natgillin/translations-raw huggingface dataset:
V Banca d’Italia, ako zodpovedný za oddelenie, ktoré malo na starosti EMS, som prispel hlavne k dôležitým rozhodnutiam v súvislosti so zmenou výmenného kurzu líry, pokiaľ neodišla v roku 1992 z mechanizmu výmenných kurzov.
In the Banca d’Italia, as responsible for the Unit in charge of the EMS, I have contributed in particular to the major decisions related to exchange realignments of the Lira, until its exit from the Exchange Rate Mechanism in 1992.
Taktiež som v októbri 1990 prispel k záverom Rady Európy, ktoré definovali mandát Medzivládnej konferencie, ktorá viedla k Maastrichtskej zmluve.
I have also contributed to the October 1990 European Council Conclusions, that defined the mandate of the Intergovernmental Conference that led to the Maastricht Treaty.
Na talianskom ministerstve financií som bol zodpovedný za pozíciu Talianska v predstavenstvách medzinárodných finančných inštitúcií.
In the Italian Treasury, I have been responsible for Italy’s positions in the Boards of the International Financial Institutions.
Ako člen EFC som sa tiež zúčastnil významných rozhodnutí, ktoré boli prijaté Ecofinom, hlavne v súvislosti s implementáciou Paktu stability a rastu a procesu jeho reformy.
As member of the EFC, I have also been party to major decisions taken by Ecofin, in particular in the context of the implementation of the Stability and Growth Pact and of its process of reform.
Od roku 1999 som sa ako zástupca Skupiny G7 zúčastnil niekoľkých rozhodnutí týkajúcich sa reformy Medzinárodného finančného systému a na uznesení niekoľkých finančných kríz (napríklad v Brazílii v roku 1999 a v Argentíne v roku 2001 a 2003).
As a Deputy of the Group of Seven, I have taken part in several decisions related to the reform of the International Financial System, since 1999, and to the resolution of several financial crises (for instance Brazil in 1999 and Argentina, in 2001 and 2003).
B. Menová a hospodárska politika
B. Monetary and economic policy
Aké by boli vedúce ciele, ktoré by ste sledovali počas svojho osemročného mandátu ako člen Výkonného výboru Európskej centrálnej banky?
What would be the guiding objectives you will pursue during your eight-year mandate as a Member of the Executive Board of the European Central Bank?
ECB má jasný mandát.
The ECB has a clear mandate.
Všetky svoje intelektuálne kvality, manažérske schopnosti, profesionálne skúsenosti a občiansku bezúhonnosť vložím do služby ECB, aby som zaistil, že svoj mandát implementuje najefektívnejším a najtransparentnejším spôsobom.
I will put all my intellectual qualities, managerial skills professional experience and integrity to the service of the ECB, to ensure that it implements its mandate in the most efficient and transparent manner.
Bez ohľadu na cieľ cenovej stability, ako by mala podľa Vášho názoru ECB plniť svoje dodatočné povinnosti podľa Zmluvy (prispievať k ekonomickému rastu a plnej zamestnanosti) a ktoré nástroje by na to mohla ECB použiť?
Without prejudice to the objective of price stability, how in your view should the ECB fulfill its secondary obligations under the Treaty (to contribute to economic growth and full employment) and what instruments could the ECB use to do so?
Zmluva jasne uvádza, že vzhľadom na prvoradý cieľ zabezpečenia cenovej stability, by ECB mala podporovať hospodárske politiky Európskej únie, so zameraním hlavne na tie, ktoré sa starajú o rast a zamestnanosť.
The Treaty clearly states that, subject to the primary objective of ensuring price stability, the ECB should support the economic policies of the European Union, aimed in particular at fostering growth and employment.
ECB má niekoľko nástrojov na dosiahnutie tohto cieľa.
The ECB has several instruments to achieve this objective.
Dovoľte mi začať najzreteľnejším: menová politika.
Let me start by the most obvious one: monetary policy.
Ak je cieľ cenovej stability bezpečne dosiahnutý, t.j. miera inflácie je pod alebo blízko 2 percent, môže vzniknúť priestor pre menovú politiku, aby podporila hospodársku aktivitu.
When the objective of price stability is safely achieved, i.e. the inflation rate is below and close to 2 per cent, there may be room for monetary policy to support economic activity.
Kľúčovou podmienkou, ktorá musí byť splnená, je to, že cenová stabilita musí byť bezpečne dosiahnutá.
The key condition to be satisfied is that price stability must be safely achieved.
Pre posúdenie toho, cenová stabilita sa musí merať nielen pokiaľ ide o sledovanú mieru inflácie, ale tiež vzhľadom na predpoklady inflácie a strednodobé očakávania.
To assess this, price stability has to be measured not only with respect to the observed rate of inflation but also to inflation projections and expectations over the medium term.
Okrem toho, ak menové podmienky ovplyvnia ceny a infláciu s oneskorením (priemerne medzi 12 a 18 mesiacmi), priestor pre ďalšiu expanzívnu menovú politiku, t.j. ďalšie zníženie úrokovej miery, sa bude musieť posúdiť z hľadiska potenciálneho dopadu na infláciu počas nasledujúcich 12 až 18 mesiacov.
Furthermore, given that monetary conditions affect prices and inflation with a lag (on average between 12 and 18 months), the room for further expansionary monetary policy, i.e. for further reducing the interest rate, has to be assessed in light of the potential impact on inflation over the following 12 to 18 months.
Preto existuje limit na možnosť zníženia úrokových mier, ktorý je daný dopadom na tvorbu likvidity a na možný dopad na ceny aktív, ktoré by mohli prispieť alebo signalizovať zdvihnutie inflácie v budúcnosti.
There is thus a limit to the possibility of cutting interest rates, that is given by the impact on liquidity creation and on the possible effect on asset prices, which might contribute or signal the pick up in future inflation.
Aby som to zhrnul, priestor pre riadenie menovej politiky závisí nielen od sledovanej inflácie, ale aj od plánovanej inflácie.
To sum up, the room for manoeuvre for monetary policy is conditional not only on observed inflation but also on projected inflation.
Počas posledných pár rokov menová politika v eurozóne podporovala hospodársku aktivitu tým, že držala úrokové miery nižšie, ako by to bolo v prípade, keby bol rast silnejší.
Over the last few years, monetary policy in the euro area has supported economic activity by keeping interest rates lower than would have been the case had growth been stronger.
To sa môže posúdiť napríklad porovnaním úrovne úrokových mier v eurozóne s tempom rastu HDP.
This can be assessed for instance by comparing the level of interest rates in the euro area with the growth rate of GDP.
Za normálnych podmienok rastu a bez inflačných tlakov majú úrokové miery tendenciu byť v súlade, alebo o trochu vyššie, ako tempo rastu výroby.
Under normal growth conditions and with no inflationary pressures, interest rates tend to be in line with, or a bit higher than, the rate of growth of output.
V posledných dvoch rokoch, kedy bol rast priemerne okolo 1 až 2 percent v reálnych hodnotách a 4 až 6 percent v nominálnych hodnotách, boli krátkodobé úrokové miery v reálnych hodnotách záporné a na úrovni 2 percent v nominálnych hodnotách.
In the last two years, while growth averaged around 1 to 2 per cent in real terms, and 4 to 5 per cent in nominal terms, short-term interest rates have been negative in real terms and at 2 per cent in nominal terms.
Dokonca aj dlhodobé úrokové miery boli nižšie ako nominálny rast HDP, tak to zlepšilo podmienky postačujúcej likvidity v eurozóne.
Even long term interest rates have been lower than nominal GDP growth, thus fostering conditions of ample liquidity in the euro area.
Takéto nízke úrovne úrokových mier boli možné, pretože očakávania inflácie zostali utlmené vďaka dôveryhodnosti protiinflačnej politiky ECB.
Such low levels of interest rates have been possible because inflation expectations have remained subdued, thanks to the credibility of the ECB’s anti-inflationary policy.
Môžu byť úrokové miery ešte nižšie, ako napríklad v USA?
Could interest rates have been lowered even further, as in the US for instance?
Existuje niekoľko indikácií, že by to nebolo vhodné.
There are several indications that this would not have been appropriate.
Po prvé, predĺžené obdobie záporných skutočných úrokových mier vytvára deformácie v hospodárstve a preto nie je žiadúce, pokiaľ nie je odôvodnené mimoriadnymi okolnosťami, ako napríklad deflácia.
First, a protracted period of negative real interest rates creates distortions in the economy and is thus not desirable unless exceptional circumstances justify it, such as deflation.
V posledných rokoch eurozóne nehrozilo riziko deflácie, zatiaľ čo inflácia Spojených štátov klesla v roku 2002 na relatívne nízku úroveň, čím vyvolala znepokojenie z možného rizika deflácie.
In recent years the euro area has not been at risk of deflation, while US inflation fell to a relatively low level in 2002, raising concerns of a possible deflationary risk.
Po druhé, plánovaná inflácia v eurozóne zostala približne 2 percentá, preto nie je dôvod na ďalšie zníženie úrokových mier.
Second, projected inflation in the euro area has remained above 2 per cent, thus not justifying further rate cuts.
Po tretie, existujú informácie, že finančné trhy boli charakterizované dostatočnou likviditou, ktorá spôsobila významný nárast v cene aktív a cien bývania v niektorých krajinách eurozóny.
Third, there is evidence that financial markets have been characterised by ample liquidity, that has given rise to substantial increases in asset and housing prices in some euro area countries.
Ďalšie znižovanie úrokových mier by vytvorilo riziko napĺňania bubliny.
A further reduction in interest rates would have created a risk of fuelling a bubble.
Aby som to zhrnul, menová politika môže podporovať ekonomickú aktivitu, pokiaľ bola dosiahnutá cenová stabilita.
To sum up, there can be room for monetary policy to support economic activity when price stability has been achieved.
Takáto možnosť sa za posledných niekoľko rokov značne využívala v eurozóne.
Such a room has been widely used in the last few years in the euro area.
Existujú iné spôsoby, prostredníctvom ktorých môže ECB podporovať rast a zamestnanosť v eurozóne a ktoré by som stručne spomenul.
There are other ways through which the ECB can support growth and employment in the euro area, that I would mention briefly.
Hlavným je prispieť k vytvoreniu integrovaného finančného trhu, hlavne peňažného trhu.
The main one is to contribute to the creation of an integrated financial market, in particular the money market.
Jednotný integrovaný finančný trh v Európe je jednou z kľúčových podmienok pre dlhodobý udržateľný rast.
A single integrated financial market in Europe is one of the key conditions for sustained long-term growth.
Ďalším nástrojom je úloha ECB pri podpore finančnej stability, hlavne prostredníctvom dohľadu nad platobnými systémami a prispením ku koordinácii kontrolných činností.
Another instrument is the ECB’s role in promoting financial stability, in particular through the oversight of the payment systems and the contribution to the coordination of supervisory activities.
Finančná stabilita je kľúčový prvok na dosiahnutie makroekonomickej stability.
Financial stability is a key ingredient to achieve macroeconomic stability.
Túto problematiku budem spomínať aj v odpovediach na otázky v časti C.
I will also address these issues in the answers to the questions of section C.
Pokiaľ ide o diskusie o reforme Paktu stability a rastu (SGP): ste zástancom súčasných návrhov reformy alebo ich odporcom, a prečo?
Concerning the discussions on the reform of the Stability and Growth Pact (SGP): are you in favour or opposed to the current reform proposals, and why?
Európska rada na svojom zasadnutí 22. a 23. marca schválila reformu navrhovanú Ecofinom.
At its 22-23 March meeting, the European Council endorsed the reform proposed by Ecofin.
Predtým, ako vysvetlím svoje hodnotenie, dovoľte mi uviesť niekoľko úvodných poznámok.
Before explaining my assessment, let me provide a few preliminary comments.
Viac ako 7 rokov od začiatku Paktu stability a rastu bolo pochopiteľné prehodnotiť jeho fungovanie z hľadiska praxe.
More than 7 years after the start of the Stability and Growth Pact, it was reasonable to assess its functioning in light of experience.
Vo všeobecnosti je uznané, že hlavné problémy s implementáciou Paktu stability a rastu boli spôsobené v prvom rade neschopnosťou rozpočtových politík uskutočniť primerané úpravy, hlavne v správnom čase, aby sa zabránilo nadmerným deficitom.
Overall, it is widely recognised that the main problems with the implementation of the SGP were due primarily to the inability of budgetary policies to pursue appropriate adjustment, especially in good times, so as to avoid excessive deficits.
Na druhej strane, skúsenosť tiež ukázala, že určité zlepšenie v implementácii pravidiel a postupov Paktu je možné.
On the other hand, experience also showed that some improvement in the implementation of the rules and procedures of the Pact is possible.
Napríklad, oprava rozpočtových pozícií, aby sa vzala do úvahy periodická situácia členských štátov, bola kompletne zavedená len v roku 2002.
For instance, the correction of budgetary positions to take the cyclical situation of member countries into account was fully introduced only in 2002.
Ďalším príkladom je odlišná právna interpretácia Rady a Komisie toho, či článok 104 ods. 7 Zmluvy umožňuje opakovanie odporúčania krajine, ktorá zažíva nadmerný deficit, ak sa zmenia základné ekonomické podmienky.
Another example is the different legal interpretation given by the Council and the Commission to whether article 104.7 of the Treaty allowed for a repetition of a recommendation to a country experiencing an excessive deficit if the underlying economic conditions changed.
Predloženie prípadu Európskemu súdnemu dvoru a jeho rozsudok si vynútil objasnenie Paktu, ako je naznačené v deklarácii priloženej k návrhu Európskej ústavy schválenom v júni 2004 hlavami štátov alebo predsedami vlád.
The recourse to the European Court of Justice, and the judgment by the latter, made it necessary to clarify the SGP, as indicated in the Declaration annexed to the draft European Constitution approved in June 2004 by the Heads of State or Government.
Reforma SGP zavádza väčší priestor pre ekonomické analýzy a posudky v hodnotení rozpočtových politík, a hlavne o tom, či deficity musia byť považované za nadmerné.
The reform of the SGP introduces greater room for economic analysis and judgment in the assessment of budgetary policies, and in particular on whether deficits have to be considered excessive.
Napokon, bude závisieť na tom, ako bude reformovaný pakt implementovaný v konkrétnych podmienkach, preventívnym aj nápravným spôsobom.
Ultimately, it will depend on how the reformed pact will be implemented in concrete terms, both in the preventive and corrective arms.
Avšak v niekoľkých nadchádzajúcich mesiacoch môže vzniknúť riziko, že reforma spôsobí určitú neistotu v tom, ako budú niektoré „relevantné faktory” zohľadnené pri hodnotení nadmerného deficitu rozpočtu.
However, in the next few months, there may be a risk that the reform will give rise to some uncertainty on how some “relevant factors” will be taken into consideration in the assessment of an excessive budget deficit.
Niektorí môžu nadobudnúť presvedčenie, že teraz sa budú tolerovať podstatne väčšie rozpočtové deficity a podľa toho budú konať.
Some may be led to believe that significantly larger budget deficits will now be tolerated, and will act accordingly.
To by mohlo spôsobiť určité nedorozumenia a potenciálne rozpory.
This could induce some misunderstanding and potential tension.
Samozrejme, dokument schválený Ecofinom a Európskou radou objasňuje, že akýkoľvek deficit nad 3 percentá, odôvodnený príslušnými faktormi a mimoriadnymi okolnosťami, musí byť „blízko” 3 percent a „dočasný”.
Indeed, the document approved by Ecofin and by the European Council makes it clear that any deficit above 3 per cent, to be justified by relevant factors and by exceptional circumstances, has to be “close to” the 3 per cent and “temporary”.
Ministri Ecofinu majú presné chápanie toho, čo je „blízko” a „dočasný”.
Ecofin ministers have a clear understanding of what is “close to” and “temporary”.
Jedným zo spôsobov, ako posúdiť súčasnú reformu, je uplatniť ju na predchádzajúcu skúsenosť.
One way to assess the recent reform is to apply it to past experience.
Dovoľte mi uviesť niekoľko príkladov.
Let me give some examples.
Po prvé, väčší dôraz na potrebu radikálnejších rozpočtových zmien v „správnom čase” by umožnilo Komisii a Rade vyvinúť väčší tlak na krajiny v rokoch 1999-2000, kedy bol ekonomický rast v Európe priaznivý, aby zaviedli radikálnejšie prispôsobenie rozpočtu.
First, the greater emphasis on the need for stronger budgetary adjustment in “good times” would have enabled the Commission and the Council to put more pressure on countries in 1999-2000, when economic growth was favourable in Europe, to implement stronger budgetary adjustment.
Samozrejme, hlavné ťažkosti, ktoré zažili v posledných rokoch v niekoľkých krajinách, do značnej miery pochádzajú z toho, že rozpočtové prispôsobenie zastavili po vstupe do EMU, hlavne v Nemecku, Francúzku a Taliansku.
Indeed, the main difficulties experienced in recent years in several countries largely derive from the fact that budgetary adjustment stopped after entry in EMU, especially in Germany, France and Italy.
V roku 2000, v roku najrýchlejšieho rastu počas posledného cyklu, cyklicky upravený deficit týchto troch krajín sa zhoršil o 0,5; 0,2 a 0,6 percenta v tomto poradí, namiesto zlepšenia.
In 2000, the year of fastest growth over the recent cycle, the cyclically adjusted deficit of these three countries worsened by .5, .2 and .6 percentage points respectively, instead of improving.
To je dôvodom, prečo sa príslušné rozpočty zhoršili na alebo nad 3 percentnú hranicu, keď sa spomalila ekonomika v roku 2001.
This is the reason why, when the economy slowed down in 2001, the respective budgets deteriorated at or above the 3 per cent limit.
Po druhé, deficity nepatrne presahujúce 3 percentnú hranicu počas hospodárskeho poklesu, ale zostávajúce blízko referenčnej hodnoty, ako v prípade Holandska v roku 2003, nebudú už viac považované za nadmerné.
Second, deficits exceeding slightly the 3 per cent limit during a recession, but remaining close to the reference value, like in the case of the Netherlands in 2003, will not be considered any more as excessive.
Týmto sa zabráni cyklickosti v prispôsobení.
Pro-cyclicality in adjustment will thus be avoided.
Po tretie, teraz je možné mať na opravu nadmerného deficitu viac ako rok v prípade, že ekonomická situácia nepočíta s rýchlou a rozsiahlou opravou.
Third, it is now possible to have more than one year to correct an excessive deficit, in case the economic situation does not allow for a quick and large correction.
V budúcnosti by sa malo vyhnúť prípadu Portugalska z roku 2003, kedy veľmi veľké prispôsobenie rozpočtu v priebehu jedného roka viedlo k hospodárskemu poklesu.
The case of Portugal in 2003, whereby a very large budgetary adjustment in one year led to a recession, should be avoided in the future.
Po štvrté, kríze podobnej tej, ktorú sme zažili v novembri 2003, sa teraz dá zabrániť, pretože možnosť pozmeniť odporúčanie Rady vytvorené v súlade s článkom 104 ods. 7 bude za určitých podmienok možné.
Fourth, a crisis similar than the one experienced in November 2003 can now be avoided, as the possibility to modify a Council Recommendation produced under article 104.7 will be possible, under certain conditions.
Tieto príklady naznačujú, že niektoré aspekty reformy môžu zlepšiť implementáciu Paktu, spraviť pokroky.
These examples suggest that some aspects of the reform can improve the implementation of the Pact, going forward.
Napokon, lepší Pakt sa dá dosiahnuť jedine prostredníctvom disciplinovanejších rozpočtových politík v členských štátoch.
Ultimately, a better Pact can only be obtained through more disciplined budgetary policies in the Member States.
Aké je Vaše hodnotenie súčasného stavu premenovaného lisabonského procesu, takzvanej stratégie „rastu a pracovných miest”?
What is your assessment of the state-of-play of the renamed Lisbon process, the so-called 'Growth and Jobs' strategy?
Ako by mohla ECB a nástroje koordinácie makroekonomickej politicky (Hlavné smery hospodárskej politiky, Smery zamestnanosti) prispieť k úspechu tejto stratégie?
How could the ECB and the instruments of macroeconomic policy co-ordination (Broad Economic Policy Guidelines, Employment Guidelines) contribute to the success of this strategy?
Ako vnímate možnosti rastúceho interného dopytu a podpory investícií v rámci EÚ?
What is your perception as to the possibilities of increasing internal demand and fostering investments within the EU?
Hlavná zodpovednosť za implementáciu lisabonského procesu leží na členských štátoch.
The ultimate responsibility for implementing the Lisbon Process lies with the Member States.
Lisabonský proces môže jedine vytvoriť postup benchmarkingu, hodnotenia kolegami (peer reviewing) a tlaku kolegov (peer pressure).
The Lisbon Process can only create a procedure for benchmarking, peer reviewing and peer pressure.
Tento proces nefungoval ako sa očakávalo, sčasti preto, že bol príliš komplexný, pretože obsahoval príliš veľa cieľov a nebol dostatočne „vlastnený” členskými štátmi.
This process did not work as expected, in part because it was too complex, because it contained too many objectives, and was not sufficiently “owned” by the Member States.
Znovuoživený proces je podstatné zlepšenie, pretože sa venuje niektorým predchádzajúcim slabým stránkam.
The revitalised process is a substantial improvement as it addresses some of the previous weaknesses.
Ale rozhodujúcim kľúčom k úspechu zostáva ochota štátnych úradov zavádzať reformy.
But the ultimate key to success remains the willingness of the national authorities to implement reforms.
Pri pohľade späť, v niekoľkých krajinách boli zavedené podstatné reformy, hlavne na trhu práce a v sociálnom systéme.
Looking backwards, substantial reforms have been implemented in several countries, in particular in the Labour market and the welfare system.
Ale ešte viac zostalo tých, ktoré sa musia zrealizovať.
But much remains to be done.
V skutočnosti bol proces reformy v rámci krajín naplnený neistotami, hlavne ohľadom toho, či navrhovaná reforma efektívne a definitívne vyrieši príslušný problém, alebo či budú v budúcnosti potrebné dodatočné reformy.
In fact, the reform process within countries has been shed with uncertainties, in particular on whether the proposed reform effectively and definitely addressed the relevant problem, or whether additional reforms would be needed down the road.
To smerovalo k poklesu dôvery spotrebiteľov a obchodníkov, a teda domáceho dopytu.
This tended to depress consumer and business confidence, and thus domestic demand.
Následkom toho sa zvýšili preventívne úspory.
As a result, precautionary savings has increased.
Aktualizovaný lisabonský proces sa snaží prekonať niektoré problémy z minulosti zjednodušením postupov a zlepšením vlastníctva.
The revised Lisbon process tries to overcome some of the problems of the past, by simplifying the procedures and improving ownership.
Bude tiež dôležité vytvoriť stimuly pre vlády, aby sa ujali reforiem, dokonca aj tých, ktoré môžu byť z krátkodobého hľadiska nákladné.
It will also be important to create incentives for Governments to undertake reforms, even those that may be costly in the short term.
Prepracovaný SGP zavádza niektoré stimuly, hlavne poskytnutím dlhšieho času krajinám na prispôsobenie sa voči strednodobým cieľom rozpočtovej politiky.
The revised SGP introduces some incentives, in particular by giving countries more time to adjust towards the medium term objective for budgetary policy.