natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pán Patriciello bol konkrétne obvinený zo spoluúčasti na riadení, kontrole a podpore činnosti predsedu spoločnosti Neuromed a právneho zástupcu nadácie Paola Pavone, ktorí dňa 11. septembra 2000 spísali zmluvu na bezplatné využívanie inkriminovaného inštitútu, ktorý sa nachádza v samosprávnej obci Salcito, medzi Nadáciou Paola Pavone (vlastník a staviteľ predmetnej budovy) a spoločnosťou Neuromed, s cieľom umožniť spoločnosti Neuromed, ktorá je ústavom sociálnej starostlivosti a výskumným ústavom, prevádzkovať toto zariadenie na účely jej vlastného zisku (...) ako „moderné rehabilitačné centrum“ s (dočasnou) akreditáciou udelenou oblastnými úradmi, z ktorej bola vyňatá akákoľvek forma poskytovania sociálnych služieb alebo sociálneho zabezpečenia; okrem toho daný inštitút údajne už bol postavený vďaka tomu, že oblastné zastupiteľstvo vyplatilo značnú sumu (1 400 000 000 talianskych lír), podmienenú tým, že inštitút bude pôsobiť (okrem iného) ako ústav sociálnej a zdravotníckej starostlivosti a fungoval, ako keby bol súkromným podnikom s politickou záštitou, ktorý sa zároveň snažil prostredníctvom naň napojených odvetví nevyhnutne súvisiacich s takouto činnosťou (nábor pracovníkov, odbyt pre miestne obchody, rôzne spoločnosti, podniky atď.) dosiahnuť politický konsenzus a/alebo upevniť ho, a to najmä na miestnej úrovni, a spreneveriť už získané finančné prostriedky, ktoré sa využívali na veľmi odlišné účely, ktoré vôbec nezodpovedali účelom, na ktoré boli poskytnuté.
More specifically, Mr Patriciello was charged with having played a role in directing, controlling and supporting the actions of the chair of Neuromed and the legal representative of the 'Paola Pavone' Foundation who, on 11 September 2000, drew up a contract for the free use of the 'offending' institute located in the municipality of Salcito, between the 'Paola Pavone' Foundation (owner and builder of the building in question) and the Neuromed, in order to allow the latter welfare and research institution to run the facility in question ‘ for its own profit (...) as an “advanced rehabilitation centre” under (temporary) accreditation arrangements with the Region, excluding any form of social or welfare provision ’; the institute in question, moreover, had allegedly ‘ already been built thanks also to disbursement by the Region of a substantial sum (ITL 1 400 000 000) tied to the operation of the institute (also) as a social and health care institute’ and was run ‘ as if it were a private enterprise under political patronage, also seeking, through the “satellite sectors” that are inevitably linked to such an operation (recruitment, business for local shops, various companies, businesses, etc.) to acquire and/or consolidate political consensus, especially locally, and to embezzle the financing already obtained – using that funding for very different purposes that were totally incompatible with those for which it had been granted.
Tento inštitút sa takisto snažil dosiahnuť ďalšie značné zisky z poskytovaných služieb, ktoré boli štedro hradené regiónom Molise na úkor tak oblastného zastupiteľstva, ako aj celej komunity.
It also sought to make further substantial profit from the services provided, which were handsomely reimbursed by the Molise Region, to the detriment of both the authority and the entire community ’.
Pán Patriciello bol zároveň obvinený z uvedených trestných činov týkajúcich sa územného plánovania, pretože v spolupráci s ostatnými obžalovanými údajne svojvoľne zmenil účel zariadenia v samosprávnej obci Salcito z domova dôchodcov na moderné rehabilitačné centrum bez potrebného povolenia správnych orgánov a využíval zariadenie, ktoré už nemalo povolenie vzhľadom na to, že toto povolenie bolo bezplatne vydané na jeho pôvodný sociálny zámer, a teda už nebolo aktuálne.
Mr Patriciello was also charged with the aforementioned town-planning offences because, in cooperation with other defendants, he allegedly ‘ altered the official purpose of the facility ’ in the municipality of Salcito ‘ from a care home for the elderly to an advanced rehabilitation centre ’ without the necessary administrative clearance, using a facility that ‘ no longer had a licence given that it had been granted free of charge for its original social objective, which had become obsolete ’.
Členovia Európskeho parlamentu nepodliehajú vyšetrovaniu, zadržaniu ani súdnemu konaniu v súvislosti so stanoviskami vyjadrenými pri výkone ich povinností alebo v súvislosti so spôsobom hlasovania pri výkone ich povinností.
Members of the European Parliament shall not be subject to any form of inquiry, detention or legal proceedings in respect of opinions expressed or votes cast by them in the performance of their duties.
Počas zasadnutí Európskeho parlamentu jeho členovia požívajú:
During the sessions of the European Parliament, its Members shall enjoy:
b. na území ktoréhokoľvek iného členského štátu imunitu proti zadržaniu a súdnemu konaniu.
b. in the territory of other Member States, immunity from any measure or detention and from legal proceedings.
Imunity sa nemožno dovolávať, ak je člen Európskeho parlamentu pristihnutý pri páchaní trestného činu; imunita zároveň nebráni Európskemu parlamentu vo výkone jeho práva zbaviť imunity niektorého zo svojich členov.
Immunity cannot be claimed when a Member is found in the act of committing an offence and shall not prevent the European Parliament from exercising its right to waive the immunity of one of its Members.
V súvislosti s uplatniteľnosťou článku 9 treba poznamenať, že obvinenia vznesené proti pánu Patriciellovi sa netýkajú vyjadrených názorov alebo hlasovania pri výkone jeho úloh poslanca Európskeho parlamentu, a to zo zrejmého dôvodu, že spreneverenie verejných fondov alebo trestné činy týkajúce sa územného plánovania nemožno považovať za názor či hlasovanie.
As for the applicability of Article 9, it should be noted that the charges brought against Mr Patriciello do not refer to the opinions expressed or votes cast in the performance of his duties as a member of the European Parliament, for the clear reason that embezzlement of public funds or town planning offences cannot be equated with an "opinion" or a "vote".
Čo sa týka článku 10, vzhľadom na to, že obvinenia vznesené proti pánu Patriciellovi sa týkajú skutkov spáchaných v Taliansku, ktorého bol v danom čase štátnym príslušníkom, jedinou uplatniteľnou časťou je tá, podľa ktorej „počas zasadnutia členovia Európskeho parlamentu požívajú: a) na území ich vlastného štátu imunitu priznanú členom ich parlamentu“.
As for Article 10, given that the charges brought against Mr Patriciello refer to facts committed in Italy, whose citizenship he enjoyed at the material time, the only applicable part is the one pursuant to which " during the sessions of the European Parliament its Members shall enjoy: a) in the territory of their own State, the immunities accorded to members of their parliament ".
Rozsah parlamentnej imunity v Taliansku je veľmi podobný imunite, ktorá sa podľa protokolu uplatňuje na účely fungovania Európskeho parlamentu.
The scope of the parliamentary immunity in Italy is very similar to the one that serves the functioning of the European Parliament, based on the Protocol.
Článok 68 ods. 2 talianskej ústavy znie takto:
Article 68(2) of the Italian Constitution reads as follows:
Článok 68 ods. 2
Article 68 (2)
Bez súhlasu parlamentnej komory, do ktorej poslanec patrí, nemožno žiadneho poslanca podrobiť osobnej či domovej prehliadke, ani ho nemožno zatknúť alebo ináč pozbaviť osobnej slobody alebo ho zadržiavať, s výnimkou vykonania právoplatného rozsudku alebo v prípade, keď je poslanec pristihnutý pri páchaní trestného činu, za ktorý je zatknutie povinné.
Without authorisation from the House to which they belong, no member of Parliament may be subjected to a personal search or have their domicile searched, neither may they be arrested or otherwise deprived of personal freedom, or kept in detention, except to enforce a final conviction, or if caught in the act of committing a crime for which arrest is mandatory.
Inými slovami, podľa talianskej ústavy je možné začať trestné stíhanie poslancov parlamentu bez akýchkoľvek osobitných formalít, pričom povolenie je potrebné len v určitých konkrétnych prípadoch.
In other words, under the Italian Constitution, criminal proceedings may be initiated against Members of Parliament without any special formalities, an authorisation being necessary only in some specific cases.
Uvedené dostupné dokumenty nevyhnutne vedú k záveru, že vec týkajúcu sa pán Patriciella z právneho hľadiska nemožno považovať za prípad, v ktorom má imunitu chrániť Európsky parlament.
On the basis of the foregoing and the available documents, it has to be concluded that, from a legal point of view, Mr Patriciello's case cannot be regarded as a case of immunity to be defended by the European Parliament.
Zo záverečnej analýzy vyplýva, že vec týkajúca sa pána Patriciella plne spadá do rozsahu pôsobnosti talianskych právnych predpisov.
In the final analysis, Mr Patriciello's case falls entirely under Italian legislation.
V súčasnom štádiu trestného konania proti pánu Patriciellovi uvedený článok 68 ods. 2 talianskej ústavy neohrozuje jeho výsady ako poslanca parlamentu: rovnako ako poslanci talianskeho parlamentu ani on nepožíva imunitu pred trestným stíhaním ako takým.
At the present stage of the criminal proceedings brought against Mr Patriciello, the above-mentioned Article 68(2)of Italian Constitution does not endanger his prerogatives as a parliamentarian: in the same way as Members of the Italian Parliament, he does not enjoy immunity from criminal prosecution as such.
V dôsledku toho je nepochybné, že článok 10 písm. a) protokolu o výsadách a imunitách vo svojej súčasnej podobe neposkytuje Európskemu parlamentu prostriedky, aby mohol podniknúť záväzné kroky na ochranu Alda Patriciella v danej veci tým, že ochranu poslancov ponecháva na vnútroštátne predpisy ich vlastnej krajiny.
As a consequence, it is unquestionable that, as it stands, Article 10(a), of the Protocol on the privileges and immunities, by letting Members' protection depend on their own national legislation, does not afford the European Parliament with the means of taking binding action in order to protect Mr Patriciello in the case in point.
Na základe uvedených skutočností sa Výbor pre právne veci po vypočutí pána Patriciella a po preskúmaní dôvodov pre a proti v súvislosti s ochranou jeho imunity domnieva, že Protokol o výsadách a imunitách Európskych spoločenstiev z 8. apríla 1965 vo svojej súčasnej podobe neposkytuje Európskemu parlamentu prostriedky na to, aby mohol podniknúť záväzné kroky na ochranu Alda Patriciella.
On the basis of the above considerations, the Committee on Legal Affairs, having heard Mr Patriciello and having examined the reasons for and against defending his immunity, considers that, as it stands, the Protocol on the Privileges and Immunities of the European Communities of 8 April 1965 does not afford the European Parliament with the means of taking binding action in order to protect Aldo Patriciello.
PRÍLOHA: Článok 68 ods. 2 ústavy Talianskej republiky
ANNEX: Article 68(2) of the Italian Constitution
Bez súhlasu parlamentnej komory, do ktorej poslanec patrí, nemožno žiadneho poslanca podrobiť osobnej či domovej prehliadke, ani ho nemožno zatknúť alebo ináč pozbaviť osobnej slobody alebo ho zadržiavať, s výnimkou vykonania právoplatného rozsudku alebo v prípade, keď je poslanec pristihnutý pri páchaní trestného činu, za ktorý je zatknutie povinné ( flagrante delicto) .
'Without authorization from the House to which they belong, no member of Parliament may be subjected to a personal search or have their domicile searched, neither may they be arrested or otherwise deprived of personal freedom, or kept in detention, except to enforce a final conviction, or if caught in the act of committing a crime for which arrest is mandatory flagrante delicto '.
o žiadosti o konzultáciu na tému imunity a výsad Antonia Di Pietra
on the request for consultation on the immunity and privileges of Antonio Di Pietro
– so zreteľom na žiadosť o konzultáciu na tému parlamentnej imunity Antonia Di Pietra, ktorú dňa 15. mája 2008 podal príslušný orgán Talianskej republiky a ktorá bola oznámená na plenárnej schôdzi 5. júna 2008,
– having regard to the request for consultation on the parliamentary immunity of Antonio Di Pietro, forwarded by the competent authority of the Italian Republic on 15 May 2008, and announced in plenary sitting on 5 June 2008,
– po vypočutí Antonia Di Pietra v súlade s článkom 7 ods. 3 rokovacieho poriadku,
– having heard Antonio Di Pietro in accordance with Rule 7(3) of its Rules of Procedure,
– so zreteľom na rozsudky Súdneho dvora Európskych spoločenstiev z 12. mája 1964, z 10. júla 1986 a z 21. októbra 2008
– having regard to the judgments of 12 May 1964, 10 July 1986 and 21 October 2008
– so zreteľom na článok 68 ods. 1 talianskej ústavy,
– having regard to Article 68(1) of the Italian Constitution,
– so zreteľom na správu Výboru pre právne veci ( A6‑0197/2009 ),
– having regard to the report of the Committee on Legal Affairs ( A6-0197/2009 ),
Stále zastúpenie Talianskej republiky postúpilo Európskemu parlamentu v liste zo dňa 15. mája 2008 rozhodnutie občianskeho súdu v Ríme z 10. apríla 2007 v občianskoprávnom konaní č. 85124/2003 medzi Filippom Verdem (žalobca) a Antoniom Di Pietrom (obžalovaný).
By letter of 15 May 2008, the Permanent Representation of the Italian Republic forwarded to the European Parliament the order of the Civil Court of Rome of 10 April 2007 in civil case No 85124/2003 between Filippo Verde (claimant) and Antonio Di Pietro (defendant).
Po zvážení námietky neprípustnosti, ktorú vzniesol na svoju obhajobu pán Di Pietro, taliansky súd vo svojom rozhodnutí žiada Európsky parlament, aby rozhodol o imunite pána Di Pietra vzhľadom na to, že v príslušnom čase bol poslancom Európskeho parlamentu.
In its order, the Italian Court, in considering the defence raised by Mr Di Pietro by way of objection of inadmissibility , asks the European Parliament to rule on the immunity of Mr Di Pietro, given that he was a member of the European Parliament at the material time.
Dňa 12. februára 2003 bol na oficiálnych webových stránkach politickej strany Lista Di Pietro uverejnený článok pána Di Pietra, ktorý bol uverejnený už dňa 26. októbra v denníku Rinascita.
On 12 February 2003, the official website of the political party "Lista Di Pietro" published an article by Mr Di Pietro which had already been published in the daily newspaper "Rinascita" on 26 October 2002.
V tomto článku, ktorý sa týkal konaní prebiehajúcich pred súdom v Miláne vo veci IMI-SIR/Lodo Mondadori , pán Di Pietro uviedol, že pán Filippo Verde bol spolu s ďalšími sudcami obvinený z korupcie na základe toho, že prijal úplatok za „úpravu“ rozsudku (problematické tvrdenie znelo takto: „… Súdny proces „Lodo Mondadori“ by posudzoval rozsudok súdu v Ríme, ktorý je neustále pod priamym alebo nepriamym vplyvom sudcov Mettu, Verdeho, Squillanteho a ktorý zrušil nález rozhodcovského súdu…”).
In that article commenting on the proceedings pending before the Court of Milan in the case of IMI-SIR v. Lodo Mondadori , Mr. Di Pietro stated that Mr Filippo Verde was charged - along with other judges - with corruption on the ground that he had taken a bribe for "fixing" a judgment (the offending sentence was: “… The trial "Lodo Mondadori" would regard a sentence given by the Court of Rome - always under the direct or indirect influence of the judges Metta, Verde, Squillante - that cancelled the arbitral award…”).
V počiatočnom predvolaní pán Filippo Verde uvádza, že sa nikdy nenachádzal na zozname obvinených vo veci Lodo Mondadori , a obviňuje pána Di Pietra z šírenia objektívne nepravdivých informácií, čo predstavuje trestný čin poškodenia dobrého mena (bývalý článok 595 trestného zákonníka).
In the initiating summons, Mr Filippo Verde states that he was never included in the list of accused in the Lodo Mondadori case, and accuses Mr Di Pietro of having disseminated objectively false information, which amounts to the criminal offence of defamation (former Art. 595 of the Criminal Code).
Vo svojom predvolaní požaduje kompenzáciu (bývalý článok 185 trestného zákonníka) a odškodnenie (bývalý článok 12 zákona č. 47 z 8. februára 1948) v celkovej výške 210 000 EUR.
In his summons, he claims compensation (former Art. 185 of the Criminal Code) and an indemnification (former Art. 12 of Law No 47 of 8 February 1948) in a total amount of EUR 210 000.
Pán Di Pietro uznáva, že sa v jeho článku vyskytla „šokujúca chyba“, spôsobená bežným problémom súvisiacim s kopírovaním súboru.
Mr Di Pietro admits that his article contained a “astounding error” caused by a commonplace file copy problem.
Pán Verde nebol v skutočnosti nikdy zapojený do súdneho procesu vo veci Lodo Mondadori ; bol naopak zapojený do prípadu IMI-SIR , v ktorom bol zbavený akejkoľvek zodpovednosti.
In fact, Mr Verde was never involved in the trial of the Lodo Mondadori case; rather he had been involved in the IMI-SIR case, where he had been absolved from any liability.
Pán Di Pietro na svoju obhajobu tvrdí, že k tejto technickej/administratívnej chybe došlo z toho dôvodu, že masmédiá sa oboma prípadmi zaoberali súčasne pod názvom „IMI-SIR/Lodo Mondadori“.
In his defence, Mr Di Pietro claims that this technical/clerical error arose because the mass media commonly dealt with the two cases together under the heading “IMI-SIR/Lodo Mondadori”.
Pán Di Pietro ďalej uvádza, že chybné začlenenie mena pána Verdeho do tohto článku malo každopádne okrajový význam, pretože článok sa zaoberal predovšetkým politickým dosahom príslušných súdnych konaní.
Mr Di Pietro further argues that the erroneous inclusion of Mr Verde's name in the article in issue was in any case marginal, since the article was concerned principally with the political implications of the legal proceedings in question.
Obžalovaný takisto zdôrazňuje, že článok bol napísaný tak, aby zdôraznil, že sa stále čaká na podanie žaloby zo strany prokurátora.
The defendant also stresses that the article was drafted in such a way as to underscore that the charges laid by prosecutor still had to be made out.
Počas zasadnutí Európskeho parlamentu jeho členovia využívajú:
During the sessions of the European Parliament, its Members shall enjoy:
Akékoľvek vyšetrovanie zo strany príslušného orgánu týkajúce sa výsad alebo imunity poslancov sa musí riadiť vyššie uvedenými pravidlami.“
Any inquiry as to the scope of Members' privileges or immunities made by a competent authority shall be dealt with according to the above rules. "
Pán Di Pietro tvrdí, že medzi jeho politickou činnosťou a predmetným článkom existuje súvislosť, a žiada o uplatnenie článku 68 ods. 1 talianskej ústavy, v ktorom sa stanovuje, že „poslanci Parlamentu nesmú byť stíhaní za vyjadrené názory alebo hlasovanie pri výkone svojej funkcie“.
Mr Di Pietro argues that there is the nexus between his political activity and the article at issue and calls for the application of Article 68(1) of the Italian Constitution, which provides that: “Members of Parliament cannot be held accountable for the opinions expressed or votes cast in the performance of their function”.
Táto žiadosť by sa mala vykladať ako žiadosť o uplatnenie článku 9 protokolu, pretože pán Di Pietro je (bývalým) poslancom Európskeho parlamentu a príslušný článok bol uverejnený ešte počas jeho pôsobenia vo funkcii poslanca.
This request should be construed as a request for the application of Article 9 of the Protocol given that Mr Di Pietro is a (former) member of the European Parliament and the article in question was published when he was still a member.
Vo svojich výrokoch, ktoré sa uvádzajú v súdnom predvolaní zaslanom žalobcom, pán Di Pietro vlastne len komentuje fakty týkajúce sa verejnej oblasti.
As a matter of fact, in his statements reported by the writ of summons filed by the claimant, Mr Di Pietro merely commented on facts in the public domain.
Opisom a kritikou jednej z najdôležitejších súdnych káuz súčasného talianskeho politického života si len plnil svoju povinnosť ako poslanec Parlamentu a voličom sprostredkoval svoj názor na otázku verejného záujmu.
In describing and criticising one of the most important judicial affairs of recent Italian political life, he was carrying out his duty as a Member of Parliament in expressing his opinion on a matter of public interest to his constituents.
Pán Di Pietro si skrátka plnil svoju povinnosť ako poslanec Parlamentu.
In short, Mr Di Pietro was carrying out his duty as a Member of Parliament.
Pokusy umlčať prostredníctvom súdnych konaní poslancov Parlamentu pri vyjadrovaní ich postojov k otázkam oprávneného verejného záujmu a verejných obáv sú v demokratickej spoločnosti neprijateľné a sú v rozpore s článkom 9 protokolu, ktorého zámerom je chrániť slobodu prejavu poslancov pri výkone ich povinností v záujme Parlamentu ako inštitúcie.
To seek to gag Members of Parliament from expressing their opinions on matters of legitimate public interest and concern by bringing legal proceedings is unacceptable in a democratic society and in breach of Article 9 of the Protocol, which is intended to protect Members' freedom of expression in the performance of their duties in the interests of Parliament as an Institution.
Výbor pre právne veci na základe uvedených úvah po preskúmaní dôvodov za ochranu imunity a proti nej odporúča ochrániť imunitu pána Antonia Di Pietra.
On the basis of the above considerations, the Committee on Legal Affairs, having examined the reasons for and against defending immunity, recommends that the immunity of Mr Antonio Di Pietro be defended.
o integrovanom prístupe k rovnosti mužov a žien v rámci práce výborov a delegácií
on gender mainstreaming in the work of its committees and delegations
– zo zreteľom na článok 2, článok 3 ods. 2, článok 13 a článok 141 ods. 4 Zmluvy o ES,
– having regard to Articles 2, 3(2), 13 and 141(4) of the EC Treaty,
– so zreteľom na prácu generálneho riaditeľstva Rady Európy pre ľudské práva a právne veci a predovšetkým riadiaceho výboru Rady Európy pre rovnosť žien a mužov,
– having regard to the work of the Council of Europe’s Directorate-General of Human Rights and Legal Affairs, and in particular the Council of Europe’s steering committee for equality between women and men,
– so zreteľom na správu Výboru pre práva žien a rodovú rovnosť ( A6‑0198/2009 ),
– having regard to the report of the Committee on Women’s Rights and Gender Equality ( A6‑0198/2009 ),
A. keďže rovnosť mužov a žien tvorí základnú zásadu práva Spoločenstva a podľa článku 2 zmluvy predstavuje jednu z úloh Spoločenstva,
A. whereas equality between men and women is a fundamental principle of Community law and, in accordance with Article 2 of the Treaty, is one of the tasks to be promoted by the Community,
B. keďže článok 3 ods. 2 Zmluvy o ES ustanovuje zásadu integrovaného prístupu k rovnosti žien a mužov konštatovaním, že Spoločenstvo sa vo všetkých činnostiach zameriava na odstránenie nerovností a podporu rovnoprávnosti medzi mužmi a ženami,
B. whereas Article 3(2) of the Treaty lays down the principle of gender mainstreaming by stating that, in all its activities, the Community should aim to eliminate inequalities and to promote equality between men and women,
C. zohľadňujúc neustály percentuálny nárast počtu poslankýň Európskeho parlamentu, ktorý sa zmenil zo 17,5 % v roku 1979 na 31,08 % v roku 2009,
C. having regard to the steady increase in the percentage of female Members of the European Parliament from 17.5 % in 1979 to 31.08 % in 2009,
D. keďže len málo poslankýň zastáva vysoké funkcie v rámci orgánov Európskeho parlamentu (členstvo v predsedníctve, výboroch, delegáciách atď.),
D. having regard to the low proportion of female Members in top positions in Parliament bodies (for example, chairs or members of the bureaux of committees or delegations),