natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Zásady a prístupy
Principles and approaches
Podľa najnovších údajov je jasné, že od splnenia rozvojových cieľov milénia sme ešte dosť ďaleko.
According to the most recent data it is clear that achievement of the Millennium Development Objectives is still a long way off.
Afrika zostáva jedným z najchudobnejších regiónov na svete, no obrovské rozdiely, ktoré ju charakterizujú, sú čoraz očividnejšie: bohaté prírodné a ľudské zdroje na jednej strane a všeobecná zaostalosť spolu s rôznymi úrovňami rozvoja v jednotlivých oblastiach a odľahlých regiónoch.
Africa is still one of the poorest parts of the world but the things which are still most striking are the huge contrasts which characterise the continent: vast natural and human resources on the one hand and, on the other, general backwardness combined in practice with varying levels of development in different fields and areas.
Nová spoločná stratégia EÚ – Afrika považuje účasť samotnej Afriky a dosiahnutie rozvojových cieľov milénia, ako aj podporu trvalo udržateľného rastu a správneho riadenia za hlavné piliere pri rozvoji Afriky.
The emerging Joint EU-Africa Strategy put African ownership and achieving the MDGs, as well as the promotion of sustainable development and good governance, as key pillars for developing Africa.
Hoci EÚ uznala význam odvetvia poľnohospodárstva, je potrebné podporovať konkrétnu úlohu poľnohospodárstva a rozvoja vidieka v národných politikách a prioritách rozvojových krajín.
Though the EU has recognised the importance of agriculture sector, it is necessary to promote a proper role for agriculture and rural development in the national policies and priorities of developing countries.
Európsky konsenzus o rozvoji tiež stanovil odstránenie chudoby za jednu z priorít a zároveň potvrdil význam väčšej a lepšej pomoci hneď po takých kľúčových zásadách, ako sú účasť a partnerstvo, politický dialóg a rovnosť pohlaví.
The European Consensus on Development has also made the eradication of poverty a priority objective and at the same time it emphasises the importance of more and better aid following key principles such as ownership and partnership, political dialogue and gender equality.
Dohoda z Cotonou je príkladom celosvetového partnerstva, keďže zahŕňa rozvojové stratégie, obchodné dohovory, politický dialóg, ľudské práva a ustanovenia o správnom riadení.
The Cotonou Agreement is an example of global partnership as it incorporates development strategies, trade provisions, political dialogue, human rights and good governance clauses.
Samotný európsky príspevok k verejnej rozvojovej pomoci predstavuje 10 %, no spolu s príspevkami členských štátov prevyšuje polovicu objemu pomoci na celosvetovej úrovni.
Where public development aid is concerned, Europe's contribution on its own represents 10% but if the Member States' contribution is added in the total amount exceeds half of total world aid.
Povinnosťou EÚ teda nie je iba zvýšiť objem medzinárodnej pomoci, ale aj zlepšiť koordináciu a súlad medzi darcami, ako aj prijať stratégie navrhované partnermi s cieľom zaručiť väčšiu účinnosť pomoci a nižšie náklady na jej prevod.
Hence it is the EU's duty not only to increase volume of international aid but also to improve coordination and harmonisation amongst donors and to take on board strategies proposed by its partners in order to ensure that aid is used more effectively and that transfer costs are reduced.
Jednotlivé témy rozvoja a zahraničnej politiky teda nájdu koherentnejšie prístupy a riešenia vtedy, ak sa vytvoria a posilnia vhodné inštitúcie a bude hľadať väčšia komplementarita, a to aj zapojením parlamentov do tejto úlohy.
The topics of development and foreign policy will thus be tackled and resolved in a more consistent fashion through the establishment and strengthening of suitable institutions and the search for greater complementarity by means of a participatory role involving parliaments as well.
Súdržnosť sa začína na úrovni členských štátov: ciele politiky rozvojovej spolupráce EÚ nemožno dosiahnuť bez radikálneho zlepšenia súdržnosti rozvojovej politiky na národnej úrovni.
Coherence begins at the level of the Member States: the objectives of EU development co-operation policy cannot be achieved without a radical improvement of the coherence of the policy for development at national level.
Chýbajúca súdržnosť na úrovni EÚ je často odrazom protikladných pozícií členských štátov, ak prevažujú osobitné národné záujmy alebo záujmy určitých skupín.
Often incoherence at EU level is a reflection of contradictions in Member State positions where specific national or group interests prevail.
Väčšia pozornosť by sa mala venovať aj súdržnosti medzi rôznymi politikami EÚ, najmä spoločnou poľnohospodárskou politikou a obchodnou politikou.
Greater attention should also be paid to coherence among different EU policies, in particular with the common agricultural and trade policies.
Súčasné rokovania o dohode o hospodárskom partnerstve sa napríklad prejavia na schopnosti afrických krajín zvýšiť clá na ochranu svojich trhov pred nízkymi cenami.
The current EPA negotiations, for instance, will have an impact on the ability of African countries to increase their tariffs to protect their markets from low prices.
Môže to mať negatívny vplyv nielen na malých poľnohospodárov a nový miestny spracujúci priemysel.
This may have negative consequences not only for small farmers and emerging local processing industries.
To znamená, že samotný odkaz na dohody o hospodárskom partnerstve v súvislosti s opatreniami na uľahčenie obchodu, ako ho uvádza oznámenie, nie je správny: rokovania o dohodách o hospodárskom partnerstve ešte nie sú ukončené a do úvahy sa musia brať aj námietky, ktoré sa proti nim doteraz vzniesli.
Hence the sole reference to Economic Partnership Agreements in relation to trade-facilitation policies which appears in the Communication does not seem right: the EPA negotiations are not yet concluded and the current disputes should be taken into account.
Predpokladaná pomoc sa navyše odvoláva výlučne na možnosti, ktoré ponúkajú dohody o hospodárskom partnerstve a neberie do úvahy žiadne alternatívy.
Furthermore, the intended support applies exclusively to the opportunities afforded by the Economic Partnership Agreements – there is no provision for any alternative.
Súčasné úlohy
Current challenges
V rozvojových krajinách trpí každý piaty človek chronickou podvýživou, čo celkovo predstavuje viac než 850 miliónov ľudí.
In the developing countries, one person in five (i.e. 850 million individuals) is currently undernourished.
Každodenne zomiera na svete vyše 30 000 ľudí, z ktorých je väčšina detí, v dôsledku hladu a chudoby.
Each day in the world over 30 000 people die of hunger and poverty, in most cases children.
Nedostatočnej výžive padne ročne za obeť viac než 6 miliónov ľudí, počet, ktorý zďaleka prevyšuje počet osôb, ktorí zomierajú v dôsledku AIDS, malárie a tuberkulózy spolu.
Poor nutrition results in over six million deaths per year – a figure which greatly exceeds the number of deaths caused by AIDS, malaria and tuberculosis put together.
Zďaleka najvyšší výskyt podvýživy zaznamenáva subsaharská Afrika.
By far the greatest incidents of malnutrition occur in sub-Saharan Africa.
Počet osôb trpiacich biedou sa v Afrike v poslednom desaťročí dramaticky zvýšil (o 140 miliónov ľudí, t. j. o 44 % celkového počtu obyvateľstva).
In Africa the number of people affected by poverty has increased dramatically over the last 10 years (by 140 million, i.e. 44% of the total population).
Až 80 % obyvateľstva žije na vidieku a pre 73 % z nich je zdrojom obživy poľnohospodárska výroba alebo chov dobytka.
Up to 80% of the population lives in rural areas and 73% of that rural population is dependent for sustenance on farming or livestock-rearing.
Väčšina z nich sú ženy, ktoré tvoria 52 % afrického obyvateľstva a podieľajú sa na výrobe (a obchode) 60 % až 80 % potravín.
Most of them are women, who make up 52% of Africa's population and help to produce (and to market) between 60 and 80% of all food.
Z toho jasne vyplýva, že stanovenie vhodných poľnohospodárskych politík je pre dosahovanie rozvojových cieľov milénia nevyhnutné a že okrem toho je nutné zamerať tieto politiky predovšetkým na ženy.
Hence devising suitable agricultural policies is obviously essential if an attempt is to be made at achieving the Millennium Development Objectives and targeting such policies at women in particular is equally important.
Pravú príčinu hladu a podvýživy teda netreba hľadať v nedostatku zdrojov, ale v nespravodlivom spôsobe, akým sa tieto zdroje riadia a rozdeľujú.
The real cause of hunger and malnutrition is not to be sought in the scarcity of resources but, rather, in the unfair way in which those resources are administered and redistributed.
Afrika je v skutočnosti kontinent plný protikladov a všeobecné vyhlásenia o jej podmienkach skrývajú úplne inú realitu.
Africa is in reality a continent full of contradictions and general statements concerning its situation mask widely differing realities.
K oblastiam najviac postihnutým chudobou patria určite odľahlé vidiecke oblasti, ktoré majú nízku mieru vzdelania a stoja na okraji politického záujmu.
The areas most affected by poverty – with low levels of school enrolment and political marginalisation – certainly include remote rural areas.
Príčiny zaostalosti afrického poľnohospodárstva sú rôzne.
There are a number of reasons for the backwardness of African agriculture.
Nepochybne k nim patrí poľnohospodárska politika Európy a severnej Ameriky , štátov, ktoré síce už dávno poukazovali na dôležitosť otvorenia medzinárodných trhov aj v oblasti poľnohospodárstva, ale po mnohé roky uvaľovali ochranné bariéry poľnohospodárskym výrobkom pochádzajúcim z južnej časti sveta.
These certainly include European and US agricultural policy which, whilst proclaiming the importance of opening up international markets in the agricultural sector as well, has for years erected protective barriers against agricultural products from the South.
Vývozné a cenové dotácie spôsobili poľnohospodárskym spoločenstvám obrovské náklady a miestnym poľnohospodárskym podnikom v južnej časti sveta priniesli nekalú konkurenciu.
Export subsidies and price support have generated huge costs for farming communities and exposed local agricultural businesses in the South to unfair competition.
Vidiecke príjmy sa znižovali a investície čoraz viac komplikovali, čo malo za následok hromadný únik z vidieka do mestských aglomerátov.
Rural incomes are depressed and securing investment has been become increasingly difficult, the result of which being a rural exodus towards the cities.
Skupina krajín s najnižšími príjmami vydá v súčasnosti až polovicu svojich obchodných príjmov na dovoz potravín, čo je dvojnásobok stavu spred 30 rokov.
The group of countries with the lowest incomes currently spend half of their trade revenue on imported food stuffs – a proportion which has doubled in the last 30 years.
Povinnosti vyplývajúce zo zahraničnej zadlženosti rozvojových krajín ich ukrátili o zdroje, ktoré mohli využiť na politiku poľnohospodárskeho rozvoja.
The burden of foreign debt in the developing countries has deprived them of resources which could have been used to fund agricultural-development policies.
Zlepšenie ich potravinovej situácie je teda úzko spojené s odpustením zahraničného dlhu a zrušením európskych a severoamerických politík, ktoré rozvojové krajiny poškodzujú.
Hence increasing the availability of food is closely linked to the cancellation of foreign debt and the abolition of European and US policies which are damaging to developing countries.
Konflikty predstavujú jednu z hlavných príčin neistoty a situácií potravinovej núdze, pretože prerušujú bežný proces výroby, dodávky a rozdeľovania potravín.
Conflicts are amongst the main causes of food insecurity and disasters, since they disrupt the normal process of producing, supplying and distributing food.
V ich dôsledku musia obyvatelia vidieka opustiť svoje pozemky a stať sa vojakmi, z celých národov robia domácich či zahraničných utečencov (v utečeneckých táboroch susedných štátov).
They require country people to leave their land in order to become soldiers and they cause people to become refugees, either internal or external (living in refugee camps in neighbouring countries).
Vojny a konflikty sa často rozpútavajú práve v oblastiach, ktoré sú už beztak postihnuté hladom a potravinovou neistotou, v odľahlých alebo pohraničných oblastiach.
Wars and conflicts often occur in just the areas which are already affected by hunger and food insecurity, in remote areas and in border regions.
Ešte závažnejší a tragickejší je však problém protipechotných mín , ktoré nenesú zodpovednosť len za milióny mŕtvych, ale aj za stratu tisícok hektárov pôdy, ktorá sa tým stáva pre poľnohospodárstvo nepoužiteľná.
Even more serious and tragic are anti-personnel mines , which are responsible not only for the deaths of millions of people but also for the loss of thousands of hectares of land planted with mines and thus rendered useless for agricultural purposes.
V oznámení sa neobjavuje žiadna zmienka o naliehavosti vyriešenia vojenských konfliktov ako prvoradej podmienky rozvoja.
In the Communication there are no references to the urgent need for conflicts to be resolved as a necessary pre-condition for development.
Nezávislosť a istotu potravinových systémov v mnohých rozvojových krajinách v súčasnosti vážne ohrozujú dohody o právach duševného vlastníctva vyjednané v rámci Svetovej obchodnej organizácie, ako aj vplyv niektorých medzinárodných biotechnologických firiem na južnú časť sveta.
These days the autonomy and the security of food systems in many developing countries are seriously threatened by the agreements on intellectual-property rights which have been negotiated within the World Trade Organisation (WTO) and by the influence which certain trans-national biotechnology companies exert on communities in the South.
Rozsiahle obchodné využitie potravín „patentovaných” veľkými nadnárodnými spoločnosťami poškodzuje miestnych malovýrobcov a ich rodiny na vidieku, ktorým sa tak uberajú zdroje obživy a príjmov, ktoré mali doteraz zadarmo k dispozícii.
The large-scale commercial use of 'patented' foodstuffs by major multinationals is detrimental to small-scale local producers and to rural families, which are deprived of sources of support and income that were hitherto available free of charge.
K tomu všetkému treba ešte pridať záťaž spôsobenú nevhodnou politikou jednotlivých štátov .
All of this is compounded by the burden of inappropriate national policies .
V mnohých afrických krajinách totiž predstavujú verejné výdaje na poľnohospodárstvo menej než 10 % štátneho rozpočtu.
In many African countries, public expenditure on agriculture amounts to less than 10% of the national budget.
Nedostatočná je aj úroveň štátnych investícií do vzdelávania a technickej pomoci na vidieku.
Investment in education and in government-provided technical assistance in rural areas is also inadequate.
Neúčinné boli aj verejné politiky, najmä stimuly na boj proti migrácii z vidieka do miest, okrem iného z dôvodu slabých vyhliadok na zamestnanie v poľnohospodárstve.
Public policies have proved ineffective, in particular the incentives offered in order to combat migration from the countryside to the cities - one of the reasons being the poor prospects of employment in the agricultural sector.
Chýbajúci rovný prístup k zdrojom, ako sú pôda a voda, znehodnotenie týchto prírodných zdrojov, ale aj chýbajúci prístup k trhom, nízka úroveň investícií do poľnohospodárskeho výskumu a súvisiacich služieb sa taktiež podieľali na poklese produktivity malých poľnohospodárov.
The lack of fair access to resources such as land and water, the deterioration of those natural resources, the lack of market access and the low level of investment in agricultural research and associated services have also caused a decline in small farmers' productivity.
Poľnohospodárstvo je, viac než ktorékoľvek iné odvetvie, schopné vytvárať rast v prospech najviac znevýhodňovaných vrstiev obyvateľstva, čím konkrétne prispieva k dosiahnutiu 1. rozvojového cieľa milénia.
Agriculture is a sector which is more capable than others of generating growth which will help the most disadvantaged sections of the population, thereby making a tangible contribution to the achievement of the first Millennium Development Objective.
Aby tomu tak však skutočne bolo, je potrebné splniť tieto predpoklady: stratégia rozvoja poľnohospodárstva sa musí zamerať na podporu malých poľnohospodárov a rodinné, viacfunkčné poľnohospodárstvo; treba rozvíjať trvalo udržateľné poľnohospodárstvo, ktoré dokáže čeliť čoraz znepokojujúcejšiemu javu dezertifikácie; treba posilňovať a ochraňovať miestne, národné a regionálne trhy a zároveň zabezpečiť prístup poľnohospodárov na ne.
However, there are a number of conditions which must be fulfilled if this is to be brought about: agricultural-development strategy must be directed towards supporting small farmers and multifunctional family agriculture, towards sustainable agriculture which will successfully combat the increasingly worrying phenomenon of desertification, and towards the protection and the strengthening of local, regional and national markets, to which farmers should at the same time be granted access.
Potravinová sebestačnosť znamená potvrdenie práva na výživu založenú na výrobe v malom a strednom rozsahu pri rešpektovaní miestnych plodín a rôznorodosti tradičných metód poľnohospodárskej výroby, chovu dobytka, rybolovu, komercializácie a riadenia vidieka, kde zásadnú úlohu zohrávajú ženy.
Food sovereignty means reaffirming the right to a food supply based on small- and medium-scale production which takes into account local crops and the variety of traditional methods employed in farming, livestock-rearing, fishing, marketing and the management of rural areas, in which women play a fundamental role.
Čo sa týka oznámenia, väčší dôraz by sa mal klásť na určité zásadné otázky týkajúce sa súčasne viacerých oblastí, ktoré môžu zohrávať dôležitú úlohu v každej oblasti, lebo predstavujú konkrétnu prekážku rozvoja afrického poľnohospodárstva.
Concerning the Communication, greater emphasis should be given to some critical cross-cutting issues which play an important role in each area as they can represent a concrete impediment to African agricultural development.
Toto je prípad úlohy žien ako dominantných poľnohospodárskych výrobcov v mnohých častiach Afriky a z toho vyplývajúceho primeraného nasmerovania pozornosti na ich konkrétne potreby, najmä na prístup k výrobným zdrojom a kontrolu nad nimi.
This is the case of the role of women as the dominant agricultural producers in many parts of Africa and the consequent adequate targeting of attention on their particular needs, namely access to and control of productive resources.
Účasť žien na hospodárstve je dôležitá pre ich slobodu a emancipáciu, ako aj pre rozvoj spoločnosti.
The economic involvement of women is essential to their freedom and emancipation and to the development of society.
Preto je nevyhnutné umožniť ženám prístup k zdrojom.
For this reason, women must be given access to resources.
Zabezpečenie žien a ich rodín z hľadiska výživy a zdravia, poskytovanie vzdelanie ich deťom a im samotným mení pozíciu žien, ale aj situáciu v spoločenstve, v ktorom sa ženy zapoja do spoločenského a politického života.
Ensuring that they and their families are healthy and have enough to eat and educating them as well as their children changes their circumstances and also that of their community, where women will become involved in social and political affairs as well.
Mikroúvery sú veľmi dôležitým nástrojom v boji proti chudobe: mikrofinancovanie môže podporovať programy rozvoja vidieka využitím skúseností a spolupráce miestnych finančných inštitútov, ktoré sa špecializujú na pomoc zraniteľným skupinám.
Microcredit is a very important means of combating poverty: microfinance may help to underpin rural-development programmes by drawing on the experience and the cooperation of local financial institutions which specialise in assisting vulnerable groups.
Ďalším rozhodujúcim faktorom je otázka vlastníctva pôdy .
Another determining factor is the land issue .
V mnohých rozvojových krajinách je pôda v rukách veľmi obmedzeného počtu osôb.
In many developing countries, land is an asset which is in the hands of very few people.
Rodiny roľníkov často nie sú oprávnenými vlastníkmi pôdy, preto sú nútené pracovať na prenajatých pozemkoch a/alebo veľkých pozemkoch vlastníkov pôdy.
Rural families often have no property title and are required to work on leased land and/or on landowners' estates.
Z tohto dôvodu je nutné podporovať tie reformné procesy v poľnohospodárstve, ktoré vidieckemu obyvateľstvu umožnia nadobúdať vlastníctvo pôdy.
For this reason, support must be provided for agricultural-reform processes which will enable country dwellers to acquire land.
Problém dezertifikácie je priamo spojený s tragickým hladom.
The problem of desertification is directly related to the tragedy of hunger.
Darcovské krajiny a miestne vlády musia bezprostredne zasiahnuť v záujme zlepšenia zásobovania vodou a boja proti degradácii pôdy.
Donor countries and local governments must act in order to improve water supplies and combat soil impoverishment.
S cieľom zabrániť presadzovaniu hospodárskych záujmov malej skupiny osôb, ktoré ovládajú riadenie vodných zdrojov, by sa mala zaručiť náležitá kontrola týchto zdrojov a ich spravodlivejšie rozdeľovanie.
Water resources should be properly controlled and allocated more equitably in order to ensure that the handful of people who manage those resources are unable to profit from them.
Chýbajúce a nekvalitné zdroje vody v Afrike majú negatívny vplyv nielen na potravinovú istotu, ale aj na ľudské zdravie.
The scarcity and poor quality of water in Africa are detrimental both to food security and to human health.
Nedostatok základnej infraštruktúry, verejných zariadení a služieb nepriaznivo ovplyvňuje trvalo udržateľný rozvoj, hospodársky rast a ľudský a spoločenský rozvoj kontinentu.
The lack of basic infrastructure, public works and services hampers sustainable development, economic growth and both human and social development within Africa.
V odvetví poľnohospodárstva nie je možné rozvíjať dohady o stabilnom raste bez pevnej siete vodnej, energetickej a dopravnej infraštruktúry.
In the agricultural sector there is no possibility of stable growth unless there is a sound network of water, energy and transport infrastructure.
Rozhodujúce je preto lepšie rozdeľovanie prostriedkov určených na budovanie infraštruktúry zo strany darcov, pričom do procesu rastu treba intenzívnejšie zapájať aj vlády a miestne spoločenstvá.
Donors must ensure that funds allocated to infrastructure are better allocated, whilst governments and local communities must be involved to a greater extent in the growth process.
Kontroverznou je tiež otázka potravinovej pomoci , ktorá často neprichádza včas, nedostane sa tým, ktorí by ju najviac potrebovali, pôsobí odradzujúco na miestnych výrobcov, alebo ju tvorí nadprodukcia zo severnej časti sveta.
A controversial issue is that of food aid , which often does not arrive in time, does not reach the people in greatest need, discourages local production or is related to the food surpluses produced in the North.
Niekedy sú potraviny dokonca zasielané po maximálnej lehote spotreby, prípadne obsahujú GMO.
Sometimes food is sent which past its sell-by date or which contains GMOs.
Niektoré darcovské krajiny navyše využívajú potravinovú pomoc ako politickú zbraň tým, že ju poskytujú národom, ktoré im prejavia lojalitu a riadia sa ich politickými odporúčaniami.
Some donor countries use food aid as a political weapon by granting it to countries which prove compliant and which toe their political line.
Rímska deklarácia z roku 1996 zaviazala signatárske štáty dodržiavať toto nariadenie: Jedlo sa nesmie využívať ako nástroj politického a hospodárskeho nátlaku.
Pursuant to the 1996 Rome Declaration, the signatory states are required to abide by the following provision: 'Food should not be used as an instrument for political and economic pressure'.