natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Sudca z Dánska navrhol v určitých oblastiach, v ktorých už existuje dostatočne široká judikatúra ESD, presunúť právomoc vynášať prejudiciálne rozhodnutia na Súd prvého stupňa.
A Danish judge suggested transferring competence to hand down preliminary rulings to the Court of First Instance in certain areas where the ECJ's case-law was already well-developed.
Nemecký sudca z najvyššieho regionálneho správneho súdu navrhol užšie zapojenie generálnych advokátov do vnútroštátneho konania, ktoré je predmetom podaného návrhu na začatie prejudiciálneho konania.
A German judge from a regional supreme administrative court proposed involving the Advocates General more closely in the national proceedings forming the subject of the reference.
Jeden rakúsky sudca zašiel vo svojom návrhu ešte ďalej a navrhol vo všetkých členských štátoch založiť Súdy prvého stupňa Spoločenstva.
One Austrian judge went further and proposed Community first instance courts based in all Member States.
Ďalší nápad prišiel od nemeckého sudcu, ktorý navrhol priamu voľbu sudcov ESD vnútroštátnymi sudcami, namiesto ich menovania na základe vzájomnej dohody vlád členských štátov v zmysle článku 223 ods. 1 Zmluvy o ES.
A further idea came from a German judge who wanted to see ECJ judges directly elected by national judges rather than appointed by common accord of the governments of the Member States, as is currently the case under Article 223(1) EC.
Dvaja sudcovia najvyššieho súdu z dvoch rôznych členských štátov uviedli, že ESD by mal rozhodovať len v prípadoch, ktoré majú najväčší význam pre právny poriadok Spoločenstva, čím podporili zavedenie akéhosi typu voliteľnej jurisdikcie.
Finally, two supreme court judges from different Member States were of the opinion that the ECJ should only consider ruling on the most relevant cases for the Community legal order, ie. a form of optional jurisdiction.
Menší počet sudcov z Nemecka a Dánska, predovšetkým zo súdov druhého stupňa, navrhol obmedziť právo súdov prvého stupňa na obracanie sa s prejudicálnymi otázkami na ESD.
A small number of German and Danish judges, mainly from second instance courts, proposed limitations to the right of first instance courts to refer questions to the ECJ.
Jeden sudca vyjadril názor, že súdy nižšieho stupňa by sa mali povinne obrátiť na príslušný vyšší súd a až potom by mali mať právo kontaktovať s prejudiciálnou otázkou ESD.
One judge considered that lower courts should consult the relevant higher court before being allowed to refer a question to the ECJ.
Ďalší sudca uviedol, že prvostupňoví súdcovia využívali mechanizmus prejudiciálnych návrhov na to, aby sa vyhli rozhodovaniu v zložitých otázkach.
Another stated that first instance judges relied on the preliminary reference mechanism as a way to avoid having to decide on difficult cases.
Jedna opýtaná osoba navrhla poskytnúť stranám právomoc zablokovať rozhodnutie sudcu predložiť vec ESD.
One respondent proposed to grant to the parties the power to block a judge’s decision to make a reference.
Niekoľko sudcov z Nemecka podporilo plné rozšírenie vecnej príslušnosti na oblasti upravované v hlave IV Zmluvy o ES a hlave VI Zmluvy o EÚ, predovšetkým na oblasť azylovej politiky a prisťahovalectva.
Several judges from Germany were keen to see the ECJ's jurisdiction fully expanded to the areas covered by Titles IV EC and VI EU, in particular asylum and immigration.
Dvaja poľskí sudcovia podobným spôsobom vyzvali svoj členský štát k uskutočneniu vyhlásenia v zmysle článku 35 ods. 2 Zmluvy o EÚ.
Similarly, two Polish judges called on their Member State to make a declaration within the meaning of Article 35(2) EU.
V mnohých odpovediach, pochádzajúcich predovšetkým od respondentov z nových členských štátov, odznela výzva na vytvorenie alebo posilnenie vnútroštátnych orgánov alebo informačných liniek na pomoc sudcom, ktorí majú záujem predložiť návrh na začatie prejudiciálneho konania.
A number of answers, mainly from "new" Member States, called for the creation or reinforcement of national bodies or helpdesks designed to assist judges intending to make a reference.
Ďalší uprednostnili ideu zamestnávania špecializovaných asistentov na každom súde, resp. na vyšších súdoch.
Others preferred the idea of having specialised assistants within each court, or within higher courts.
Sudca pôsobiaci na kasačnom súde napokon vyzval na vytvorenie útvaru v rámci Súdneho dvora, na ktorý by sa mohli priamo obracať vnútroštátni sudcovia, aby mohli lepšie viesť skúmanie.
Finally a magistrate working in a court of cassation called for the setting up of a service within the Court of Justice which national judges could contact directly to better direct their research efforts.
Niekoľkí respondenti vyjadrili názor, že je vzhľadom na rozširujúce sa a čoraz častejšie uplatňovanie právnych predpisov Spoločenstva potrebné uvoľniť kritériá využívania doktríny acte clair.
Several respondents considered that the criteria for applying acte clair should be loosened, given the ever wider and more frequent application of Community law.
Jeden sudca najvyššieho súdu uviedol, že v prípade, ak by vnútroštátne súdy uplatňovali článok 234 ods. 3 Zmluvy o ES prísne v súlade s kritériami podľa judikatúry ESD
One supreme court judge commented that if national courts applied Article 234(3) EC strictly in accordance with the criteria laid down in the ECJ's case-law
Pozri napríklad vec C-283/81 CILFIT, ECR [1982] s.
For instance, see case C-283/81 CILFIT , ECR [1982] p.
3415 odseky 16-20 . , ESD by bol zaplavený žiadosťami z vyšších súdov.
3415 at paragraphs 16-20. , the ECJ would be flooded with requests from higher courts.
Sudca zo súdu prvého stupňa vyslovil názor, že koncepcia súdu „proti ktorého rozhodnutiu nie je prípustný opravný prostriedok podľa vnútroštátneho práva“ je nejasná.
A first instance judge found that the concept of a court "against whose decisions there is no judicial remedy under national law" was unclear.
Jeden sudca vyjadril znepokojenie nad tým, že na základe nemeckého procesného práva by bolo možné zisťovať fakty druhý raz, až potom ako by súd prvého stupňa v prípade potreby odoslal návrh na začatie prejudiciálneho konania.
One judge was concerned that German procedural law would allow the facts to be ascertained a second time, once a reference for a preliminary ruling had potentially been sent by the first instance court.
Opätovným skúmaním faktov by sa rozhodnutia ESD mohli stať zbytočnými, pretože by boli založené na neaktuálnych faktoch.
This re-examination of the facts would jeopardise the usefulness of the ECJ's ruling, given that it would be based on an obsolete set of facts.
Pri zohľadnení celkového počtu odpovedí na túto otázku, ktorých je viac než 1000 (presne 1109), sa zdá byť vcelku jasné, že strany sa pred vnútroštátnymi sudcami odvolávajú na právo Spoločenstva len zriedka (pozri nasledujúci diagram).
With more than a thousand answers to this question (1109) it appears quite clearly that Community law is rarely raised by the parties before national judges (see chart below).
V diagrame sú s použitím váženého ukazovateľa vo vzostupnom poradí zľava doprava uvedené členské štáty, v ktorých sa strany podľa názoru sudcov-respondentov najčastejšie odvolávajú na právo Spoločenstva.
Using a weighted indicator, the chart below indicates from left to right in ascending order the Member States in which the parties are perceived by responding judges to raise Community law the most frequently.
Niektoré členské štáty nebolo možné do diagramu začleniť vzhľadom na nedostatočný počet vyhovujúcich odpovedí.
Certain Member States could not be included in this chart for lack of sufficient responses.
Z diagramu vyplýva relatívne jasný trend odvolávania sa na právo Spoločenstva častejšie v „starých“ členských štátoch s výnimkou Belgicka a Portugalska.
Except for Belgium and Portugal, it appears that there is a relatively clear trend, with Community law being raised more frequently in "old" Member States.
Je pozoruhodné, že pred väčšinou sudcov v Bulharsku, Poľsku a Českej republike sa strany na právo Spoločenstva neodvolali nikdy.
It is notable, for instance, in Bulgaria, Poland and the Czech Republic that Community law was "never" raised before a majority of judges.
Vo všeobecnosti sa na predpisy Spoločenstva pred väčšinou sudcov odvoláva „zriedka“, s výnimkou Dánska, Fínska a Švédska, kde sa na ne odvoláva častejšie.
Generally speaking, Community law was "rarely" raised before a majority of judges, except in Denmark, Finland and Sweden, where it was raised more frequently.
Pri využití rovnakého váženého ukazovateľa je zrejmé aj to, že na právne predpisy Spoločenstva sa najviac odvoláva na súdoch zameraných na finančné otázky, duševné vlastníctvo a správne otázky.
Using the same weighted indicator, it also appears that Community law was pleaded most in courts specialised in financial, intellectual property, and administrative matters.
9 % všetkých respondentov si všimlo, že na právne predpisy Spoločenstva sa odvolávalo „často“ alebo „veľmi často“.
9% of all respondents noted that Community law was pleaded "often" or "very often" before them.
Tento počet sa však v prípade finančných súdov zvýšil na 41 %, v prípade správnych súdov na 28 % a súdov duševného vlastníctva na 25 %.
However, this figure went up to 41% for financial courts, 28% for administrative courts, and 25% for intellectual property courts.
Odpovede navyše jednoznačne naznačujú aj to, že čím je vyšší súd, tým je pravdepodobnejšie, že sa pred ním bude odvolávať na legislatívu Spoločenstva.
Furthermore, responses also clearly indicate that the higher the court, the more likely Community law is likely to be pleaded before it.
Tento trend je obzvlášť viditeľný v prípade najvyšších súdov a kasačných súdov, ako je vidieť na nasledujúcom diagrame.
This trend becomes particularly clear for supreme courts and courts of cassation, as can be seen in the chart below).
(b) Príslušné oblasti
(b) Areas concerned
Z 533 analyzovaných odpovedí vidieť, že právne predpisy Spoločenstva prenikajú mnohými rozličnými oblasťami na vnútroštátnej úrovni.
The 533 responses analysed reflect the fact that Community law permeates numerous and diverse areas of activity at national level.
Dvomi veľmi často citovanými oblasťami sú ochrana spotrebiteľa (9 %) a občianske a procesné právo (11 %).
Two very frequently cited areas are consumer protection (9%) and civil and procedural law (11%).
Ďalšími oblasťami s relatívne vysokým výskytom je politika v oblasti hospodárskej súťaže (9 %), sexuálna diskriminácia (8 %), pracovnoprávna oblasť (7 %), základné slobody (6 %), životné prostredie (5 %), clá (4 %) a DPH (2 %).
Competition policy (9%), sex discrimination (8%), employment (7%), fundamental freedoms (6%), the environment (5%), customs (4%) and VAT (2%) featured quite prominently in the responses.
Je pozoruhodné, že mnohí sudcovia (3 %) uviedli aj azylovú politiku.
It is also notable that many judges referred to questions of asylum (3%).
Respondenti, ktorí uviedli poľnohospodárstvo, sa predovšetkým vyjadrovali k spoločnej organizácii trhov vrátane mliečnych výrobkov.
Respondents who cited agriculture mainly referred to the common organisation of markets, including milk products.
Keď spomínali základné slobody, sudcovia hovorili najmä o otázkach týkajúcich sa voľného pohybu osôb (smernica o voľnom pohybe osôb a o občianstve
Judges referring to the fundamental freedoms predominantly cited issues relating to the free movement of persons (free movement of workers and the Citizenship Directive
Uviedlo sa množstvo súvisiacich tém, ako vysielanie pracovníkov, prenosnosť dôchodkov a sociálne zabezpečenie.
A number of related issues were raised, such as the posting of workers, the portability of pensions and social security.
Medzi uvedenými témami bol aj voľný pohyb tovaru, predovšetkým farmaceutík, a voľný pohyb služieb, najmä služieb v zdravotníctve a služieb, ktoré je možné poskytovať bez prechodu hraníc (napr. online hry).
Reference was also made to free movement of goods, in particular pharmaceuticals, and free movement of services, especially health services and services which can be provided without crossing a border (eg. online gambling).
Veľmi často bola v súvislosti s prevodmi podnikov spomínaná sloboda usadenia.
Freedom of establishment was overwhelmingly referred to in the context of transfers of undertakings.
Uvádzali sa tiež niektoré aspekty politiky v oblasti hospodárskej súťaže: kartely, vertikálne obmedzenia, zlúčenia a štátnu pomoc.
Several aspects of competition policy were mentioned: cartels, vertical restraints, mergers and state aids.
To isté sa dá povedať o právach v oblasti duševného vlastníctva (návrhy, autorské právo, obchodné značky, patenty, smernica o vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva
The same can be said with regard to intellectual property rights (designs, copyright, trademarks, patents, Enforcement Directive
Sudcovia spomenuli veľké množstvo oblastí týkajúcich sa ochrany spotrebiteľa vrátane balíkov cestovných služieb, podomového predaja, protiprávnych zásielok informujúcich o „výhre ceny“ a odškodnenia.
A very wide variety of areas relating to consumer protection were touched upon, including package travel, doorstep selling, abusive "prize-winning" mailings and redress.
V oblasti občianskeho a procesného práva sudcovia spomínali uznávanie a výkon rozsudkov v občianskych a obchodných veciach
In the area of civil and procedural law, judges referred to the recognition, jurisdiction and enforcement of judgments in civil and commercial matters
Toto občianske hľadisko bolo jednoznačne viditeľné tiež v prípade častých odkazov na
This civil aspect was also apparent in the frequent references to the Brussels II "bis" Regulation
Menší počet sudcov, predovšetkým z Rumunska a Bulharska, sa odvolával na Európsky súd pre ľudské práva a článok 6 Európskeho dohovoru pre ľudské práva.
A small number of judges, mainly from Romania and Bulgaria, referred to the European Court of Human Rights and Article 6 of the ECHR.
(c) Prečo sa takéto prípady dostanú pred vnútroštátnych sudcov
(c) Why such areas come before national judges
43 sudcov uviedlo vo svojej odpovedi aj dôvody, prečo sa pred nich dostanú prípady z určitých oblastí práva Spoločenstva.
43 judges gave reasons as to why certain areas of Community law were raised by the parties before them.
Výrazne najčastejšou odpoveďou (42 %) bol zrejmý alebo potenciálny nesúlad medzi smernicami a vnútroštátnymi vykonávacími opatreniami.
By far the most frequent answer given (42%) related to apparent or potential incompatibility between directives and national implementing measures.
Sudca z Rumunska uviedol, že táto funkcia súdov bola dôležitá pri uplatňovaní práva Spoločenstva na najnižšej úrovni.
A Romanian judge commented that this judicial function was important for the application of Community law on the ground.
V tejto súvislosti sa často uvádzali smernice s pôsobnosťou v oblasti ochrany spotrebiteľa vrátane smernice o ochrane spotrebiteľa vzhľadom na zmluvy na diaľku
Directives in the area of consumer protection were often referred to in this respect, including the Distance Selling Directive
Viacerí sudcovia v tomto kontexte uviedli aj pracovné právo a otázky diskriminácie.
Employment law and discrimination were also mentioned by several judges in this context.
Sudca z Fínska uviedol, že strany sa odvolávali na právo Spoločenstva v oblasti sexuálnej diskriminácie z dôvodu, že sa často krát domnievali, že im európska legislatíva poskytne širšie práva ako právo vnútroštátne.
A Finnish judge stated that the reason Community law was raised in the case of sex discrimination was because the parties often assumed that it would grant them broader rights than domestic law.
Právo Spoločenstva sa využívalo aj ako pomôcka pri výklade vnútroštátneho práva, ktoré bolo buď neúplné alebo v niektorej oblasti chýbalo úplne.
Community law was also referred to as an aid to interpret national law which was either incomplete or lacking.
Sudca zo súdu prvého stupňa v Nemecku uviedol, že napriek tomu, že smernice boli väčšinou transponované na adekvátnej úrovni, ľudia si často neuvedomovali, že opatrenia na vnútroštátnej úrovni vychádzali z práva Spoločenstva a nevšimli si prípady nesprávnej transpozície legislatívy.
A first instance judge in Germany considered that, although Directives were generally transposed satisfactorily, people often did not realise that Community law was behind a national measure, and therefore would fail to notice cases of incorrect transposition.
Nemecký sudca z vyššieho regionálneho súdu uviedol, že vnútroštátna legislatíva často zaostáva za právom Spoločenstva.
Another German judge, this time from a higher regional court, commented that national law often lagged behind Community law.
Respondenti často (14 %) uvádzali, že strany sa na právo Spoločenstva odvolávali v tých oblastiach, ktoré už svojou podstatou zahŕňajú cezhraničnú činnosť alebo vzťah vzájomnej závislosti medzi členskými štátmi (napríklad clo, doprava, obchodné právo, konkurzné právo, voľný pohyb osôb).
A point often made by respondents (14%) was that Community law was raised by parties in areas which by nature implied a cross-border activity or interdependence between Member States (eg. customs, transport, commercial law, insolvency, free movement of persons).
14 % sudcov upozornilo na skutočnosť, že strany skôr poznali a odvolávali na právo Spoločenstva v oblastiach, ktoré európska legislatíva najpodrobnejšie upravuje.
A number of judges (14%) highlighted the fact that where the Community had legislated intensively in a given area, parties were more likely to know about it and refer to it.
V tejto súvislosti uviedli oblasti environmentálneho práva a telekomunikácií.
The areas of environment law and telecoms were cited in this respect.
Rovnaký názor odznel aj v súvislosti s existenciou rozsiahlej judikatúry ESD v oblasti, na ktorú sa dá jednoducho odvolávať - napríklad v oblasti konkurenčného alebo občianskeho a obchodného práva.
A similar point was made in relation to the existence of abundant ECJ case-law in a given area which could readily be referred to, for instance, concerning competition law, or civil and commercial law.
Pre 12 % opýtaných bol hlavným dôvodom odvolávania sa na právo Spoločenstva nezvyčajne medzinárodný charakter niektorých strán súdnych sporov a ohrozené finančné záujmy.
For several respondents (12%), the main reason why Community law was invoked was because of the unusually international outlook of certain litigants and the financial interests at stake.
Išlo o oblasti voľného pohybu tovaru, práv duševného vlastníctva, hospodárskej súťaže a práv obchodných spoločností.
The point was made in relation to free movement of goods, intellectual property rights, competition and company law.
Pokiaľ ide konkrétne o občianske procesné právo, 9 % respondentov sa vyjadrilo v tom zmysle, že vzhľadom na to, že sa na úrovni Spoločenstva prijali opatrenia na zjednodušenie prístupu k spravodlivosti a k práci sudcov, strany uprednostňujú priame uplatňovanie právnych aktov Spoločenstva.
Concerning civil procedural law in particular, 9% of respondents considered that action had been taken at Community level to facilitate access to justice and simplify the work of judges, and therefore that parties preferred to rely directly on Community instruments.
Dvaja slovinskí sudcovia uviedli, že tieto právne akty zvyšujú právnu istotu a transparentnosť.
Two Slovenian judges stated that such instruments increased legal certainty and transparency.
Ďalší sudcovia sa v tomto zmysle vyjadrili konkrétne v súvislosti s doložkou vykonateľnosti (exequatur) a konkurzným právom.
Other judges made the same point specifically in relation to exequatur and insolvency.
Niekoľko sudcov napokon uviedlo aj to, prečo sa strany na právo Spoločenstva neodvolávali alebo sa naň odvolávali neochotne.
Finally, several judges explained why Community law was not raised by the parties, or why parties were in fact very reticent to refer to it.
Verejné orgány tak konali len v tom prípade, ak sa špeciálne zameriavali na konkrétnu oblasť.
Public authorities only did so when they were specialised in a particular area.
To isté bolo uvedené aj o ostatných stranách, napríklad v oblasti právnych predpisov týkajúcich sa hospodárskej súťaže, kde boli ohrozené hospodárske záujmy.
The same was said of other parties, for example, in the area of competition law where important economic interests were at stake.
Právnici sa podľa všetkého cítili bezpečnejšie v oblasti vnútroštátneho práva, ktoré, ako vyhlásil jeden sudca, bolo známejšie a právne istejšie.
Lawyers were said to be more secure with national case-law which, one judge commented, was more well-known and legally certain.
Ďalší sudca, pôsobiaci na vyššom nemeckom súde v pohraničnej oblasti uviedol, že úroveň vedomostí strán o práve Spoločenstva výrazne kolíše.
Another judge from a higher German court in a border area commented that the level of knowledge of Community law varied very widely among parties.
Bol to hlavný faktor rozhodujúci o odvolávaní sa na právo Spoločenstva.
This was the main factor determining the frequency with which Community law was raised.
Na túto otázku odpovedalo 853 sudcov.
853 judges responded to this question.
Keďže odpovede na tieto otázky boli z obsahového hľadiska veľmi odlišné, analyzovať ich budeme najprv na základe konkrétnych ukazovateľov a potom vo forme tematického prehľadu.
As the answers varied very widely in content, they will be analysed firstly according to certain indicators, and secondly in the form of a thematic overview.
(a) Všeobecná informácia o prístupe sudcov
(a) A general indication of judges’ attitudes
Cieľom prvého ukazovateľa je poskytnúť určitú predstavu o postoji sudcov k ich úlohe v rámci právneho poriadku Spoločenstva.
The first indicator aims to give some impression of the judges’ attitude towards playing a part in the Community legal order.
Sudcovia sa najčastejšie vyjadrovali v tom zmysle, že cítia vážny záväzok voči európskemu právu a silný pocit zodpovednosti, keďže právo Spoločenstva sa stalo súčasťou vnútroštátnej legislatívy a je potrebné ho v príslušných oblastiach uplatňovať (48 %).
The most frequent answer expressed serious engagement and a strong sense of responsibility that Community law was now an integral part of the national legal order and had to be applied where relevant (48%).
Veľmi veľký počet sudcov (17 %) sa k tejto úlohe postavil indiferentne.
A large number of judges (17%) expressed indifference to this role.
13 % opýtaných sudcov malo z práva Spoločenstva obavy a malé percento (2 %) dokonca strach.
A number of respondents (13%) were apprehensive of Community law and a small number (2%) were actually fearful of it.
Na druhej strane bolo 8 % zvedavých respondentov, ktorí mali chuť sa o tejto oblasti naučiť viac a rovnaký počet ich kolegov, ktorí cítili pri vykonávaní svojej úlohy nadšenie.
On the other hand, 8% of respondents expressed curiosity to learn more about it, and an identical proportion was enthusiastic about their role.
Malé množstvo sudcov (4 %), vrátane sudcu z Dánska, ktorý v oblasti európskeho práva získal doktorát, vyjadrilo v tejto oblasti veľké sebavedomie.
A small minority of judges (4%), including one Danish judge who had obtained a PhD in European law, was very self-confident in this respect.
Jeden bulharský sudca bol dokonca „hrdý“ na to, že dokáže uplatňovať právo Spoločenstva, aj keď to pre neho bola extra výzva.
Indeed, one Bulgarian judge from a regional court was actually “proud” to be able to apply Community law, even though this was an extra challenge.
Cieľom druhého ukazovateľa je merať to, ako vnímajú vnútroštátni sudcovia náročnosť tejto úlohy.
The second indicator attempts to measure the perceived difficulty of this role for national judges.
Väčšine vnútroštátnych sudcov sa táto úloha zdala byť ťažká (52 %) alebo veľmi ťažká (23 %).
The overwhelming majority of national judges found this task either difficult (52%) or very difficult (23%).
Pre menšinu to bola úloha buď pomerne málo komplikovaná (7 %) alebo rovno jednoduchá (18 %).
On the other hand, a minority of respondents found the task either relatively straightforward (7%) or actually easy (18%).