natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Popri tejto úlohe existuje niekoľko argumentov proti prísnejšiemu začleneniu cien aktív do cieľov menovej politiky, ale tieto argumenty sa tiež dajú vyvrátiť.
Beyond this role, there are several arguments against a tighter integration of asset prices in monetary policy objectives but those arguments also have good rebuttals.
Vo všeobecnej zhode ide o to, že nikdy nie je možné definovať presné ciele týkajúce sa cien aktív ako konkrétny cieľ menovej politiky.
A point of general agreement is that no precise targets concerning asset prices could ever be defined as a concrete goal for monetary policy.
Na druhej strane však, hoci menová politika nie je exaktná veda a ekonómovia a predstavitelia centrálnych bánk by nemali upadnúť do omylu ako niektorí teoretici, ktorých Keynes označil ako ľudí, ktorí „sa radšej rigorózne mýlia, ako keby mali mať približnú pravdu“.
On the other hand, though, monetary policy is not an exact science and economists and central bankers should not fall into the mistake of certain theoreticians stigmatized by Keynes as people who «prefer to be rigorously wrong rather than approximately right».
Narušenia finančného trhu však môžu spôsobiť obdobia nestabilných cien, a to v obidvoch smeroch, a centrálne banky by nemali prevziať asymetrickú pozíciu, keď konajú len preto, aby sa vyhli následkom krachu finančných trhov, a keď ceny výrazne rastú a vytvárajú sa bubliny, nerobia nič.
After all, financial market disruptions can create episodes of unstable prices, in either direction, and central banks should not assume the asymmetric position that they only act to avoid the consequences of crashes in financial markets and do nothing when price booms or bubbles are developing.
S dodatočnou opatrnosťou, že používanie menovej politiky ako pomoc pri zabraňovaní šírenia vznikajúcich bublín by sa nemalo dostať do bodu vytvárania zbytočných recesií, v niektorých momentoch by sa mohol zvážiť postoj „ideme proti vetru“, najmä po skúsenosti so súčasnou krízou.
With the additional caution that using monetary policy to help contain incipient bubbles should not go to the point of creating unnecessary recessions, the attitude of «leaning against the wind» may have to be considered in certain moments, especially after the experience of the present crisis.
Nemalo by sa však zabúdať, že náležitým hlavným cieľom menovej politiky je udržať cenovú stabilitu spotrebiteľských cien v strednodobom horizonte.
Nevertheless, it should not be forgotten that the appropriate primary objective of monetary policy is to maintain price stability in consumer prices over the medium term.
Na druhej strane, aj keby sa nemala ignorovať možnosť pomoci menovej politiky v niektorých fázach, finančná stabilita sa musí zabezpečiť najmä prostredníctvom iných nástrojov, než je politika úrokových sadzieb, a v kontexte širšieho rámca makroprudenciálneho dohľadu.
On the other hand, even if a possible help of monetary policy in certain episodes should not be ignored, the main contribution to financial stability needs to be ensured through instruments other than the policy interest rate and in the context of a broader framework of macro-prudential supervision.
Ako hodnotíte následky rastúcich cien ropy na menovú politiku?
How do you assess the consequences of rising oil prices for the monetary policy?
Z perspektívy menovej politiky sú rastúce ceny ropy dôležité v tom zmysle, že majú trvalý účinok na spotrebiteľské ceny.
From a monetary policy perspective rising oil prices are important to the extent that they have a lasting effect on consumer prices.
Menová politika tak nepotrebuje zohrávať aktívnu úlohu, ak majú zvýšené ceny ropy len dočasný vplyv na spotrebiteľské ceny.
That said, monetary policy does not need to play an active role if oil price increases only temporarily affect consumer prices.
Konkrétne, prenos výkyvov cien ropy na spotrebiteľské a výrobné ceny a jeho možné účinky na inflačné očakávania si vyžadujú starostlivú analýzu, aby sme vedeli odhadnúť primeranú odozvu menovej politiky.
Specifically, the transmission of oil price shocks to consumer and producer prices and its eventual effects on inflation expectations require careful analysis to gauge an adequate response of monetary policy.
Vo všeobecnosti, tieto účinky sa dajú rozdeliť do účinkov prvej a druhej fázy.
Generally, these effects can be distinguished into first and second round effects.
Účinky prvej fázy môžu mať priamy vplyv na ceny energií, a tým aj na spotrebiteľské a výrobné ceny.
First round effects may have a direct impact on energy prices and thus consumer and producer prices.
Okrem toho spotrebiteľské a výrobné ceny môžu byť ovplyvnené aj nepriamo, keďže energia predstavuje významný vstupný faktor vo výrobe, dochádza teda k tlaku zvýšených nákladov na zložky, ktoré súvisia s energiami, čo sa môže potenciálne prejaviť na spotrebiteľských cenách.
In addition, consumer and producer prices may also be affected indirectly as energy poses a significant input factor in manufacturing thus leading to increased cost pressures on non-energy components, which may eventually be passed on to consumer prices.
Pokiaľ dosah týchto účinkov prvej fázy ostáva obmedzený, hospodárstvo sa môže prispôsobiť týmto relatívnym zmenám cien len s dočasným vplyvom na infláciu spotrebiteľských cien.
As long as these first round effects remain limited, the economy can adjust to the relative price changes with only a temporary impact on consumer price inflation.
V tomto prípade nie je potrebné, aby sa v menovej politike prijímali opatrenia.
There is no need for monetary policy to take action.
Na druhej strane menová politika musí reagovať, ak sa účinky prvej fázy začínajú transformovať na účinky druhej fázy na infláciu spotrebiteľských cien prostredníctvom rastu miezd a vyšších inflačných očakávaní, ktoré sú dôležitou premennou pri rokovaniach o výške miezd.
On the other hand monetary policy needs to react if the first round effects start translating into second-round effects on consumer price inflation through wage growth developments and higher inflation expectations, the latter being an important variable in wage negotiations.
Ak sa menovej politike nepodarí zakotviť inflačné očakávania počas strednodobého až dlhodobého horizontu, vyššia miera inflácie bude neodvrátiteľná.
If monetary policy fails to anchor inflation expectations over the medium to long term, higher inflation rates will be inevitable.
Svojou orientáciou na strednodobý až dlhodobý horizont menová politika Eurosystému rozhodne prispela k obmedzeniu inflačných tlakov zapríčinených nárastom cien ropy v období do roku 2008.
With its orientation towards the medium to longer term, the monetary policy of the Eurosystem decisively contributed to limiting the inflationary pressures caused by oil price increases during the period until 2008.
Rovnako by v tom mala pokračovať aj v prípade, keď dôjde k nárastom cien ropy v budúcnosti.
Likewise, it should also continue to do so during future periods of oil price increases.
Pri napredovaní musíme byť veľmi ostražití a zabezpečiť dôveryhodnosť prostredníctvom reakcií namierených proti rizikám pre cenovú stabilitu bez toho, aby sme začali uplatňovať príliš aktivistický prístup.
Going forward great vigilance must be applied to safeguarding credibility through reactions against risks to price stability without entering into an overly activist approach.
V tejto súvislosti je pre kontrolu vytvárania očakávaní súkromného sektora mimoriadne dôležité jasne a dôsledne informovať o rozhodnutiach menovej politiky.
In this context, a clear and consistent communication of monetary policy decisions is particularly important for controlling the private sector’s expectation formation.
Bez toho, aby bol dotknutý cieľ cenovej stability, ako by mala ECB splniť svoje druhotné povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo zmluvy (prispievať k hospodárskemu rastu a plnej zamestnanosti) a aké nástroje by na to ECB mohla použiť?
Without prejudice to the objective of price stability, how in your view should the ECB fulfil its secondary obligations under the Treaty (to contribute to economic growth and full employment) and what instruments could the ECB use to do so?
Zmluva o fungovaní EÚ (článok 127) stanovuje, že hlavným cieľom ECB/Eurosystému je udržiavať cenovú stabilitu.
The Treaty on the Functioning of the EU (Art. 127) stipulates that the primary objective of the ECB/Eurosystem shall be to maintain price stability.
Pojem druhotnej povinnosti ECB sa týka druhej časti článku 127, v ktorej sa uvádza, že bez toho, aby bol dotknutý cieľ cenovej stability, ECB/Eurosystém podporujú všeobecné hospodárske politiky Únie s cieľom prispievať k dosiahnutiu cieľov Únie tak, ako sú stanovené v článku 3 Zmluvy o Európskej únii.
The notion of secondary obligations of the ECB refers to the second passage in Art. 127, which states that without prejudice to the objective of price stability, the ECB/Eurosystem shall support the general economic policies in the Union with a view to contributing to the achievement of the objectives of the Union as laid down in Article 3 of the Treaty on European Union.
V tejto súvislosti sa v článku 3 uvádzajú ako ciele Únie, okrem iného, vyvážený hospodársky rast a plná zamestnanosť.
In this respect, Article 3 mentions as objectives of the Union, inter alia, balanced economic growth and full employment.
Význam a funkčné následky tohto druhotného cieľa sú častým predmetom diskusií.
The meaning and operational consequences of this secondary objective have been much discussed.
Existuje všeobecná dohoda, že v dlhodobom meradle nie je rovnováha medzi infláciou a rastom, či presnejšie povedané, najlepšie môže menová politika podporovať dlhodobú mieru rastu tak, že bude udržiavať cenovú stabilitu, keďže podporuje efektívnosť v decentralizovanom trhovom hospodárstve.
There is general agreement that in the long run there is no trade-off between inflation and growth or, to put it better, the best way for monetary policy to support the long-run growth rate is to maintain price stability, as this promotes efficiency in a decentralized market economy.
Menová politika, ktorá sa dôveryhodne zameriava na cenovú stabilitu, najefektívnejšie prispieva k trvalému hospodárskemu rastu a vysokej miere zamestnanosti.
A monetary policy which is credibly focused on price stability is the most effective contribution to permanent economic growth and high levels of employment.
Toto tvrdenie sa zakladá na pochopení získanom z historickej skúsenosti a akademického výskumu, že menová politika nemôže dať okrem dôveryhodného udržiavania cenovej stability trvalý impulz reálnym hodnotám.
This statement is based on the insight gained from historical experience and academic research that monetary policy cannot give a permanent impulse to real values beyond the credible maintenance of price stability.
Cenová stabilita prispieva k hospodárskej prosperite a rastu tým, že eliminuje deformácie spojené s infláciou.
Price stability contributes to economic welfare and growth by eliminating inflation-related distortions.
Prostredie so stabilnými cenami ľuďom umožňuje zameriavať sa skôr na produktívne činnosti, než na stratégie na ochranu svojho bohatstva a príjmu pred infláciou.
An environment of stable prices allows people to concentrate on productive activities rather than on strategies to protect their wealth and income against inflation.
Prospieva to najmä najslabším skupinám spoločnosti, ktoré majú len obmedzené možnosti chrániť samých seba pred účinkami inflácie.
This is in particular to the benefit of the weakest groups of society, which have only limited possibilities to protect themselves against the effects of inflation.
Ďalšou dôležitou výhodou cenovej stability je, že znižuje riziko inflácie v dlhodobých úrokových sadzbách.
Another important benefit of price stability is that it reduces inflation risk premia in long-term interest rates.
V protiklade s názorom, ktorý príležitostne zaznieva, že menová politika zameraná na cenovú stabilitu bude mať za následok nadmerne vysoké reálne úrokové sadzby, práve menová politika zameraná na cenovú stabilitu vedie naopak k nižším reálnym úrokovým sadzbám, čím sa zvyšujú podnety na investovanie.
Thus, contrary to the view, heard occasionally, that a monetary policy geared to price stability will result in excessively high real interest rates, a price stability-oriented monetary policy will actually lead to lower real interest rates and thus increase the incentives to invest.
Cenová stabilita zabraňuje aj tomu, aby sa prostredníctvom skupín progresívnej nominálnej dane časom zvýšil reálny vplyv na daňové zaťaženie a na príspevky sociálneho zabezpečenia, ktoré by zmenšili stimul na prísun pracovnej sily a kapitálu, a tým by znížili perspektívy dlhodobého hospodárskeho rastu.
Also, price stability avoids that progressive nominal tax brackets increase over time the real incidence of taxes and social security contributions, which would induce a diminished incentive to supply labour and capital and thereby curtail the economy’s long-run growth perspectives.
Dôveryhodné dosiahnutie cenovej stability ďalej podporuje celkovú makroekonomickú stabilitu, keďže inflačné očakávania sú pevne zakotvené.
The credible achievement of price stability further fosters overall macroeconomic stability since inflation expectations are firmly anchored.
Následkom toho nepriaznivé výkyvy v ponuke, ako napríklad nárast cien ropy, majú menší vplyv na infláciu a menová politika si môže dovoliť umiernenejší a stabilnejší priebeh politiky, keď dochádza k takýmto výkyvom.
As a result, adverse supply shocks, such as an increase in oil prices, have less effect on inflation and monetary policy can afford a more moderate and steady course of policy in face of such shocks.
Celkovo, aj keď prijmeme názor, že hospodárstvo má spontánnu tendenciu vrátiť sa na svoju dlhodobú koľaj, existuje krátkodobé vyváženie, pretože makroekonomická politika ovplyvňuje rýchlosť tohto zbližovania a môže zabrániť vyššej výstupnej volatilite, a tým zvyšovať všeobecnú prosperitu.
More generally, even if one accepts the notion that the economy has a spontaneous tendency to go back to its long-term path, there is a short term trade-off because macroeconomic policy affects the speed of that convergence and may avoid higher output volatility, thus increasing the general welfare.
Je však zložité využiť toto vyváženie v hierarchickom mandáte.
Nonetheless, it is difficult to exploit this trade-off in a hierarchical mandate.
Druhotný cieľ definovaný v zmluve beriem vážne a ECB sa ho jasne v súčasnej kríze držala.
I take seriously the secondary objective defined by the Treaty, which the ECB has been clearly addressing in the present crisis.
Napríklad po vypuknutí krízy banky Lehman Brothers sme rýchlo a energicky konali, aby sme sa vyhli kolapsu bankového systému a zabránili jeho následkom v podobe recesie a deflácie.
For instance, after the outbreak of the Lehman crisis, we acted quickly and forcefully to avoid the collapse of the banking system and to prevent its recessionary and deflationary consequences.
Popri dramatickom znížení úrokových sadzieb, Eurosystém značne prispel k zvýšenej úverovej podpore, najmä tým, že poskytoval dostatočnú likviditu bankovému systému nakupovaním krytých dlhopisov, čím prispieval k oživeniu tohto dôležitého trhu, a tým, že akceptoval Európsku investičnú banku ako protistranu v rámci operácií menovej politiky.
Beyond dramatically lowering interest rates, the Eurosystem has also done its fair part in the enhanced credit support, namely in providing ample liquidity to the banking system, buying covered bonds thereby contributing to a revival of this important market and by accepting the European Investment Bank as counterparty to the monetary policy operations.
Myslím si, že je len málo pochybností o tom, že tieto opatrenia pomohli minimalizovať hĺbku recesie.
I think there are few doubts that these actions have helped minimise the depth of the recession.
Ako hodnotíte stratégiu ECB pre ukončenie angažovanosti?
How do you assess the ECB’s exit-strategy?
Mali by sa menové stratégie ukončenia angažovanosti vytvárať globálne?
Should monetary exit strategies be concerted globally?
Malo by existovať zosúladenie medzi menovými a fiškálnymi stratégiami ukončenia angažovanosti?
Should there be concertation between monetary and fiscal exit strategies?
Stratégia ECB pre ukončenie angažovanosti zahŕňa postupné rušenie neštandardných opatrení zavedených v reakcii na finančnú krízu.
The ECB’s exit strategy comprises a gradual phasing-out of the non-standard measures introduced in response to the financial crisis.
Postupný prístup je pre ukončenie angažovanosti nevyhnutný vzhľadom na zraniteľnosť skutočného hospodárstva a finančného systému.
The gradual approach to the exit is necessary given the vulnerabilities of the real economy and of the financial system.
Vyhlásenie ECB z decembra 2009 o prvých krokoch postupného rušenia neštandardných opatrení sa sústreďuje presne na túto otázku.
The ECB announcement on the first steps of the phasing out of non-standard measures made in December 2009 precisely aims at this.
Plne túto stratégiu podporujem.
I fully support this strategy.
Postupné rušenie umožňuje všetkým zúčastneným stranám prispôsobiť sa novým podmienkam, pričom dáva ECB možnosť získať spätnú väzbu k tomuto opatreniu, predtým ako rozhodne o ďalších krokoch.
A gradual phasing-out allows all parties involved to adjust to the new conditions, while giving the ECB the possibility of receiving feedback on the phasing-out before deciding on the next steps.
Chcel by som zdôrazniť, že rušenie napomôže forma týchto neštandardných opatrení, ktorá uľahčuje ich bezproblémové zrušenie.
Let me underline that the phasing-out will certainly benefit from the design of the non-standard measures, which facilitates a smooth phasing out.
Toto vyhlásenie je v súlade so stratégiou ECB.
The spirit of this statement is in line with the ECB’s strategy.
Ako opakovane zdôraznila Rada guvernérov, základným kameňom stratégie ECB pre ukončenie angažovanosti je jasné prepojenie na hlavný cieľ – cenovú stabilitu.
As repeatedly stressed by the Governing Council, the cornerstone of the ECB’s exit strategy is the clear link to the primary objective of price stability.
Všetky opatrenia počas krízy boli rozhodne prijaté s tým, že sme mali na pamäti tento hlavný cieľ.
All actions throughout the crisis have been taken resolutely with this primary objective in mind.
Pri formovaní posudzovania rizík pre cenovú stabilitu v reálnom čase sa berú do úvahy opatrenia ostatných centrálnych bánk.
When forming the real-time assessment of the risks to price stability, actions by other central banks are taken into account.
Preto sa napriek tomu, že výmena informácií a iná prevádzková pomoc môžu byť žiaduce, zosúladenie menovej politiky nejaví byť zaručené.
Thus, while sharing information and other operational assistance may be desirable, no concertation of monetary policy appears warranted.
Okrem toho, hoci kríza bola synchronizovaná globálne, oživenie bude pravdepodobne rôznorodejšie, čo si samo osebe bude vyžadovať rozdielne tempo pri odstraňovaní stupňa menového prispôsobenia.
In addition, while the crisis was synchronised at a global level, the recovery is likely to be more heterogeneous which by itself would call for different speeds in removing the degree of monetary accommodation.
Existuje všeobecný konsenzus, že všetky veľké centrálne banky by mali prispôsobiť východiskové stratégie na ukončenie mimoriadnych politických opatrení podľa osobitných podmienok, ktoré sa vzťahujú na príslušné hospodárstvo.
There exists a broad consensus that all major central banks should tailor the exit from the extraordinary policy measures to the specific conditions that apply to the respective economy.
Zároveň je zrejmé, že medzinárodná spolupráca, ako napríklad vo forme konzultácií krajín G20 alebo pravidelných stretnutí guvernérov, ktoré organizuje Banka pre medzinárodné zúčtovanie, bola v minulosti veľmi užitočná a bude prospešná aj v budúcnosti.
At the same time, it is clear that international cooperation, such as in the form of the G20 consultations or regular Governors’ meetings organised by the Bank for International Settlements, has been very useful in the past and will remain so in the future.
Pokiaľ ide o koordináciu s fiškálnou politikou, treba spomenúť, že by nemala existovať koordinácia ex ante.
Regarding coordination with fiscal policy, it should be mentioned that there should not be ex ante coordination.
Tvorcovia politiky by sa mali zamerať na svoju vlastnú oblasť zodpovednosti, a tak by mali vznikať tie správne politiky.
Each policy maker should concentrate on its own area of responsibility and this should deliver the right policies.
Úsilie vlád eurozóny o fiškálnu konsolidáciu sa, samozrejme, pri posudzovaní rizík pre cenovú stabilitu v reálnom čase berie do úvahy.
Of course, fiscal consolidation efforts by euro area governments are taken into account when forming the real-time assessment of the risks to price stability.
Na druhej strane pri rozhodovaní o postoji k fiškálnej politike vlády vedia, že Eurosystém reaguje na akékoľvek riziko pre mieru inflácie, ktorá prekračuje oficiálny cieľ menovej politiky.
On the other hand, when deciding on the fiscal policy stance Governments know that the Eurosystem reacts to any risk to the inflation rate exceeding the official objective for monetary policy.
V moderných ekonomických modeloch zohrávajú premenné, ako napríklad produkčná medzera, ústrednú úlohu na vysvetlenie krátkodobých rizík pre cenovú stabilitu a táto znalosť by mala fungovať ako prostriedok pre spontánne a autonómne uplatňovanie príslušných zlúčených politík.
In modern economic models variables such as the output gap play a pivotal role to explain short term risks to price stability and this knowledge should act as a vehicle for spontaneous and autonomous implementation of the appropriate policy mix.
Nemôže však a ani nebude existovať žiadny predbežný záväzok pre konkrétny priebeh opatrení menovej politiky.
But there cannot and will not be any pre-commitment to a particular course of monetary policy action.
Medzi ECB a vládami krajín eurozóny prebieha pravidelná výmena informácií.
There is a regular exchange of information between the ECB and the governments of the euro area countries.
Avšak koordinácia medzi ECB a vládami eurozóny by nemala prekračovať rámec stanovený v zmluve.
Yet, coordination between the ECB and euro area governments should not go beyond what is foreseen in the Treaty.
Ako sa pozeráte na asymetrickú expozíciu členských štátov voči stratégii ECB pre ukončenie angažovanosti?
What is your perspective on the asymmetrical exposure of Member States to an ECB exit strategy?
Čo by sa malo urobiť na jej zmiernenie?
What should be done in order to mitigate it?
V eurozóne je rôznorodosť integrálnym prvkom mechanizmu prispôsobenia.
Heterogeneity is an integral feature of the mechanics of adjustment in the euro area.
Predsa však, odkedy máme euro, sú rozdiely v raste HDP a v inflácii, na rozdiel od rozšíreného presvedčenia, v jednotlivých krajinách eurozóny na historicky nízkej úrovni.
Nevertheless, since the beginning of the euro, and contrary to some popular perceptions, GDP growth and inflation differentials across euro area countries have stood at historically low levels.
Samozrejme, menová politika sama osebe nemôže tieto rozdiely znižovať a nemala by sa ani o to snažiť.
Naturally, monetary policy per se cannot and should not aim at reducing these differentials.
Predpokladom hospodárskej a menovej únie je jasné rozdelenie zodpovednosti medzi tvorcov politík; odhodlanie tvorcov politík v menovej oblasti a iných oblastiach (najmä vrátane fiškálnych orgánov) udržiavať poriadok vo svojich krajinách; a súbor záruk, ktoré zabezpečujú, že všetky strany budú dodržiavať pravidlá.
The premise of Economic and Monetary Union is a clear allocation of responsibilities among policy-makers; a commitment of both monetary and non-monetary policy-makers (including, in particular, fiscal authorities) to keep their own houses in order; and a set of safeguards to ensure that all parties abides by the rules.