natgillin/translations-raw huggingface dataset:
EP považuje za poľutovaniahodný tento ústupok, ktorý znamená výraznú stratu v otázke transparentnosti.
Parliament can only criticise this backward step, which entails a significant loss of transparency.
Ostalo pri rozlíšení podľa ústavy medzi legislatívnymi a vykonávajúcimi aktmi, čo je síce veľmi pozitívne, nebola však zachovaná terminológia ústavnej zmluvy, pokiaľ ide o legislatívne akty, zákon a rámcový zákon, čo nezodpovedá myšlienke transparentnosti.
The distinction drawn in the Constitution between legislative acts and implementing acts is retained, which is very welcome, but the terminology used in the Constitutional Treaty for legislative acts, law and framework law, has been abandoned, which runs counter to the goal of transparency.
Namiesto toho sa na označenie legislatívnych aktov zachovajú výrazy nariadenie a smernice, ktoré sa budú používať aj pre nelegislatívne akty, pričom sa budú od legislatívnych aktov odlišovať pomocou prívlastku „vykonávajúci“ (alebo „delegovaný“).
Instead, the terms regulations and directives will be retained for legislative acts, but will also be used to describe non-legislative acts, with the addition of the adjective ‘implementing’ (or ‘delegated’) to distinguish them from legislative acts.
Aj naďalej sa teda bude používať nejasný jazyk, v dôsledku ktorého získa občan dojem byrokratickej a neprehľadnej moci, ktorý je zavádzajúci a ktorého najzjavnejší paradox (minimálne pre krajiny, ktoré budú používať túto terminológiu) je ten, že ako legislatívny akt sa bude označovať nariadenie!
The result is thus the retention of language which is both obscure, being likely to make ordinary citizens think first of a bureaucratic, non-transparent authority, and misleading, the most glaring paradox (at least for those countries which use this terminology) being that of calling a legislative act a 'regulation'!
Novou zmluvou sa však aj napriek uvedeným terminologickým ťažkostiam zavádza aj hierarchia noriem .
Despite the terminological problems outlined above, the new Treaty also establishes a hierarchy of instruments .
Všeobecne síce platí, že vykonávanie európskych rozhodnutí prislúcha členským štátom, Komisia je stanovená v prípade potreby ako európska výkonná moc, ktorej prináleží prijímať opatrenia potrebné na výkon legislatívnych aktov na európskej úrovni, pričom Rada sa ujíma výkonných funkcií len výnimočne, v prípadoch, ktoré výslovne stanovuje zmluva, alebo ak je to stanovené a riadne odôvodnené v legislatívnych aktoch.
And although the general rule is that implementation of European decisions is a matter for the Member States, the Commission is clearly recognised as the European executive, with the duty to take the necessary measures to implement legislative acts at European level, whilst the Council only exceptionally assumes executive responsibilities, in those cases where the new Treaty expressly so determines, or when legislative acts, stating due reasons, so specify.
Vytvorenie kategórie delegovaných nariadení , prijatie ktorých môžu legislatívne orgány (Európsky parlament a Rada) delegovať na Komisiu, môže prispieť k zefektívneniu činnosti Únie, pretože táto kategória umožňuje zbaviť zákonodarcu riešenia technických detailov, ktorých rýchle a dostatočné spracovanie dokáže lepšie zabezpečiť výkonný orgán; k tejto kategórii patria aj nevyhnutné záruky kontroly zo strany legislatívneho orgánu (prostredníctvom dovch mechanizmov, ktoré mu umožnia buď blokovať prijatie opatrenia zo strany Komisie, alebo odvolať delegovanie právomocí), pričom je zaručená úplná rovnosť medzi Európskym parlamentom a Radou
The creation of a category of delegated regulations , which involve power being delegated by the legislative authority (the European Parliament and the Council) to the Commission, will make the Union's action more efficient, as there will be no need for the legislature to concern itself with technical details which can be dealt with more quickly and appropriately by the executive; delegation of powers is accompanied by the requisite guarantees of scrutiny by the legislative authority (in particular by means of two mechanisms which make it possible either to block the adoption of a measure by the Commission or to revoke the delegation of powers), and complete equality between the European Parliament and the Council is ensured
Stojíme teda pred hierarchiou noriem, v ktorej nariadenia, smernice a rozhodnutia (bez bližšieho určenia) predstavujú legislatívne akty, vykonávajúce nariadenia a smernice vykonávacie normatívne akty, ktoré uvádzajú do platnosti legislatívne akty, zatiaľ čo rozhodnutia môžu byť alebo akty čisto politického rázu (napríklad rozhodnutie Rady o možnosti využitia tzv. premosťujúceho ustanovenia) alebo individuálne vykonávajúce akty.
We are thus faced with a hierarchy of instruments in which regulations, directives and decisions (not defined any more closely) are legislative acts, implementing regulations and directives are acts adopted by the executive to implement legislative acts, whilst decisions can also be either eminently political acts (the decision by the Council to use a 'bridging clause', for example) or individual implementing acts.
Nové legislatívne postupy: Lisabonská zmluva kladie jasný dôraz na riadny legislatívny postup (ktorý zodpovedá súčasnému spolurozhodovaniu); ide o legislatívny postup v pravom zmysle, ostatné typy legislatívnych postupov sú považované za výnimky (mimoriadne legislatívne postupy), ktoré musia byť výslovne stanovené v zmluvách.
The new legislative procedures : the Treaty of Lisbon clearly places the emphasis on the ordinary legislative procedure (which corresponds to the existing codecision procedure); this is the legislative procedure par excellence , to which the other types of legislative procedure are conceived as exceptions (‘special legislative procedures’) which must be explicitly provided for in the Treaties.
Hlavnými znakmi riadneho legislatívneho postupu sú: iniciatíva Komisie (okrem niektorých prípadov v oblasti priestoru slobody, bezpečnosti a spravodlivosti, kde Komisia zdieľa právomoc iniciatívy aspoň so štvrtinou členských štátov) a spolurozhodovanie Európskeho parlamentu a Rady (cieľom niekoľkých malých úprav bývalého postupu spolurozhodovania je zdôraznenie úplnej rovnosti medzi týmito dvoma inštitúciami), pričom Rada rozhoduje kvalifikovanou väčšinou.
The main features of the ordinary legislative procedure are as follows: the power of initiative rests with the Commission (except in the case of certain matters relating to the area of freedom, security and justice, where the Commission shares it with at least one-quarter of the Member States), there is codecision involving the European Parliament and the Council (some small changes which have been made to the old codecision procedure are intended precisely to stress the complete equality between the two institutions), and the Council adopts its decision by a qualified majority.
Ani v jednej z týchto oblastí nemôže už Rada rozhodovať sama, ale len po dohode s Parlamentom.
In all these fields, the Council can no longer decide by itself, but only in agreement with Parliament.
Prípadov mimoriadnych legislatívnych postupov , kedy jedna z inštitúcií prijme akt za účasti inej inštitúcie – čo môže byť súhlas až po stanovisko – je ale ešte stále veľa, a niekedy sa dá výber tohto postupu chápať len ako výsledok ústupkov prejavených v priebehu rokovaní na medzivládnych konferenciách.
Regrettably, there are still too many cases in which special legislative procedures apply, whereby one institution adopts an act with the participation of the other institution - which may range from consent to mere consultation - and in some cases it is difficult to see the choice of this type of procedure as anything but the result of concessions made during the negotiations at the Intergovernmental Conferences.
Existujú tri legislatívne akty (nariadenia) Európskeho parlamentu, ktoré sú prijaté po schválení Rady
There are three cases in which the European Parliament may enact legislative acts (regulations) with the consent of the Council.
V 28 prípadoch ide o legislatívne akty Rady
In contrast, there are 28 cases in which provision is made for Council legislative acts
Legislatívny akt obsahujúci ročný rozpočet je predmetom osobitného postupu spoločného rozhodovania Európskeho parlamentu a Rady ( pozri bod 8 ).
The legislative act containing the annual budget is subject to a special procedure for joint decision-making by the European Parliament and the Council ( cf. point 8 below ).
Napriek týmto výnimkám je nepopierateľné, že Ústava prináša výrazný pokrok, pokiaľ ide o účinnosť a demokratickú legitímnosť európskej legislatívy.
Despite these exceptions, the Treaty of Lisbon undeniably represents distinct progress in terms of the efficiency and democratic legitimacy of European law-making.
Okrem týchto pokrokov nastal podobný pokrok v oblasti prijímania medzinárodných zmlúv uzatvorených Úniou, vďaka rozšíreniu uplatňovania postupu hlasovania kvalifikovanou väčšinou v Rade a požiadavke súhlasu Európskeho parlamentu (napríklad, pokiaľ ide o zmluvy, ktorými sa realizuje spoločná obchodná politika).
This progress is accompanied by similar advances regarding the adoption of the international agreements concluded by the Union, thanks to the extension of the application of the qualified majority voting procedure in the Council and the requirement that the consent of the European Parliament should be obtained (for example on agreements implementing the common commercial policy).
Financie Únie
The Union 's finances
Jednou z otázok, ktorá vyvolala najviac diskusií tak počas Konventu, ako aj počas medzivládnej konferencie v roku 2004, bola reforma systému financovania Únie, najmä rozpočtový postup.
One of the questions which gave rise to most debate, both at the Convention and at the 2004 Intergovernmental Conference, was reform of the Union's system of finance, particularly the budgetary procedure.
Bolo potrebné inštitucionalizovať systém, ktorý by umožnil vhodným, transparentným a demokratickým spôsobom financovať Úniu v budúcnosti, a najmä konsolidáciu právomocí Európskeho parlamentu ako zložky rozpočtového orgánu, prostredníctvom ktorej by získal rozhodujúce slovo pri celom rozpočte Únie vrátane výdavkov, ktoré boli doteraz klasifikované ako povinné, napríklad výdavky súvisiace so spoločnou poľnohospodárskou politikou a politikou rybného hospodárstva.
It was a matter of institutionalising a system which in future would make it possible to finance the Union adequately, transparently and democratically, and particularly for the European Parliament to consolidate its powers as an arm of the budgetary authority by giving it a decisive say on the whole of the EU budget, including expenditure hitherto classified as 'compulsory', such as expenditure on the common agricultural policy and the common fisheries policy.
Konečný výsledok je vcelku pozitívny napriek tomu, že bol trochu pozmenený medzivládnou konferenciou v roku 2004, ktorá neprevzala v plnej miere návrh Konventu.
The final result, although positive overall, to some extent represented a change of emphasis by the 2004 Intergovernmental Conference, which did not entirely accept the Convention's proposals.
Táto otázka však nikdy nebola predmetom diskusií počas rokovaní v roku 2007.
By contrast, this subject was never discussed during the 2007 negotiations.
Konvent navrhol jednoduchý a vyvážený trojstupňový model:
The Convention had proposed a three-stage model which was simple and balanced:
- Rada by naďalej rozhodovala jednomyseľne (s následným súhlasom členských štátov v súlade s ich príslušnými ústavnými pravidlami) o dôležitých otázkach a o maximálnej výške vlastných zdrojov
- the Council would continue to decide unanimously (with the subsequent approval of the Member States in accordance with their respective constitutional rules) on the essential features and on the own-resources ceiling
Konvent naopak navrhoval, aby boli vykonávacie opatrenia na realizáciu systému vlastných zdrojov prijímané na základe zákonu Rady prijatého kvalifikovanou väčšinou so súhlasom Parlamentu. ; a EP by mal len právo predkladať stanovisko,
The Convention, on the other hand, proposed that the measures for the implementation of the own-resources system should be adopted by a Council law adopted by a qualified majority, with the approval of Parliament. ; the EP would only have the power to deliver an opinion;
- Európsky parlament a Rada by rozhodovali spoločne o finančnom výhľade, ktorý by bol začlenený do ústavy pod názvom „viacročný finančný rámec“ (Rada by rozhodovala kvalifikovanou väčšinou počnúc prvým finančným rámcom po nadobudnutí platnosti ústavy);
- the European Parliament and the Council would decide jointly on the Financial Perspective, which would be constitutionalised under the name 'multiannual financial framework' (the Council would decide by a qualified majority as from the first financial framework after the entry into force of the Constitution);
- tieto dve inštitúcie by spoločne rozhodovali o ročnom rozpočte: po prvom čítaní v každej inštitúcii, ktoré by mohlo viesť k zvolaniu zmierovacieho výboru, by mal Parlament posledné slovo v prípade, ak by sa nedosiahla dohoda a pod podmienkou, že by mal veľmi silnú väčšinu; v opačnom prípade by prevážilo stanovisko Rady.
- the two institutions would decide jointly on the annual budget: after a first reading in each institution, which could lead to the convening of a conciliation committee, Parliament would have the last word in the event of disagreement, provided that it could muster a very large majority in favour of its position; otherwise, the Council's position would prevail.
To by znamenalo, že členské štáty by mali naďalej rozhodujúci vplyv na stanovenie výšky a typu príjmov Únie, že obidva rozpočtové orgány by sa museli dohodnúť na plánovaní výdavkov a že v prípade nezhody o ročnom rozpočte by mohol mať Európsky parlament posledné slovo v súvislosti s celkovými výdavkami (keďže sa zrušilo rozlišovanie medzi povinnými a nepovinnými výdavkami), samozrejme v medziach stropov finančného rámca.
This meant that the Member States would continue to hold the key to determining the amount and nature of the Union's revenue, that the two arms of the budgetary authority would have to agree on the programming of expenditure and that, in the event of disagreement on the annual budget, the European Parliament could have the last word on overall expenditure (the distinction between compulsory and non-compulsory expenditure being dropped), albeit within the limits of the ceilings imposed by the financial framework.
Značná časť členských štátov spochybnila tento rovnovážny systém a počas medzivládnej konferencie v roku 2004 predkladali návrhy, ktoré závažným spôsobom spochybňovali súčasné právomoci Európskeho parlamentu v tejto oblasti a ohrozovali myšlienku demokratického financovania Únie.
A large number of the Member States were unhappy with this balanced system, and throughout the 2004 Intergovernmental Conference proposals were submitted which in some cases even represented a serious assault on the European Parliament's existing powers in this field and ran the risk of destroying the idea of financial democracy in the Union.
Jediné zmeny a doplnenia v tejto kapitole vyplynuli z poľutovaniahodnej skutočnosti, že sa upustilo od terminológie legislatívnych aktov navrhovanej v ústave
The only changes made to this chapter stem from the regrettable decision to abandon the terminology for legislative acts provided for in the Constitution
- finančný rámec musí byť naďalej schvaľovaný obidvomi inštitúciami, pričom Rada bude rozhodovať jednomyseľne, až pokiaľ Európska rada jednomyseľne nerozhodne o tom, že Rada sa môže uznášať kvalifikovanou väčšinou;
- the financial framework must always be adopted by the two institutions, but the Council will take decisions unanimously until the European Council, also acting unanimously, rules that the Council may decide by a qualified majority;
- aj ročný rozpočet musia spoločne schvaľovať Európsky parlament a Rada, v prípade nezhody medzi nimi však bude musieť postup začať odznova s novým návrhom rozpočtu od Komisie
- the annual budget is also adopted jointly by the European Parliament and the Council, but in the event of disagreement between the two institutions the procedure must begin again with the submission by the Commission of a new draft budget
Také je všeobecné pravidlo.
This is the general rule.
V mimoriadnych prípadoch môže EP aj naďalej presadiť svoje stanovisko veľmi výraznou väčšinou.
In one specific case Parliament can continue to impose its standpoint, through a very large majority.
Ide však o dosť teoretickú možnosť. .
But this is a fairly theoretical possibility. .
Ako už bolo povedané, toto riešenie zachováva podstatu rozpočtových právomocí Európskeho parlamentu, ktorý v dôsledku zrušenia rozlišovania medzi povinnými a nepovinnými výdavkami získal rozhodujúce slovo pri celom rozpočte.
As has already been said, this solution preserves the European Parliament's most important budgetary powers: Parliament is given a decisive voice on the whole of budget, in view of the abolition of the distinction between compulsory and non-compulsory expenditure.
Zachovanie jednomyseľného rozhodovania pri schvaľovaní viacročného finančného rámca však vážne komplikuje budúce rokovania v tejto oblasti a oslabuje motiváciu dosiahnuť dohodu počas zmierovacieho konania medzi inštitúciami, čo bolo podstatou návrhu Konventu.
But the retention of the unanimity requirement for the adoption of the multiannual financial framework will seriously complicate future negotiations on the subject and provide less encouragement for the budgetary conciliation between the institutions which was the rationale underlying the Convention's proposal.
Ustanovenia týkajúce sa zmien v politikách Únie sa nachádzajú v Zmluve o FEU (s výnimkou všeobecných pravidiel vonkajšej činnosti a ustanovení o SZBP, ktoré sa nachádzajú v Zmluve o EÚ).
The provisions dealing with changes to Union policies are, with the exception of the general rules governing external action and the provisions on the CFSP, which form part of the TEU, contained in the TFEU.
Časť III obsahuje ustanovenia zamerané na Vnútorné politiky a činnosti Únie, časť IV Pridruženia zámorských krajín a území, časť V Vonkajšie činnosti Únie.
Part III incorporates the provisions dealing with the 'Internal policies and actions of the Union', Part IV those dealing with 'The association of the overseas countries and territories', and Part V those dealing with 'The external action of the Union'.
Nová zmluva prakticky zavádza len zmeny v postupoch v ustanoveniach, existujúcich v súčasných zmluvách, týkajúce sa vymedzenia a realizácie sektorových politík a najmä právnych základov pre činnosť Únie v každej oblasti.
The new Treaty essentially confines itself to incorporating procedural changes into the provisions of the current Treaties concerning the definition and implementation of sectoral policies, particularly the legal bases for the Union's action in each field.
Mohlo by sa zdať, že veľa z týchto ustanovení mohlo byť zjednodušených alebo prispôsobených zmenám, ktoré nastali, odkedy boli vypracované.
The view might perhaps be taken that many of these provisions could have been simplified or adjusted in the light of the changes which have occurred since they were drafted.
V skutočnosti však Konvent nemal na základe mandátu, ktorý mu v tom čase udelila Európska rada, oprávnenie na dôkladnú revíziu týchto ustanovení, takže MVK zasadajúca v roku 2004 tak neurobila a v rámci znovu otvorených rokovaní v roku 2007 neexistovali skutočné politické podmienky, aby sa znovu začala riešiť celá táto zložitá záležitosť.
But the fact is that the mandate which the European Council conferred on the Convention at the time did not empower it to revise these provisions in depth, the 2004 IGC did not undertake any such revision, and, when negotiations were resumed in 2007, the political climate was not conducive to any fresh consideration of this very complex issue.
Žiadne veľké zmeny nenastali v otázke politických obsahov, pričom oblasti priestoru slobody, bezpečnosti a spravodlivosti (skrátka bývalý tretí pilier) a vonkajšie vzťahy, najmä spoločná zahraničná a bezpečnostná politika, predstavujú sektory, v ktorých sú zmeny najcitlivejšie.
As regards the substance of the policies per se, there are few new developments, the area of freedom, security and justice (essentially the former third pillar) and external relations, particularly the common foreign and security policy, being the fields where the changes are most sensitive.
V ostatných sektorových politikách sa zmeny týkajú hlavne uplatniteľných postupov a rozlišovania právnych základov na legislatívne a nelegislatívne akty, čo samo o sebe môže predstavovať záruku vyššej účinnosti, demokratickej legitímnosti a transparentnosti činnosti Únie, ak sa vezme v úvahu pozitívny charakter zmien, o ktorých sa hovorilo vyššie.
As regards the other sectoral policies, the changes mainly concern the procedures applicable and the breakdown of legal bases between legislative and non-legislative acts, which in itself may already constitute a guarantee of greater efficiency, democratic legitimacy and transparency of the Union's action in view of the positive nature of the changes which we have analysed above.
Je pravdou, že niektorými novými právnymi základmi v ústave akoby sa na prvý pohľad uznávali nové právomoci, išlo však predovšetkým o oblasti, v ktorých Únia už pôsobila na základe článku 308.
It is true that, in the Constitution, some new legal bases seemed to recognise what were apparently new competencies, but these were essentially areas in which the Union was already taking action through the use of other articles, including Article 308.
Bolo teda treba najmä objasniť spôsob, akým bude Únia tieto právomoci využívať (takisto aj v oblasti energií, zdravia, priestoru, športu, cestovného ruchu ...).
The main purpose of the new legal bases, therefore, was to clarify the way in which the Union exercises those competences (for example in the areas of energy, health, space, sport, tourism, etc.).
Tieto nové ustanovenia sa zachovali s niekoľkými úpravami.
These new provisions have been retained with some changes.
Okrem toho došlo k dvom dôležitým inováciám, pokiaľ ide o boj proti zmenám klímy a solidaritu v oblasti energie, Čiže dva problémy, ktoré sa bezprostredne týkajú európskych občanov a ktoré bude môcť Únia svojou činnosťou zjavne obohatiť.
In addition, two important innovations have been incorporated concerning the fight against climate change and energy solidarity, two areas which have a very direct bearing on the lives of European citizens and in which Union action can have a clear added value.
Aj tu ide skôr o nové ciele ako o nové právomoci.
But these are new objectives, rather than new competences.
Okrem toho bola zavedená úvodná kapitola, zoskupujúca horizontálne ustanovenia, ktoré sa vzťahujú na všetky politiky.
It should also be noted that an initial chapter has been introduced which lists the horizontal or cross-cutting clauses which apply across the board to all policies.
Ďalšia časť obsahuje v prehľade hlavné aspekty zmien, pričom naším cieľom bude aj tu pochopiť, či Únii umožňujú konať v daných oblastiach efektívnejšie a demokratickejšie.
We shall review the main aspects of these changes, with the aim of determining whether they enable the Union to act more efficiently and democratically in the field in question.