natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Každý jednotlivý právny základ v zmluvách určuje, či právny akt je alebo nie je legislatívnej povahy.
Each individual legal basis in the Treaties identifies whether or not an act is of a legislative nature.
Delegovanie právomoci zákonodarcom na Komisiu
Delegation of power by the Legislator to the Commission
Jedným z prvkov legislatívnej právomoci je možnosť zákonodarcu, ustanovená v článku 290 ZFEÚ, delegovať v základnom legislatívnom akte (ďalej len „základný akt“) časť svojich vlastných právomocí na Komisiu.
One of the elements of legislative power is the possibility, provided for in Article 290 TFEU, for the Legislator to delegate part of its own power to the Commission in a basic legislative act (hereinafter "the basic act").
Táto delegovaná právomoc môže spočívať len v doplnení alebo pozmenení častí legislatívneho aktu, ktoré zákonodarca nepovažuje za podstatné.
This delegated power can only consist in supplementing or amending parts of a legislative act which the Legislator does not consider to be essential.
Výsledné delegované akty prijaté Komisiou budú nelegislatívnymi aktmi všeobecného rozsahu.
The resulting delegated acts adopted by the Commission will be non-legislative acts of general scope.
Aby bolo delegovanie platné, zákonodarca musí výslovne vymedziť cieľ, obsah, rozsah a trvanie delegovania
In order to make a valid delegation, the Legislator must explicitly define the objective, content, scope and duration of that delegation
Zákonodarca musí okrem toho stanoviť podmienky, ktorým delegovanie podlieha
Furthermore, the Legislator must lay down the conditions to which this delegation is subject
Článok 290 ods. 2 ZFEÚ. , čo mu umožní kontrolovať, ako Komisia delegovanú právomoc používa.
Article 290(2) TFEU. - this will allow the Legislator to control the Commission's use of delegated power.
Cieľ delegovania právomoci zákonodarcom
Objective of a delegation of power by the Legislator
Cieľom delegovania právomoci zo strany zákonodarcu je zabezpečiť, aby právne predpisy mohli ostať jednoduché a aby sa zároveň dali dopĺňať a aktualizovať bez toho, aby sa museli využívať opakované legislatívne postupy, čo by bolo neprimerane komplikované a zaberalo by príliš veľa času.
The objective of a delegation of power by the Legislator is to ensure that legislation can at the same time remain simple and also be completed and updated without needing to have recourse to repeated legislative procedures, which could be disproportionately cumbersome and take up an inordinate amount of time.
Delegovanie preto umožňuje zaoberať sa podrobnejšími aspektmi právnych predpisov Únie a zákonodarcovi umožňuje zachovať si konečnú právomoc a zodpovednosť.
Delegation therefore provides a way to deal with the more detailed aspects of a piece of Union legislation while allowing the Legislator to maintain its ultimate power and responsibility.
V tomto zmysle sa delegovanie môže považovať čiastočne za nástroj lepšej tvorby právnych predpisov na úrovni EÚ.
In this way, delegation can be seen partly as a tool for better law-making at EU level.
Rozsah a trvanie delegovania
Scope and duration of the delegation
Delegovanie je citlivý úkon, v rámci ktorého dáva zákonodarca Komisii pokyn na výkon časti svojej vlastnej právomoci.
A delegation is a delicate operation in which the Legislator instructs the Commission to exercise part of its own power.
Ciele, obsah, rozsah a trvanie delegovania musia byť preto v každom základnom akte výslovne a dôkladne vymedzené.
As a result, the objectives, content, scope and duration of the delegation have to be expressly and meticulously defined in the basic act.
Delegovanie preto nemôže mať neobmedzené trvanie, ale základný akt by mal obsahovať možnosť pravidelného predlžovania, a to buď automaticky alebo na základe výslovnej žiadosti Komisie.
The duration of a delegation cannot thus be indefinite, but a basic act could provide for the possibility of periodical renewal to take place either tacitly or following an express request by the Commission.
V oboch prípadoch by sa delegovanie mohlo obnoviť len v prípade, že Parlament ani Rada v danej lehote nevznesú žiadne námietky.
In both cases, the delegation could only be renewed if the Parliament and Council did not express any objections within a given deadline.
Všeobecné zásady kontroly výkonu delegovanej právomoci
General principles for controlling the exercise of delegated power
Článok 290 ZFEÚ poskytuje zákonodarcovi slobodnú voľbu, pokiaľ ide to, ktorý kontrolný mechanizmus (mechanizmy) použije.
Article 290 TFEU gives the Legislator the freedom to choose the control mechanism(s) to put in place.
Dva takéto kontrolné mechanizmy sú v ňom uvedené len ako príklad.
It mentions two such means of control purely by way of example.
Skonštatovať, že tieto dve formy kontroly sú vyčerpávajúcim zoznamom by bolo nielen v rozpore so samotným znením článku 290 ZFEÚ, ale aj v rozpore s východiskovou filozofiou, podľa ktorej zákonodarca deleguje právomoc, ktorá prirodzene vyplýva z jeho vlastnej úlohy, a preto musí mať istotu, že bude schopný ponechať si riadnu kontrolu nad jej uplatňovaním
To conclude that these two means of control form an exhaustive list would not only be contrary to the plain wording of Article 290 TFEU but would also be contrary to the underlying philosophy whereby the Legislator is delegating a power which is intrinsic to its own role and must therefore be sure of being able to retain proper control over its use
Pozri ďalšie informácie v záverečnej správe pracovnej skupiny IX o zjednodušení, Konvent o budúcnosti Európy z 29. novembra 2002 (CONV 424/02), na str. 11. .
See for further background, the Final Report of Working Group IX on Simplification, Convention on the Future of Europe, 29 November 2002 (CONV 424/02), at p.
Pozri tiež uznesenie Európskeho parlamentu zo 7. mája 2009 o novej úlohe a kompetenciách Európskeho parlamentu pri vykonávaní Lisabonskej zmluvy ( P6_TA(2009)0373 ), ods. 68. .
See to the same effect Parliament's resolution of 7 May 2009 on Parliament's new role and responsibilities in implementing the Lisbon Treaty ( P6_TA(2009)0373 ), at paragraph 68. .
Kontrolné mechanizmy uvádzané zákonodarcom však musia rešpektovať určité všeobecné zásady práva Únie.
However, the control mechanisms set out by the Legislator must respect certain general principles of Union law.
Musia najmä:
In particular, they must:
· byť jednoduché a ľahko zrozumiteľné,
· be simple and easily understandable,
· zaručovať právnu istotu ,
· safeguard legal certainty,
· umožňovať Komisii vykonávať delegovanú právomoc účinne a
· enable the Commission to exercise the delegated power effectively , and
· umožňovať zákonodarcovi riadne kontrolovať využívanie delegovanej právomoci .
· enable the Legislator to monitor properly the use made of delegated power .
Osobitné podmienky kontroly vykonávania delegovanej právomoci
Specific conditions for controlling the exercise of delegated power
Dve podmienky výslovne uvedené v článku 290 ods. 2 ZFEÚ, vznesenie námietky a odvolanie, sa môžu považovať za najbežnejšie spôsoby kontroly uplatňovania delegovaných právomocí Komisiou.
The two conditions expressly mentioned in Article 290(2) TFEU, revocation and objection, may be regarded as the most usual ways to control the Commission's use of delegated powers.
Odvolanie zo strany Parlamentu alebo Rady je výslovne uvedené ako prvá možná podmienka podľa článku 290 ZFEÚ.
Revocation by the Parliament or the Council is expressly provided for as a first possible condition under Article 290 TFEU.
Z tohto ustanovenia je zrejmé, že odvolanie delegovania si nevyžaduje dohodu dvoch zákonodarných orgánov Únie.
It is clear from that provision that agreement of both branches of the Union legislature is not necessary to revoke a delegation.
Z dôvodov právnej istoty by odvolanie malo stanovovať, že ním nie je ovplyvnená platnosť delegovaných aktov prijatých už pred odvolaním.
A revocation should, for reasons of legal certainty, state that it does not affect the validity of delegated acts already adopted prior to this revocation.
(ii) Námietka a skrátenie lehoty na vznesenie námietky
(ii) Objection and early non-objection
Vznesenie námietky zo strany Parlamentu alebo Rady v lehote stanovenej základným aktom je výslovne uvedené ako druhá možná podmienka podľa článku 290 ZFEÚ.
Objection by the Parliament or the Council within a period set by the basic act is expressly provided for as a second possible condition under Article 290 TFEU.
Z tohto ustanovenia je zrejmé, že vznesenie námietky voči konkrétnemu delegovanému aktu si nevyžaduje dohodu oboch zákonodarných orgánov Únie a že námietka len jedného z nich by zabránila nadobudnutiu účinnosti takéhoto aktu.
It is clear from that provision that agreement of both branches of the Union legislature is not necessary to object to an individual delegated act and an objection from just one of the branches would thus prevent it from entering into force.
Uplatňovanie práva na vznesenie námietky zo strany Parlamentu je nevyhnutne podmienené jeho parlamentnou úlohou a pracoviskami.
Parliament's exercise of the right of objection is necessarily conditioned by its parliamentary role and places of work.
Vzhľadom na rôzne právne predpisy, ktorými sa Parlament zaoberá, nie je potrebné stanoviť pevnú lehotu na vznesenie námietky, ktorá by sa vzťahovala na všetky prípady.
Given the variety of legislation being dealt with by Parliament, it is not necessary to establish a fixed period for objection which would apply in all cases.
Lehota však musí byť dostatočná na to, aby umožnila účinnú kontrolu delegovania.
However, the deadline must be sufficient to enable effective control of the delegation.
Výbor pre právne veci sa domnieva, že by sa mala stanovovať od prípadu k prípadu v každom základnom akte a že minimálna lehota na vznesenie námietky by sa mala stanoviť v budúcej vzájomnej dohode, ktorá sa bude zaoberať horizontálnymi otázkami (pozri nižšie).
The Committee on Legal Affairs considers that it should be fixed on a case-by-case basis in each basic act and that a minimum period for objection should be set in a future Common Understanding dealing with horizontal questions (see below).
Výbor si tiež myslí, že zrýchlený postup s kratšou lehotou na vznesenie námietky stanovený v samotnom základnom akte by mal byť vyhradený len pre obzvlášť výnimočné prípady, napríklad tie, ktoré sa týkajú bezpečnostných otázok alebo humanitárnych kríz.
The Committee considers that an urgent procedure with a shorter period for objection contained in the basic act itself should be reserved for particularly exceptional cases only, for example when security matters or humanitarian crises are at stake.
Je však presvedčený, že veľká väčšina situácií, ktoré si vyžadujú urýchlené prijatie delegovaných aktov, by sa dala riešiť postupom s oznámením o nevznesení námietky , v rámci ktorého by v riadne odôvodnených prípadoch mohli Parlament a Rada na žiadosť Komisie skrátiť lehotu na vznesenie námietky.
It believes, however, that the vast majority of situations requiring the speedy adoption of delegated acts could be dealt with by a flexible procedure for early non-objection which could provide that the time-period for expressing an objection may be shortened by the Parliament and the Council, following a request by the Commission in duly justified cases.
Dodržiavanie demokratickej zásady príznačnej pre akékoľvek delegovanie legislatívnej právomoci by malo usmerňovať využívanie zrýchleného postupu a postupu s oznámením o nevznesení námietky.
Respect for the democratic principle, inherent in any delegation of legislative power, should guide the use of the urgent procedure and of the early non-objection.
Ani jedno riešenie sa nesmie zneužívať a Parlament musí byť schopný riadne zvážiť jednotlivé delegované akty, a zohľadniť pritom organizáciu svojich stálych výborov a procedurálnych dôsledkov akéhokoľvek postupu na vznesenie námietky voči delegovanému aktu.
Both solutions must not be abused, and Parliament must be able to give proper consideration to individual delegated acts, taking into account the organisation of its standing committees and the procedural implications of any procedure to object to a delegated act.
(iii) Ďalšie možné podmienky
(iii) Further possible conditions
V súlade s uvedenými skutočnosťami poskytuje článok 290 ZFEÚ zákonodarcovi slobodnú voľbu, pokiaľ ide to, ktorý kontrolný mechanizmus použije.
As stated above, Article 290 TFEU gives the Legislator the freedom to choose which control mechanism(s) to put in place.
Dva príklady uvedené v článku 290 ods. 2, t. j. vznesenie námietky a odvolanie, slúžia len na ilustráciu a do úvahy pripadá aj možnosť, že delegovanie právomoci by mohlo podliehať aj iným typom kontroly, napríklad výslovnému schváleniu každého delegovaného aktu Parlamentom a Radou alebo možnosti zrušenia jednotlivých, už platných delegovaných aktov.
The two examples enumerated in Article 290(2), objection and revocation, are therefore purely illustrative and one could envisage subjecting a delegation of power to other means of control, such as an express approval by Parliament and Council of each delegated act or a possibility of repealing individual delegated acts already in force.
(iv) Horizontálne otázky
(iv) Horizontal questions
Z prebiehajúcich diskusií vyplýva niekoľko praktických a právnych bodov horizontálnej povahy, nad ktorými je vhodne sa zamyslieť:
Ongoing discussions raise several practical and legal points of a horizontal nature worth considering at this point:
Tieto povinnosti sú obzvlášť dôležité v oblasti finančných služieb, na ktoré sa doteraz vzťahovali osobitné postupy.
These obligations are specifically important in the area of financial services, in which particular procedures have applied so far.
· Predbežné oznámenie: Diskutuje sa o stanovení povinnosti pre odvolávajúcu inštitúciu, aby pred odvolaním poskytla určité množstvo informácií ostatným zúčastneným inštitúciám.
· Prior notice: The creation of an obligation on the revoking institution to provide a certain amount of information to the other institutions involved before revocation is being discussed.
Výbor považuje takúto výmenu informácií za bežnú súčasť medziinštitucionálnych vzťahov.
The Committee considers such exchange of information to be a normal part of inter-institutional relations.
Mala by byť samozrejmosťou a mala by vyplývať z transparentnosti, zdvorilosti a lojálnej spolupráce.
This should take place as a matter of course and out of transparency, courtesy and loyal cooperation.
Preto nie je potrebné formálne zakotvovať takúto povinnosť v základnom akte.
There is therefore no need to formally enshrine such an obligation in the basic act.
· Povinnosť uviesť dôvody: Diskutovalo sa o osobitnej povinnosti oboch zákonodarných orgánov zdôvodniť rozhodnutie odvolať delegovanie alebo vzniesť námietku proti delegovanému aktu.
· Obligation to state reasons: A specific obligation to reason a decision by either branch of the Union legislature to revoke a delegation or to object to a delegated act has been mooted.
Článok 296 ZFEÚ už ustanovuje všeobecnú požiadavku, že „v právnych aktoch sa uvedú odôvodnenia“.
Article 296 TFEU already provides the overarching requirement that "legal acts shall state the reasons on which they are based".
Akákoľvek ďalšia presahujúca povinnosť odôvodňovať právne akty by preto bola nadbytočná a mätúca.
Any further overlapping obligation to justify legal acts would therefore be redundant and confusing.
· Minimálna lehota na vznesenie námietky: Lehota musí byť dostatočná na to, aby umožnila účinnú kontrolu delegovania, a mala by sa stanovovať od prípadu k prípadu v každom základnom akte.
· Minimum period for objection: The deadline must be sufficient to enable effective control of the delegation and it should be fixed on a case-by-case basis in each basic act.
Treba však stanoviť aj minimálnu lehotu, aby sa zaistilo, že demokratická kontrola zo strany Parlamentu sa nestane zbytočnou.
However, a minimum should be also set in order to ensure that Parliament's democratic control does not become nugatory.
· Výpočet časových lehôt: Rôzne časové lehoty na kontrolu delegovaných aktov môžu začať plynúť až po zaslaní všetkých jazykových verzií Komisiou.
· Computation of time-periods: The various periods for scrutiny of delegated acts may only start on transmission of all language versions by the Commission.
Takisto treba riadne zohľadniť volebné obdobie Parlamentu a obdobia prerušenia jeho činnosti.
Likewise, Parliament's recess and electoral periods must be properly taken into account.
· Povinnosť zverejniť určité akty: Výslovná povinnosť Parlamentu a Rady v každom základnom akte zverejniť prijaté rozhodnutia pri kontrole vykonávania delegovaných právomocí Komisiou sa zdá byť nadbytočná, keďže podobná povinnosť už existuje podľa článku 297 ZFEÚ.
· Obligation to publish certain acts: An express obligation on Parliament and Council in each basic act to publish decisions taken whilst controlling the Commission's exercise of delegated power seems superfluous as such an obligation already exists under Article 297 TFEU.
Vzhľadom na to, že delegovaný akt má všeobecný rozsah, akákoľvek námietka vznesená voči nemu by mala byť vo forme rozhodnutia bez adresáta.
Given that a delegated act is of general scope, any objection to it should correspondingly be in the form of a decision with no addressee.
Odvolanie delegovania takisto mení základný akt, a preto sa musí tiež zverejniť.
Similarly, a revocation of a delegation modifies the basic act and must therefore also be published.
· Dátum zverejnenia delegovaných aktov: Výbor považuje za zrejmé, že delegované akty môžu nadobudnúť účinnosť až po uplynutí lehoty na vznesenie námietky.
· Date of publication of delegated acts: It seems clear to the Committee that delegated acts can only enter into force after the expiry of the period for objection.
To znemožňuje akékoľvek zverejnenie v úradnom vestníku pred týmto dátumom s výnimkou prípadov skrátenej lehoty na vznesenie námietky.
This precludes any publication in the Official Journal prior to that date, except where an early non-objection is granted.
Výbor sa domnieva, že namiesto výslovného uvádzania týchto horizontálnych bodov v základných aktoch, čím sa základné akty zbytočne komplikujú, by bolo lepšie riešiť horizontálne body v rámci vzájomnej dohody medzi inštitúciami, ktorá by mohla mať formu medziinštitucionálnej dohody.
The Committee considers that, rather than including them explicitly in the basic acts and thus making such acts unnecessarily cumbersome, these horizontal points could be better dealt with as part of Common Understanding between the institutions which may take the form of an inter-institutional agreement.
Oznámenie Komisie o delegovaných aktoch
The Commission's Communication on delegated acts.
Je poľutovaniahodné, že Komisia vo svojom oznámení
It is regrettable that the Commission's Communication
Oznámenie Komisie z 9. decembra 2009 o vykonávaní článku 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie ( KOM(2009)0673 ). zjavne nechápe rozsah ani význam zmien v ústavnom a právnom rámci, ktoré prináša Lisabonská zmluva.
Commission communication of 9 December 2009 on the Implementation of Article 290 of the Treaty on the Functioning of the European Union ( COM(2009)0673 ). appears to understand neither the extent nor the significance of the changes in the Union's constitutional and legal framework ushered in by the Treaty of Lisbon.
Komisia sa zaoberá delegovanými aktmi tak, ako keby boli následníkmi opatrení podľa Lamfalussyho postupu a komitológie prijatých na základe článku 202 Zmluvy o ES
The Commission deals with delegated acts as though they were the descendants of the "Lamfalussy procedure" and "comitology" measures adopted on the basis of Article 202 EC
„Na dosiahnutie cieľov stanovených touto zmluvou a v súlade s jej ustanoveniami Rada (...) zverí Komisii v aktoch, ktoré prijme, právomoci k vykonávaniu pravidiel stanovených Radou.
"To ensure that the objectives set out in this Treaty are attained the Council shall, in accordance with the provisions of this Treaty (...) confer on the Commission, in the acts which the Council adopts, powers for the implementation of the rules which the Council lays down.
Rada môže uložiť určité požiadavky s ohľadom na výkon týchto právomocí. (...)“ .
The Council may impose certain requirements in respect of the exercise of these powers. (...)" .
Nastal čas zanechať tento spôsob myslenia pri riešení delegovania legislatívnej právomoci na Komisiu.
The time has come to abandon this way of thinking when dealing with the delegation of legislative power to the Commission.
Delegovanie technickejších aspektov právnych predpisov na Komisiu bolo potrebné aj v minulosti, keď v rámci zmlúv neexistoval žiaden mechanizmus na dosiahnutie tohto cieľa.
The need to delegate the more technical aspects of legislation to the Commission also existed in the past, at a time when the Treaties did not provide for any mechanism to achieve such a result.
Inštitúcie boli nútené používať mechanizmus podľa článku 202 Zmluvy o ES, ktorý bol pre zákonodarcu, a najmä pre Parlament, neuspokojivým riešením.
The institutions were compelled to use the mechanism set out in Article 202 EC which was an unsatisfactory solution for the Legislator, and particularly for Parliament.
Regulačný postup s kontrolou (RPS, alebo pod francúzskou skratkou ako PRAC) pridaný počas poslednej zmeny rozhodnutia Rady 1999/468/ES
The regulatory procedure with scrutiny (RPS, or to use its French initialism, PRAC), added during the latest modification of Council Decision 1999/468/EC
11). o uplatňovaní článku 202 Zmluvy o ES bol vytvorený presne s cieľom poskytnúť dočasné riešenie, aj keď ani zďaleka nie dokonalé, v rámci Zmluvy z Nice.
11). implementing Article 202 EC was created precisely to provide a temporary answer, albeit a far from perfect one, under the Treaty of Nice.
Postup stanovený v článku 290 ZFEÚ preto vypĺňa chýbajúci článok.
The procedure laid down in Article 290 TFEU therefore fills a void.
Kontrola právomoci delegovanej zákonodarcom by mala logicky ostať jeho doménou.
Control of the power delegated by the Legislator should in all logic remain the preserve of the Legislator.
Navyše akákoľvek iná forma kontroly ktoroukoľvek inou stranou ako zákonodarcom by sama o sebe bola v rozpore s článkom 290 ZFEÚ.
Moreover, any other form of control by anyone but the Legislator would per se be contrary to Article 290 TFEU.
Najmä členské štáty a výbory a fortiori zložené z expertov z členských štátov nemajú v tejto oblasti zohrávať žiadnu úlohu.
In particular, Member States, and a fortiori committees composed of experts from the Member States, have no role to play in this area.
Ak chce Komisia pred prijatím delegovaného aktu neformálne konzultovať s národnými expertmi, môže tak slobodne robiť rovnako, ako môže slobodne konzultovať so zástupcami občianskej spoločnosti, záujmových skupín, spoločností, sociálnych partnerov, akademickej obce alebo dokonca s poslancami prípadne orgánmi Európskeho parlamentu.
If the Commission, before adopting a delegated act, wants to consult-informally with national experts, it is absolutely free to do so in the same way as it is free to consult civil society, interest representatives, companies, the social partners, academics, or even Members or organs of the European Parliament.
Výbor pre právne veci sa v skutočnosti domnieva, že pre Komisiu by bolo veľmi užitočné spojiť sa so zodpovednými orgánmi Európskeho parlamentu v príprave vedúcej k prijatiu delegovaných aktov.
In fact, the Committee on Legal Affairs considers that it would be very useful for the Commission to associate the responsible organs of the European Parliament in the preparations leading up to the adoption of delegated acts.
Naproti tomu Parlament kategoricky odmieta akúkoľvek formálnu úlohu národných expertov s účinkom kontrolného mechanizmu na Komisiu ako niečo, čo je v rozpore so zmluvami a zásadou inštitucionálnej rovnováhy.
By contrast, Parliament categorically rejects any formal role of national experts having the effect of a control mechanism on the Commission as being contrary to the Treaties and the principle of institutional balance.