a dohody na zastavenie straty biodiverzity a ekosystémov žiaľ neboli úspešné.
Previous international and European initiatives and agreements to halt the loss of biodiversity and ecosystems have unfortunately not been successful.
V roku 1992, po Samite Zeme v Riu, bol prijatý Dohovor o biologickej diverzite, ktorý EÚ ratifikovala v roku 1993.
In 1992, as a result of the Rio Earth Summit, the Convention on Biological Diversity was adopted, which was ratified by the EU in 1993.
V roku 1998 EÚ prijala stratégiu biodiverzity so štyrmi akčnými plánmi v oblasti biodiverzity, ktoré boli predstavené v roku 2001, o ochrane prírodných rezerv, poľnohospodárstve, rybnom hospodárstve a hospodárskej a rozvojovej spolupráci.
In 1998, the EU adopted a biodiversity strategy with four biodiversity action plans which were presented in 2001, on conservation of natural resources, agriculture, fisheries, and economic and development cooperation.
Príroda a biodiverzita sú teda jednou zo štyroch priorít šiesteho environmentálneho akčného programu EÚ spolu so zmenou klímy, riadením zdrojov a odpadu a zdravím v súvislosti so životným prostredím.
Nature and biodiversity are also one of the four priorities of the EU’s sixth environment action programme, together with climate change, resource and waste management and health in relation to the environment.
V roku 2006 Komisia predstavila akčný plán na zastavenie straty biodiverzity, v ktorom vymedzila štyri prioritné oblasti: biodiverzitu v EÚ, EÚ a globálnu biodiverzitu, biodiverzitu a zmenu klímy a vedomostnú základňu.
In 2006, the Commission unveiled an action plan to halt biodiversity loss, identifying four priority areas: biodiversity in the EU, the EU and global biodiversity, biodiversity and climate change, and the knowledge base.
Napriek týmto iniciatívam cieľ EÚ zastaviť stratu biodiverzity do roku 2010 tak, ako bol schválený na európskom samite v Göteborgu v roku 2001, nebol, žiaľ, splnený.
Despite these initiatives the EU’s objective, as agreed to at the European Summit in Gothenburg in 2001, to halt the loss of biodiversity by 2010 has unfortunately not been met.
Navzdory naliehavosti situácie si európski občania nie sú dostatočne vedomí straty biodiverzity a jej negatívnych následkov.
Despite the urgency of the situation, European citizens are insufficiently aware of biodiversity loss and its adverse consequences.
Podľa prieskumu Eurobarometra z apríla 2010 iba 38 % Európanov pozná význam pojmu biodiverzita, zatiaľ čo 28 % toto slovo pozná, ale nevie, čo znamená.
According to a Eurobarometer survey in April 2010, only 38% of Europeans know the meaning of the term ‘biodiversity’, while 28% know the word but not its meaning.
Väčšina nepochybne považuje stratu biodiverzity za vážny problém, ale nemyslí si, že sa ich osobne týka.
Admittedly, a majority consider biodiversity loss to be a serious issue, but they do not think they will be personally affected by it.
Iba 17 % respondentov sa nazdáva, že sa ich zníženie biodiverzity už dotklo.
Only 17% of respondents believe that they are already touched by biodiversity decline.
Za najdôležitejšiu príčinu svojej pasivity pri boji proti strate biodiverzity občania uvádzajú nedostatok poznatkov o tom, čo možno urobiť.
As the most important reason for their lack of action to combat biodiversity loss, citizens cite a lack of knowledge about what can be done.
Preto je v tejto oblasti naliehavo potrebná kampaň na zvýšenie povedomia.
An awareness raising campaign in this area is therefore sorely needed.
Nástroje a politiky EÚ
EU instruments and policies
Kľúčový nástroj EÚ na ochranu biodiverzity a ekosystémov je Natura 2000, sieť chránených prírodných oblastí EÚ, ktorá bola zriadení v rámci
The key EU-level instrument for safeguarding biodiversity and ecosystems is Natura 2000, an EU-wide network of nature protection areas established under the
smernice o biotopoch .
Habitats Directive .
Pozostáva z osobitne chránených území, ktoré vyčlenili členské štáty v rámci smernice o biotopoch (1992), a zahŕňa aj osobitne chránené oblasti vyčlenené v rámci
It is comprised of Special Areas of Conservation (SAC) designated by Member States under the Habitats Directive (1992), and also incorporates Special Protection Areas (SPAs) which they designate under the
smernice o vtákoch (1979).
Birds Directive (1979).
Hlavným cieľom siete Natura 2000 je „prispievať k zabezpečeniu biologickej rôznorodosti prostredníctvom ochrany prirodzených biotopov divokej fauny a flóry na európskom území členských štátov.“
The main objective of Natura 2000 is to ‘contribute towards ensuring bio-diversity through the conservation of natural habitats and of wild fauna and flora in the European territory of the Member States.’
Smernica Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (smernica o biotopoch), článok 2.
Council Directive 92/43/EEC of 21 May 1992 on the conservation of natural habitats and of wild fauna and flora (Habitats Directive), Article 2.
Opatrenia prijaté na základe právnych predpisov Natura 2000 sú navrhnuté na to, aby sa „zachovali v prirodzenom stave ochrany alebo do takéhoto stavu obnovili, prirodzené biotopy a druhy divokej fauny a flóry európskeho významu“, zatiaľ čo rovnako zohľadňujú „hospodárske, sociálne a kultúrne požiadavky a regionálne a miestne charakteristiky.“
Measures taken on the basis of Natura 2000 legislation are designed to ‘maintain or restore, at favourable conservation status, natural habitats and species of wild fauna and flora of Community interest’, while at the same time taking account of ‘economic, social and cultural requirements and regional and local characteristics.’
Napriek súčasnému zameraniu na ochranu biotopov a druhov stojí za zmienku pouvažovať o sústredení väčšej pozornosti na vytvorenie odolných ekosystémov, ktoré budú odolávať záťaži a poskytovať cenné ekosystémové služby.
Despite the current focus on habitat conservation and the protection of species, it might be worth considering focusing more on the creation of resilient ecosystems, which can respond to stress and provide valuable ecosystem services.
Ako je zvykom v európskej environmentálnej politike, tieto smernice umožňujú potrebnú flexibilitu na prispôsobenie vykonávacích opatrení miestnym pomerom, čo je vzhľadom na zásady subsidiarity a proporcionality správne.
As is customary in European environment policy, these directives afford the necessary flexibility to tailor implementing measures to local circumstances – rightly so, given the subsidiarity and proportionality principles.
Treba určite podniknúť kroky na zabránenie tomu, aby sa rozdiely medzi členskými štátmi zväčšili natoľko, aby v dôsledku toho utrpela účinnosť smerníc.
Action must certainly be taken to prevent differences between Member States from becoming so great that the effectiveness of the directives suffers as a result.
Napríklad stále pretrvávajú značné rozdiely medzi členskými štátmi, čo sa týka rýchlosti, akou sa smernice vykonávajú, a spôsobu ich výkladu, napríklad s ohľadom na zásadu predbežnej opatrnosti, pri pristupovaní k existujúcim činnostiam a externalitám.
For instance, there are still considerable differences between Member States as to how quickly the directives are implemented, and how they are interpreted, such as with regard to the precautionary principle, dealing with existing activities and external effects.
Keďže poľnohospodári spravujú približne polovicu európskej pôdy, zohrávajú pri ochrane biodiverzity osobitnú úlohu a čelia významným výzvam: vzhľadom na to, že svetová populácia a blahobyt rastú, globálna výroba musí rásť tiež, zatiaľ čo odvetvie poľnohospodárstva musí zabezpečovať kvalitu života na vidieku a ochranu biodiverzity.
As farmers manage about half of the European landmass, they play a special role in safeguarding biodiversity, facing a major challenge in the process: because world population and affluence are increasing, global agricultural production must increase, too, while the farming sector must ensure that there is quality of life in the countryside and that biodiversity is safeguarded.
V rámci úspešnej poľnohospodárskej politiky v budúcnosti sa musia tieto tri prvky dopĺňať a nie si navzájom odporovať.
Within a successful future agricultural policy, these three components must be complementary and not contradictory.
V dôsledku, okrem iného, odvetvovo založeného prístupu k biodiverzite je aj financovanie opatrení v oblasti biodiverzity a ekosystémov z európskeho rozpočtu veľmi rozdrobené.
As a result inter alia of what is often a sector-based approach to biodiversity, European budget financing of biodiversity and ecosystem measures is highly fragmented, too.
Finančný nástroj EÚ pre životné prostredie (LIFE), zriadený v roku 1992 na podporu vykonávania environmentálnej politiky Únie, tradične zohráva hlavnú úlohu pri financovaní ochrany biodiverzity v EÚ, hoci to predstavuje iba malú časť celkových výdavkov Spoločenstva.
The EU Financial Instrument for the Environment (LIFE), established in 1992 to support the implementation of the Union’s environmental policy, has traditionally played a major role in funding biodiversity conservation within the EU, although this constitutes a small proportion of total Community expenditure.
Ďalšími zdrojmi finančných tokov sú:
Other paths for funding flows:
- spoločná poľnohospodárska politika : hlavne agroenvironmentálne opatrenia, ktoré sú jedným z najväčších prvkov podpory EÚ na biodiverzitu (financované prostredníctvom EPFRV);
- the common agricultural policy : mainly agri-environment measures, which form one of the largest elements of EU support for biodiversity, (financed via the EAFRD);
- spoločná rybárska politika : ochranné opatrenia pre morské prostredie (Európsky fond pre rybné hospodárstvo)
- the common fisheries policy : protection measures for the marine environment (EFF)
- regionálny rozvoj a súdržnosť (štrukturálne fondy, kohézny fond)
- regional development and cohesion (Structural Funds, Cohesion Fund)
- politika v oblasti výskumu (siedmy rámcový program)
- research policy (7th framework programme)
Na jednej strane môže mať rozdrobené financovanie pozitívny vplyv v tom zmysle, že možno čerpať prostriedky z mnohých zdrojov.
On the one hand, fragmented financing may have a positive effect in that a number of sources can be tapped.
Na druhej strane je výsledkom povinného spolufinancovania a prístupu výberu vo vidieckej a štrukturálnej politike napríklad to, že tieto prostriedky skutočne využívajú na účely biodiverzity iba členské štáty, ktoré sa tak vedome rozhodli.
As a result, on the other hand, of mandatory co-financing and a ‘pick and choose’ approach in rural and structural policy, for instance, only Member States making this conscious choice actually use these funds for biodiversity purposes.
Aj v tejto oblasti existujú medzi členskými štátmi značné rozdiely.
In this area, too, there are considerable differences between the 27 Member States.
Bez toho, aby sme diskutovali o novom viacročnom finančnom rámci na obdobie po roku 2013, sa budú musieť nájsť iné mechanizmy financovania okrem verejných (dotácie), a veľkou výzvou bude premietnutie externalít do konečných cien výrobkov.
Without anticipating the debate on the new post-2013 multiannual financial framework, other funding mechanisms in addition to public sources of financing (subsidies) will have to be found, a significant challenge being to incorporate external costs into final product prices.
Budúce iniciatívy
Future initiatives
V tomto roku, ktorý je Medzinárodným rokom biodiverzity, boli alebo budú navrhnuté nové iniciatívy na zastavenie straty biodiverzity a úpadku ekosystémov.
New initiatives to halt the loss of biodiversity and the degradation of ecosystems have been or will be proposed this year, the International Year of Biodiversity.