natgillin/translations-raw huggingface dataset:
6. naliehavo žiada EÚ a Čínu, aby zvýšili podporu organizácie NEPAD ako hnacej sily stratégie udržateľného rozvoja Afriky a tiež podporili africké regionálne organizácie, AÚ, Panafrický parlament (PAP), parlamenty a vlády afrických krajín v upevnení svoho vedúceho postavenia a v osvojení si takejto stratégie; vyzýva EÚ, aby posilnila africké kapacity pri zabezpečovaní jednotnosti darcov a investorov a pri zaručení využitia zahraničných investícií v prospech udržateľného rozvoja;
Urges the EU and China to increase support to NEPAD as the driving force for a sustainable development strategy for Africa and also to support African regional organisations, the AU, the Pan-African Parliament (PAP) and African national parliaments and governments in enhancing their leadership and ownership of such a strategy; calls on the EU to help strengthen African capacity to ensure donor and investor coherence and to guarantee that foreign investment contributes to fostering sustainable development;
9. žiada EÚ o zohľadnenie názorov afrických štátov a AÚ pri posudzovaní vplyvu Číny v Afrike; zdôrazňuje, že EÚ by nemala zovšeobecňovať, pokiaľ ide o úlohu Číny, a mala by na ňu hľadieť otvorene a konštruktívne a nemala by sa snažiť vnucovať európske modely a názory;
Calls on the EU to take into account the views expressed by the African States as well as the AU in its consideration of the impact of China in Africa; stresses that the EU should avoid generalisations about China’s role, should regard it with an open and constructive attitude, and should not try to impose European models and views;
11. vyzýva EÚ a členské štáty, aby posilnili vzťahy s africkými krajinami tým, že budú plniť záväzky pomoci a považovať rozvojové ciele milénia za prioritu; víta zvýšenie pomoci ES o 6 % a pomoci 15 členských štátov o 2,9% v roku 2006 v porovnaní s minulým rokom, ale ľutuje, že (vypustenie) objem oficiálnej rozvojovej pomoci (ODA) 15 členských štátov z HND poskytovanej všetkým regiónom klesá z 0,44% ODA/HND v roku 2005 na 0,43% ODA/HND v roku 2006; ľutuje tiež, že štyri členské štáty nedokázali splniť individuálny cieľ 0,33% HND v roku 2006 ak by sa do objemu ODA nezapočítavalo aj odpustenie dlhov a ďalšie položky, ktoré nepredstavujú skutočne dostupné finančné prostriedky pre rozvojové krajiny, platilo by to aj v prípade ďalších členských štátov;
Calls on the EU and the Member States to strengthen relations with African countries by delivering on aid commitments and making the pursuit of the MDGs a priority; welcomes the 6% increase in EC aid and 2,9% in aid provided by 15 Member States in 2006 when compared with the previous year but regrets that official development assistance (ODA) from the 15 Member States to all regions is falling as a share of gross national income (GNI) from 0,44% ODA/GNI in 2005 to 0,43% ODA/GNI in 2006; also regrets that four Member States have failed to meet the individual target of 0,33% of GNI in 2006 and more could equally have failed to do so if debt relief and other items that do not correspond to available funds for developing countries were to be deducted from ODA figures;
13. vyzýva EÚ a členské štáty, aby sa usilovali o zvýšenie povedomia verejnosti v Afrike a EÚ prostredníctvom prítomnosti a návštev vysokopostavených európskych predstaviteľov vlád a dialógu s nimi;
Calls on the EU and the Member States to reach broader sections of the public in Africa and the EU through the presence of, visits by and involvement in dialogue-related events on the part of high-level representatives of European governments;
16. žiada EÚ, aby sa zúčastnila konštruktívneho dialógu v rámci OECD/DAC s novými darcami nepatriacimi do DAC vrátane Číny s cieľom podnietiť ich k prijatiu usmernení a noriem DAC alebo rovnocenných noriem a k dodržiavaniu zásad Parížskej deklarácie o efektívnosti pomoci;
Calls on the EU to engage in constructive dialogue, within the framework of the Development Assistance Committee of the OECD/DAC, with non-DAC emerging donors, including China, aimed at encouraging them to adopt DAC guidelines and standards or equivalent codes and to respect the principles of the Paris Declaration on Aid Effectiveness;
20. zdôrazňuje, že akékoľvek medzinárodné partnerstvá pre rozvoj musia byť zamerané na ľudí, keďže udržateľný rozvoj je možný len posilnením občianskej spoločnosti; zdôrazňuje, že ženy a menšiny alebo zraniteľné skupiny by mali byť obzvlášť podporované a oceňované ako nositelia rozvoja a že sloboda združovania a slobodné a pluralistické médiá sú základnými podmienkami pre rozvoj a mali by byť podporované takýmito partnerstvami;
Stresses that any international partnership for development must be people-focused, since sustainable development is only possible with the empowerment of civil society; stresses that women and minority or vulnerable groups should be particularly supported and valued as essential agents for development, and that freedom of association and free and plural media are essential conditions for development and need to be supported by such partnerships;
27. vyzýva EÚ a Čínu, aby riešili problém nelegálneho obchodu s prírodnými zdrojmi formou koordinovaných činností, ktorých súčasťou by mala byť dohodnutá definícia pojmu „konfliktné zdroje“ a vymenovanie medzinárodnej skupiny expertov na vypracovanie multilaterálnych prístupov k problematike;
Calls on the EU and China to address the problem of the illicit trade in natural resources through concerted action, which should include an agreed definition of what constitutes 'conflict resources' and the appointment of an international group of experts to develop multilateral approaches to tackle the issue;
32. vyzýva EÚ a apeluje na Čínu, aby sa výraznejšie zasadzovali o spravodlivý obchod vo svete s cieľom dosiahnuť súvislosť obchodných a rozvojových politík, podstatne zvýšiť podiel výrobcov a zamestnancov na zisku zo svetového obchodu s tovarom, rozšíriť možnosti prístupu afrických výrobkov na trh a znížiť dovozné clá na hotový tovar z Afriky; apeluje na vládu Čínskej ľudovej republiky a Európsku úniu, aby vypracovali vývoznú stratégiu, ktorá nebude stáť v ceste výrobe afrického tovaru za ekologických a sociálne udržateľných podmienok;
Calls on the EU and appeals to China to be stronger advocates of fair world trade in an effort to ensure that trade and development policies are coherent with one another, to increase substantially the share of the profits of the global trade in goods received by producers and workers, to offer African products greater access to world markets and to reduce import tariffs on manufactured products from Africa; appeals to the Government of the People’s Republic of China and to the EU to develop an export strategy which does not pose an obstacle to the ecologically and socially sustainable manufacture of goods in Africa;
40. vyzýva EÚ, aby sa zúčastňovala na spoločných projektoch s Čínou v Afrike, konkrétne v oblastiach energetického prieskumu, dopravy a infraštruktúry s cieľom vypracovať spolu s AÚ a NEPAD spoločný súbor pravidiel účasti a investovania;
Calls on the EU to engage in joint projects with China in Africa in the fields of energy exploration, transportation and infrastructures, with the aim of developing, together with the AU and NEPAD, a common set of rules of engagement and investment;
44. poukazuje na ekologický vplyv čínskej prítomnosti v Afrike; naliehavo žiada Čínu, aby konala ako zodpovedný správca životného prostredia, a to tak na vlastnom území, ako aj v Afrike;
Notes the ecological impact of China's presence in Africa; urges China to act as a responsible steward of the environment, both in China and in Africa;
48. vyzýva EÚ, aby sa zapojila do multilaterálnych rozhovorov s členskými štátmi AÚ a Čínou, ako aj s predstaviteľmi občianskej spoločnosti o globálnych hrozbách ničenia životného prostredia a o klimatických zmenách a zasadzovala sa v rámci dohody na obdobie po roku 2012 za záväzky uvedené v dohode o akčnom pláne z Bali podpísanej na schôdzi COP-13 na Bali 15. decembra 2007;
Calls on the EU to engage in multilateral discussions with AU Member States and China, as well as with civil society, on the global threats of environmental degradation and climate change and to push forward the commitments of the Bali Action Plan agreement, signed at the 13th meeting of the Conference of the Parties (COP-13) in Bali on 15 December 2007, as a post-2012 framework;
50. vyzýva EÚ a Čínu, aby v zmysle dohody o akčnom pláne z Bali zabezpečili, že ich projekty v Afrike, najmä v oblasti energetického prieskumu, budú environmentálne udržateľné a zlučiteľné s akčným plánom z Bali;
Urges the EU and China to ensure, along the lines of the Bali Action Plan agreement, that its projects in Africa, in particular energy exploration, are environmentally sustainable and compatible with the Bali Action Plan;
Dobrá správa vecí verejných a ľudské práva
Good governance and human rights
63. vyzýva EÚ, aby povzbudila Čínu k zvýšeniu transparentnosti svojho štátneho režimu kontroly vývozu zbraní najmä tým, že zabezpečí kompletné hlásenie vývozov registru vývozov konvenčných zbraní OSN a zlepší pravidlá kontroly vývozu zbraní, aby sa zabránilo presunom zbraní do krajín a regiónov, najmä v Afrike, kde sú systematicky porušované medzinárodné ľudské práva a humanitárne právo;
Calls on the EU to encourage China to increase the transparency of its national arms export control regime, namely by ensuring complete reporting on exports to the UN Register on Conventional Arms Exports and upgrading its arms export control rules in order to block arms transfers to countries and regions, particularly in Africa, where international human rights and humanitarian law are systematically violated;
Vzostup Číny a jej politika expanzie
China ’s rise and its ‘go out’ policy
Vďaka impozantnému hospodárskemu vzostupu s priemerným 10-percentným hospodárskym rastom od roku 1990 sa Čína stala štvrtou najväčšou svetovou ekonomikou a najväčším oficiálnym držiteľom devízových rezerv.
China’s impressive economic rise, with an average economic growth of 10% since 1990, has turned it into the fourth largest economy in the world and the largest official holder of foreign exchange reserves.
Čína je však stále rozvojovou krajinou s obrovskými sociálno-ekonomickými rozdielmi, nedemokratickým režimom, nedostatkom základných slobôd a základných ľudských práv a závažnými environmentálnymi problémami.
At the same time, China is still a developing country, with vast socio-economic disparities, undemocratic governance, lack of fundamental freedoms and basic human rights and serious environmental problems.
V úsilí o naplnenie potrieb vyplývajúcich z tohto rastu si Čína zvolila politiku expanzie.
To meet the needs created by its rise, China adopted a ‘go-out' policy.
Podporuje čínska honba v Afrike prosperitu založenú na spolupráci, z ktorej budú mať úžitok všetky strany, alebo tu ide o využívanie prírodného bohatstva Afriky v prospech Číny a oslabovanie udržateľného rozvoja?
Is China’s scramble in Africa a driver for prosperity based on «win-win cooperation» or is it reaping African natural resources for Chinese profit and undermining sustainable development?
Možné je aj to, že v rámci tejto expanzie Čína exportuje svoje najhoršie postupy vrátane korupcie, nevýhodného poskytovania pôžičiek, chýbajúcich pracovných práv a environmentálnych noriem.
Also, while expanding, China may be exporting some of its worst home practices, including corruption, bad lending, lack of labour rights and environmental standards.
Ako by sa teda EÚ mala zachovať?
What, then, should the EU do?
„Pekinské safari“: hľadanie prírodných zdrojov
" Beijing ’s Safari”: looking for natural resources
Čínske pôsobenie v Afrike sa zosilnilo v deväťdesiatych rokoch 20. storočia.
Chinese involvement in Africa accelerated in the 1990s.
V roku 2000 sa novovytvorené Fórum pre čínsko-africkú spoluprácu dohodlo na ambicióznych cieľoch.
In 2000, the newly created Forum on China-Africa Cooperation agreed on ambitious plans.
Rok 2000 dostal pre vyhlásenia Pekingu o investíciách a pomoci pomenovanie Čínsky rok Afriky.
2006 was dubbed China's "Year of Africa” because of investment and aid announcements made by Beijing.
Napríklad len Konžskej demokratickej republike (na území ktorej sa nachádzajú jedny z najbohatších zásob minerálov) Čína prisľúbila poskytnúť pôžičku vo výške 5 miliárd USD na budovanie ciest, železníc, nemocníc a univerzít.
For instance, in DR Congo alone (holding one of the world's richest assortment of minerals), China promised a 5 billion USD loan to build roads, railways, hospitals and universities.
Aké strategické pohnútky stoja za čínskou politikou expanzie v Afrike?
What are the strategic drivers for China’s 'go out' policy in Africa?
V prvom rade je to ropa.
First and foremost, oil.
Čína bola v roku 2003 druhým najväčším spotrebiteľom ropy na svete a očakáva sa, že jej dopyt sa do roku 2025 zdvojnásobí.
China became the world’s second-largest oil consumer in 2003 and Chinese demand is expected to double by 2025.
Približne 30 % čínskeho dovozu surovej ropy pochádza z Afriky a ropa predstavuje 50 % afrického vývozu do Číny.
Some 30% of China’s crude oil imports now come from Africa and oil accounts to 50% of Africa’s exports to China.
Najvýznamnejším africkým dodávateľom pre Čínu v roku 2006 bola Angola, ďalej Sudán a Konžská republika.
Angola was, in 2006, China’s top African supplier, followed by Sudan and Congo-Brazzaville.
Čína hľadá aj ďalšie prírodné zdroje (urán, meď, kobalt, rudu a drevo) a nové trhy.
China is also looking for other natural resources (uranium, copper, cobalt, ore and timber, etc.) and new markets.
Navyše sa usiluje posilniť politický vplyv, dosiahnuť podporu politiky jednej Číny a vyprofilovať sa ako svetová veľmoc.
Finally, China seeks to reinforce political leverage, gather endorsement for the “one China policy” and profile itself as a global power.
Afrika je mimoriadne atraktívna, pretože väčšina afrických štátov nemá kapacity na prieskum a kontrolu prírodného bohatstva, často sa spolieha na zahraničnú expertízu a investície a v tomto prostredí existujú iba minimálne regulačné obmedzenia a hospodárska súťaž.
Africa is particularly attractive because most African states lack the capacity to explore and control national resources, often rely on foreign expertise and investment and there are only limited regulatory constraints and competition.
Spolupráca juh – juh alebo novodobý kolonializmus?
‘South-south cooperation’ or ‘neo-colonialism’?
Vplyv Číny na Afriku
China ’s impact in Africa
Peking prezentuje čínsko-africké vzťahy ako hospodársku spoluprácu dvoch rovnocenných partnerov, prospešnú pre obe strany.
Beijing presents Sino-African relations as economic "win-win cooperation" between equal partners.
Čína, ktorej sa podarilo dostať z chudoby milióny svojich občanov, propaguje alternatívny model rozvoja riadený štátom, čo môže pôsobiť lákavo na kontinente, kde zlyhali západné neoliberálne reformy a kde mnohé hlavy štátov dychtia po centralizácii moci.
With a record of lifting millions of its own citizens out of poverty, China promotes an alternative state-directed model for development, which can be alluring in a continent where neo-liberal reforms imposed by the West failed and where many rulers are keen on centralising powers.
Čínska prítomnosť v Afrike zatiaľ viedla k zvyšovaniu čínskeho dopytu po nerastných surovinách, čo spôsobilo zdvihnutie cien komodít, a väčšiu hospodársku súťaž.
So far, China’s footprint in Africa has led to an increase in Chinese demand for raw materials, which pushed up commodity prices, and increased competition.
Okrem toho si Čína zabezpečila v Afrike priateľov prostredníctvom investícií do výstavby nesmierne potrebnej infraštruktúry.
Moreover, China has made African friends with investments in the construction of badly-needed infrastructures.
Zároveň však rastú sťažnosti na stratu výrobných kapacít, nízke mzdy, katastrofálne pracovné podmienky a nedostatočné bezpečnostné normy v afrických prevádzkach čínskych spoločností.
But there are also growing complaints about lost manufacturing capacity, low salaries, dire working conditions and lack of safety standards in Chinese-owned companies operating in Africa.
Zdá sa, že Čína upriamuje pozornosť na krajiny, ktorých bohatstvom (alebo prekliatím) sú prírodné zdroje, pričom prehliada množstvo ďalších afrických štátov.
Chinese interest seems confined to resource-rich (or "resource-cursed") countries, bypassing a large number of other African nations.
Čo sa týka pomoci a investícií, podľa kritérií DAC by sa čínska podpora v mnohých prípadoch nemohla posudzovať ako pomoc.
On aid and investment, Chinese assistance would often not qualify as aid according to DAC criteria.
Toľko proklamovaný čínsko-africký rozvojový fond s prostriedkami v objeme 5 miliárd USD sa v skutočnosti zameriava väčšinou na podporu čínskych podnikov a ich projektov na kontinente.
The much trumpeted 5 billion USD China-Africa Development Fund is indeed mostly aimed at supporting Chinese enterprises and their projects in the continent.
Čínska pomoc a investície sú často účelové a zvyčajne predpokladajú prítomnosť čínskych pracovníkov.
Chinese aid and investments are often tied and normally involve Chinese workers.
Čínske pôžičky, ktoré maria úsilie prepojiť poskytovanie pomoci s dodržiavaním ľudských práv, demokracie a dobrou správou, môžu spôsobiť problémy aj africkým vládam, pretože dlhodobo viažu zdroje a znižujú kvalifikačné kritériá na financovanie zo strany MFI.
Chinese loans, frustrating efforts to link aid to human rights, democracy, and good governance, can also create difficulties for African governments, by tying up resources in the long term and reducing eligibility for IFI financing.
Toto partnerstvo však môže byť oveľa výhodnejšie, ak si Afrika dokáže stanoviť podmienky: spravodlivé zmluvné podmienky a náležité riadenie získaného kapitálu.
But this partnership can be much more beneficial if Africa is able to determine conditions: fair deals and proper management of the capital generated.
Nezákonné postupy pri využívaní zdrojov, ktoré sú ešte zhoršené nedostatočnými kapacitami afrických vlád na dohľad nad ťažobnými činnosťami, si vyžadujú vyššiu transparentnosť a zodpovednosť.
Illegal practices in resource exploitation, aggravated by the lack of capacity of African governments to supervise extractive activities, require greater transparency and accountability.
Afrika by mala podporovať rozšírenie pôsobnosti iniciatívy EITI, ktoré by umožnilo prechod od zásady „zverejnite, čo platíte“ k zásade „zverejnite, akú škodu spôsobujete“.
Africa should support the expansion of the scope of the EITI, moving from ‘publish what you pay’ to ‘publish what you damage’.
Pokiaľ ide o vplyv na životné prostredie, Čína z afrických krajín naďalej nelegálne dováža drevo a slonovinu a čínske projekty, ako napríklad priehrada Merowe v Sudáne, spôsobujú závažné environmentálne škody.
As for environmental impact, China continues to import illegal timber and ivory from African countries, and serious environmental damage is caused by Chinese projects, such as the Merowe dam in Sudan.
V oblasti bezpečnosti a mieru Čína rozšírila vojenskú spoluprácu s niekoľkými africkými režimami.
In the field of security and peace, China has extended military cooperation to several African regimes.
Sudán a Zimbabwe sú hlavnými príjemcami čínskych zbraní.
Sudan and Zimbabwe are major recipients of Chinese arms.
Vzhľadom na svoje úlohy vyplývajúce zo stáleho členstva v Bezpečnostnej rade OSN musí Čína urýchlene skončiť s presadzovaním bezpečnosti riadenej štátom a začať podporovať koncepciu tzv. ľudskej bezpečnosti.
In view of its responsibilities as a permanent member of the UN Security Council, China must be urged to move from favouring state-centred security to supporting “human security”.
Po nasadení viacerých jednotiek možno Čína lepšie pochopí, prečo je dôležité prevziať „zodpovednosť chrániť“.
With more troops on the ground, China may better understand why it is necessary to assume the "responsibility to protect".
Veľká časť kritiky namierená proti Číne do určitej miery odráža minulé aj súčasné chyby západných krajín: obchodné pravidlá a ochranné dotácie, dodávanie zbraní, dvojitý meter, atď. Navyše chuť Západu na lacné výrobky „made in China“ tiež prispieva k vlčiemu hladu Číny – súčasnej svetovej továrne, po prírodných zdrojoch.
Many of the criticisms made against China mirror, to a certain extent, Western mistakes, past and present: trade rules and protective subsidies, supplying weapons, double standards, etc.
Európania by nemali predstierať, že v rámci tohto trojuholníka sú tými dobrými, pretože africké krajiny majú dôvody na to, aby nimi boli znechutené a podozrievali ich, rovnako ako aj Čínu.
Moreover, the Western appetite for cheap “made in China” products also contributes to China’s - today’s world factory - bulimia for natural resources.
Hlavy afrických štátov sa dovolávajú práva dohoniť zameškané v oblasti industrializácie, aj s následkami na životné prostredie, ktoré tento postoj prináša.
Europeans should not pretend to be the “good player” in this triangular relationship, for African countries have reasons to be frustrated and suspicious of them, as much as of China.
Afričania tiež argumentujú, že pri pomoci Afrike nejde o charitu, ale o spravodlivosť.
Africans also argue that assisting Africa is a matter of justice, not charity.
Namiesto vzájomného obviňovania by sa EÚ, Afrika a Čína mali spojiť v úsilí o trvalo udržateľný rozvoj Afriky.
Instead of entering the blame game, the EU, Africa and China should engage and cooperate for the sustainable development of Africa.
Čína už prejavila citlivosť voči medzinárodným očakávaniam.
China has shown itself to be sensitive to international expectations.
Čínska zahraničná politika: od hesla „biznis je biznis“ k tichej revolúcii
China ’s foreign policy: From ‘business is business’ to ‘quiet revolution’
Čína razí „nezávislú zahraničnú politiku“, založenú na zásadách zvrchovanosti a nezasahovania do vnútorných vecí, a svoje pôsobenie v Afrike vykresľuje ako čisto obchodné.
China proclaims an “independent foreign policy”, based on the principles of “sovereignty and non-interference ” and presents its involvement in Africa as strictly business.
Znamená to, že africké vlády dostávajú pomoc a pôžičky údajne bez ďalších záväzkov, hoci tento postup sa, samozrejme, nikdy nezaobíde bez doložky o Taiwane a nátlaku na zachovanie si odstupu od dalajlámu.
This means that aid and loans are provided to African governments on a supposedly "no-strings attached" basis - but, of course, there is always a “Taiwan clause” and pressure to shun the Dalai Lama.
Čínska prítomnosť v Afrike má v skutočnosti politický dosah.
In fact, China’s presence in Africa does have political impact.
Jej zásada „iba obchod, žiadna politika“ nezabezpečuje neutralitu, ale poskytuje niektorým africkým diktátorom politickú a finančnú podporu na to, aby mohli zostať pri moci.
Its ‘trade only, no politics’ approach, rather than ensuring neutrality, provides some African dictators with political and financial support to stay in power.
Napríklad po medzinárodnej kritike režimov v Sudáne a Zimbabwe sa tieto krajiny obrátili na Čínu.
For instance, Sudan and Zimbabwe turned to China when international criticism increased on the regimes.
Kritika čínskej „intervencie“ v Afrike sa teda zostruje.
Criticism of Chinese ‘intervention’ in Africa is thus becoming stronger.
V Nigérii, Etiópii a Nigeri došlo k útokom na čínskych zástupcov.
Chinese agents have been attacked in Nigeria, Ethiopia and Niger.
Množstvo ďalších incidentov núti Čínu uvedomiť si, že neexistujú apolitické zmluvy o rope a mineráloch.
Various other incidents are making China realise that there is no such thing as “politics-free” oil or mineral contracts.
V Afrike bolo zaznamenaných aj niekoľko výtržností namierených proti Číne.
A number of anti-Chinese riots have also occurred in Africa.
V dôsledku narastajúcich problémov si Čína uvedomuje, že sa musí prispôsobiť.
Due to such mounting problems, China is understanding that it must adapt.