natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I. keďže podpora trvalo udržateľného rozvoja by mala byť aj naďalej hlavným cieľom obchodnej politiky EÚ, a to aj prostredníctvom úsilia o urýchlenie prechodu na nízkouhlíkové hospodárstvo,
I. whereas promoting sustainable development should continue to be the main objective of EU trade policy, including through seeking to ensure that this accelerates the transition to a low carbon economy,
J. keďže spotrebitelia by mali dostávať čo najlepšie informácie o vplyve svojich nákupov z hľadiska emisií skleníkových plynov,
J. whereas consumers should receive the best possible information about the GHG emission effects of their purchases,
K. keďže ceny v sebe musia zahrnúť náklady na svetové statky, ako je stabilná klíma,
K. whereas prices must internalise the cost of global commons such as a stable climate,
L. keďže na konferencii OSN o zmene klímy (COP 13) v decembri 2007 na Bali by sa mali začať rokovania o vypracovaní globálnej a komplexnej dohody na obdobie po skončení platnosti Kjótskeho protokolu (vzťahujúcu sa na obdobie od 1. januára 2013) vrátane záväzných cieľov týkajúcich sa emisií skleníkových plynov,
L. whereas the UN Climate Change Conference (COP 13) in Bali in December 2007 should launch negotiations to establish a global and comprehensive post-Kyoto agreement (covering the period from 1 January 2013), including binding GHG emission targets,
M. keďže dlhodobým cieľom by malo byť zabezpečenie medzinárodnej konvergencie rovnakého množstva emisií skleníkových plynov v prepočte na jedného obyvateľa do roku 2050,
M. whereas the long-term objective should be to ensure the international convergence of equal per capita GHG emissions by 2050,
N. keďže krajiny, ktoré ratifikovali Kjótsky protokol, nepoškodili svoju konkurencieschopnosť (okrem dôležitej výnimky, ktorú predstavuje výroba cementu) a zaujali vedúce postavenie vo svete, v ktorom je možné regulovať emisie skleníkových plynov,
N. whereas the countries that have ratified the Kyoto Protocol have not damaged their competitiveness (with the notable exception of the cement sector) and have positioned themselves as leaders in a world where GHG emissions may be regulated,
O. keďže to nemusí pokračovať v období po skončení platnosti Kjótskeho protokolu, ak sa niektoré krajiny, okrem iných najmä USA, Austrália, Čína a India, nezapoja do plnenia cieľa + 2 ˚C, čím sa naruší hospodárska súťaž v prospech podnikov, ktoré sa presunú do neregulovaných oblastí, a zvýši sa objem emisií skleníkových plynov v dôsledku výroby a dopravy,
O. whereas this may not continue in the post-Kyoto period if some countries, in particular the USA, Australia, China and India, amongst others, are not involved in the '+2°C' objective , thus distorting competition in favour of firms moving to unregulated locations and increasing GHG emissions from production and transport,
P. keďže opatrenia na boj proti klimatickým zmenám by sa mali prijímať na širokom základe, a ak majú byť tieto opatrenia úspešné, budú si vyžadovať zbližovanie všetkých hlavných svetových aktérov v závislosti od úrovne ich rozvoja v záujme dosiahnutia obchodnej politiky, ktorá bude zlučiteľná s týmto cieľom,
P. whereas action to combat climate change should be taken across a broad front and, if it is to succeed, requires the convergence of all the main players in the world, depending on their respective levels of development, towards trade policy positions compatible with that objective,
Od konsenzu k činu
From consensus to action
4. domnieva sa, že súčasný hospodársky model, ktorý so sebou prináša neustály nárast spotreby, výroby a obchodu, nie je udržateľný, pretože vedie k neustále rastúcim nárokom na zdroje a dopravu a k zvyšovaniu objemu odpadu a emisií, čo zhoršuje vyhliadky na obmedzenie klimatických zmien, ku ktorým v súčasnosti dochádza;
Considers that the current economic model, which entails constant maximisation of consumption, production and trade, is unsustainable as this results in ever-increasing demand for resources and transport and a growing quantity of waste and emissions, which undermines the prospects of curbing the climate changes currently taking place;
8. nazdáva sa, že EÚ ako svetový obchodný partner má dobré postavenie na to, aby prispela k celosvetovej zmene modelov výroby a dopravy; domnieva sa, že Európa stojaca v čele by mala lepšiu konkurenčnú pozíciu, keď sa na celom svete prijmú prísnejšie pravidlá;
Considers that the EU, as a global trade partner, is well placed to contribute to a worldwide shift in production and transport patterns; considers that a front-running Europe would be in a more competitive situation when stricter regulations are adopted worldwide;
Smerom k mnohostrannosti proti klimatickým zmenám
Towards multilateralism against climate change
12. je presvedčený, že pravidlá WTO by nemali členským štátom brániť v podpore ďalšieho vývoja nízkoenergetických technológií tým, že budú trvať na technickej neutralite, ktorá by mohla oslabiť podnety na vývoj obnoviteľných technológií;
Believes that WTO rules should not prevent Member States from encouraging the further development of low-energy technologies by insisting on technical neutrality, which could undermine incentives for the development of renewable technology;
15. vyzýva ďalej Radu a Komisiu, aby zabezpečili, že orgán WTO na riešenie sporov bude konať v súlade s článkom XX Všeobecnej dohody o clách a obchode (GATT), ktorý umožňuje členom tejto dohody prijímať opatrenia, vrátane ochranárskych opatrení, potrebné na ochranu života alebo zdravia ľudí, zvierat a rastlín alebo opatrenia týkajúce sa zachovania neobnoviteľných prírodných zdrojov;
Calls furthermore on the Council and the Commission to ensure that the WTO Dispute Settlement Body (DSB) acts in accordance with Article XX of the General Agreement on Tariffs and Trade (GATT), which allows its members to take measures, including protectionist measures, necessary to protect human, animal or plant life or health or relating to the conservation of exhaustible natural resources;
18. žiada, aby sa založila medzinárodná environmentálna organizácia, ktorá prevezme zodpovednosť za dodržiavanie medzinárodných zmlúv a dohôd o ochrane životného prostredia a boji proti klimatickým zmenám a okrem toho bude spolupracovať s WTO na riešení otázok týkajúcich sa vplyvu obchodu na životné prostredie;
Calls for the establishment of an International Environmental Organisation which would assume responsibility for compliance with international treaties and agreements on environmental protection and combating climate change, and which would, inter alia, work and cooperate with the WTO on issues concerning the impact of trade on the environment;
20. konštatuje, že odovzdávanie energeticky účinných a ďalších ekologických technológií z EÚ do rozvojových krajín musí zohrávať kľúčovú úlohu pri oddelení hospodárskeho rozvoja od emisií skleníkových plynov a že na podporu tohto zníženia sú potrebné primerané investície;
Notes that the transfer of energy efficient and other environmentally friendly technologies from the EU to developing countries has a crucial role to play in decoupling economic development from greenhouse gas emissions and that suitable investment is needed to promote such a reduction;
25. zdôrazňuje potrebu rozšíriť dialógy o environmentálnej politike, ako aj dialóg o energetickej politike, ktoré tvoria súčasť dohôd EÚ s tretími krajinami alebo regiónmi, o otázky klimatických zmien a žiada Komisiu, aby predložila konkrétne návrhy kritérií na hodnotenie pokroku podľa jednotlivých typov krajín;
Stresses the need to broaden the Environmental Policy Dialogues as well as the Energy Policy Dialogue that form part of EU agreements with third countries or regions to cover questions of climate change and asks the Commission to put forward concrete proposals for benchmarks for progress according to the type of country;
30. žiada Komisiu a členské štáty, aby navrhli legislatívne nástroje na to, aby agentúry pre vývozné úvery a Európska investičná banka pri poskytovaní alebo zabezpečovaní úverov zohľadnili vplyv klimatických zmien financovaných projektov a zaviedli moratórium na takéto financovanie dovtedy, kým nebude k dispozícii dostatok údajov v súlade s odporúčaním OECD, G8 a správy o ťažobných odvetviach;
Asks the Commission and the Member States to propose legislative instruments in order that Member State Export Credit Agencies and the European Investment Bank take account of the climate change implications of the funded projects when making or guaranteeing loans and impose a moratorium on funding until sufficient data are available, in accordance with advice from the OECD, G8 and the Extractive Industries Review;
31. navrhuje, aby sa upravila dohoda WTO o subvenciách s cieľom znovu zaviesť doložku, ktorá umožňuje neuplatňovanie niektorých environmentálnych subvencií;
31. suggests amending the WTO subsidies agreement in order to reintroduce a clause providing for the non-action ability of certain environmental subsidies;
32. opakuje potrebu znížiť emisie skleníkových plynov v EÚ do roku 2020 o 30 %, nezávisle od záväzkov tretích krajín;
Repeats the need for a 30% reduction in EU greenhouse gas emissions by 2020, independent of third countries’ commitments;
38. víta v rámci prístupu „ekologickej stopy“ možné začlenenie lietadiel pristávajúcich v Európe do európskeho systému obchodovania s emisiami; požaduje, aby sa preskúmal návrh na zahrnutie odvetvia námornej dopravy do tohto systému;
Welcomes, within the framework of the 'footprint' approach, the eventual integration of airplanes landing in Europe within the European Emission Trading System; calls for the proposal to include the marine transport sector in this system to be examined;
40. naliehavo žiada, aby sa pomoc pre sektor dopravy stanovovala so zreteľom na vplyv rozličných druhov dopravy na životné prostredie, a aby sa preskúmalo využitie trhovo zlučiteľných obchodných nástrojov (ako je označovanie a normy), ktoré podporujú ochranu klímy;
Urges that aid granted to the transport sector be calculated taking into account the environmental impact of the different modes of transport, and that consideration be given to using market-compatible trade instruments (such as labelling and standards) which promote climate protection;
42. je obzvlášť znepokojený potenciálnym negatívnym environmentálnym a sociálnym vplyvom politík podporujúcich využívanie biopaliva a biomasy v Európe; pripomína svoju predchádzajúcu požiadavku na povinnú sociálnu a environmentálnu certifikáciu biopalív (alebo ich surovín) ako podmienku ich využívania a zhody s cieľmi EÚ;
Is especially concerned by the potential negative, environmental and social impact of policies encouraging biofuel and biomass use in Europe; reiterates its earlier call for the mandatory, social and environmental certification of biofuels (or their feedstocks) as a condition for their use and for their compliance with EU targets;
44. vyzýva Komisiu, aby zhodnotila vplyv dovozu sóje a palmového oleja do EÚ na klímu, berúc do úvahy jeho dosah na tropické odlesňovanie, a aby prijala opatrenia na zahrnutie klimatických nákladov do cien;
Calls on the Commission to assess the climate impact of EU imports of soya and palm oil, taking into account their effects on tropical deforestation, and to take measures to incorporate the climate cost in prices;
Štvrtá správa pracovnej skupiny III Medzivládneho panela pre zmenu klímy (IPCC) z roku 2007 tvrdo pripomenula medzinárodnému spoločenstvu jeho zodpovednosť.
The fourth IPCC Working Group III report (2007), confronted the international community with its responsibilities.
Scenáre, ktoré obmedzujú klimatické otepľovanie na + 2 až + 2,4 °C predpokladajú, že emisie skleníkových plynov na našej planéte začnú klesať v roku 2015 a v rozvinutých krajinách (príloha B Kjótskeho protokolu) klesnú do roku 2020 o 25 % až 40 %, do roku 2050 o 80 %.
The scenarios limiting global warming to between +2 and +2.4°C rely on the planet’s greenhouse gas (GHG) emissions starting to decrease from 2015, dropping by around 25% to 40% by 2020 in all developed countries (Annex B of the Kyoto Protocol) and by 80% by 2050.
Ak sa nedodržia na prvom mieste uvedené lehoty, oteplenie neúprosne prekročí 3 °C, a to pri nákladoch, ktoré Sternova správa vyčísľuje na 5 biliónov EUR.
If these first deadlines are not met, global warming will inevitably rise above 3°C, costing five thousand billion euros according to the Stern review.
Tieto náklady sú rádovo porovnateľné s nákladmi na svetovú vojnu.
These costs are in the same league as those of a world war.
V porovnaní s tým sú náklady na opatrenia, ktoré je potrebné prijať, smiešne nízke.
By comparison, the cost of taking action is negligible.
Ako uvádza Sternova správa, náklady na stratégiu zameranú na udržanie odchýlky klímy na + 2 °C by predstavovali celkové zníženie o 1 % globálneho produktu, ktorý má do roku 2050 rásť o 2,5 % ročne alebo spomalenie úrovne svetovej spotreby o menej než jeden polrok.
Again according to the Stern report, the cost of a strategy to limit climate change to +2°C would represent a total reduction of 1% of global product, which is set to increase by 2.5% per annum from now until 2050, or a delay of less than one half-year in global consumption level.
V skutočnosti spočíva väčšina opatrení, ktoré sa majú prijať, v investíciách a službách, ktoré zvyšujú zamestnanosť a majú iné pozitívne účinky (zníženie úrovne hluku, zníženie počtu nehôd na cestách atď.), v znížení miery plytvania, čo zvýši kúpnu silu domácností, v tzv. Pigouových ekodaniach, ktoré nahradia iné poplatky alebo umožnia iné verejné politiky, ako napríklad boj proti chorobe AIDS.
The majority of measures to be taken consist in investments and services which will increase employment and have other positive effects (decreasing noise levels, drop in road accidents etc.), in reducing waste, thus increasing households’ purchasing power, on Pigovian ecotaxes to replace other taxes or facilitate other public policies, such as the fight against AIDS.
Prebieha to prostredníctvom značného diplomatického úsilia zameraného na to, aby všetky štáty prílohy B ratifikovali Kjótsky protokol, a aby všetky štáty sveta ratifikovali protokol, ktorý sa má prijať na obdobie po skončení platnosti Kjótskeho protokolu (na roky 2012 – 2020), zameraný na tieto ciele, a aby sa v tejto súvislosti zmenili a štandardizovali medzinárodné dohody.
This is particularly true of its commercial policy, which depends on considerable diplomatic efforts to encourage all the Annex B countries to ratify the Kyoto Protocol and all the countries in the world to ratify a post-Kyoto Protocol (2012-2020) in line with these objectives, and then to amend and standardise the international agreements.
Ak sa konsenzus nedosiahne, Európa je rozhodnutá napredovať so skromnejšími cieľmi, ktoré Komisia navrhuje (zníženie o 20 % v roku 2020).
In the absence of consensus, Europe is determined to lead the way with the more modest proposals made by the Commission (20% reduction by 2020).
V tomto prípade však môže použiť dvojstranné dohody, o ktorých práve rokuje, aby do tohto spoločného boja zahrnula čo najväčšiu časť sveta.
But in this case it could use the bilateral agreements which it is currently negotiating to involve as much of the world as possible in this joint fight.
Ak budú všetky krajiny súhlasiť so svojou účasťou, technologický náskok, ktorý Európa získa, bude nepochybne konkurenčnou výhodou.
If every country agrees to cooperate, the technological advances that Europe will have made will certainly be a competitive advantage.
V každom prípade však nie je vylúčené, že aj po roku 2012 budú niektoré veľké krajiny-emitenti i naďalej odolávať tomu, aby sa zapojili do nášho spoločného úsilia.
Still, it cannot be discounted that after 2012 some high-emitting countries may continue to avoid committing themselves to our joint efforts.
V tej chvíli bude Európa musieť prijať presné opatrenia proti tomu, aby podniky podľahli pokušeniu presunúť svoju výrobu do týchto krajín, a aby sa ochránila pred krajinami narušujúcimi hospodársku súťaž tým, že svojim podnikom takto poskytujú nepriame dotácie.
Europe will then have to take specific measures to avoid a situation where businesses give in to the temptation to relocate their production centres to such countries and to protect itself from those countries that create unfair competition by granting an implicit subsidy to their own industries in this way.
I. Medzinárodný obchod a skleníkový efekt.
I. International trade and the greenhouse effect
Už dve desaťročia rastie medzinárodný obchod dva až dvaapolkrát rýchlejšie než svetový produkt.
For two decades, international trade has been growing at a rate of two to two and a half times the rate of global production.
Táto disproporcia je výsledkom hľadania takého medzinárodného rozdelenia práce, ktoré optimalizuje mzdové a daňové náklady, pričom dopravné náklady nezahŕňajú súvisiace emisie skleníkových plynov správnym spôsobom.
This imbalance is a result of the search for an international division of labour that optimises salary and tax costs in a context where GHG emissions are not properly internalised into transport costs.
Okrem toho, v budúcnosti a v prípade výroby s vysokými emisiami skleníkových plynov na tonu výrobku (napríklad výroba cementu) už v súčasnosti, presun výroby občas umožní uniknúť národným pravidlám boja proti skleníkovému efektu.
In addition, in the future - and already in the case of industries that emit large amounts of GHG per tonne of product (such as the cement industry) - relocation will sometimes allow national regulations against the greenhouse effect to be evaded.
Istý stupeň medzinárodného rozdelenia práce mal vždy pozitívne účinky, a toto rozdelenie je často nevyhnutné, pokiaľ ide o primárnu produkciu, ktorej umiestnenie je určované geografickými podmienkami.
A certain degree of international division of labour has always had positive effects and is sometimes essential in the case of primary products, for which geography determines location.
Tieto pozitívne účinky možno kombinovať s bojom proti skleníkovému efektu až potom, čo sa prijmú vhodné opatrenia na zahrnutie nákladov spojených s emisiami skleníkových plynov v celej dĺžke reťazca, od subdodávateľov až po konečného výrobcu a od neho až po spotrebiteľov.
These positive effects can be combined with the fight against the greenhouse effect provided that appropriate measures are taken to internalise the cost of GHG emitted throughout the chain, from sub-contractor to the final producer and from final producer to consumer.
Z pedagogického hľadiska by bolo už dnes vhodné, aby tieto náklady boli spotrebiteľovi známe.
In the interests of educating the public, it would be desirable to make consumers aware of cost from now on.
Preto vznikajú rôzne návrhy typu pôvod potraviny (food miles), ktoré majú za cieľ motivovať spotrebiteľov k nákupu výrobkov z blízkeho okolia.
Hence the many suggestions, such as ‘food miles’, to encourage consumers to ‘buy local’.
V skutočnosti je rovnako dôležitý spôsob dopravy: pre britského spotrebiteľa je jahňacia kotleta z Nového Zélandu drahšia, pokiaľ ide o množstvo skleníkových plynov, než anglická kotleta, ak sa prepravuje lietadlom, ale nie je drahšia, ak sa použije lodná doprava.
In reality, the means of transport is just as important: for a British consumer, a New Zealand lamb chop has a higher GHG cost than an English chop if it arrives by plane, but not if it arrives by boat.
Preto je potrebné vyhodnocovať práve množstvo emisií skleníkových plynov.
Therefore it is the GHG content that must be assessed.
Negatívne vedľajšie účinky medzinárodného rozdelenia práce sa ešte zhoršujú vtedy, ak sa podniky zároveň snažia odstrániť meškanie priebežnou výrobou (tzv. just in time), pričom používajú najrýchlejšie spôsoby dopravy (radšej lietadlá než lode, radšej kamióny než vlaky) z dôvodu zníženia skladových zásob.
The negative side-effects of international division of labour are aggravated when companies seek at the same time to remove delays by using ‘just-in-time’ production and the fastest means of transport (aeroplanes instead of boats, lorries instead of trains) in order to reduce dead stock.
Takéto formy riadenia môžu mať dramatické dôsledky, ak sú jednotlivé články reťazca vzdialené od seba navzájom a vzdialené od spotrebiteľa.
Such management methods can have catastrophic consequences if the intermediate units are far away from each other and the consumer.
V skutočnosti už dnes nákladná letecká doprava, hoci jej objem je 40-krát nižší než objem nákladnej námornej dopravy, produkuje polovicu objemu skleníkových plynov námornej dopravy.
At the moment, even though air freight is used 40 times less than maritime freight, it already produces half as many GHGs.
Každá tona nákladu dopraveného kamiónmi produkuje na kilometer 4-krát viac skleníkových plynov než tona nákladu prepravená vlakmi.
Each kilometre-tonne transported by lorry produces four times as much greenhouse gas as when transported by train.
Hoci aj túto disproporciu je možné kontrolovať začlenením klimatických nákladov do dopravných nákladov, bolo by sociálne efektívnejšie hľadať čo najlepšie postupy rozdelenia práce a umiestnenia výroby, ako je zoskupovanie subdodávateľov okolo materských fabrík, a umiestňovanie materských fabrík do blízkosti hlavných centier spotreby (alebo do blízkosti intermodálnych platforiem zoskupujúcich spôsoby dopravy s nízkymi nákladmi, pokiaľ ide o skleníkový efekt: námornú, riečnu a železničnú dopravu).
Although this distortion could also be controlled by integrating the cost to the climate into the cost of transport, socially, it would be more socially efficient to research best practices for the division of labour and location of production centres, such as regrouping sub-contractors around parent factories and locating these close to main consumer centres (or close to intermodal platforms which group together modes of transport with low greenhouse-effect costs: sea, river and rail).
Snaha o celosvetovú dohodu.
Seeking a global agreement
Ideálne by bolo dosiahnuť na konferencii na Bali dohodu, ktorá bude platiť po skončení platnosti Kjótskeho protokolu, so zapojením všetkých krajín sveta.
The ideal solution would be to obtain, at the Bali conference, a post-Kyoto agreement that includes every single country in the world.
Tento konsenzus bude možné dosiahnuť len vtedy, ak budú všetky krajiny dodržiavať nevyhnutné pravidlo po prekročení hranice udržateľnosti, t. j. po tom, čo ich produkcia skleníkových plynov za rok na obyvateľa prekročí hranicu, ktorá by – ak by ju dodržiavalo celé ľudstvo – už neprispievala ku klimatickým zmenám.
Such a consensus will only be obtained if all countries follow restrictive regulations once they pass a sustainable limit, i.e. when their GHG production per inhabitant per year exceeds that which would result, if respected by everybody, in zero climate change.
(Toto množstvo je rádovo 500 až 600 kg uhlíka viazaného v CO 2 za rok na obyvateľa pri predpokladanej populácii 9 miliárd ľudí).
(This quantity is in the region of 500 to 600 kg of carbon in CO 2 per inhabitant per year for a predicted population of 9 billion human beings.)
V každom prípade konferencia zmluvných strán (COP 6), ktorá sa konala v Haagu, predpokladala zbližovanie prideleného objemu emisií na osobu vo všetkých krajinách v horizonte roku 2050.
In any event, the Conference of the Parties (COP 6) in The Hague envisaged that the allocations per person authorised in each country would converge by around 2050.
Možno odôvodnene očakávať, že zvyšujúci sa počet dramatických klimatických javov v Spojených štátoch a hrozba vyplývajúca zo zvýšenia hladiny vôd v ústiach ázijských riek presvedčia našich najskeptickejších partnerov, aby prijali protokol, ktorý nahradí Kjótsky protokol po skončení jeho platnosti.
We can reasonably count on the increase in dramatic weather phenomena in the US and on the threat of rising waters in the Asian deltas to persuade even our most sceptic partners to accept the post-Kyoto Protocol.