natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Po energetike, priemysle a poľnohospodárstve je odpad štvrtým najväčším zdrojom skleníkových plynov v Európskej únii.
After energy, industry and agriculture, waste is the fourth largest source of greenhouse gases in the European Union.
Podľa údajov z roku 2004 bolo v odpadovom hospodárstve vyprodukovaných celkom 109 Mt skleníkových plynov.
According to 2004 figures, a total of 109 million tonnes of greenhouse gases were released in the waste sector.
Hlavným zdrojom emisií sú skládky.
The main source of emissions is landfilling.
Aj keď je to z krátkodobého hľadiska najlacnejšia možnosť, skládkovanie je vzhľadom na environmentálnu zodpovednosť a vyššie náklady na údržbu najhoršou možnosťou pre životné prostredie.
Even though it is the cheapest option in the short term, landfilling is the worst option for the environment, involving environmental liability and higher maintenance costs.
Skládky produkujú najmä metán, ktorý je, ak sa nezachytáva, 23 násobne škodlivejší než kysličník uhličitý pokiaľ ide o účinky na zmenu klímy.
The main gas produced by landfills is methane, which, if not captured, is 23 times more powerful than carbon dioxide in terms of climate change effects.
Okrem toho ak sa výluh, ktorý vzniká na skládkach, nezachytáva v súlade so smernicou o skládkach odpadu, môže znečistiť spodné vody a pôdu a tiež viesť k vzniku biologických aerosólov, nepríjemného zápachu a pôsobiť nepríjemne na pohľad.
Moreover, the leachate produced by landfilling, if not collected in accordance with the Landfill Directive, can contaminate groundwater and soil as well as generating bio-aerosols, unpleasant smells and visual disturbances.
Ďalším negatívnym znakom skládkovania je rozsah používaného územia, ktoré je väčšie než v prípade iných spôsobov nakladania s odpadom, a z dlhodobého hľadiska to vedie k nenapraviteľným stratám plochy, čo znamená, že to nie je udržateľná možnosť.
A further negative aspect of landfilling is the area of land used, which is larger than for other waste management options and leads in the long term to the irrecoverable loss of land, which means that this is not a sustainable option.
Je preto naliehavo potrebné prestať s ukladaním biologického odpadu na skládkach.
It is therefore urgent to divert bio-waste from landfills.
Potenciál biologického odpadu v boji proti degradácii pôdy
The potential of bio-waste in combating soil degradation
V tematickej stratégii na ochranu pôdy z roku 2006 (KOM(2006)231 konečné znenie) sa degradácia pôdy označuje za vážny problém v Európskej únii.
The 2006 Thematic Strategy on Soil Protection (COM(2006)231 final) describes soil degradation as a serious problem in the European Union.
Degradácia pôdy má priamy vplyv na kvalitu vody a vzduchu, biodiverzitu a klímu.
Soil degradation has a direct impact on water and air quality, biodiversity and the climate.
Biologický odpad používaný na výrobu kompostu môže zohrať kľúčovú úlohu v obnove pôdy.
Bio-waste can play a crucial role in the recovery of soil if it is used for composting.
Výroba kompostu je najvhodnejším spôsobom spracovania zeleného odpadu a ponúka výhodu v podobe možnosti použitia na hnojenie pôdy.
Composting is the most appropriate treatment option for green waste and offers the advantage that it can be used to fertilise the soil.
Podľa tematickej stratégie na ochranu pôdy môže degradácia pôdy stáť až 38 miliárd EUR ročne.
According to the Thematic Strategy on Soil Protection, soil degradation could cost up to €38 billion a year.
Pri výrobe kompostu by sa mal klásť dôraz na výsledok, t.j. cieľom je vysokokvalitný kompost.
Compost production should place the emphasis on the result, the goal being high-quality compost.
Podľa tematickej stratégie na ochranu pôdy je kompost jedným z najvhodnejších zdrojov stabilných organických látok, z ktorých sa môže v znehodnotenej pôde vytvoriť nový humus.
According to the Thematic Strategy on Soil Protection, compost is one of the best sources of stable organic matter from which new humus can be formed in damaged soil.
Používanie kompostu znamená prínos pre agronómiu, ako sú zlepšená štruktúra pôdy, infiltrácia vlhkosti, schopnosť zadržať vody, pôdne mikroorganizmy a zásobovanie živinami.
Using compost offers agronomic benefits, such as improved soil structure, moisture infiltration, water retention capacity, soil microorganisms and supply with nutrients.
Odhaduje sa, že 45 % európskych pôd má nízky obsah organickej hmoty.
It is estimated that 45% of European soils have low organic matter content.
V tejto súvislosti je dôležité podporiť výrobu vysoko kvalitného kompostu prostredníctvom vhodného spracovania biologického odpadu.
In this context it is important to encourage the production of high-quality compost based on the appropriate treatment of bio-waste.
Potenciál biologického odpadu v podpore energie z obnoviteľných zdrojov
The potential of bio-waste in promoting renewable energies
Biologický odpad môže byť tiež významným zdrojom suroviny pre výrobu bioenergie.
Bio-waste can also represent an important raw material for the production of bio-energy.
Bioenergia vzniká pri anaeróbnej digescii, ktorá je najvhodnejším spôsobom spracovania vlhkého biologického odpadu (ako je napríklad použitý kuchynský olej).
Bio-energy is created from anaerobic digestion, which is the most appropriate treatment option for wet bio-waste (such as waste kitchen fat).
Anaeróbnou digesciou sa v riadených reaktoroch vyrába bioplyn, ktorý sa dá použiť na výrobu elektrickej energie, na výrobu tepla alebo ako biopalivo pre automobily.
Anaerobic digestion produces bio-gas in controlled reactors that can be used to generate electricity, for heating or as bio-fuel for cars.
Biologický odpad nižšej kvality, ktorý nespĺňa kritériá kvality pre výrobu kompostu, by sa mal používať na výrobu energie a mal by sa kategorizovať podľa kvality.
Lower-quality bio-waste which does not meet the quality criteria for composting should be processed into energy and graded according to quality.
Nakladanie s biologickým odpadom v súčasnosti
The current management of bio-waste
Až doteraz sa s biologickým odpadom nakladalo v súlade so značne rozdielnymi politikami v jednotlivých členských štátoch, siahajúcich od minimálnych opatrení v niektorých krajinách, až po odvážne politiky v iných.
Up to now, bio-waste has been managed in line with widely differing policies in each Member State, ranging from minimum actions in some countries to ambitious policies in others.
Existujú veľké rozdiely medzi členskými štátmi, ktoré recyklujú najmenej (90 % skládky, 10 % recyklácia a energetické zhodnotenie), a tými, ktoré uplatňujú najefektívnejšie prístupy (10 % skládky, 25 % energetické zhodnotenie a 65 % recyklácia).
There is a wide discrepancy between those Member States that recycle least (90% landfilling, 10% recycling and energy recovery) and those with the most efficient approaches (10% landfilling, 25% energy recovery and 65% recycling).
Aktuálne právne predpisy EÚ neobmedzujú voľbu členských štátov, pokiaľ ide o možnosti spracovania biologického odpadu za predpokladu, že spĺňajú určité rámcové podmienky, a to najmä tie, ktoré sú stanovené rámcovou smernicou o odpade, podľa ktorej sú členské štáty vyzvané prijímať opatrenia na podporu: separovaného zberu biologického odpadu na účely výroby kompostu a anaeróbnej digescie; spracovania biologického odpadu spôsobom, ktorý spĺňa vysokú úroveň ochrany životného prostredia; a používania environmentálne bezpečných materiálov vyrobených z biologického odpadu.
Current EU legislation does not restrict the Member States' choices in terms of the treatment options for bio-waste provided that they meet certain framework conditions, in particular those laid down by the Waste Framework Directive, where Member States are urged to take measures that encourage: the separate collection of bio-waste with a view to composting and anaerobic digestion; the treatment of bio-waste in a way that fulfils a high level of environmental protection; and the use of environmentally safe materials produced from bio-waste.
V smernici o skládkach odpadu sa tiež uvádza, že biologický odpad by sa mal postupne prestať umiestňovať na skládkach.
The Landfill Directive also stipulates that bio-waste should gradually be diverted from landfills.
Týmito legislatívnymi nástrojmi sa však nedosiahli zamýšľané ciele.
However, these legislative instruments have not achieved their intended objectives.
Vzhľadom na nedostatočnú činnosť členských štátov v oblasti dosahovania cieľa, ktorým je zníženie skládkovania biologického odpadu, je zrejmé, že na doplnenie smernice o skládkach treba zaviesť dodatočné opatrenia.
Given the poor implementation of the goal of diversion of bio-waste from landfills by Member States, it is clear that additional measures need to be introduced to complement the Landfill Directive.
Budúcnosť nakladania s biologickým odpadom
The future of bio-waste management
Osobitná smernica o nakladaní s biologickým odpadom by bola kľúčovým pilierom na uplatňovanie zásad vyplývajúcich z rámcovej smernice o odpade a iných smerníc týkajúcich sa nakladania s odpadom vo všeobecnosti.
A specific directive for bio-waste management would be a key pillar for the implementation of the principles arising from the Waste Framework Directive and other directives relating to waste management in general.
Sústredenie všetkých čiastkových pravidiel týkajúcich sa nakladania s biologickým odpadom do jedného legislatívneho aktu by navyše samo o sebe bolo prejavom prvotriednej legislatívnej práce a výsledkom by bol lepší právny predpis.
Moreover, compiling all the various rules on the management of bio-waste in a single piece of legislation would in itself be an exercise in legislative excellence and better lawmaking.
Osobitnou smernicou pre nakladanie s biologickým odpadom by sa zvýšila zrozumiteľnosť, dosiahlo by sa zjednodušenie a právna istota v tejto oblasti, čím by sa zaručila dlhodobá dôvera verejných a súkromných investorov.
A specific directive for bio-waste management would offer greater clarity, simplification and legal certainty in this area, thus guaranteeing the long-term confidence of public and private investors.
Nie je žiaduce predpisovať najprínosnejšiu alternatívu nakladania s odpadom, keďže existuje množstvo premenných a miestnych podmienok, ktoré je potrebné zohľadniť.
It is not desirable to impose the most beneficial management option, since there are a large number of variables and local considerations that need to be taken into account.
Okrem toho by sa nemali ohroziť už vynaložené investície členských štátov.
Furthermore, the investments already made by the Member States should not be jeopardized.
Smernica o nakladaní s biologickým odpadom by preto mala umožniť určitú mieru pružnosti, aby sa v konkrétnych prípadoch dalo určiť najlepšie riešenie z environmentálneho a ekonomického hľadiska.
A directive on the management of bio-waste should therefore allow a degree of flexibility so that the best solution from an environmental and economic point of view can be identified locally.
Stanovenie noriem pre konvergenciu v oblasti životného prostredia je však podstatné na nasmerovanie nových investícií.
Nevertheless, the establishment of standards for environmental convergence in this area are crucial to direct new investments.
Jedno z opatrení by sa malo prijať ohľadom separovaného zberu biologického odpadu v takej miere, aby oddelenie biologického odpadu od iných druhov odpadu mohlo zabrániť znečisteniu a pomôcť dosiahnuť cieľ získať vysokokvalitný kompost, poskytnúť kvalitné materiály na recykláciu biologického odpadu a zlepšiť efektívnosť energetického zhodnotenia.
One of the directions should be taken towards the separate collection of bio-waste to the extent that the separation of bio-waste from other waste streams can prevent contamination and promote the objective of obtaining a high quality compost, provide materials quality for the recycling of bio-waste and improve efficiency of energy recovery.
Separovaný zber odpadu by preto mal byť povinný.
Separate collection should therefore be mandatory.
Členské štáty by však mohli byť vyňaté z tejto povinnosti v prípade, že takýto zber nie je uskutočniteľný alebo nie je najlepšou alternatívou z environmentálneho či ekonomického hľadiska (napríklad ak logistika separovaného zberu neumožňuje zabrániť znečisteniu biologického odpadu alebo ak výstavba infraštruktúry na separovaný zber nie je z hľadiska životného prostredia opodstatnená vo vidieckych alebo riedko osídlených oblastiach).
The Member States could nevertheless be exempted from this obligation where it is not viable or not the best option from the environmental and economic point of view (for example where the logistics of separate collection do not make it possible to prevent bio-waste from being contaminated, or where the imposition of a separate collection infrastructure is not environmentally justified in rural or sparsely populated areas).
Regulácia biologického odpadu nemá význam iba z hľadiska životného prostredia, ale aj z hľadiska fungovania vnútorného trhu, pretože dnes sme v situácii, keď kompost vyprodukovaný z biologického odpadu možno považovať za odpad na jednom mieste a za produkt na inom mieste.
The importance of bio-waste regulation is not only of environmental relevance but also relevant for the internal market functioning, since we now have situations where compost produced from bio-waste may be regarded as waste in one place and as a product in another.
V tomto prípade treba politiky členských štátov tiež harmonizovať prostredníctvom osobitnej smernice o biologickom odpade.
Here too the Member States' policies need to be harmonised through a specific directive on bio-waste.
Nakladanie s odpadom má aj významné sociálne vplyvy.
Waste management also has significant social implications.
Napríklad recyklačný priemysel v prípade recyklácie 10 000 ton odpadu vytvorí až 250 pracovných miest, naproti tomu v prípade jeho spaľovania sa vytvorí len 20 až 40 a v prípade jeho uloženia na skládkach okolo 10 pracovných miest.
For example, the recycling industry creates up to 250 jobs where 10 000 tonnes of waste are recycled, by comparison with between 20 and 40 jobs created when waste is incinerated and around 10 jobs when it is dumped in landfills.
Sústredenie rôznych rozdrobených pravidiel o biologickom odpade v spojení s novými pravidlami v jednej osobitnej smernici o nakladaní s biologickým odpadom by umožnilo efektívnejšie riadiť zdroje a znížiť náklady na nakladanie s ním.
Compiling the various fragmented rules on bio-waste, in combination with new rules, in a single specific directive on the management of bio-waste would make it possible to manage resources more efficiently and cut the costs of bio-waste management.
Umožnilo by to tiež obnoviť organickú hmotu v pôdach a znížiť používanie chemických hnojív, pomohlo by to členským štátom dosiahnuť ciele, ako je obmedzenie ukladania biologického odpadu na skládkach, podporiť separovaný zber, ozrejmiť situáciu, kedy sa materiál vyrobený z biologického odpadu považuje za produkt, a podporiť technologickú inováciu a tvorbu pracovných miest v súlade so stratégiou EÚ 2020.
It would also make it possible to restore organic matter in soils and reduce the use of chemical fertilisers, help the Member States achieve the objectives of diverting bio-waste from landfills, encourage separate collection, clarify the point at which material produced from bio-waste is considered a product, and promote technological innovation and job creation in line with the EU 2020 Strategy.
V súčasnej hospodárskej kríze nesmú európske inštitúcie upustiť od svojho cieľa byť lídrom v environmentálnych otázkach a ani obmedziť svoje ambície v tomto smere.
In the present economic crisis, the European institutions must not resign or curtail their ambitions of leadership on environmental issues.
Súčasný stav v EÚ, v ktorom sa veľká časť odpadu umiestňuje na skládkach, nesmie pokračovať.
We cannot continue with the current situation in the EU where such a large percentage of waste is dumped in landfills.
Hoci sa táto alternatíva sa zo začiatku môže javiť ako najlacnejšia, v skutočnosti je to vzhľadom na dlhodobé náklady tá najdrahšia možnosť, ktorá nijako nepomáha dosahovanie našich cieľov z hľadiska boja proti zmene klímy a neumožňuje používanie biologického odpadu ako zdroja.
Although this option seems to be the cheapest, it is actually the most expensive given its long-term costs, it does nothing to help achieve our objectives in terms of combating climate change and does not make it possible to use bio-waste as a resource.
Zasadzovaním sa o súbežný separovaný zber zapájame občanov do nového prístupu k životnému prostrediu a zároveň znižujeme náklady a podporujeme zhodnocovanie biologického odpadu ako produktu.
By advocating a simultaneous separate collection, we engage citizens in a new environmental awareness, while reducing costs and encouraging the valorisation of bio-waste as a product.
Prostredníctvom osobitnej smernice o biologickom odpade, ktorá ukazuje týmto smerom, dokážeme spojiť vysokú úroveň ochrany životného prostredia a trvalo udržateľný rast so zabezpečením kvality života pre európskych občanov.
With a specific Directive for bio-waste that points in this direction, we are able to combine a high environmental protection and sustainable growth with the assurance of quality of life for European citizens.
k Zelenej knihe Komisie o nakladaní s biologickým odpadom v Európskej únii
on the Commission Green Paper on the management of bio-waste in the European Union
8. zdôrazňuje, že vzhľadom na dosiahnutie cieľov na rôznych úrovniach (boj proti globálnemu otepľovaniu, degradácii a erózii pôdy, dosiahnutie cieľov v oblasti obnoviteľných zdrojov energie) poskytuje spájanie kompostovania a fermentácie triedeného biologického odpadu nepochybné výhody a malo by sa podporovať, ak je realizovateľné;
Stresses that, with a view to attaining the objectives at various levels (combating warming of the climate, soil degradation and soil erosion; attaining renewable energy objectives), a combination of composting and fermentation of selectively collected bio-waste, if feasible, undoubtedly possesses advantages and should be encouraged;
19. vyzýva Komisiu, aby sa ďalej venovala výskumu metód spracovania biologického odpadu s cieľom lepšie vyčísliť prínosy v súvislosti s pôdou, energetickým zhodnocovaním a vplyvom na životné prostredie.
Calls on the Commission to further engage in research into bio-waste treatment methods in order to better quantify the soil-related benefits, as well as the energy recovery and the environmental impacts.
k zelenej knihe Komisie o nakladaní s biologickým odpadom v Európskej únii
on the Commission Green Paper on the management of bio-waste in the European Union
6. zdôrazňuje, že pri zhodnocovaní biologického odpadu na energetické účely treba brať ohľad na energetickú účinnosť a udržateľnosť rozvoja a že tieto výrobky sa musia preto používať čo najúčinnejšie;
Stresses that, during energy recovery from bio-waste, attention must be paid to energy efficiency and sustainable development aspects and that these products should therefore primarily be used in the most efficient manner;
13. nazdáva sa, že zásada znečisťovateľ platí by mala platiť ako základ pre náhradu dodatočných nákladov zo znečistenia, aby negatívne externality hnojenia biologickým odpadom neznášalo poľnohospodárstvo;
Considers that the 'polluter pays' principle should be taken as the basis for compensation for additional costs arising from inputs of pollutants, so that the negative externalities of spreading bio-waste are not paid for by farmers;
21. berie na vedomie skutočnosť, že recyklovanie odpadu v západne Európe naberá na intenzite, zatiaľ čo štáty strednej a východnej Európy recyklujú iba v malej miere; vyzýva preto Komisiu, aby podporovala ekologickú politiku v oblasti nakladania s odpadom s cieľom zvýšiť mieru recyklovania.
Notes that the recycling of waste is on the rise in Western Europe, while in the countries of Central and Eastern Europe recycling rates remain very low; calls on the Commission, therefore, to promote environmental policies in the field of waste management aimed at tackling the increased generation of waste.
o budúcnosti spoločnej poľnohospodárskej politiky po roku 2013
on the future of the Common Agricultural Policy after 2013
Spravodajca: George Lyon
Rapporteur: George Lyon
o budúcnosti spoločnej poľnohospodárskej politiky po roku 2013
on the Future of the Common Agricultural Policy after 2013
– so zreteľom na hlavu III Lisabonskej zmluvy,
– having regard to Title III of the Treaty of Lisbon,
– so zreteľom na kontroly stavu spoločnej poľnohospodárskej politiky,
– having regard to the Health Check of the Common Agricultural Policy,
– so zreteľom na dokument Komisie s názvom Európa 2020: Stratégia na zabezpečenie inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu ( KOM(2010)2020 ),
– having regard to the Commission document ‘Europe 2020: A strategy for smart, sustainable and inclusive growth’ ( COM(2010)2020 ),
– so zreteľom na svoju štúdiu s názvom Režim jednotnej platby po roku 2013: nový prístup, nový cieľ,
– having regard to its study on ‘The Single Payment Scheme after 2013: New Approach, New Target’,
– so zreteľom na správu Medzinárodného hodnotenia poľnohospodárskej vedy a rozvojovej technológie (IAASTD), ktorú vypracovali Organizácia OSN pre výživu a poľnohospodárstvo a Svetová banka a ktorú podpísalo 58 krajín,
– having regard to the International Assessment of Agricultural Science and Technology (IAASTD) report drawn up by the United Nations Food and Agriculture Organisation and the World Bank and signed by 58 countries,
– so zreteľom na publikáciu Komisie o vyhliadkach pre poľnohospodárske trhy a príjmy na roky 2008 – 2015,
– having regard to the Commission publication on the ‘Prospects for agricultural markets and income 2008-2015’,
– so zreteľom na dokument Komisie s názvom Výhľad SPP: od trhových zásahov k inovácii politík,
– having regard to the Commission document ‘The CAP in perspective: from market intervention to policy innovation’,
– so zreteľom na štúdiu Inštitútu pre európsku environmentálnu politiku s názvom Poskytovanie verejných statkov prostredníctvom poľnohospodárstva v Európskej únii,
– having regard to the study ‘Provision of public goods through agriculture in the European Union’ by the Institute for European Environmental Policy,
– so zreteľom na bielu knihu Komisie Adaptácia na zmenu klímy: Európsky rámec opatrení ( KOM(2009)0147 ), ako aj na pracovné dokumenty nazvané Adaptácia na zmenu klímy: výzva pre európske poľnohospodárstvo a vidiecke oblasti ( SEK(2009)0417 ) a Úloha európskeho poľnohospodárstva v zmierňovaní vplyvov zmeny klímy ( SEK(2009)1093 ),
– having regard to the Commission White Paper ‘Adapting to climate change: Towards a European framework for action’ ( COM(2009)0147 ), as well as to the staff working documents entitled ‘Adapting to climate change: the challenge for European agriculture and rural areas’ ( SEC(2009)0417 ) and ‘The role of European agriculture in climate change mitigation’ ( SEC(2009)1093 ),
– so zreteľom na štúdiu, ktorú vypracovala organizácia Naša Európa s názvom Reforma SPP po roku 2013: Myšlienka pre dlhodobejší pohľad,
– having regard to the study ‘CAP reform beyond 2013: An idea for a longer view’, conducted by Notre Europe,
– so zreteľom na pracovný dokument o budúcnosti spoločnej poľnohospodárskej politiky po roku 2013
– having regard to the Working Document on the future of the Common Agricultural Policy after 2013
– so zreteľom na svoje uznesenie z 29. marca 2007 o integrácii nových členských štátov do spoločnej poľnohospodárskej politiky (SPP)
– having regard to its resolution of 29 March 2007 on the integration of the new Member States into the CAP
Prijaté texty, P6_TA(2007)0101 . ,
Texts Adopted, P6_TA(2007)0101 . ,
– so zreteľom na svoje uznesenie z 5. mája 2010 o poľnohospodárstve EÚ a zmene klímy
– having regard to its resolution of 5 May 2010 on EU agriculture and climate change
Prijaté texty, P7_TA(2010)0131 . ,
Texts Adopted, P7_TA(2010)0131 . ,
– so zreteľom na svoje uznesenie z 25. marca 2010 o politike kvality poľnohospodárskych výrobkov: akú stratégiu zvoliť?
– having regard to its resolution of 25 March 2010 on agricultural product quality policy: what strategy to follow?