natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Švédsky a nemecký sudca považovali konanie za zdĺhavé z toho dôvodu, že samotné otázky boli veľmi dlhé a zložité.
Both a Swedish and a German judge expected the reference to be lengthy because the questions asked were themselves very long and complex.
Dvaja sudcovia napokon považovali konanie v ich prípade za rýchle – jedno rozhodnutie súd vyniesol bez ústnej časti konania a prednesenia návrhov zo strany generálneho advokáta.
Finally, two judges considered the procedure in their case to be fast, one of the judgments having been handed down by the ECJ without oral proceedings or an Advocate General Opinion.
Pokiaľ ide o konkrétne časti konania, najkritizovanejšou bola podľa fínskeho a nemeckého sudcu ústna časť konania.
Turning to the answers relating to specific parts of the procedure, the most criticised part was the oral procedure, highlighted both by a Finnish and by a German judge.
Jeden nemecký sudca správneho súdu kritizoval dĺžku lehoty, v rámci ktorej môžu členské štáty predkladať písomné pripomienky.
One German administrative judge criticised the length of the period within which Member States can present their written observations.
Konanie v prípade návrhu jedného respondenta sa predĺžilo z toho dôvodu, že dvakrát po sebe nastali zmeny v pridelení prípadu v rámci systému komôr ESD.
Finally, one respondent's reference was delayed by two successive changes in the allocation of his case within the Court of Justice's chamber structure.
(d) Preformulovanie otázok v návrhu
(d) Reformulation of questions referred
Len malý počet sudcov, ktorí mali skúsenosť s prejudiciálnym konaním (11 %), uviedol, že Súdny dvor ich otázky do určitej miery preformuloval.
Only a small minority of judges (11%) who had experienced a preliminary ruling procedure stated that their questions were reformulated to some extent by the Court of Justice.
Otázky dvoch sudcov boli preformulované úplne a jeden sudca zo Spojeného kráľovstva považoval takéto preformulovanie za prehnané.
Two judges' questions were completely reformulated, and one judge from the United Kingdom considered this reformulation excessive.
Štyri ďalšie návrhy boli preformulované len minimálne.
Four further references were only slightly reformulated.
V jednom prípade sa sudca vyjadril v tom zmysle, že reformuláciou ESD sa vyjasnil význam otázky.
In one case, the judge considered that the meaning of the question was further highlighted by the ECJ's reformulation.
ESD v inom prípade spojil dve otázky do jednej.
In another case, the ECJ combined two questions into one.
(e) Pomoc pri podávaní návrhov ESD
(e) Guidance in referring questions to the ECJ
Kým 60 % sudcov podávajúcich návrhy uviedlo, že im bola pri formulácii návrhu poskytnutá pomoc, 40 % takúto pomoc nedostalo.
60% of referring judges considered that they had guidance to formulate their reference whereas 40% did not.
Štyria sudcovia spomedzi tých, ktorým nebola poskytnutá pomoc, uviedli, že pomoc nebola potrebná ani vhodná.
Among those who had no guidance, four judges considered that guidance was neither necessary nor appropriate.
Respondenti, ktorí vyhľadali pomoc, ju vyhľadali mnohými spôsobmi.
Those respondents who did seek guidance did so in a number of ways.
Najpopulárnejšou formou pomoci bola pomoc zo strany ostatných kolegov na súde, kde príslušný sudca pôsobil (29 %).
The most popular source of guidance was other colleagues within the judge's court (29%).
Ďalšími, pomerne populárnymi spôsobmi vyhľadania pomoci, bolo využitie informácií na webovej stránke Súdneho dvora a oznámenia Súdu v tejto otázke (15 %), vzdelávanie (13 %) a učebnice a akademické texty (13 %).
The Court of Justice's website and the Court's notice on the matter (15%), training (13%), textbooks and academic writings (13%) were all relatively popular.
Ďalšími citovanými zdrojmi je vlastná judikatúra Súdneho dvora (10 %), návrhy strán (6 %), judikatúra najvyšších vnútroštátnych súdov (4 %), osobné skúsenosti z minulosti (4 %), špecializovaný sudca alebo poradca na súde (4 %) a napokon ministerstvo spravodlivosti (2 %).
Further sources cited were the ECJ's own case-law (10%), the parties' submissions (6%), case-law from national supreme courts (4%), past personal experience (4%), a specialised judge or advisor in the court (4%), and finally the justice ministry (2%).
Veľké množstvo sudcov využilo kombináciu pomoci z viacerých zdrojov.
A substantial number of judges sought guidance from a combination of the above sources.
(f) Vplyv rozhodnutia ESD na vnútroštátne konania
(f) Impact of ECJ ruling on national proceedings
Veľká väčšina respondentov (89 %) považovala rozhodnutie ESD za ľahko uplatniteľné na okolnosti prípadu, čo umožnilo uzavretie prejudiciálneho konania vcelku bezproblémovým spôsobom.
A large majority of respondents (89%) found the ECJ's ruling readily applicable to the facts of the case, thus enabling a reasonably unproblematic conclusion to the preliminary reference procedure.
Jeden sudca uviedol, že rozhodnutie bolo tak jednoznačné, že na vnútroštátnej úrovni bolo potrebné rozhodnúť jedine o nákladoch.
One judge considered that the judgment was so clear that only the costs were left to be decided at national level.
Menšina (11 %) respondentov sa domnievala, že rozhodnutie Súdneho dvora neumožňovalo vykonať jednoznačné rozhodnutie na vnútroštátnej úrovni.
A minority (11%) did not feel that the judgment enabled a clear decision at national level.
Jeden sudca vyslovil názor, že odpoveď bola úplne nepoužiteľná a ďalší uviedol, že ESD jednu základnú a jednoznačnú otázku výslovne opomenul.
One judge considered the answer completely unusable, and another stated that a crucial and explicit question had specifically been left aside by the ECJ.
Ďalší sudca sa vyslovil v tom zmysle, že najlepšie je obracať sa na ESD s jednoznačnými otázkami typu áno/nie, aby sa predišlo viacznačným odpovediam, ktoré by sa ťažko uplatňovali na okolnosti prípadu.
Another judge considered that it was best to ask straightforward questions to the ECJ ("yes/no" questions) in order to avoid ambiguous answers which would be difficult to apply to the facts of the case.
Rozhodnutie viedlo v troch prípadoch k zmene alebo zrušeniu vnútroštátnej legislatívy, pričom v dvoch iných prípadoch sa vnútroštátni sudcovia vyjadrili v tom zmysle, že ich správne uplatnenie prejudiciálneho rozhodnutia bolo neskôr zrušené na základe odvolania.
In three cases, the ruling led to a change in, or abolition of, national legislation, whereas in two other cases, the national judges considered that their correct application of the preliminary ruling was later overturned on appeal.
Jeden sudca to považoval za „generačný problém“ spočívajúci v tom, že odvolacie alebo najvyššie súdy nezohľadňujú v dostatočnej miere prednosť práva Spoločenstva.
One judge considered this to be a "generational problem", with appeal or supreme courts not giving sufficient recognition to the primacy of Community law.
V inom prípade sa spor podarilo vyriešiť mimosúdnou cestou a prejudiciálne rozhodnutie nebolo potrebné využiť.
One further case saw an out-of-court settlement which removed any need to apply the preliminary ruling.
Strany napokon v dvoch ďalších prípadoch predložili po vydaní rozhodnutia zo strany ESD ďalšie fakty a v súvislosti s nimi sa rozhodnutie nedalo použiť.
Finally, the parties in two further cases submitted further facts after the ECJ's ruling, making it inapplicable on the facts.
(g) Odporúčania na zlepšenie konania
(g) Recommendations for improving the procedure
Túto časť je potrebné vnímať odlišne od predchádzajúcich častí 4(b)-(f).
This section must be distinguished from the sections above (4(b)-(f)).
V tomto prípade sa k návrhom na zlepšenie konania vyjadrovali všetci sudcovia-respondenti, bez ohľadu na to, či predložili návrh na začatie prejudiciálneho konania alebo nie.
Indeed here, suggestions for improvement to the procedure were sought from all responding judges, irrespective of whether they had made a reference or not.
Získaných 210 odpovedí bolo klasifikovaných podľa rôznych tém, ktoré sú bližšie rozpracované nižšie.
The 210 answers received have been classified in different themes which are further developed below.
Ako je vidieť na obrázku č. 19, sudcovia žiadali najmä väčší rozsah vzdelávania a lepší prístup k informáciám o konaní (42 %).
As can be seen in the chart on p.19, judges mainly called for more training and better access to information on the procedure (42%).
Veľké množstvo respondentov (24 %) kritizovalo dĺžku konania.
A very large number of respondents (24%) criticised the length of the procedure.
Štýl a argumentáciu rozsudkov ESD kritizovalo 10 % opýtaných osôb.
The style and reasoning of ECJ judgments was criticised by 10% of respondents.
Rôzne vnútorné reformy ESD navyše navrhovalo 6 % respondentov.
Furthermore, a number of judges (6%) suggested various internal reforms concerning the ECJ.
Rovnaké percento sudcov sa napokon vyslovilo za užšie zapojenie sudcov, ktorí predkladajú návrh, do prejudicálneho konania.
Finally, an equal number of judges proposed to involve referring judges more closely in the preliminary reference procedure.
Najčastejšie sa v súvislosti so zlepšeniami prejudiciálneho konania spomínalo vzdelávanie vnútroštátnych sudcov a lepší prístup k informáciám o konaní (42 %).
The most frequently recommended improvement to the preliminary ruling procedure (42%) was related to the training of national judges and better access to information on the procedure.
Podľa francúzskeho sudcu je dosiahnutie určitého stupňa vedomostí a skúseností v súvislosti s predmetom a samotným konaním základnou podmienkou, ak sa má čo i len uvažovať o podaní návrhu na prejudiciálne konanie.
A French judge stated that a certain amount of expertise on the subject-matter and the procedure was an essential precondition to be able even to consider making a reference.
Prvá skupina odporúčaní bola zameraná na odstránenie „ strachu z neznámeho “, ako to pomenoval jeden nemecký sudca.
The first series of suggestions therefore sought to remedy the “fear of the unknown”, as expressed by one German judge.
Patria sem situácie, ktoré by sudcov odrádzali čo i len od myšlienky na podanie návrhu z dôvodu nedostatočných skúseností a znalostí, ale aj tie, kedy by návrh nepodali zo strachu, že ESD by ho mohol označiť za neprijateľný.
This would include situations in which judges were deterred from even considering making a reference because of a lack of expertise, but also where a reference is not made for fear of the ECJ declaring it inadmissible.
Niektorí respondenti požadovali základné aktuálne informácie alebo pravidelné zasielanie elektronického bulletinu o prebiehajúcich a uzavretých prejudiciálnych konaniach.
Some respondents asked for basic up-to-date information or a regular e-newsletter on pending and completed preliminary rulings.
Mnohí požadovali úradné formuláre, šablóny alebo usmernenia k správnemu postupu, ktoré by mohli využívať pri podávaní návrhov na začatie prejudiciálneho konania.
Many called for an official form, template or good practice guidelines which they could use to make a reference.
Jeden nemecký sudca Súdu prvého stupňa navrhol vypracovanie príručky k návrhom na vydanie prejudiciálneho rozhodnutia v spolupráci s vnútroštátnymi úradmi a v zmysle príručky použitej na účely smernice o vykonávaní dôkazov.
A first instance judge in Germany recommended the drafting of a guide on preliminary references, in cooperation with national authorities, along the lines of the practice guide used for the Directive on the Taking of Evidence.
Nariadenie Rady (ES) č. 1206/2001 z 28. mája 2001 o spolupráci medzi súdmi členských štátov pri vykonávaní dôkazov v občianskych a obchodných veciach databáza je dostupná na:
Council Regulation (EC) No 1206/2001 of 28 May 2001 on cooperation between the courts of the Member States in the taking of evidence in civil or commercial matters; the guide is available at:
http://ec.europa.eu/civiljustice/evidence/docs/evidence_ec_guide_en.pdf Jeden sudca uviedol, že by mal s prejudiciálnym konaním menej problémov, ak by bol jasnejší postup sumarizácie faktov v návrhu.
http://ec.europa.eu/civiljustice/evidence/docs/evidence_ec_guide_en.pdf One judge commented that he or she would be more comfortable with the procedure if there were clearer indications as to how the facts should be summarised in the reference.
Dvaja sudcovia z Francúzska a Poľska však na druhej strane uviedli, že sú absolútne spokojní s oficiálnym usmernením, ktoré im v roku 2005 poskytli ich ministerstvá a ktoré sú k dispozícii online.
On the other hand, two judges, from France and Poland commented however that they were entirely satisfied with the official guidance provided in 2005 by their respective ministries and available online.
Druhou veľmi častou témou bol strach z toho, že sa podá návrh, ktorý už niekedy podaný bol.
A second very common theme was the fear of duplicating a question referred previously to the ECJ.
V tejto súvislosti jeden sudca predniesol návrh na vytvorenie atlasu otázok, ktoré už boli súdu predložené, ktoré by boli zoradené podľa predmetu a na základe modelu, ktorý bol vytvorený v oblasti súdnej spolupráce v občianskoprávnych
In this respect, a judge suggested the idea of an atlas of questions already referred, organised by subject-area along the lines of the model developed in the area of judicial cooperation in civil matters.
Európsky justičný atlas pre občianske veci je dostupný na tejto adrese:
The Judicial Atlas in Civil Matters is accessible at:
Bulharský sudca poznamenal, že by sa mal v každom prípade zjednodušiť postup kontroly toho, či už bol zamýšľaný návrh skutočne predložený.
A Bulgarian judge commented that the procedure for checking whether the intended questions had already been referred should in any event be simplified.
Nemecký sudca pôsobiaci v oblasti patentového práva sa vyjadril v tom zmysle, že informácie týkajúce sa individuálnych návrhov na vydanie prejudicálneho rozhodnutia, uvedené v Úradnom vestníku Európskej únie, neboli postačujúce a mali by sa doplniť.
A German patent judge considered that the information on individual references published in the Official Journal of the European Union was insufficient and should be completed.
Treťou opakujúcou sa témou bola túžba získať všetky relevantné informácie k návrhom na začatie prejudiciálneho konania cez internet.
A third recurring theme was the desire to be able to obtain all relevant information on preliminary references via the internet.
Jeden poľský respondent zašiel ešte ďalej a navrhol možnosť elektronického podávania návrhov.
One Polish respondent went further and suggested that it should be possible to make a reference electronically.
Sudcovia zo šestnástich členských štátov veľmi výrazne upozorňovali na neprimerane dlhé trvanie konania.
The perceived excessive length of the procedure featured very prominently in judges' comments from sixteen Member States.
Podľa názoru sudcov je neprimeraná dĺžka konania príčinou podávania nižšieho počtu návrhov.
The consequence of this length was considered to be a chilling effect on references.
Mnohí sudcovia sa vyjadrili v tom zmysle, že konanie poznajú, avšak ho nevyužívajú z dôvodu dĺžky jeho trvania.
Many judges claimed to know the procedure but refrain from using it because of the delay involved.
Sudca z Rakúska napríklad poznamenal, že takéto dlhé časové lehoty sú absolútne neprijateľné v oblasti sociálneho práva.
For instance, an Austrian judge considered that such delays were totally unacceptable in the area of social law.
Jeden nemecký sudca pôsobiaci na súde vyššieho stupňa mal obzvlášť veľký problém porozumieť tomu, prečo je taký veľký časový odstup od konca ústnej časti konania po vynesenie prejudiciálneho rozhodnutia a uviedol, že podobné zdržania by sa v oblasti vnútroštátneho súdnictva pravdepodobne považovali za škodlivé a nezákonné.
One German judge from a higher court had particular difficulty in understanding the reason for the delay between the end of the oral procedure and the handing down of the preliminary ruling, and that similar delays in a purely domestic context would probably be considered abusive or illegal.
Niektorí sudcovia sa na problém pozreli z opačnej strany a uviedli, že nevyužitá kapacita vnútroštátnych sudcov by v prípade skrátenia dĺžky konania viedla k tomu, že ESD by hrozilo zaplavenie návrhmi na vynesenie prejudiciálneho rozhodnutia.
Several judges also reversed the reasoning to conclude that the existing untapped potential among national judges would mean that the ECJ risked being swamped with references should the duration of the procedure decrease.
Niektorí sudcovia vyzvali na urýchlenie konania predovšetkým v určitých naliehavých prípadoch, ako napríklad v oblasti azylovej politiky.
Several judges called for the particular acceleration of the procedure in certain urgent cases, such as in the area of asylum.
Jeden sudca vyhlásil, že návrhy na začatie prejudicálneho konania by mali mať prioritu pred inými typmi prípadov pred ESD, pričom iný sudca by uprednostnil častejšie využitie skráteného konania.
One judge considered that references for a preliminary ruling should be given priority over other types of cases before the ECJ, whilst another wanted to see the existing accelerated procedure used more frequently.
Skrátené konanie upravuje článok 104a Rokovacieho poriadku Súdneho dvora, pričom nový článok 104b uvádza do právneho poriadku naliehavé konanie a stanovuje k nemu pravidlá.
The accelerated procedure is provided for in Article 104a of the ECJ's Rules of Procedure whilst the newly inserted Article 104b introduce an urgent procedure and sets out the rules applicable thereto.
Len malý počet sudcov v skutočnosti predniesol návrhy k tomu, ako dlho by malo priemerné konanie trvať.
Few judges actually made suggestions as to how long the average procedure should last.
Sudca z Fínska navrhol dĺžku 3-4 mesiace, kým podľa istého švédskeho sudcu by malo trvať 7-8 mesiacov.
However, one Finnish judge proposed 3-4 months and a Swedish judge suggested 7-8 months.
Mnohým sudcom, predovšetkým, ale nie výlučne z Nemecka, ležala na srdci predovšetkým úprava a obsah rozhodnutí ESD.
The style and content of ECJ judgments was of particular concern to many judges, particularly but not exclusively from Germany.
Najčastejšie výhrady sa týkali zrozumiteľnosti rozhodnutí z lingvistického hľadiska.
The most frequent complaint related to the linguistic clarity of judgments.
Ďalšia skupina odpovedí sa týkala neprimeranej dĺžky rozhodnutí.
Another series of answers related to the excessive length of judgments.
Jeden sudca z Fínska si napríklad želal kratšie rozsudky, ktoré by sa viac podobali rozsudkom najvyššieho správneho súdu Fínska.
One Finnish judge, for instance, wanted to see shorter judgments more akin to judgments of the Finnish supreme administrative court.
Niektorí sudcovia vyslovili názor, že argumentácia ESD je na riadne využitie v súvislosti s prípadmi na vnútroštátnej úrovni príliš všeobecná alebo abstraktná.
Several judges considered that the reasoning of the ECJ was often too general or abstract to be able to be properly applied to the facts of national cases.
Niekoľkým iným sudcom prekážal spôsob, akým ESD pristupoval k precedensom.
Some other judges were uncomfortable with the way in which the ECJ deals with precedent.
Kým jeden sudca by uprednostnil, keby bola v rozhodnutiach explicitnejšie uvedená ich súvislosť s predchádzajúcou judikatúrou, iný sa priklonil k systému, ktorý by vychádzal skôr zo zásad ako z precedensov.
One judge would have liked judgments to be more explicit on how they relate to previous case-law whilst another preferred a system predominantly based on principles rather than precedent.
Jeden sudca napokon vyhlásil, že ESD by mal viac využívať zásadu obiter dicta.
Finally, one judge suggested that the ECJ make more use of obiter dicta .
Nie všetky odpovede pod touto hlavičkou však boli sťažnosti.
However, not all responses under this heading were complaints.
Jedna sudkyňa označila dialóg medzi ESD a vnútroštátnymi súdmi za „osviežujúco odlišný“ od toho, akým spôsobom jednal jej domáci ústavný súd so sudcami podávajúcimi návrh na začatie prejudiciálneho konania.
One judge found the ECJ's dialogue with national courts "refreshingly different" from the way referring judges were treated by her domestic constitutional court.
Veľký počet sudcov si želá väčšie zapojenie súdu podávajúceho návrh na začatie prejudiciálneho konania vo všetkých fázach konania.
A substantial number of judges wanted to see closer involvement of the referring judge in all stages of the procedure.
Jedna nemecká sudkyňa pôsobiaca v oblasti finančného práva uviedla, že po rozšírení Únie ešte viac stúplo riziko, že sudcovia, generálni advokáti alebo zamestnanci ESD zaoberajúci sa konkrétnym prejudiciálnym konaním by nemuseli poznať príslušný vnútroštátny právny systém.
One financial judge from Germany stated that following enlargement, the risk of judges, Advocates General or ECJ staff involved in any particular preliminary ruling being unfamiliar with any given domestic legal system was even greater than before.
Zdôraznila, že táto skutočnosť často krát vyšla najavo až po vypočutí názorov generálneho advokáta a bolo by už príliš neskoro na to, aby vnútroštátny sudca mohol niečo urobiť.
She highlighted the fact that this often became clear only after the Advocate General’s Opinion, and it was then too late for the national judge to do anything.
Navrhla preto formálnu možnosť prekladania stanovísk zo strany sudcu podávajúceho návrh na začatie prejudiciálneho konania, aj napriek tomu, že si uvedomovala, že to nepomôže pri skracovaní konania a malo by sa to preto uskutočniť veľmi rýchlo.
She therefore recommended a formal opportunity for comments from the referring judge even though she realised this went against the speeding up of the procedure and should therefore be kept within a very short time-frame.
Niekoľko respondentov vyjadrilo zhodný názor vo všeobecnejšej rovine.
Several respondents concurred in more general terms.
Jeden sudca pracovného súdu navrhol zavedenie povinných konzultácií so sudcom podávajúcim návrh, predtým, ako by ESD mohol zmeniť znenie niektorej časti návrhu.
A labour court judge recommended a mandatory consultation of the referring judge before the ECJ could reformulate any part of the reference.
Ďalší sudca vyzval na dialóg v prípade potreby zmeny znenia otázok.
Another judge called for a "dialogue" to reformulate the questions as appropriate.
Ďalší návrh, ktorí predniesli dvaja respondenti, pozostával z toho, že sudca podávajúci návrh by sa vyzval na zapojenie do ústnej časti konania, aby sa zaručilo, že rozhodnutie ESD bude naďalej relevantné pre konkrétny vnútroštátny prípad.
A further proposal made by two respondents consisted in inviting the referring judge to participate in the oral procedure, in order to ensure that the ECJ ruling remained relevant to the pending domestic case.
Jeden sudca špecializujúci sa na finančné otázky by bol rád, keby jestvovalo „osobitné kreslo“ pre sudcov, ktorí sú ochotní osobne sa zúčastniť konania pred ESD, a uprednostnil by tiež, keby uvedení sudcovia mohli odpovedať na otázky všetkých strán a pozdraviť sudcu spravodajcu .
One judge specialising in financial matters would have liked to see a "special chair" for referring judges who make the effort to be present at the ECJ for the hearing, and the possibility for them to answer questions from all sides and to greet the juge rapporteur .
Respondenti z mnohých členských štátov navrhli štrukturálne zmeny ESD.
Respondents from a wide range of Member States proposed structural changes to the ECJ.
Najčastejším návrhom bola podpora špecializácie sudcov ESD a vytvorenie špecializovaných komôr.
The most frequent proposal was to encourage the specialisation of ECJ judges and to create specialised chambers to that effect.
Cieľom bolo zvýšenie prijateľnosti rozsudkov ESD pre špecializovaných vnútroštátnych sudcov.
This was said to make ECJ judgments more acceptable to specialised national judges.