natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Oblasť jeho pôsobnosti sa vzťahuje na konštrukčné riešenie jadrových zariadení, ich umiestňovanie, výstavbu, údržbu, prevádzku a vyraďovanie z prevádzky, v prípade čoho sa musia podľa legislatívneho a dozorného rámca príslušného členského štátu zohľadniť otázky bezpečnosti.
Its scope of application is the design, siting, construction, maintenance, operation and decommissioning of nuclear installations, for which consideration of safety is required under the legislative and regulatory framework of the Member State concerned.
Plne sa uznáva a rešpektuje právo členských štátov rozhodnúť o tom, či využívať alebo nevyužívať jadrovú energiu.
The right of each Member State to decide to use nuclear energy or not is recognised and fully respected.
Predpokladá sa, že prostredníctvom tohto rámca Spoločenstva týkajúceho sa jadrovej bezpečnosti sa dosiahne niekoľko operačných cieľov, konkrétne že sa posilní úloha vnútroštátnych dozorných orgánov, hlavná zodpovednosť držiteľa licencie za bezpečnosť pod kontrolou dozorného orgánu, posilní sa nezávislosť dozorného orgánu, zaistí sa vysoká úroveň transparentnosti v otázkach bezpečnosti jadrových zariadení, zavádzanie systémov riadenia, pravidelný dohľad nad bezpečnosťou, dostupnosť odborných znalostí o jadrovej bezpečnosti a priorita bezpečnosti.
By means of this Community nuclear safety framework, several operational objectives are envisaged to be achieved, namely enhancing the role of national regulators, prime responsibility of the licence holder for safety under the control of the regulatory body, reinforcing the independence of the regulatory body, ensuring a high level of transparency on issues related to the safety of nuclear installations, implementation of management systems, regular safety supervision, availability of nuclear safety expertise, priority to safety.”
Normatívne ustanovenia a odôvodnenia navrhovanej smernice
The enacting terms and recitals of the proposed directive
V tomto oddiele budú uvedené všetky ustanovenia, ktoré sa osobitne týkajú aspektov životného prostredia.
In this section, attention will be drawn to any provisions specifically referring to environmental aspects.
Článok 1 ustanovuje cieľ a pôsobnosť, smernice, konkrétne „dosiahnuť, udržať a sústavne zlepšovať jadrovú bezpečnosť v Spoločenstve a posilniť úlohu vnútroštátnych dozorných orgánov“.
Article 1 sets out the objective and scope of the directive, namely “achieving, maintaining and continuously improving nuclear safety in the Community and to enhance the role of the national regulatory bodies”.
Oblasť pôsobnosti sa vzťahuje na „konštrukčné riešenie jadrových zariadení, ich umiestňovanie, výstavbu, údržbu, prevádzku a vyraďovanie z prevádzky, v prípade čoho sa musia podľa legislatívneho a dozorného rámca príslušného členského štátu zohľadniť otázky bezpečnosti“.
It is to apply to “the design, siting, construction, maintenance, operation and decommissioning of nuclear installations, for which consideration of safety is required under the legislative and regulatory framework of the Member State concerned”.
EÚ L 159 E, 29.6.1996, s.
OJ L 159, 29.6.1996, p.
1. , ktorá, ako sa uvádza v odôvodnení 3, ustanovuje základné bezpečnostné normy.
1. , which, as recital 3 makes clear, establishes the basic safety standards.
Tento článok tiež uvádza, že každý členský štát sa môže slobodne rozhodnúť, či má mať vlastný civilný jadrový program.
This article also states that each Member State is free to decide whether or not to operate a civil nuclear programme of its own.
Článok 2 obsahuje vymedzenie pojmov.
Article 2 sets out the definitions.
Treba zdôrazniť, že pojem „jadrová bezpečnosť“ podľa neho znamená „náležité prevádzkové podmienky dosiahnuté opatreniami prijatými so zreteľom na predchádzanie nehodám alebo zmiernenie následkov nehôd, výsledkom čoho je ochrana pracovníkov, verejnosti, vzduchu, vody a pôdy pred nadmerným radiačným ohrozením pochádzajúcim z jadrových zariadení“ (zvýraznenie doplnené).
Attention is drawn to the fact that it defines “nuclear safety” as “the achievement of proper operating conditions through measures taken with a view to the prevention of accidents or mitigation of accident consequences, resulting in protection of workers, general public and the air, water and soil from undue radiation hazards arising from nuclear installations” (emphasis supplied).
Článok 3 ustanovuje, že hlavnú zodpovednosť za bezpečnosť jadrového zariadenia nesie držiteľ licencie, a že členské štáty majú vytvoriť a udržiavať legislatívny a regulačný rámec (požiadavky na bezpečnosť, systém udeľovania licencií a systém kontroly a systém regulačného dozoru).
Article 3 provides that prime responsibility for the safety of nuclear installations lies with the licence holder and that Member States are to establish and maintain a legislative and regulatory framework (national safety requirements, a system of licensing and control and a system of regulatory supervision).
Článok 4 sa týka regulačných orgánov (nezávislosť, právomoci, kompetencie, financovanie a zamestnanci), ktoré udeľujú licencie a majú dozorné funkcie.
Article 4 deals with regulatory bodies (with independence, authority, competence and sufficient funding and personnel), which are to grant licences and have monitoring functions.
Regulačné orgány a národné regulačné systémy budú podliehať medzinárodnému vzájomnému prieskumu, ktorý sa uskutoční každých 10 rokov.
The regulatory bodies and national regulatory systems are to be subject to international peer review every ten years.
Článok 5 sa týka transparentnosti (verejné informácie).
Article 5 treats of transparency (public information).
Článok 7 vymedzuje povinnosti držiteľov licencií a článok 8 sa týka dohľadu.
Article 7 sets out the obligations of licence holders and Article 8 deals with supervision.
Článok 9 sa zaoberá vzdelávaním a odbornou prípravou.
Article 9 provides for education and training.
Článok 10 uvádza, že členské štáty môžu ustanoviť prísnejšie bezpečnostné opatrenia.
Article 10 states that Member States may lay down more stringent safety measures.
Články sa 11, 12, 13 a 14 sa týkajú predkladania správ, transpozície, nadobudnutia účinnosti a adresátov smernice.
Articles 11, 12, 13 and 14 deal respectively with reporting, transposition, entry into force and the addressees of the directive.
Preambula smernice neobsahuje žiaden konkrétny odkaz na ochranu životného prostredia, hoci odôvodnenie 5 odkazuje na efektívnu ochranu pred rádiologickými rizikami a haváriami, ktoré by mohli mať rádiologické následky, toto by sa mohlo vysvetliť tak, že sa týka hrozieb pre životné prostredie.
The preamble to the directive contains no specific reference to environment protection, although recital 5 does refer to effective defences against radiological risks and accidents which could have radiological consequences, which could be construed as covering threats to the environment.
Hlavný dôvod smernice je stanovený v odôvodnení 5: „Hoci so zreteľom na súčasné vedecké poznatky systém ochrany pred žiarením zriadený existujúcimi základnými bezpečnostnými normami zaručuje vysokú úroveň ochrany zdravia obyvateľstva, by sa mal ďalej doplniť, aby sa zaručilo udržiavanie, rozvíjanie a sústavne zlepšovanie vysokej úrovne bezpečnosti jadrových zariadení.
The main ground for the directive is set out in Recital 5: “Although the system of radiation protection established by the existing basic safety standards, taking into account the current scientific knowledge, ensures a high level of protection for the health of the population, it should be further supplemented to ensure that a high level of safety of nuclear installations is maintained, developed and continuously improved.
Podmienkou, bez ktorej nemožno úplne dosiahnuť ciele v oblasti ochrany zdravia ustanovené v článku 2 písm. b) zmluvy, je zachovať vysokú úroveň bezpečnosti od konštrukčného riešenia až po vyradenie z prevádzky.
Keeping up a high level of safety from design to decommissioning is a sine qua non condition in order to fully attain the objectives of health protection set out in Article 2(b) of the Treaty.
Na tento účel by sa mali udržiavať účinné obranné opatrenia proti rádiologickým rizikám a malo by sa predchádzať haváriám, ktoré by mohli mať rádiologické následky.“
For this purpose effective defences against radiological risks should be maintained and accidents which could have radiological consequences should be prevented.”
Konštatuje sa, že uvedené zásady sa často týkajú otázok ochrany životného prostredia, napr.: bezpečná kontrola všetkého rádioaktívneho odpadu, nakladanie s rádioaktívnym odpadom, nakladanie s rádioaktívnym rizikom (vyjadrené všeobecne, zohľadňujúc environmentálne faktory, ochranu súčasnej a budúcich generácií, ľudí a životného prostredia, škodlivé vplyvy na životné prostredie atď.)
It is noted that these principles often reflect environment protection concerns, for example: safe control of all radioactive waste, radioactive waste management, radioactive risk management (expressed in general terms, taking account of environmental factors, protection of present and future generations – people and the environment, harmful effects to the environment, etc.).
Konkrétnejšie, zásada 8 obsahuje dlhšiu časť o životnom prostredí, ktorá stojí za citát: „Hoci účinky vystavenia žiareniu na ľudské zdravie sú relatívne dobre známe, hoci jestvujú určité neistoty, účinky žiarenia na životné prostredie sú preskúmané menej podrobne.
More specifically, principle 8 has a long passage on the environment which is worth quoting in extenso : “ Whereas the effects of radiation exposure on human health are relatively well understood, albeit with uncertainties , the effects of radiation on the environment have been less thoroughly investigated.
Súčasný systém ochrany pred žiarením poskytuje v všeobecnosti dostatočnú ochranu ekosystémov v ľudskom životnom prostredí pred škodlivým vplyvom vystavenia žiareniu.
The present system of radiation protection generally provides appropriate protection of ecosystems in the human environment against harmful effects of radiation exposure.
Všeobecným zámerom opatrení prijatých na ochranu životného prostredia je ochrana ekosystémov pred vystavením žiareniu, ktoré by malo negatívne dôsledky na populáciu druhu (na rozdiel od jednotlivých organizmov).“
The general intent of the measures taken for the purposes of environmental protection has been to protect ecosystems against radiation exposure that would have adverse consequences for populations of a species (as distinct from individual organisms ).”
Z tejto analýzy by sa mohlo zdať, že ťažiskom navrhovanej smernice je jadrová bezpečnosť všeobecne, a cieľom je doplniť základné normy ustanovené v smernici Rady 96/29/Euratom a tak zabezpečiť zachovanie, vývoj a neustále zlepšovanie vysokej úrovne bezpečnosti jadrových zariadení.
It would appear from this analysis that the centre of gravity of the proposed directive is nuclear safety in general terms, its aim being to supplement the basic standards laid down in Council Directive 96/29/Euratom in order to ensure that a high level of safety of nuclear installations is maintained, developed and continuously improved.
Z výslovného odkazu v článku 2 na životné prostredie a v prílohe navrhovanej Výborom pre priemysel na ekosystémy je zrejmé, že na účely tejto smernice sa jadrová bezpečnosť musí vnímať aj ako otázka ochrany životného prostredia a nielen ochrany pracovníkov a obyvateľstva.
It is clear from the explicit reference in Article 2 to the environment and to ecosystems in the annex proposed by the Industry Committee that, for the purposes of the directive, nuclear safety must be construed also in terms of environment protection and not only in terms of protection of the health of workers and the general public.
Navrhovaná smernica (spolu s navrhovanou prílohou ) prakticky len vyžaduje od členských štátov, aby dodržiavali bezpečnostné zásady MAAE, pričom neuvádza technické podrobnosti, a ustanovuje kompetencie a úlohy držiteľov licencií a regulačných orgánov.
Indeed, the proposed directive (including the proposed annex) boils down simply to requiring the Member States to respect IAEA safety principles without specifying how they should do so in technical terms and to set out the responsibilities and tasks of licence holders and regulators.
Neobsahuje žiadne ustanovenia o technologických aspektoch jadrovej bezpečnosti.
It does not embody any provision relating to technological aspects of nuclear safety.
Za všetko hovorí použitie termínu „zásady“.
The use of the term “principles” says it all.
Napriek tomu, ak by Spoločenstvo malo napríklad rozvinúť zásadu 8 v špecifických právnych predpisoch týkajúcich sa ochrany ekosystémov v ľudskom životnom prostredí pred škodlivými účinkami vystavenia žiareniu, správnym právnym základom by bol nepochybne článok 175 ods. 1 Zmluvy o ES.
This having been said, however, if, say, the Community were to develop principle 8 in specific legislation relating to the protection of ecosystems in the human environment against harmful effects of radiation exposure, there would be little doubt that the proper legal basis would be Article 175(1) of the EC Treaty.
Správny právny základ
The proper legal basis
Komisia odôvodňuje svoj výber právneho základu takto:
The Commission justifies its choice of legal basis as follows:
„Právnym základom tohto návrhu je článok 31 Zmluvy o Euratome, v spojení s jej článkom 32.
“The legal basis for this proposal is Article 31 of the Euratom Treaty, in connection with Article 32 thereof.
V článku 31 sa vymedzuje postup prijímania základných bezpečnostných noriem na účely ochrany zdravia pracovníkov a širokej verejnosti pred nebezpečenstvom vyplývajúcim z ionizujúceho žiarenia, ktoré sú ustanovené v článku 30.
Article 31 defines the procedure for the adoption of the basic safety standards provided for in Article 30 for the protection of the health of workers and the general public against the dangers arising from ionising radiation.
V článku 32 sa výslovne uvádza, že základné normy by sa mohli doplniť v súlade s postupom ustanoveným v článku 31.“
Article 32 explicitly states that the basic standards might be supplemented in accordance with the procedure laid down in Article 31.”
Viacerí poslanci vyslovili v súvislosti s navrhovaným právnym základom tieto pochybnosti:
The following doubts have been raised by various Members about the proposed legal basis.
Argumentuje sa tým, že normy, ktoré sa majú prijať podľa tohto ustanovenia, sa týkajú „ ochrany zdravia pracovníkov a zdravia verejnosti pred nebezpečenstvami vznikajúcimi v dôsledku ionizujúceho žiarenia“ (článok 30).
It is argued that the standards to be adopted under this provision relate to “the protection of the health of workers and the general public against the dangers arising from ionizing radiations” (Article 30).
Článok 30 je v skutočnosti iba základom systému ochrany pred žiarením, pretože ustanovuje maximálne prípustné dávky a úrovne vystavenia a kontaminácie.
In fact, Article 30 establishes only the basis for a system of radiation protection by defining maximum permissible doses and levels of exposures and contamination.
Návrh Komisie, a návrhy spravodajcu ešte viac (príloha o bezpečnostných zásadách), sa týkajú technologických aspektov jadrovej bezpečnosti, ktoré údajne jasne presahujú hranice právomoci Spoločenstva v rámci Zmluvy o Euratome.
Yet the proposal and, even more so, the Rapporteur's suggestions (the annex covering safety principles) cover the technological aspects of nuclear safety, which, it is alleged, clearly go beyond the limits of the Community competence under EURATOM.
Článok 31 Zmluvy o Euratome sa však netýka ochrany životného prostredia.
Yet the protection of the environment is not covered by Article 31 EURATOM.
Na vzduch, vodu a pôdu odkazujú články 37 a 38 Zmluvy o Euratome , ale tieto ustanovenia neposkytujú žiaden právny základ na prijímanie legislatívnych opatrení, ale iba na zber údajov a odporúčania.
Air, water and soil are referred to in Articles 37 and 38 EURATOM but those provisions provide no legal basis whatsoever for adopting legislative measures, just for data collection and recommendations.
Namiesto toho sa argumentuje, že ochrana životného prostredia je spoločnou pôsobnosťou Európskeho spoločenstva podľa článku 175 ES, a toto ustanovenie by sa malo uplatniť ako ďalší právny základ.
Instead, it is argued, environmental protection is a (shared) competence of the European Community under Article 175 EC and hence that provision should be used as an additional legal basis.
Na rozdiel od článku 31 Zmluvy o Euratome, ktorý ustanovuje len jednoduchú konzultáciu s Európskym parlamentom, článok 175 ES vyžaduje spolurozhodovanie.
Unlike Article 31 EURATOM, which provides for mere consultation of the European Parliament, Article 175 EC requires codecision.
V tejto súvislosti možno konštatovať, že návrh už nevyžaduje pravidelné podávanie správ Európskemu parlamentu o stave uplatňovania smernice a o jadrovej bezpečnosti v ES (na rozdiel od predchádzajúcich návrhov.)
It is observed in this connection that the proposal no longer requires regular reporting to the European Parliament on the status of the application of the Directive and nuclear safety in the EC (unlike the previous two proposals).
Je potrebné zdôrazniť, že smernice, ktoré regulovali (okrem iného aj) jadrové zariadenia, už boli založené na Zmluve o ES, najjasnejším príkladom je smernica Rady 85/337/EHS o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie.
It is pointed out that directives which (also) regulated nuclear installations have already been based on the EC Treaty, the most prominent example being Council Directive 85/337/EEC on the assessment of the effects of certain public and private projects on the environment.
Táto bola založená výlučne na Zmluve o ES, konkrétne na ustanovení o ochrane životného prostredia.
This was exclusively based on the EC Treaty, and more particularly the provision on environmental protection.
Alternatívne sa ako posledná možnosť navrhuje, aby sa štandardný právny základ, článok 203 Zmluvy o Euratome, použil (buď sám alebo ako druhý právny základ) pre vyššie uvedené technologické a ekologické aspekty .
It is argued that, in the alternative and as a last resort, the default legal basis of Article 203 EURATOM should be used (either exclusively or as a second legal basis) to cover the technological and environmental aspects adverted to above.
Komisia sa domnieva že hoci systém ochrany pred žiarením zriadený existujúcimi základnými bezpečnostnými normami zaručuje vysokú úroveň ochrany zdravia obyvateľstva, mal by sa ďalej doplniť, aby sa zaručilo udržiavanie, rozvíjanie a sústavne zlepšovanie vysokej úrovne bezpečnosti jadrových zariadení.
The Commission considers that although the system of radiation protection established by the existing basic safety standards ensures a high level of protection for the health of the population, it should be further supplemented to ensure that a high level of safety of nuclear installations is maintained, developed and continuously improved.
Z týchto dôvodov predkladá tento legislatívny návrh pod článkami 31 a 321 Euratomu.
For this reason it is now submitting the present legislative proposal, under Articles 31 and 32 EURATOM.
Na základe podrobnej analýzy cieľa a obsahu navrhovanej smernice sa možno preto domnievať, že analýza Právnej služby, podľa ktorej sú články 31 a 32 Zmluvy o Euratome primeraným právnym základom a nie je preto nutné použiť článok 203 Zmluvy o Euratome, je správna.
It is therefore considered, in the light of a detailed analysis of the aim and content of the proposed directive, that the Legal Service’s analysis that Articles 31 and 32 EURATOM constitute an appropriate legal basis and that there is no need to have recourse to Article 203 EURATOM is correct.
Na tento názor nemá vplyv ani zavedenie prílohy obsahujúcej bezpečnostné zásady, pretože príloha nemení cieľ navrhovaného nástroja.
This position is not altered by the introduction of an annex containing safety principles, since it does not alter the object of the proposed instrument.
Tento názor by bolo potrebné upraviť, ak by Spoločenstvo malo napríklad rozvinúť zásadu 8 v špecifických právnych predpisoch týkajúcich sa ochrany ekosystémov v ľudskom životnom prostredí pred škodlivými účinkami vystavenia žiareniu, kde správnym právnym základom by bol nepochybne článok 175 ods. 1 Zmluvy o ES.
However, the position would be altered were the Community to develop principle 8 in specific legislation relating, say, to the protection of ecosystems in the human environment against harmful effects of radiation exposure, when there would be little doubt that the proper legal basis would be Article 175(1) of the EC Treaty.
Právna služba sa domnieva, že ak sa to určitosťou potvrdí, neschopnosť Komisie získať nové stanovisko o základných normách od skupiny osôb vymenovaných Vedeckým a technickým výborom pred predložením svojho nového návrhu by bola porušením jednej zo základných procedurálnych požiadaviek, čo podľa 2. pododseku článku 230 Zmluvy o ES predstavuje dôvod na prehodnotenie aktu prijatého týmto spôsobom.
The Legal Service finds that, if it is definitely confirmed, the Commission’s apparent failure to obtain a new opinion on the basic standards from a group of persons appointed by the Scientific and Technical Committee before presenting its new proposal would constitute an infringement of an essential procedural requirement which, pursuant to Article 230 (second subparagraph) EC, constitutes a ground of review of the act thus adopted.
Táto pozícia sa javí ako správna podľa zákona.
This position seems to be correct in law.
Odporúča sa, aby gestorský výbor túto vec objasnil s Komisiou ku svojej plnej spokojnosti.
It is recommended that the main committee clarify this matter to its full satisfaction with the Commission.
Na svojej schôdzi 31. marca 2009, konštatujúc, že nezískanie stanoviska o základných normách od skupiny osôb menovanej Vedeckým a technickým výborom pred tým, ako predloží Komisia nový návrh, by bolo porušením základnej procedurálnej požiadavky, ktoré podľa 2. pododseku článku 230 Zmluvy o ES predstavuje dôvod na prehodnotenie aktu prijatého týmto spôsobom, Výbor pre právne veci rozhodol 13 hlasmi za, 6 hlasmi proti (hlasovania sa nezdržal žiaden poslanec)
At its meeting of 31 March 2009, while noting that the Commission’s apparent failure to obtain a new opinion on the basic standards from a group of persons appointed by the Scientific and Technical Committee before presenting its new proposal would constitute an infringement of an essential procedural requirement which, pursuant to Article 230 (second subparagraph) EC, constitutes a ground of review of the act thus adopted, the Committee on Legal Affairs accordingly decided, by 13 votes in favour, 6 votes against and no abstentions
Na záverečnom hlasovaní boli prítomní Giuseppe Gargani (predseda), Rainer Wieland (podpredseda), Lidia Joanna Geringer de Oedenberg (podpredsedníčka), Francesco Enrico Speroni (podpredseda), Monica Frassoni (spravodajkyňa výboru požiadaného o stanovisko), Carlo Casini, Bert Doorn, Nicole Fontaine, Neena Gill, Klaus-Heiner Lehne, Véronique Mathieu, Hans-Peter Mayer, Manuel Medina Ortega, Hartmut Nassauer, Aloyzas Sakalas, Eva-Riitta Siitonen, Jacques Toubon, Diana Wallis, Jaroslav Zvěřina, Tadeusz Zwiefka. odporučiť, že príslušným právnym základom je článok 31 a 32 Zmluvy o Euratome.
The following were present for the final vote: Giuseppe Gargani (Chair), Rainer Wieland (Vice-Chair), Lidia Joanna Geringer de Oedenberg (Vice-Chair), Francesco Enrico Speroni (Vice-Chair), Monica Frassoni (rapporteur), Carlo Casini, Bert Doorn, Nicole Fontaine, Neena Gill, Klaus-Heiner Lehne, Véronique Mathieu, Hans-Peter Mayer, Manuel Medina Ortega, Hartmut Nassauer, Aloyzas Sakalas, Eva-Riitta Siitonen, Jacques Toubon, Diana Wallis, Jaroslav Zvěřina, Tadeusz Zwiefka. , to recommend that the appropriate legal basis is Articles 31 and 32 of the EURATOM Treaty.
k návrhu smernice Rady, ktorou sa ustanovuje rámec Spoločenstva týkajúci sa jadrovej bezpečnosti
on the proposal for a Council directive setting up a Community framework for nuclear safety