natgillin/translations-raw huggingface dataset:
podnikom, ktoré spoliehaním sa na právo usadiť sa alebo právo poskytovať služby mimo vlastného štátu zámerne znevýhodňujú podmienky zamestnania; domnieva sa, že nemôžu existovať pochybnosti o využívaní práva na protesty na podporu rovnakého zaobchádzania a zabezpečenie dôstojných pracovných podmienok;
undertakings which, by relying on the right of establishment or the right to provide services across borders, deliberately undercut terms and conditions of employment; considers that there should be no question as to the use of industrial action to uphold equal treatment and to secure decent working conditions;
23. konštatuje, že podľa dohovorov Medzinárodnej organizácie práce ILO č. 87 a č. 98 môžu byť obmedzenia práva na protest a základných práv odôvodnené na základe zdravia, verejného poriadku a podobných hľadísk;
Notes that it has not been recognized that, under the ILO conventions 87 and 98, restrictions on the right to industrial action and fundamental rights can only be justified on grounds of health, public order and other similar factors;
25. domnieva sa, že súčasné právne predpisy Spoločenstva majú medzery aj nezrovnalosti, a preto je ich možné ľahko použiť na výklad smernice o vysielaní pracovníkov, ktorý nebol zámerom zákonodarcu Spoločenstva, ktorý hľadal spravodlivú rovnováhu medzi slobodou poskytovať služby a ochranou práv pracovníkov; vyzýva Komisiu, aby pripravila potrebné legislatívne návrhy, ktoré by v budúcnosti pomohli zabrániť vzniku konfliktných výkladov;
Considers that current Community legislation has both loopholes and inconsistencies and therefore may have lent itself to interpretations of the PWD that were not the intention of the Community legislator, who was looking for a fair balance between the freedom to provide services and the protection of workers rights; calls on the Commission to prepare the necessary legislative proposals which would assist in preventing conflicting interpretation in the future;
29. domnieva sa, že by sa nemalo ohroziť uplatňovanie základných práv, ako ich uznávajú členské štáty, dohovory ILO a Charta základných práv Európskej únie vrátane práva rokovať, uzatvárať a uplatňovať kolektívne zmluvy a práva na protest;
Believes that the exercise of fundamental rights as recognised in the Member States, in ILO Conventions and in the Charter of Fundamental Rights of the European Union, including the right to negotiate, conclude and enforce collective agreements and the right to take industrial action should not be put at risk.
31. vyzýva Komisiu, aby bezodkladne vykonávala rozhodnutia Rady, ktoré sa týkajú vytvorenia elektronického systému výmeny informácií, ktorý by mohol členským štátom umožniť účinnejší boj proti prípadom zneužívania;
Calls on the Commission to implement the decisions of the Council regarding the establishment of an electronic system for exchange of information as a matter of urgency as it could enable Member States to combat abuses more effectively.
34. víta spoločnú pozíciu Rady k novej smernici o dočasnej práci sprostredkúvanej cez agentúru, ktorá by zabezpečila nediskriminačný prístup od prvého dňa v práci, pokiaľ sa sociálni partneri nedohodnú inak;
Welcomes the common position of the Council on a new Temporary Agency Directive which would provide for non-discriminatory treatment from the first day of employment unless the social partners agree otherwise;
V decembri roku 2007 vyniesol Európsky súdny dvor rozsudky v dvoch prípadoch týkajúcich sa toho, akým spôsobom hľadá EÚ rovnováhu medzi hospodárskymi a sociálnymi cieľmi Zmluvy o ES.
In December 2007 the European Court of Justice (ECJ) delivered its judgments in two cases on how the EU balances the economic and the social objectives of the Treaty.
Vo veci Viking sa pojednávalo o kolektívnej akcii týkajúcej sa preregistrovania plavidla z Fínska do Estónska.
The Viking case concerns a collective action relating to the reflagging of a vessel from Finland to Estonia.
Vo veci Laval sa pokúšal švédsky odborový zväz prostredníctvom kolektívnej akcie prinútiť lotyšského poskytovateľa služieb, aby podpísal kolektívnu zmluvu, keď prevádzkuje služby vo Švédsku.
In the Laval case a Swedish trade union, by means of collective action, had tried to force a Latvian provider of services to sign a collective agreement when performing services in Sweden.
V apríli roku 2008 vyniesol Európsky súdny dvor ďalší verdikt vo veci Rüffert .
In April 2008 the ECJ delivered another verdict in the Rüffert case .
Prípad sa týka práva verejných orgánov pri zadávaní zákaziek na práce žiadať o to, aby sa spoločnosti zúčastňujúce sa verejného výberového ponukového konania zaviazali vyplácať mzdy, ktoré sú v súlade s tarifami už prijatými prostredníctvom kolektívneho vyjednávania tam, kde sa vykonáva práca, alebo či by toto mohlo byť vyhlásené za nezákonné ako obmedzenie slobody poskytovania služieb podľa článku 49 Zmluvy o ES.
The case concerns the right of public authorities, when awarding contracts for work, to demand that tendering companies commit themselves to pay wages that are in line with rates already agreed through collective bargaining where the work is carried out, or whether this could be outlawed as a restriction on the freedom to provide services under Article 49 of the Treaty.
Správa sa zameriava na hlavné dôsledky verdiktov a nie natoľko na problémy jednotlivých štátov s vykonávaním, ktorými je potrebné sa na vnútroštátnej úrovni okamžite zaoberať.
The report is focusing on the principle consequences of the verdicts and not so much on national problems in the implementation which should be dealt with promptly at the national level.
Prvá časť správy sa zaoberá hlavnými zásadami pre vnútorný trh a potrebnou rovnováhou medzi voľným pohybom služieb a právami pracovníkov.
The first part of the report deals with the guiding principles for the internal market and the necessary balance between the free movement of services and the rights of workers.
Každý by mal mať právo pracovať kdekoľvek v Európskej únii a je poľutovaniahodné, že toto právo sa neuplatňuje v celej EÚ v rovnakej miere.
Anyone should have the right work anywhere in the European Union and it is regretful that this right is not applied uniformly across the EU.
Toto však musí byť vyvážené základnými právami a tým, aby vlády a odborové zväzy mohli zabezpečiť nediskrimináciu a rovnaké zaobchádzanie.
However this has to be balanced against fundamental rights and the possibility for governments and trade unions to ensure non-discrimination and equal treatment.
Nemôžeme zavierať oči, keď sú migrujúci pracovníci platení horšie ako pracovníci domáci, vysielajúc tým signál, že sú oproti domácim pracovníkom vykonávajúcim tú istú prácu menejcennejší.
We cannot turn a blind eye when migrant workers are paid less then national workers, sending the message she/he is worth less than the national workers performing the same job.
Je v záujme každého, aby pracovníci, či domáci, či migrujúci, mali rovnaké podmienky.
It is in everybody's interest that workers enjoy equal conditions, whether national or migrant.
Takže rovnaké zaobchádzanie a rovnaká odmena za rovnakú prácu by mali byť vždy hlavnými zásadami.
Thus, equal treatment and pay for equal work should always be the main principle.
Dôsledky rozhodovania Európskeho súdneho dvora
Effects of the ECJ ruling
Smernica o vysielaní pracovníkov
The posting Directive (PWD)
Tradične sa smernica o vysielaní pracovníkov vykladala ako minimálna smernica, a to v tom zmysle, že stanovuje „zdravé jadro“ minimálnych pracovných podmienok, ktoré členské štáty musia zabezpečiť, a uplatňuje ho aj na dočasných, zahraničných pracovníkov.
Traditionally, the PWD has been interpreted as a minimum directive in the sense that it lays down a “hard core” of minimum working conditions that member states have to ensure and that also applies to temporary, foreign workers.
Smernica o vysielaní pracovníkov však nevyníma systémy s vyšším stupňom ochrany.
However, the PWD does not exclude systems with higher protection.
Dôvody pre tento výklad sa v smernici nachádzajú predovšetkým v článku 3 ods. 7: „Odseky 1 až 6 nebránia uplatneniu podmienok, ktoré sú pre daných pracovníkov výhodnejšie“ .
The reasons for this interpretation are mainly to be found in article 3(7) in the directive “ Paragraphs 1 to 6 shall not prevent application of terms and conditions that are more favourable to workers ”.
Toto chápanie však zmenil rozsudok vo veci Laval, v ktorom súd konštatuje, že článok 3 ods. 7 smernice o vysielaní pracovníkov „ nemôže byť vykladaný v tom zmysle, že umožňuje hostiteľskému členskému štátu viazať poskytovanie služieb na svojom území na splnenie pracovných podmienok a podmienok zamestnania, idúc nad rámec kogentných pravidiel minimálnej ochrany “.
This perception is, however, changed with the Laval ruling, in which the court states that article 3(7) in the Posting Directive “ cannot be interpreted as allowing the host Member State to make the provision of services in its territory conditional on the observance of terms and conditions of employment which go beyond the mandatory rules for minimum protection ”.
To, čo hostiteľský členský štát môže uložiť hosťujúcej spoločnosti, je tak obmedzené na jadro smernice o vysielaní pracovníkov, a nič okrem toho.
What the host member state can impose on a visiting company is thus limited to the core of the PWD, and nothing beyond that.
Inými slovami to, čo sme mysleli ako minimálnu smernicu, sa stalo smernicou maximálnou .
In other words, what we thought was a minimum directive has become a maximum directive.
V odôvodnení tohto rozsudku súd z praktických dôvodov vypustil článok 3 ods. 7 umožňujúci výhodnejšie podmienky.
In the reasoning of this ruling, the court has, for practical purposes, abolished article 3(7) allowing more favourable terms and conditions.
Vnútroštátne dohody o mzdách možno teda, pokiaľ ide o vyslaných pracovníkov, porušovať.
Thus, national wage agreements can be undercut for posted workers.
Tento výklad sa ďalej rozvíja a objasňuje vo veci Rüffert.
This interpretation is further developed and explained in the Rüffert case.
Európsky súdny dvor v odseku 32 konštatuje, že bežnú mzdu v Dolnom Sasku „ nemožno považovať za pracovné podmienky výhodnejšie pre pracovníkov v zmysle článku 3 ods. 7 smernice 96/71 “.
The ECJ states in paragraph 32 that the normal wage in Niedersachsen " cannot be considered to be a term and condition of employment which is more favourable to workers within the meaning of Article 3(7) of Directive 96/71. "
Súdny dvor ďalej uvádza, že „ by takýto výklad viedol k tomu, že smernica by stratila potrebný účinok (pozri rozsudok Laval un Partneri, bod 80) “.
The Court continues to say that " such an interpretation would amount to depriving the directive of its effectiveness (see Laval un Partneri , paragraph 80). "
Inými slovami by sa smernica nemohla vykladať takým spôsobom, akým je napísaná, keďže by to odporovalo zámeru smernice, ktorým je podľa súdu zabezpečenie slobody poskytovania služieb, a nie ochrana pracovníkov.
In other word the directive could not be interpreted in the way it is written since it would go against the purpose of the directive which according to the court is to bring about the freedom to provide services and not the protection of workers.
Rovnováha medzi voľným pohybom služieb a základným právom na štrajk
The balance between the free movement of services and the fundamental right to strike
Európsky súdny dvor v prípadoch Viking a Laval zavádza priamy horizontálny účinok článkov 43 a 49, ktorý môžu využiť zamestnávatelia a poskytovatelia služieb na napadnutie kolektívnych zmlúv a protestov s cezhraničným dosahom.
The ECJ in the Viking and Laval cases introduces a horizontal direct effect of article 43 and 49 which can be used by employers and service providers to challenge collective agreements and industrial actions with a cross-border effect.
Nezávislosť kolektívneho vyjednávania od pravidiel hospodárskej súťaže tak nie je rozšírená aj na oblasť voľného pohybu.
The autonomy for collective bargaining from competition rules is thereby not extended to the field of free movement.
Toto prináša riziká: vzťahy medzi sociálnymi partnermi v členských štátoch by mohli podliehať právnemu dohľadu; neistota vo vzťahoch medzi sociálnymi partnermi; „záplava“ prípadov na Európskom súdnom dvore.
This brings about risks: Industrial relations in the Member States could be put under legal scrutiny; uncertainty in industrial relations; a “flood” of cases to the ECJ.
Akákoľvek spoločnosť má v nadnárodnom spore možnosť využiť tento rozsudok proti akciám zväzov tvrdiac, že to bolo „neprimerané“.
Any company in a transnational dispute has the opportunity to use this judgement against union actions, alleging that it was" disproportional”.
Verdikt hovorí, že právo na štrajk je základným právom, ale nie takým základným, ako sú ustanovenia EÚ o voľnom pohybe.
The verdict says that the right to strike is a fundamental right but not so fundamental as the EU's free movement provisions.
Toto by mohlo viesť k hospodárskej súťaži v oblasti miezd a sťažovať odborovým zväzom zabezpečovanie rovnakého zaobchádzania.
This could lead to wage competition and make it difficult for trade unions to ensure equal treatment.
Keďže tieto verdikty dokazujú, že súčasné právne predpisy nepostačujú na zabezpečenie rovnováhy medzi slobodou poskytovania služieb a právami pracovníkov, musíme prijať okamžité opatrenia na zabezpečenie toho, aby sa v európskych právnych predpisoch uskutočnili potrebné zmeny, a tým sa predišlo možným škodlivým sociálnym, hospodárskym a politickým vplyvom rozsudkov Európskeho súdneho dvora.
Since these verdicts have proven that the current legislation is not sufficient enough to provide a balance between the freedom to provide services and the workers rights, we need to take immediate action to ensure that necessary changes in European legislation are made in order to counter the possible detrimental social, economical and political effects of the ECJ judgements.
Mali by sa zvážiť tieto zmeny:
These changes should be considered;
· zrevidovanie smernice o vysielaní pracovníkov,
· Review the PWD.
· zhrnutie sociálnych ustanovení Montiho smernice a smernice o službách v sociálnej doložke v primárnych právnych predpisoch alebo v nejakej medziinštitucionálnej dohode,
· Summarize the social clauses of the Monti directive and the Service directive in a social clause in primary law or in an inter-institutional agreement.
· okamžité prijatie smernice o agentúrach dočasného zamestnávania, v ktorej sa objasňuje, že v prípade pracovníkov najímaných týmito agentúrami treba ihneď uplatňovať rovnaké pravidlá, ako keby ich zamestnával priamo podnik,
· Immediately adopt the Temporary Agency Directive in which it is clarified that the same rules should immediately apply to temporary agency workers as if they were employed directly by the enterprise.
· prijatie opatrení na boj proti spoločnostiam poštového priečinka, podnikom neprevádzkujúcim v krajine pôvodu žiaden skutočný a zmysluplný obchod, ale založeným, niekedy dokonca priamo hlavným dodávateľom v hostiteľskej krajine, s jediným cieľom ponúkať „služby“ hostiteľskej krajine, aby sa vyhli plnému uplatneniu pravidiel a nariadení hostiteľskej krajiny, predovšetkým pokiaľ ide o mzdy a pracovné podmienky.
· Adopt measures to combat letterbox-companies, undertakings not engaged in any genuine and meaningful business in the country of origin but created, sometimes even directly by the main contractor in the host country, for the sole purpose of offering ‘services’ to the host country in order to avoid the full application of host country rules and regulations especially with regard to wages and working conditions.
STANOVISKO Výboru pre právne veci (*)
OPINION of the Committee on Legal Affairs (*)
k problematike kolektívnych zmlúv v rámci EÚ
on Challenges to collective agreements in the EU
A. keďže Zmluva o založení Európskeho spoločenstva uznáva základné práva ustanovené v Charte základných práv Európskej únie, ako aj v ústavách členských štátov a v rôznych medzinárodných zmluvách a dohovoroch ako základnú referenciu pre právne predpisy a prax v EÚ,
A. whereas the Treaty establishing the European Community acknowledges the fundamental rights laid down in the Charter of Fundamental Rights of the European Union, as well as in the Member States' constitutions and in different international treaties and conventions, as fundamental references for EU law and practice,
B. keďže Zmluva o založení Európskeho spoločenstva ustanovuje určité zásady; keďže jednou z hlavných činností Spoločenstva je vytvorenie vnútorného trhu, ktorý sa vyznačuje odstránením prekážok voľného pohybu tovaru, osôb, služieb a kapitálu medzi členskými štátmi, ako aj politika v sociálnej oblasti,
B. whereas the Treaty establishing the European Community lays down a number of principles; whereas one of the main activities of the Community is an internal market characterised by the abolition, as between Member States, of obstacles to the free movement of goods, persons, services and capital, as well as a policy in the social sphere,
E. keďže podľa článku 39 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva voľný pohyb pracovníkov zahŕňa zrušenie akejkoľvek diskriminácie pracovníkov členských štátov na základe štátnej príslušnosti, pokiaľ ide o zamestnanie, odmenu za prácu a ostatné pracovné podmienky,
E. whereas, according to Article 39 of the Treaty establishing the European Community, freedom of movement for workers entails the abolition of any discrimination based on nationality between workers of the Member States as regards employment, remuneration and other conditions of work and employment,
F. keďže právo na kolektívne konanie a na uzatváranie kolektívnych zmlúv je základným právom, ktoré tvorí neoddeliteľnú súčasť všeobecných zásad právnych predpisov Spoločenstva; keďže v tejto súvislosti by sa Súdny dvor nemal opierať o vyhlásenie Rady a Komisie z 24. septembra 1996, ktoré nebolo prijaté Európskym parlamentom ako spoluzákonodarcom, s cieľom obmedziť výklad pojmov „ustanovenia o verejnom poriadku“ a „vnútroštátne ustanovenia s kľúčovým významom pre politickú situáciu“ iba na záväzné pravidlá ustanovené v právnych predpisoch,
F. whereas the right to take collective action and to conclude collective agreements is a fundamental right which forms an integral part of the general principles of Community law; whereas in that context the Court of Justice should not rely on a statement of the Council and the Commission dated 24 September 1996 that has not been adopted by the European Parliament as co-legislator in order to restrict the interpretation of the concepts of "public policy provisions" and "national provisions crucial to political order" merely to mandatory rules laid down in legislation,
G. keďže v článku 3 ods. 1 písm. a) smernice o službách sa jasne uvádza, že táto smernica nemá nahradiť smernicu 96/71/ES (smernica o vysielaní pracovníkov)
G. whereas Article 3(1)(a) of the Services Directive clearly indicates that that Directive is not intended to replace Directive 96/71/EC (the PWD)
1). a nedotýka sa jej,
1). and is without prejudice to it,
H. keďže obmedzenia základných slobôd sú podľa Zmluvy o ES možné, ak sledujú legitímne ciele zlučiteľné so zmluvou, sú oprávnené z dôvodu vyššieho verejného záujmu, sú vhodné na dosiahnutie sledovaných cieľov a neprekračujú mieru nutnú na dosiahnutie týchto cieľov; keďže zároveň podľa článku 52 Charty základných práv možno výkon práv a slobôd uznaných v tejto charte obmedziť len vtedy, ak sú tieto obmedzenia primerané a nevyhnutné a ak skutočne slúžia cieľom všeobecného záujmu, ktoré sú uznané Úniou, alebo ak je to potrebné na ochranu práv a slobôd iných,
H. whereas restrictions on fundamental freedoms are possible under the EC Treaty, if they pursue legitimate aims compatible with the Treaty, are justified by an overriding reason of public interest, are suitable to attain the objectives pursued and do not go beyond what is necessary to attain them; whereas at the same time, according to Article 52 of the Charter of Fundamental Rights, any limitations on the exercise of the rights and freedoms recognised by that Charter may be made only if they are proportional and necessary and if they genuinely meet objectives of general interest recognised by the Union or the need to protect the rights and freedoms of others,
I. keďže Súdny dvor má za úlohu vykladať právne predpisy Spoločenstva z hľadiska základných práv a slobôd a zabezpečovať, aby sa pri výklade a uplatňovaní Zmluvy o ES dodržiavali právne predpisy,
I. whereas it is the role of the Court of Justice to interpret Community law in the light of fundamental rights and freedoms and to ensure that in the interpretation and application of the EC Treaty the law is observed,
J. keďže je úlohou vnútroštátnych súdov zisťovať od prípadu k prípadu, či sú splnené kritériá, podľa ktorých sú obmedzenia základných slobôd zlučiteľné s právnymi predpismi Spoločenstva,
J. whereas it is up to the national courts to ascertain, on a case-by-case basis, whether the criteria for regarding the restriction of fundamental freedoms as compatible with Community law are fulfilled,
K. keďže jednotné uplatňovanie a presadzovanie ustanovení smernice o vysielaní pracovníkov je nevyhnutné na zabezpečenie ich cieľov, a najmä dodržiavania ustanovení o rokovaní o kolektívnych zmluvách, ktoré sú platné v členských štátoch,
K. whereas uniform application and enforcement of the provisions of the PWD are essential in order to ensure its objectives, and in particular respect for collective bargaining arrangements existing in the Member States,
L. keďže sa zistilo, že v rámci Súdneho dvora a medzi ním a jeho generálnymi advokátmi existujú rozdielne názory a výklady v rôznych prípadoch týkajúcich sa smernice o vysielaní pracovníkov, najmä vo veci C-341/05 Laval
L. whereas it has been noted that differing views and interpretations existed within the Court of Justice and between the Court and its Advocates-General in the various cases relating to the PWD, in particular in Case C-341/05 Laval
9.). , keďže v prípade, že sa takéto názory a výklady líšia, bolo by vhodné objasniť ich s ohľadom na vyváženosť základných práv a slobôd,
9). ; whereas when such views and interpretations differ, there may be a case for clarification in the light of the balance between fundamental rights and freedoms,
2. zdôrazňuje, že podľa judikatúry Súdneho dvora členské štáty nemôžu zaviesť minimálne normy v iných veciach, ako sú otázky stanovené v smernici o vysielaní pracovníkov, a obsah takýchto minimálnych noriem nesmie byť určovaný zdrojom, ktorý táto smernica nestanovuje;
Underlines that, according to the case-law of the Court of Justice, Member States may not impose minimum standards in matters other than those provided for in the PWD and the content of such minimum standards may not be determined by a source which is not provided for by that directive;
4. poznamenáva, že vnútroštátne pravidlá, ktoré nezohľadňujú kolektívne zmluvy – bez ohľadu na ich obsah – záväzné pre podniky vysielajúce pracovníkov do hostiteľskej krajiny v členských štátoch, kde majú tieto podniky sídlo, vedú podľa zistení Súdneho dvora k diskriminácii proti týmto podnikom, pretože sa k nim pristupuje rovnako ako k vnútroštátnym podnikom, ktoré kolektívnu zmluvu neuzavreli;
Observes that national rules which fail to take into account collective agreements – irrespective of their content – to which undertakings that post workers to a host country are already bound in the Member State in which they are established, give rise, as ascertained by the Court of Justice, to discrimination against such undertakings, in so far as under those national rules they are treated in the same way as national undertakings which have not concluded a collective agreement;
EÚ C 85, 4.4.2008, s.
OJ C 85, 4.4.2008, p.
18. a závery Rady z 9. júna 2008
18. and the Council Conclusions of 9 June 2008
Zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku. o posilnenej administratívnej spolupráci v súvislosti s vysielaním pracovníkov v rámci poskytovania služieb;
Not yet published in the OJ. on enhanced administrative cooperation in the context of the posting of workers in the framework of the provision of services;