natgillin/translations-raw huggingface dataset:
L. keďže Komisia do troch mesiacov stanovených v článku 228 ZFEÚ nezaslala svoje stanovisko, ale namiesto toho šesťkrát požiadala o predĺženie termínu na predloženie svojho podrobného stanoviska k návrhu odporúčania ombudsmana, a keďže v júli a opäť v septembri 2009 ombudsman informoval sekretariát Komisie o svojom zámere predložiť osobitnú správu Parlamentu, ak nedostane odpoveď na svoj návrh odporúčania,
L. whereas the Commission did not give its opinion within the three-month deadline provided for in Article 228 TFEU, but instead requested six extensions of the deadline for submitting its detailed opinion on the Ombudsman’s draft recommendation, and whereas, in July and again in September 2009, the Ombudsman informed the Commission Secretariat of his intention to present a Special Report to Parliament if he did not receive an answer to his draft recommendation,
M. keďže nová Komisia po nastúpení do úradu sprístupnila listy, čo však bolo 15 mesiacov po vydaní návrhu odporúčania, a nie tri mesiace stanovené v štatúte ombudsmana a v článku 228 ZFEÚ,
M. whereas the new Commission, once it had had taken office, did indeed grant access to the letters, but whereas this occurred more than 15 months after the draft recommendation had been issued rather than the three months stipulated in the Ombudsman’s Statute and in Article 228 TFEU,
N. keďže Komisia pätnásťmesačným odkladaním svojej odpovede na návrh odporúčania porušila svoju povinnosť lojálne a v dobrej viere spolupracovať s ombudsmanom počas jeho vyšetrovania vo veci 676/2008/RT a keďže to poškodzuje nielen medziinštitucionálny dialóg, ale aj obraz EÚ v očiach verejnosti,
N. whereas the Commission, by delaying its reply to the draft recommendation for 15 months, breached its obligation to cooperate with the Ombudsman sincerely and in good faith during his inquiry into case 676/2008/RT, and whereas this is detrimental not only to interinstitutional dialogue, but also to the EU’s public image,
O. keďže ombudsman zistil odklady Komisie v ďalšom prípade v súvislosti so sprístupnením dokumentov (355/2007(TN)FOR), keď mala Komisia predložiť podrobné stanovisko k návrhu odporúčania ombudsmana do 31. októbra 2009, ale doteraz tak neurobila,
O. whereas the Ombudsman has identified delays by the Commission in a further case involving access to documents (355/2007(TN)FOR), in which the Commission should have submitted its detailed opinion to the Ombudsman’s draft recommendation by 31 October 2009, but has still not done so to date,
P. keďže Komisia dodržala pôvodné termíny odpovede na sťažnosti iba v štyroch z 22 prípadov spojených so sprístupnením dokumentov, ktoré riešil ombudsman v roku 2009; keďže v 14 z týchto 22 prípadov predložila svoju odpoveď s viac než 30-dňovým omeškaním a v šiestich prípadoch s takmer 80-dňovým omeškaním,
P. whereas the Commission met the original deadlines for replying to complaints in only four of the 22 cases involving access to documents dealt with by the Ombudsman in 2009; whereas in 14 of these 22 cases it submitted its reply more than 30 days late, and in six cases it submitted its reply at least 80 days late,
1. súhlasí s kritickými pripomienkami Európskeho ombudsmana a s jeho odporúčaním Komisii v súvislosti so sťažnosťou 676/2008/RT;
Endorses the European Ombudsman’s critical remarks and his recommendation to the Commission in relation to complaint 676/2008/RT;
3. je vážne znepokojený bežnou praxou Komisie, keď odkladá a zdržiava vyšetrovanie ombudsmana v prípadoch spojených s prístupom k dokumentom;
Is very concerned at the general practice of delay and obstruction by the Commission in respect of the Ombudsman’s inquiries in cases involving access to documents;
5. pripomína príslušnú judikatúru, ktorá sa týka zásady lojálnej spolupráce (článok 4 ods. 3 Zmluvy o EÚ) a podľa ktorej sú inštitúcie Únie povinné v dobrej viere navzájom spolupracovať, a konštatuje, že táto povinnosť je jasne uvedená v novom článku 13 ods. 2 Zmluvy o EÚ;
Recalls the relevant case-law concerning the principle of sincere cooperation (Article 4(3) TEU), according to which the Union institutions have a duty to cooperate in good faith in their relations with each other, and notes that this obligation is clearly stipulated in the new Article 13(2) TEU;
7. žiada, aby Komisia Európskemu parlamentu zaručila, že si v budúcnosti bude plniť svoj záväzok lojálne spolupracovať s Európskym ombudsmanom;
Demands that the Commission give an undertaking to the European Parliament that it will fulfil its duty of sincere cooperation with the European Ombudsman in future;
Osobitné správy sú krajným nástrojom Európskeho ombudsmana.
Special reports are the European Ombudsman’s ultimate weapon.
Jeho rozhodnutia nie sú právne záväzné, preto sa spolieha na presvedčovanie, na váhu logickej argumentácie a niekedy i na publicitu a silu verejnej mienky.
The Ombudsman’s decisions are not legally binding, and he therefore relies on persuasion, on the ability to convince through reasoned argument and, from time to time, on publicity and the force of public opinion.
Malé množstvo osobitných správ, ktoré Európsky ombudsman musel predložiť Európskemu parlamentu (17 od roku 1995), je dôkazom kooperatívneho prístupu inštitúcií EÚ v prevažnej väčšine prípadov.
The very small number of special reports that the European Ombudsman had to present to the European Parliament (17 since 1995) is evidence of the co-operative approach adopted by the EU Institutions in the overwhelming majority of cases.
Súčasťou tejto spolupráce je však aj právomoc poslať Európskemu parlamentu osobitnú správu.
Part of the background to that co-operation, however, is the existence of the power to make a special report to the European Parliament.
Najmä skutočnosť, že po vypracovaní návrhu odporúčania by ďalším krokom mohla byť osobitná správa, často pomôže presvedčiť príslušnú inštitúciu alebo príslušný orgán, aby zmenili stanovisko.
Especially when a draft recommendation is made, the knowledge that the next step could be a special report often helps to persuade the institution or body concerned to alter its position.
Osobitné správy by sa preto mali predkladať len v súvislosti s dôležitými záležitosťami, v ktorých by Parlament mohol pomôcť presvedčiť príslušnú inštitúciu alebo príslušný orgán, aby zmenili stanovisko.
Special reports should, therefore only be presented in relation to important matters, on which the Parliament could help persuade the institution or body concerned to alter its position.
Európsky parlament je ako politický orgán v rokovaní o osobitných správach ombudsmana nezávislý, pokiaľ ide o postupy a podstatu jeho prístupu a činnosti.
As a political body, the European Parliament is sovereign in dealing with the Ombudsman’s special reports, as regards both its procedures and the substance of its approach and actions.
Pri posudzovaní osobitnej správy berie Parlament vždy do úvahy, že právo obrátiť sa na ombudsmana je spolu s právom na predkladanie petícií Európskemu parlamentu základným občianskym právom pevne zakotveným v charte základných práv, ktorá má teraz podľa Lisabonskej zmluvy právnu hodnotu.
When considering a special report, the Parliament always takes into account that the right to apply to the Ombudsman, alongside the right to petition the European Parliament, is a fundamental right of citizenship that is firmly enshrined in the Charter of Fundamental Rights, which now, under the Treaty of Lisbon, has legal value.
V marci 2007 mimovládna organizácia, ktorá pôsobí v oblasti ochrany životného prostredia, požiadala o prístup k určitým dokumentom v súlade s nariadením č. 1049/2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie.
In March 2007 a non-governmental organisation acting in the field of environmental protection, asked for access to certain documents under Regulation 1049/2001 regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents.
Dokumenty sa týkali stretnutí Európskej komisie a automobilových výrobcov, na ktorých sa prerokúvala otázka postoja Komisie k emisiám oxidu uhličitého z automobilov.
The documents related to meetings between the European Commission and car manufacturers at which the issue of the Commission’s approach to carbon dioxide emissions from cars was discussed.
V novembri 2007 Európska komisia sprístupnila 15 z 18 listov, ktoré boli zaslané vtedajšiemu komisárovi Günterovi Verheugenovi.
In November 2007, the European Commission granted access to 15 out of 18 letters sent to the then Commissioner Günter Verheugen.
Zamietla však prístup k trom listom od nemeckého automobilového výrobcu Porsche s odôvodnením, že ich zverejnením by sa porušila ochrana obchodných záujmov spoločnosti.
However, in the case of 3 letters sent by the German car manufacturer Porsche, it refused access on the grounds that their disclosure would undermine the protection of the company’s commercial interests.
Sťažovateľ sa potom obrátil na Európskeho ombudsmana.
The complainant then turned to the European Ombudsman.
V septembri 2008 úrad ombudsmana preskúmal listy v priestoroch Komisie.
In September 2008, the Ombudsman’s services carried out an inspection of the letters at the Commission’s premises.
Ombudsman došiel 27. októbra 2008 na základe kontroly k záveru, že Komisia zamietla prístup k trom listom neoprávnene.
On the basis of this inspection, the Ombudsman concluded on 27 October 2008 that the Commission had wrongly refused access to the three letters.
Vypracoval preto návrh odporúčania Komisii, v ktorom uviedol, že by mala listy úplne sprístupniť alebo zvážiť ich čiastočné sprístupnenie.
He therefore made a draft recommendation to the Commission that it should grant access to these letters in their entirety, or consider partially disclosing them.
Podľa článku 3 ods. 6 štatútu Európskeho ombudsmana, ktorý vypracoval Európsky parlament, Komisia mala tri mesiace na vyjadrenie podrobného stanoviska k tomuto návrhu odporúčania.
According to Article 3 (6) of the Statute laid down for the European Ombudsman by the European Parliament, the European Commission had three months in which to give a detailed opinion on his draft recommendation.
Termínom na odpoveď Komisie bol teda 31. január 2009.
The deadline for the Commission to respond was, therefore, 31 January 2009.
Komisia neodpovedala a 30. januára 2009 požiadala o predĺženie tohto termínu.
The Commission did not reply and asked for an extension to this deadline on 30 January 2009.
Následne požiadala o ďalšie predĺženia termínov 23. februára 2009, 26. marca 2009, 29. apríla 2009, 29. mája 2009 a 26. júna 2009.
It subsequently asked for further extensions to this deadline on 23 February 2009, on 26 March 2009, on 29 April 2009, on 29 May 2009 and on 26 June 2009.
Potom, ako ombudsman súhlasil so všetkými žiadosťami Európskej komisie o predĺženie pôvodného termínu, 3. júla 2009 napísal Komisii, že nie je jasné, prečo jej návrh podrobného stanoviska trvá tak dlho, keď potrebovala šesťkrát predĺžiť pôvodný, už i tak dosť dlhý termín.
Having granted the European Commission all its requests for extensions to the original deadline, the Ombudsman wrote to the Commission on 3 July 2009 stating that it was unclear why the drafting of a detailed opinion was taking such a long time, that it required six extensions of an already generous deadline.
Komisia odpovedala 17. júla a uviedla, že nie je schopná poskytnúť fundovanú odpoveď, pretože stále konzultuje s treťou stranou (Porsche).
The Commission responded on 17 July, stating that it was not in a position to give a substantive reply because it was still consulting with the third party (Porsche).
Dňa 30. septembra 2009, t. j. desať mesiacov od zaslania návrhu odporúčania, Európska komisia informovala ombudsmana, že sa rozhodla tieto listy čiastočne sprístupniť a zhotovila na tento účel upravené verzie.
On 30 September 2009, 10 months after the draft recommendation, the European Commission informed the Ombudsman that it had decided to grant partial access to these letters and had created edited versions for the purpose.
Oznámila aj zámer informovať o svojom rozhodnutí Porsche.
It also indicated its intention to inform Porsche of its decision.
Dňa 27. októbra 2009 Komisia uviedla, že rozhodnutie informovať Porsche zadala na preklad do nemčiny a spoločnosti ho zašle začiatkom novembra.
On 27 October 2009, the Commission explained that the decision to inform Porsche had been sent for translation into German and would be sent to the company in early November.
Dňa 9. novembra 2009 Európsky ombudsman písomne Komisiu požiadal o kópiu písomného vyrozumenia spoločnosti Porsche a žiadal, aby bol informovaný o záveroch postupu sprístupnenia uvedených listov.
On 9 November 2009, the European Ombudsman sent another letter to the Commission, in which he requested a copy of the notification letter sent to Porsche and asked to be informed about the conclusion of the procedure for granting access to these letters.
Dňa 4. decembra 2009 útvary Komisie telefonicky informovali úrad ombudsmana, že písomné vyrozumenie bude čoskoro zaslané spoločnosti Porsche.
On 4 December 2009, the Commission’s services informed the Ombudsman’s office by telephone that the notification letter would be sent shortly to Porsche.
Do dátumu predloženia osobitnej správy Európskemu parlamentu dňa 24. februára 2010 Európsky ombudsman nebol informovaný ani o písomnom vyrozumení, ani o sprístupnení listov.
Until the date of the submission of his Special Report to the European Parliament on 24 February 2010, the European Ombudsman had not been informed of either the notification letter, or of the act of granting access to the letters.
Keď sa nová Komisia ujala úradu, listy skutočne sprístupnila potom, čo ombudsman predložil svoju osobitnú správu.
Once the new Commission had taken office, and the Ombudsman had submitted his Special Report, the Commission did indeed grant access to the letters.
Stalo sa tak však viac než 15 mesiacov po zaslaní návrhu odporúčania, a nie tri mesiace, ako stanovuje Európsky parlament v štatúte ombudsmana a článok 228 ZFEÚ.
This, however, occurred more than 15 months after the draft recommendation had been made rather than the three months prescribed by the European Parliament in the Ombudsman’s Statute and by Article 228 of the TFEU.
V jednotlivých oznámeniach v tejto veci Európska komisia vysvetľovala, že si nemôže splniť povinnosť a odpovedať na návrh odporúčania v dôsledku prebiehajúcich konzultácií s Porsche o navrhovanom sprístupnení uvedených dokumentov.
In its various communications on the matter, the European Commission explained that it could not comply with its obligation to reply to the draft recommendation because of ongoing consultations with Porsche concerning the proposed disclosure of the documents in question.
Komisia zdôvodnila dĺžku spomínaných konzultácií týmito dvoma argumentmi: po prvé, že existovala možnosť dosiahnuť kladný výsledok v rokovaniach s Porsche, čo sa týka navrhovaného sprístupnenia, a po druhé, že bolo potrebné poskytnúť Porsche dostatočný čas na prijatie právnych krokov proti rozhodnutiu Komisie o sprístupnení uvedených dokumentov.
The Commission justified the length of the said consultations by putting forward two arguments: firstly, that there was a prospect of achieving a positive outcome in the negotiations with Porsche as regards the proposed disclosure, and secondly, that there was a need to give Porsche a reasonable period of time to take legal action against the Commission’s decision to disclose the documents in question.
Pokiaľ ide o prvý argument Európskej komisie, treba pripomenúť, že v rámci konzultácií podľa nariadenia č. 1049/2001 Komisia musí určiť autorovi dokumentu tretej strany termín na odpoveď.
As regards the European Commission’s first argument, it has to be recalled, that in the framework of the consultations provided for in Regulation 1049/2001, the Commission must establish a deadline for the third party author of a document to reply.
Komisia by mala v každom prípade túto právomoc uplatňovať tak, aby bola schopná dodržiavať vlastné termíny.
The Commission should certainly exercise this power in a way that enables it to abide by its own deadlines.
Čo sa týka druhého argumentu Komisie, treba upozorniť na to, že nutnosť umožniť spoločnosti Porsche uplatniť jej zákonné práva nemôže byť dôvodom na mimoriadne oneskorenie Komisie pri prvej odpovedi na návrh odporúčania a následne pri informovaní Porsche o zámere sprístupniť dokumenty.
As regards the Commission’s second argument, it must be noticed that the need to allow Porsche to exercise its legal rights cannot justify the Commission’s extraordinary delay in first replying to the draft recommendation and subsequently in carrying out its decision to inform Porsche of its intention to release the documents.
V súvislosti s tým je potrebné pripomenúť príslušnú judikatúru, ktorá sa týka lojálnej spolupráce (článok 4 ods. 3 Zmluvy o Európskej únii) a podľa ktorej sú inštitúcie Únie povinné v dobrej viere navzájom spolupracovať.
In this connection it must be recalled that the relevant case-law concerning the principle of sincere cooperation (Article 4, paragraph 3, Treaty on European Union), according to which the Union institutions are subject to the duty to cooperate in good faith in their relations with each other.
Túto povinnosť jasne stanovuje nový článok 13 ods. 2 Zmluvy o Európskej únii.
This obligation is clearly stipulated by the new Article 13, paragraph 2 of the Treaty on European Union.
Ďalšie informácie
Further Information
V súlade s článkom 41 charty základných práv má „každý [...] právo, aby inštitúcie, orgány, úrady a agentúry Únie vybavovali jeho záležitosti nestranne, spravodlivo a v primeranej lehote“.
According to Article 41 of the Charter of Fundamental Rights, ‘ Every person has the right to have his or her affairs handled impartially, fairly and within a reasonable time by the institutions, bodies, offices and agencies of the Union ’ .
Zo skúsenosti ombudsmana nanešťastie vyplýva, že Komisia príliš často nedodržiava termíny, ktorú sú stanovené v nariadení č. 1049/2001, na vybavovanie žiadostí o prístupe verejnosti k dokumentom.
Unfortunately, it is the experience of the Ombudsman that the Commission too often fails to respect the deadlines established by Regulation 1049/2001 for dealing with public access requests.
Výsledky Komisie sú ešte horšie, keď sa občania ombudsmanovi sťažujú v súvislosti s prípadmi týkajúcimi sa prístupu k dokumentom.
Even worse is the Commission’s performance when citizens complain to the Ombudsman in access to documents cases.
Komisia dodržala pôvodný termín odpovede na sťažnosť iba v štyroch prípadoch z 22, ktorými sa ombudsman zaoberal v roku 2009, to znamená v menej ako pätine prípadov.
Out of 22 such cases dealt with by the Ombudsman in 2009, the Commission respected the original deadline for reply to the complaint in only 4, i.e. less than one fifth.
Vo väčšine prípadov (14 z 22) došlo k omeškaniu o viac ako 30 dní.
In the majority of cases (14 out of 22) there was a delay of more than 30 days.
Vo viac ako štvrtine všetkých prípadov (6 z 22) predstavovalo omeškanie 80 a viac dní.
In more than a quarter of the total cases (6 out of 22), the delay was of 80 days or more.
Ombudsman sa 4. mája 2010 zúčastnil na schôdzi Výboru pre petície, na ktorej vysvetlil osobitnú správu.
On 4 May 2010, the Ombudsman attended a meeting of the Committee on Petitions and explained the special report.
Počas svojho vystúpenia uviedol, že v súvislosti s ďalším prípadom týkajúcim sa prístupu k dokumentom 355/2007(TN)FOR) Komisia trikrát odložila svoje podrobné stanovisko k návrhu odporúčania.
During his speech, he mentioned that there was another access to documents case (355/2007(TN)FOR) in which the Commission had delayed its detailed opinion on a draft recommendation three times.
Túto sťažnosť podala mimovládna organizácia – Európsky úrad pre životné prostredie.
This is a complaint submitted by an NGO - the European Environmental Bureau.
V tomto prípade ombudsman vypracoval návrh odporúčania 29. júna 2009.
The Ombudsman made a draft recommendation in this case on 29 June 2009.
Komisia mala predložiť svoje stanovisko do 31. októbra 2009.
The Commission should have sent its opinion on 31 October 2009.
Komisia 27. mája 2010 oznámila, že kvôli „pretrvávajúcej nejasnej právnej situácii“ bude potrebovať predĺženie termínu na zaslanie podrobného stanoviska do 31. júla 2010.
On 27 May 2010, the Commission announced that it needed until 31 July 2010 to send its detailed opinion because ‘an unclear legal situation still prevails’.
Skutočnosť, že Komisia naozaj sprístupnila listy vo veci 676/2008/RT potom, ako ombudsman predložil svoju osobitnú správu, možno označiť za úspech parlamentnej kontroly práce Komisie prostredníctvom vyšetrovaní ombudsmana.
The fact that the Commission did indeed grant access to the letters in case 676/2008/RT after the Ombudsman submitted his special report should be considered a success for the Parliamentary process of supervising the work of the Commission through the operation of the Ombudsman’s inquiries.
Z toho však môže Európsky parlament iba vyvodiť záver, že Európska komisia tým, že 15 mesiacov odkladala svoju odpoveď na návrh odporúčania a že si nesplnila úlohu a neinformovala Porsche o svojom zámere sprístupniť dokumenty, porušila záväzok lojálne a v dobrej viere spolupracovať s Európskym ombudsmanom, a že tento prístup Komisie poškodzuje nielen medziinštitucionálny dialóg, ale aj obraz EÚ v očiach verejnosti.
Nevertheless the European Parliament can only conclude that, by delaying its reply to the draft recommendation for 15 months and by failing to implement its undertaking to notify Porsche of its intention to disclose, the European Commission infringed its obligation to cooperate with the European Ombudsman sincerely and in good faith, and that this attitude on the part of the Commission is detrimental not only to inter-institutional dialogue, but also to the public image of the EU.
Počas vyšetrovania Európsky ombudsman zistil, že ide o nesprávny úradný postup a poskytol Európskej komisii všetky možnosti na nápravu.
In the course of his inquiry, the European Ombudsman established an instance of maladministration and gave the European Commission every possibility to remedy it.
V tejto súvislosti môže Komisia svojím nekooperatívnym prístupom oslabiť dôveru občanov v Komisiu a mariť možnosť Európskeho ombudsmana a Európskeho parlamentu primerane a účinne kontrolovať Komisiu.
The Commission’s uncooperative attitude in this regard risks eroding citizens’ trust in the Commission and undermining the capacity of the European Ombudsman and the European Parliament to supervise the Commission in an adequate and effective way.
Koná tak v rozpore so základnou zásadou právneho štátu, na ktorej je Európska únia založená.
As such, it runs counter to the very principle of the rule of law upon which the European Union is founded.
Okrem toho je zrejmé, že Komisia príliš často odkladá odpovede na žiadosti o prístup k dokumentom.
Furthermore, it is clear that the Commission too often incurs delays in responding to requests for access.
Väčšinu odpovedí v prípadoch týkajúcich sa prístupu k dokumentom posiela ombudsmanovi so značným omeškaním, pričom niekedy sú tieto oneskorenia veľmi dlhé.
It is substantially late in replying to the Ombudsman in the majority of access to documents cases and, in some cases, the delays are very lengthy.
Táto situácia vytvára systémový problém.
This situation creates a systemic problem.
Občania tak prichádzajú o jednu z hlavných výhod spojených s používaním základného práva sťažovať sa ombudsmanovi, to znamená o rýchlejší výsledok, ako by sa dosiahol v prípade, že by sa vec dostala pred súd.
It deprives citizens of one of the key benefits that can expect from using their fundamental right to complain to the Ombudsman; that is to say, a quicker outcome than is available by going to Court.