natgillin/translations-raw huggingface dataset:
56. domnieva sa, že rozrastaním medzinárodných regulačných orgánov sa vynárajú naliehavé otázky súvisiace so súladom a účinnosťou medzinárodného právneho poriadku, najmä vzhľadom na ochranu práv pracovníkov a základných práv;
Considers that the proliferation of international regulators creates urgent issues relating to the consistency and effectiveness of the international legal order, particularly as regards the protection of workers’ rights and fundamental rights;
Vonkajšia dimenzia sociálnej politiky zahrnuje činnosti a iniciatívy EÚ zamerané na podporu pracovných a sociálnych noriem v nečlenských krajinách.
The external dimension of social policy includes activities and initiatives of the EU aimed at promoting labour and social standards in non-member countries.
Hoci v Lisabonskej zmluve a v stratégii EÚ 2020 sa kladie na sociálnu politiku väčší dôraz než kedykoľvek predtým, otázky konkurencieschopnosti a ekonomické faktory majú naďalej prednosť pred sociálnymi otázkami.
Although the Lisbon Strategy attached and the EU2020 attaches to social policy emphasis that is greater than ever before, the issues of competitiveness and economic factors continue to take priority over social issues.
Základné pracovné normy sú zakotvené v ôsmich dohovoroch ILO, ktoré sa zameriavajú na slobodu združovania a kolektívne vyjednávanie, odstránenie nútenej a povinnej práce, odstránenie diskriminácie v súvislosti so zamestnaním a povolaním a zrušenie detskej práce.
Core labour standards are embedded in the eight ILO conventions that focus on the freedom of association and collective bargaining, the elimination of forced and compulsory labour, the elimination of discrimination in respect of employment and occupation and the abolition of child labour.
Nielen z týchto dohovorov, ale aj zo správy Svetovej komisie pre sociálnu dimenziu globalizácie jasne vyplýva, že úzke zameranie sa na trhy je potrebné zmeniť a upriamiť sa viac na ľudí, t. j. sústrediť sa na ochranu práv pracovníkov a na zásady pracovného práva.
It is clear not only from these conventions but also from the report of World Commission on the Social Dimension of Globalization that it is necessary to change the narrow focus on markets into the wider interest in people, i.e. focus on the protection of workers' rights and the rule of labour law.
Nečlenské krajiny musia v rokovaniach s EÚ dodržiavať všetky uvedené zásady.
In order for the EU to negotiate with non-member countries, they must respect all the above mentioned.
Je to podmienka, bez ktorej nie sú rokovania s nečlenskými krajinami možné.
This is a condition without which negotiations with non-member countries are impossible.
V obchodnej politike nemožno ignorovať žiadne porušenie práv pracovníkov, teda rozvoj spoločnosti môže pokračovať iba po odstránení týchto nedostatkov.
Trade policy cannot ignore any failure in respecting workers' rights and therefore the development of society may continue only after these drawbacks are removed.
Stanovením pracovných noriem podporuje EÚ možnosť, aby muži i ženy dostali slušnú a výnosnú prácu v podmienkach slobody, rovnosti, bezpečnosti a dôstojnosti.
By setting labour standards the EU supports opportunities for men and women to obtain decent and productive work in conditions of freedom, equality, security and dignity.
Medzinárodné pracovné normy sú v súčasnej globalizácii základom, ktorý zaručuje, že z rastu svetového hospodárstva budú mať úžitok všetci.
Given the current globalization international labour standards are the basis guaranteeing that the growth of the global economy will benefit all.
Medzinárodné pracovné normy by mali v prvom rade zabezpečiť rozvoj človeka ako ľudskej bytosti.
International labour standards should in the first place ensure the development of people as human beings.
Ľudia nie sú tovar, o ktorého cene možno vyjednávať.
People are not goods whose price can be negotiated.
Práca je súčasťou nášho každodenného života a má zásadný význam pre dôstojnosť, blahobyt a rozvoj osobnosti.
Work is a part of our everyday lives and is critical for dignity, welfare and development of a person.
Tieto hodnoty ba mali byť hlavnými cieľmi hospodárskeho rozvoja.
These values should be the main goals of the economic development.
Cieľom medzinárodných pracovných noriem je teda zabezpečiť, aby sa hospodársky rozvoj naďalej zameriaval najmä na zlepšenie ľudského života a jeho dôstojnosť, a nie na stanovovanie podmienok a práv pracovníkov.
International labour standards are then used to ensure that the economic development remains very focused on improving human life and dignity and not on determining conditions and rights of workers.
Pri posudzovaní situácie v krajinách, s ktorými sa má rokovať, musíme vychádzať zo sociálnej politiky EÚ a zo záruk vyjadrených v Európskej sociálnej charte.
When assessing the situation of countries with which it makes sense to negotiate, we must build on the EU social policy and on guarantees that are included in the EU Social Charter.
Sociálna politika EÚ voči nečlenským krajinám musí byť súdržná, pragmatická, jednotná a profesionálna.
EU social policy towards non-member countries must be coherent, pragmatic, united and professional.
Vzťah k ILO a WTO tu hrá kľúčovú úlohu a mal by byť lepšie vyvážený.
The relation to ILO and WTO plays a crucial role here and should be more balanced.
Je paradoxné, že čím viac vplyvu má EÚ v dohovoroch ILO, tým menej sa tieto dohovory ratifikujú.
The paradoxical fact is that the more influence the EU over the ILO conventions has, the less these conventions are ratified.
Pokiaľ ide o WTO, je potrebné posilňovať vzťah medzi obchodnými rokovaniami a sociálnymi normami.
In case of WTO it is necessary to strengthen the relation between trade negotiations and social standards.
Na prelome storočia zamenila EÚ „tvrdý“ prístup vo svojej stratégii pre vonkajšiu dimenziu sociálnej politiky za „mäkký“, t. j. prešla zo zamerania sa na spájanie sociálnych noriem s obchodnými dohodami viac na medzinárodnú spoluprácu a dialóg.
At the turn of the century, the EU changed its strategy for the external dimension of social policy from hard to soft approach, i.e. from focusing on linking social standards with trade agreements to focusing rather on international cooperation and dialogue.
EÚ používa pri uplatňovaní sociálnej politiky v nečlenských krajinách rôzne druhy nástrojov.
The EU uses different types of instruments to implement social policy in non-member countries.
Sú to tvrdé, mäkké a finančné nástroje.
They are hard, soft and financial instruments.
Používanie týchto nástrojov svedčí o tom, že EÚ očakáva vo vzťahu so svojimi obchodnými partnermi určitú reakciu.
The use of these instruments is a proof that the EU expects certain behaviour from the relations with its trading partners.
Kameňom úrazu však býva uplatňovanie týchto nástrojov a ich presadzovanie v partnerských krajinách.
The stumbling block nevertheless is the implementation of these instruments and their enforcement in partner countries.
Je preto veľmi dôležité, aby sa EÚ dôkladnejšie zamerala na túto oblasť: predovšetkým na uplatňovanie a presadzovanie dohovorov ILO a zásad sociálnej zodpovednosti podnikov.
It is therefore crucial for the EU to focus more thoroughly on their implementation and enforcement; especially the ILO conventions and the principles of CSR.
V tejto oblasti je často brzdou právny poriadok danej krajiny; určitú úlohu tu však zohráva aj slabá politická vôľa a hospodársky tlak znútra.
It is often the legal order of that country that hinders this; however, weak political will and economic pressure inside are in play as well.
Ďalším dôležitým faktorom je aj to, že pracovníci nepoznajú svoje práva.
Ignorance of workers about their rights is another important factor.
Výber nástrojov, ktoré EÚ používa na pôsobenie v jednotlivých krajinách, závisí od geografickej polohy týchto krajín, ich vzťahu k EÚ a predovšetkým od stupňa rokovaní o ich prípadnom pristúpení do EÚ.
The selection of instruments to be used by the EU to effect different countries is influenced by geographical location of these countries, their relation to the EU and, above all, by the stage of negotiations on their possible accession to the EU.
Ďalším faktorom je hospodárska situácia krajiny a jej postavenie vo svetovej hospodárskej súťaži.
Another factor is the country's economic situation and its position in global economic competition.
Je pravda, že čím bližšie je krajina k EÚ, tým užšie majú hospodárske a politické vzťahy a tým väčší vplyv má EÚ na krajinu.
It is true that the closer to the EU a country is, the closer the economic and political relations they have and the greater influence the EU on the country has.
EÚ stále viac využíva „mäkké“ nástroje.
The EU increasingly makes use of soft instruments.
Tie sa zakladajú na dialógu a odporúčaniach (sociálna zodpovednosť podnikov, program dôstojnej práce), a teda nemajú normatívny charakter.
They are focused on dialogue and recommendations (CSR, Decent Work Agenda), therefore do not have a normative character.
Ich používanie je preto niekedy sporné.
Therefore their use is sometimes questionable.
Naproti tomu medzi finančné nástroje patria granty, technická pomoc a fondy, ako je Európsky fond na prispôsobenie sa globalizácii, ktoré pomôžu zmeniť prax v týchto krajinách.
By contrast, financial instruments include grants, technical assistance and funds such as GAF, which enable the desired behaviour.
Technická pomoc sa poskytuje napr. krajinám, ktoré sa pripravujú na pristúpenie do EÚ, a má formu pomoci pri prispôsobovaní ich právnych predpisov európskym normám, napr. prostredníctvom rôznych školení (ETF – Európskej nadácie pre odborné vzdelávanie).
Technical assistance is e.g. provided to countries preparing for accession to the EU and has a form of assistance in adapting their law to European standards, e.g. through various training (ETF).
Čína a ďalšie ázijské krajiny s rozvíjajúcou sa ekonomikou sa stávajú stále významnejšími aktérmi v oblasti zahraničných investícií.
China and other Asian emerging economies are becoming more and more important actors in foreign investments.
Tento jav sa však spája s rizikom, že uvedené krajiny a ich spoločnosti budú „vyvážať“ pracovné podmienky nižšej úrovne.
This phenomenon is nevertheless associated with the risk that these countries and their companies will export lower labour standards.
Nemôžeme pripustiť, aby nečlenské krajiny, ktoré chcú uzavrieť obchodné dohody s EÚ, ignorovali záväzné pravidlá EÚ.
We cannot allow non-member countries wishing to enter into trade agreements with the EU to disregard the rules binding on the EU.
EÚ musí byť ostražitá pri uplatňovaní postupu typu MODE 4.
EU must be alert towards processes of the MODE4 type.
Ten umožňuje medzinárodným spoločnostiam, aby využívali vlastnú pracovnú silu v zahraničí, kde spoločnosť vyvíja činnosť, a teda obmedzuje práva zamestnancov prijímajúceho štátu.
It allows international companies to use their own labour in a foreign country where the company operates and thereby restricts the rights of employees of the receiving country.
Je to vlastne podpora sociálneho dampingu, proti ktorému EÚ ostro vystupuje.
This is actually promoting social dumping which the EU stands out sharply against.
Preto nie je možné akceptovať MODE 4 a podobné javy v žiadnych rokovaniach o zákazkách.
It is therefore not possible to accept MODE4 and similar phenomena in any contract negotiations.
EÚ má dobré meno, čo sa týka medzinárodného dialógu o sociálnych otázkach.
The EU has a good reputation in terms of the international dialogue on social issues.
V tomto smere je vnímaná ako citlivý a dôveryhodný partner.
In this regard, it is considered a sensitive and trusted partner.
Treba to využiť na dosiahnutie ambicióznejších cieľov EÚ.
This must be used to achieve more ambitious goals set by the EU.
Jedným z nich je vybudovať súdržný, jednotný a profesionálny prístup EÚ k vonkajšej dimenzii sociálnej politiky.
One of them is to build a coherent, integrated and professional approach of the EU to the external dimension of social policy.
Kľúčovú úlohu zohráva koordinácia v Európskom parlamente, ale aj koordinácia s Európskou komisiou a novovytvorenou Službou pre vonkajšiu činnosť.
The key role is played by the coordination within the European Parliament, but also with the European Commission and the newly established External Action Service.
Ďalším krokom by malo byť vytvorenie určitej sociálnej aliancie, v ktorej a prostredníctvom ktorej by mohla EÚ šíriť vysoké pracovné normy.
The next step should be creating a kind of social alliance in which and through which the EU could disseminate high labour standards.
Čína je jasný príklad krajiny, ktorá si rýchlo získava postavenie kľúčového hráča v Ázii.
China is a clear example of a country that is rapidly gaining the status of a crucial player in Asia.
Jej význam rastie, avšak oblasť pracovných noriem Číňanov vyvoláva dosť negatívne predstavy.
Its importance is growing; however, the area of labour standards for the Chinese has rather negative connotations.
Napriek tomu nie je dôvod, aby sa tradične dobré vzťahy s Čínou nevyužili na vytvorenie sociálnej aliancie.
Despite that, there is no reason not to use the historically good relations with China and not to establish a social alliance with China.
Mala by sa zlepšiť aj vyššie uvedená spolupráca s MVO, napr. s ILO a WTO.
The aforementioned cooperation with NGOs such as the ILO and WTO should also improve.
Je potrebné zachovávať vyvážený prístup, aby sa zabránilo vnímaniu ILO len ako nástroja EÚ založeného na úzkom prepojení oboch subjektov.
It is necessary to take a balanced approach to avoid that the ILO will be perceived as a mere instrument of the EU based on the close ties between the ILO and the EU.
O pevnejšej väzbe medzi obchodnými rokovaniami a sociálnymi normami v rámci WTO sa už hovorilo vyššie.
Stronger links between trade negotiations and social standards in the context of the WTO have been mentioned above.
Hlavnými aktérmi v uplatňovaní sociálnych noriem sú medzinárodné spoločnosti.
International companies are the main actors in the implementation of social standards.
Je preto mimoriadne dôležité jasne a jednoznačne vymedziť pojem sociálna zodpovednosť podnikov, aby sa zabránilo súčasným rôznorodým výkladom, a stanoviť minimálne požiadavky sociálnej zodpovednosti podnikov a spôsob sledovania, ako sa dodržiavajú.
Therefore it is vital to have a clear unambiguous definition of CSR that will prevent the current variety of interpretations and to establish minimum requirements for CSR and a way of monitoring their fulfilment.
Spoločnosti a organizácie sa zakladajú predovšetkým s jediným cieľom, a tým je tvorba zisku.
Companies and organizations are established primarily to fulfil a narrow interest, which is making profit.
Sú stále menej ochotné dodržiavať vnútroštátne a medzinárodné právne predpisy a zmluvné záväzky.
They are less and less willing to respect national and international legislation and contractual obligations.
Čo najviac využívajú miesta s najnižšími daňami, najlacnejšou pracovnou silou, najmiernejšími zákonmi na ochranu životného prostredia a najbezbrannejšími pracovníkmi.
They maximally make use of places with the lowest taxes, cheapest labour and laws protecting the environment and the most vulnerable workers.
Nadnárodné spoločnosti často riadia vlády, ktoré majú záujem o ich činnosť na svojom území.
Multinational companies often direct the governments that are interested in their activities on their territory.
Neustále rastie počet neistých pracovných miest, t. j. nestabilných a neprimeraných miest.
The number of jobs known as precarious, i.e. unstable and inadequate is constantly growing.
Právnymi predpismi a proti ich záujmom ich nemožno automaticky prinútiť, aby prevzali svoj podiel v miestnej, regionálnej a podnikovej zodpovednosti za vplyv svojich rozhodnutí na zúčastnené strany, predovšetkým na miesto, kde vyvíjajú svoju činnosť.
Legislation cannot compel them to automatically, and despite their interests, share local, regional and corporate responsibility for the impact of their decisions on stakeholders, and especially on the site where they operate.
Znamená to radikálnu zmenu situácie spred začiatku globalizácie, keď spoločnosti pôsobiace desaťročia v určitom regióne museli niesť zodpovednosť za jeho stav a rozvoj.
This means a radical change in the situation before the start of globalization when companies operating in a region for decades had to bear responsibility for its state and development.
Pojem sociálna zodpovednosť podnikov sa používa od sedemdesiatych rokov.
CSR is a term used since the 70´s.
Niektorí ho definujú ako „koncepciu, keď spoločnosti dobrovoľne začleňujú sociálne a ekologické záujmy do svojich obchodných činností a do spolupôsobenia so zúčastnenými stranami“.
Some define it as: ‘a concept whereby companies integrate social and environmental concerns in their business operations and in their interaction with their stakeholders on a voluntary basis’.
Nadnárodné spoločnosti zistili, že ak prevezmú časť nákladov od štátu, posilnia svoje postavenie v spoločnosti a následne sa zvýši ich ziskovosť.
Multinational companies have found out that if they take a part of the costs given up by the state, it will strengthen their position in the society and it will consequently increase their profitability.
V niektorých krajinách naprávajú sociálnu nespravodlivosť, keď tak nerobí štát.
In some countries, they set right social injustices in places where the state does not do that.
Podniky si vytvárajú politiku sociálnej zodpovednosti v období hospodárskeho rastu.
The corporations built their socially responsible policy in the period of economic growth.
Nezmení sa to v období, ktoré je hospodársky menej priaznivé?
Isn't it going to change with the less favourable economic times?
Európska konfederácia odborových zväzov (ETUC) a medzinárodné odbory odmietajú využívanie alebo zneužívanie sociálnej zodpovednosti podnikov len na propagáciu v styku s verejnosťou a marketing.
ETUC and international trade unions reject CSR if it is used or abused just for PR advertising and marketing.
Sociálnu zodpovednosť podnikov akceptujú, ak prispieva k trvalo udržateľnému rastu, ak sa nevyhýba dialógu so zamestnancami a ak nie je vnímaná ako alternatíva pracovných právnych predpisov a kolektívneho vyjednávania.
They accept CSR if it contributes to the sustainable growth, if it doesn’t evade the dialogue with the employees and if it is not seen as an alternative to labour legislation and collective bargaining.
Ak má mať spoločnosť verejnú zodpovednosť, musí uplatňovať vysoké normy vo vnútri, až potom smerom k zúčastneným stranám.
If a company is to be publicly responsible, it must apply high standards inwardly, only then outwardly with the stakeholders.
Znamená to dodržiavať a podporovať dôstojné zamestnanecké vzťahy, podporovať účasť zamestnancov prostredníctvom konzultácií, informácií a kolektívneho vyjednávania, rozvíjať ich odborné zručnosti a celoživotné vzdelávanie, dodržiavať normy bezpečnosti práce, podporovať rovnosť mužov a žien, vytvárať vhodné prostredie pre sociálnych partnerov s cieľom predvídať a riešiť zmeny na trhu práce vrátane reštrukturalizácie, zvyšovať kvalitu práce, začleňovať a chrániť zraniteľné skupiny pracovníkov, ako sú mladí a starší ľudia, osoby so zdravotným postihnutím a migranti.
It means: respect and promote decent employment relations, encourage employee participation through consultation and information and through collective bargaining, develop their vocational skills and lifelong learning, comply with work safety standards, promote equality of men and women, create proper environment for the social partners to anticipate and manage changes that have taken place in the labour market, including restructuring, improve the quality of work, integrate and protect vulnerable groups of workers, such as young, elderly, disabled and migrants.
Úskalie sociálnej zodpovednosti podnikov spočíva v tom, že je to stále dobrovoľná iniciatíva, preto existujú obavy, že jej môžu chýbať objektívne, pevné a transparentné kritériá pre zamestnancov, spotrebiteľov a iné zúčastnené strany, na základe ktorých by bolo možné merať správanie sa spoločnosti v oblasti sociálnej zodpovednosti.
Pitfalls of CSR can lie in the fact that it is still a voluntary initiative therefore it is feared that it may lack an objective, consistent and transparent criteria for employees, consumers and other stakeholders, based on which the company performance in the area of CSR could be measured.
Ďalší diskutabilný bod sociálnej zodpovednosti podnikov súvisí s obavami, že táto koncepcia by sa mohla stať určitou formou právne nezáväzných predpisov (soft law).
Another debatable point of CSR is linked to the fear of making this concept a kind of soft law.
Ak sa vlády vzdajú zodpovednosti za udržiavanie európskeho sociálneho modelu, vznikne hrozba privatizácie pracovného práva, ako aj systémov a služieb sociálneho zabezpečenia.
If governments retreat from their responsibility to maintain the European social model, then there is the threat of privatization of labour law and social security systems and services.
Ich ochranu nemožno ponechať na dobrovoľnú a právne nevynútiteľnú iniciatívu, akou je sociálna zodpovednosť podnikov.
Their protection cannot be seen in the voluntarily and legally unenforceable initiative such as CSR.
Existuje aj riziko, že inštitucionálne zakotvené sociálne partnerstvo, sociálny dialóg, účasť zamestnancov a odborové práva sa budú vysvetľovať nesprávne a nahradia sa niečím dobrovoľným a nezáväzným.
There is also the threat of misinterpretation and replacement of institutionally embedded social partnership, social dialogue, employee participation and trade union rights by something voluntary and non-binding.
Svetová konkurencia vedie spoločnosti k expanzii na nové trhy.
Global competition leads companies to expand to new markets.
Vyžaduje si to veľké investície.
This requires large investments.
V dôsledku toho vstupuje do podnikania finančný svet a ovplyvňuje jeho rozhodovanie s cieľom zabezpečiť pre spoločnosť rýchly, podľa možnosti okamžitý a špekulatívny zisk prostredníctvom transakcií s cennými papiermi.
This makes the financial world enter the business and affect its decision-making process in order to for the company to achieve rapid, preferably instantaneous and speculative profit through stock transactions.
Medzinárodné financie, inštitúcie alebo investori sa tak stávajú istým druhom kontrolórov hospodárskej činnosti podnikov.
International finances / institutions / investors are thus becoming a kind of controllers of economic activities of enterprises.
Trhom, ktorý kontroluje podnik, sa stáva finančný trh.
It is the financial market that is becoming a market of the corporate control.
Touto otázkou sa zaoberala aj Medzinárodná organizácia pre normalizáciu (ISO) a pripravila konečný návrh normy ISO 26 000, ktorú by mali členské štáty ratifikovať do konca roku 2010.
The issue has also been taken up by the ISO International Standardization Organization that prepared the final draft of the so-called ISO 26 000, which should be ratified by the Member States by the end of 2010.
Text vypracovali vlády, zástupcovia zamestnancov (odborov), sektor podnikov, zástupcovia spotrebiteľov a zákazníkov, MVO, služieb a prieskumných organizácií, vysokých škôl a mnohé ďalšie subjekty.
The text was elaborated by governments, workers' representatives (unions), the corporate sector, representatives of consumers and customers, NGOs, services and research organization, academia and many other subjects.
Títo odborníci pochádzajú z viac než 90 krajín a 40 medzinárodných a regionálnych organizácií.
These experts come from more than 90 countries and 40 international or regional organizations.
Niektoré z uvedených subjektov sa snažili o koncepciu ISO, ktorá by nebola ako zvyčajne len čisto technická.
Some of these subjects were trying not to let it be only in the usual very technical ISO conception.
Táto norma „obsahuje usmernenia a nie je určená a ani vhodná na certifikačné účely.
This standard ‘provides guidance to users and is neither intended nor appropriate for certification purposes.