natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Aby sa vytvorila vzájomná dôvera medzi členskými štátmi v oblasti regulácie služieb, musí sa jasne stanoviť, že podľa práva Spoločenstva zodpovednosť za dohľad nad činnosťami poskytovateľov, bez ohľadu na miesto poskytovania služby, nesie členský štát pôvodu.
In order to establish mutual trust between Member States in the regulation of service activities, it should be clearly laid down that responsibility under Community law for supervision of the activities of providers, regardless of the place where the service is provided, lies with the Member State of origin.
Určenie súdnej jurisdikcie nespadá do pôsobnosti tejto smernice, ale do pôsobnosti nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach, alebo iných nástrojov Spoločenstva ako napríklad smernice Európskeho parlamentu a Rady č. 96/71/ES zo 16. decembra 1996 o vysielaní pracovníkov v rámci poskytovania služieb.
Determination of judicial jurisdiction does not fall within the scope of this Directive but within that of Council Regulation (EC) No 44/2001 of 22 December 2000 on jurisdiction and the recognition and enforcement of judgements in civil and commercial matters, or other Community instruments such as Directive 96/71/EC of the European Parliament and of the Council of 16 December 1996 concerning the posting of workers in the framework of the provision of services.
(39) V dôsledku zásady, že by sa malo uplatňovať právo krajiny pôvodu a že krajina pôvodu by mala byť zodpovedná za dohľad, je potrebné ustanoviť zásadu, že členské štáty nesmú obmedzovať služby pochádzajúce z iného členského štátu.
(39) As a corollary to the principle that the law of the country of origin should apply and that the country of origin should be responsible for supervision, it is necessary to lay down the principle that Member States may not restrict services coming from another Member State .
(40) Je potrebné ustanoviť, že od predpisu o platnosti práva krajiny pôvodu sa možno odchýliť jedine v oblastiach, na ktoré sa vzťahujú všeobecné alebo prechodné odchýlky.
(40) It is necessary to provide that the rule that the law of the country of origin is to apply may be departed from only in the areas covered by derogations, general or transitional.
Tieto odchýlky sú potrebné na to, aby sa zohľadnila úroveň integrácie vnútorného trhu alebo istých aktov Spoločenstva týkajúcich sa služieb, v zmysle ktorých poskytovateľ podlieha uplatneniu iného práva ako práva členského štátu pôvodu.
Those derogations are necessary in order to take into account the level of integration of the internal market or certain Community instruments relating to services pursuant to which a provider is subject to the application of a law other than that of the Member State of origin.
Formou výnimky možno navyše v istých individuálnych prípadoch a za istých prísnych procedurálnych a vecných podmienok prijať opatrenia proti konkrétnemu poskytovateľovi.
Moreover, by way of exception, measures against a given provider may also be adopted in certain individual cases and under certain strict procedural and substantive conditions.
Aby sa zabezpečila právna istota nevyhnutná pre podporenie malých a stredných podnikov poskytovať svoje služby aj v iných členských štátoch musia byť tieto odchýlky obmedzené jedine na nevyhnutne potrebnú mieru.
In order to ensure the legal certainty which is essential in order to encourage SMEs to provide their services in other Member States, those derogations should be limited to what is strictly necessary.
Odchýlka by konkrétne mala byť možná iba z dôvodov súvisiacich s bezpečnosťou služieb, výkonom zdravotníckej profesie alebo s vecami verejnej politiky, ako napríklad ochranou maloletých, a pokiaľ vnútroštátne predpisy pre túto oblasť neboli zosúladené.
In particular, derogation should be possible only for reasons related to the safety of services, exercise of a health profession or matters of public policy, such as the protection of minors, and to the extent that national provisions in this field have not been harmonised.
Okrem toho by sa malo formou výnimky povoliť každé obmedzenie poskytovať služby, len ak je v zhode so základnými právami, ktoré, ako sa Súdny dvor jednotne domnieva, tvoria nedeliteľnú súčasť všeobecných zásad práva premietnutých do právneho poriadku Spoločenstva.
In addition, any restriction of the freedom to provide services should be permitted, by way of exception, only if it is consistent with fundamental rights which, as the Court of Justice has consistently held, form an integral part of the general principles of law enshrined in the Community legal order.
(41) V prípade, kedy sa poskytovateľ dočasne presťahuje do iného členského štátu ako členského štátu pôvodu, je potrebné, aby si tieto dva členské štáty vzájomne pomáhali tak, aby nový členský štát mohol vykonávať kontroly, inšpekcie a dotazovanie na žiadosť členského štátu pôvodu alebo vykonávať takéto kontroly z vlastnej iniciatívy, ak ide iba o faktické kontroly.
(41) In cases where a provider moves temporarily to a Member State other than the Member State of origin, it is necessary to provide for mutual assistance between those two States so that the former can carry out checks, inspections and enquiries at the request of the Member State of origin or carry out such checks on its own initiative if these are merely factual checks.
V prípade vyslaných pracovníkov musí byť navyše pre vysielajúci členský štát možné podniknúť kroky proti poskytovateľovi so sídlom v inom členskom štáte, aby sa zabezpečil súlad s podmienkami zamestnávania a výkonu práce platnými v zmysle smernice č. 96/71/ES.
Moreover, it should be possible in the case of posted workers for the Member State of posting to take action against a provider established in another Member State in order to ensure compliance with the employment and working conditions applicable under Directive 96/71/EC.
(41) V prípade, keď sa poskytovateľ dočasne presťahuje do iného členského štátu ako členského štátu pôvodu, je potrebné, aby si tieto dva členské štáty vzájomne pomáhali tak, aby prvý z nich mohol vykonávať kontroly, inšpekcie a dotazovanie na žiadosť členského štátu pôvodu alebo vykonávať takéto kontroly z vlastnej iniciatívy.
(41) In cases where a provider moves temporarily to a Member State other than the Member State of origin, it is necessary to provide for mutual assistance between those two States so that the former can carry out checks, inspections and enquiries at the request of the Member State of origin or carry out such checks on its own initiative.
Odôvodnenie 42
Recital 42
(42) Je vhodné umožniť odchýlku od zásady krajiny pôvodu v prípade služieb, na ktoré sa vzťahuje všeobecný zákaz v členskom štáte, do ktorého sa poskytovateľ presťahoval, ak je tento zákaz objektívne odôvodnený príčinami súvisiacimi s verejnou politikou, verejnou bezpečnosťou alebo verejným zdravím.
(42) It is appropriate to provide for derogation from the country of origin principle in the case of services covered by a general prohibition in the Member State to which a provider has moved, if that prohibition is objectively justified by reasons relating to public policy, public security or public health.
Táto odchýlka sa musí obmedzovať na všeobecné zákazy a nesmie sa vzťahovať napríklad na vnútroštátne schémy, ktoré napriek tomu, že aktivitu nezakazujú celkovo, vyhradzujú výkon tejto činnosti pre jedného alebo viacerých konkrétnych prevádzkovateľov, alebo ktoré zakazujú výkon činnosti bez predchádzajúceho povolenia.
That derogation should be limited to general prohibitions and should not, for example, cover national schemes which, while not prohibiting an activity in a general manner, reserve the exercise of that activity to one or several specific operators, or which prohibit the exercise of an activity without prior authorisation.
Skutočnosť, že členský štát činnosť povoľuje, ale vyhradzuje ju pre istých prevádzkovateľov, znamená, že činnosť nepodlieha všeobecnému zákazu a nepovažuje sa za činnosť zásadne v rozpore s verejnou politikou, verejnou bezpečnosťou alebo verejným zdravím.
The fact that a Member State permits an activity, but reserves it to certain operators, means that the activity is not subject to a general prohibition and is not regarded as inherently contrary to public policy, public security or public health.
Vylúčenie tejto činnosti z pôsobnosti smernice by teda nebolo zdôvodnené.
Consequently, the exclusion of such an activity from the scope of the Directive would not be justified.
(43) Zásada krajiny pôvodu by sa nemala uplatňovať na osobitné podmienky stanovené členským štátom, do ktorého sa poskytovateľ prisťahoval, ktorých základ sa neoddeliteľne týka konkrétnej charakteristiky miesta poskytovania služby, a ktoré sa musia splniť, aby sa zachovala verejná politika, verejná bezpečnosť, verejné zdravie alebo ochrana životného prostredia.
(43) The country of origin principle should not apply to specific requirements, laid down by the Member State to which a provider has moved, the rationale for which is inextricably linked to the particular characteristics of the place where the service is provided, and which must be fulfilled in order to maintain public policy, public safety, public health or the protection of the environment.
Tak by to bolo napríklad pri povoleniach na zabratie alebo používanie verejných rýchlostných ciest, požiadaviek týkajúcich sa organizácie verejných podujatí alebo požiadaviek týkajúcich sa bezpečnosti stavenísk.
Such would be the position, for example, in the case of authorisations to occupy or use the public highway, requirements relating to the organisation of public events or requirements relating to the safety of building sites.
(45) Vylúčenie zásady krajiny pôvodu zo záležitostí týkajúcich sa evidencie vozidiel prenajatých formou lízingu v inom členskom štáte ako v štáte, v ktorom sa používajú, vyplýva z judikatúry Súdneho dvora, ktorý akceptoval, že členský štát môže nastoliť takúto povinnosť s súlade s pomernými podmienkami v prípade vozidiel používaných na jeho území.
(45) The exclusion from the country of origin principle of matters relating to the registration of vehicles leased in a Member State other than that in which they are used follows from the case-law of the Court of Justice, which has accepted that a Member State may impose such an obligation, in accordance with proportionate conditions, in the case of vehicles used on its territory.
Toto vylúčenie sa netýka príležitostného alebo dočasného prenájmu.
That exclusion does not cover occasional or temporary rental.
(46) Zásadu krajiny pôvodu je vhodné aplikovať na oblasť zmlúv uzatvorených spotrebiteľmi na dodávky služieb iba do takej miery, do akej smernice Spoločenstva umožňujú plné zosúladenie, lebo v takom prípade je stupeň ochrany spotrebiteľa rovnaký.
(46) It is appropriate to apply the country of origin principle to the field of contracts concluded by consumers for the supply of services only to the extent that Community Directives provide for full harmonisation, because in such cases the levels of consumer protection are equivalent.
Odchýlka od zásady krajiny pôvodu vzťahujúca sa na nezmluvnú zodpovednosť poskytovateľa v prípade nehody za účasti osoby, ktorá nastala v dôsledku činností poskytovateľa služby v členskom štáte, do ktorého sa dočasne prisťahoval, sa týka telesnej alebo materiálnej ujmy utrpenej účastníkom nehody.
The derogation from the country of origin principle relating to the non-contractual liability of a provider in the case of an accident involving a person and occurring as a consequence of the service provider's activities in the Member State into which he has moved temporarily concerns physical or material damage suffered by a person in the accident.
Odôvodnenie 47
Recital 47
(47) Výnimočne a v závislosti od prípadu je potrebné umožniť členským štátom prijať opatrenia, ktoré sa odchyľujú od zásady krajiny pôvodu pre poskytovateľa so sídlom v inom členskom štáte z istých konkrétnych dôvodov, ako napríklad z dôvodu bezpečnosti služieb.
(47) It is necessary to allow Member States the possibility, exceptionally and on a case-by-case basis, of taking measures which derogate from the country of origin principle in respect of a provider established in another Member State , for certain reasons such as the safety of services.
Prijatie týchto opatrení by malo byť možné jedine v neprítomnosti harmonizácie na úrovni Spoločenstva.
It should be possible to take such measures only in the absence of harmonisation at Community level.
Táto možnosť by navyše nemala povoľovať prijať reštriktívne opatrenia v oblastiach, v ktorých iné smernice zakazujú akúkoľvek odchýlku od zásady slobodného pohybu služieb, ako napríklad smernica č. 1999/93/ES alebo smernica Európskeho parlamentu a Rady č. 98/48/ES z 20. novembra 1998 o právnej ochrane služieb založených na podmienenom prístupe alebo pozostávajúcich z podmieneného prístupu .
Moreover, that possibility should not permit restrictive measures to be taken in areas in which other Directives prohibit all derogation from the free movement of services, such as Directive 1999/93/EC or Directive 98/84/EC of the European Parliament and the Council of 20 November 1998 on the legal protection of services based on, or consisting of, conditional access.
Táto možnosť taktiež nesmie povoľovať predĺženie alebo obmedzenie odchýlky ustanovenej v iných smerniciach, ako napríklad v smernici Rady 89/552/EHS z 3. októbra 1989 o koordinácii niektorých ustanovení upravených zákonom, nariadením alebo administratívnym opatrením v členských štátoch týkajúcich sa vykonávania činností televízneho vysielania, alebo v smernici č. 2000/31/ES.
Nor should that possibility permit the extension or limitation of derogations provided for in other Directives, such as Council Directive 89/552/EEC of 3 October 1989 on the coordination of certain provisions laid down by law, regulation or administrative action in Member States concerning the pursuit of television broadcasting activities or Directive 2000/31/EC.
(51) V súlade so zásadami stanovenými Súdnym dvorom vo vzťahu k slobode poskytovania služieb a bez ohrozenia finančnej rovnováhy systémov sociálneho zabezpečenia členských štátov by sa mala poskytnúť väčšia právna istota, čo sa týka úhrady nákladov v zdravotníctve, pacientom, ktorí majú prospech ako príjemcovia z voľného pohybu služieb, a pre zdravotníckych odborníkov a manažérov systémov sociálneho zabezpečenia.
(51) In accordance with the principles established by the Court of Justice with regard to the freedom to provide services, and without endangering the financial balance of Member States’ social security systems, greater legal certainty as regards the reimbursement of health costs should be provided for patients, who benefit as recipients from the free movement of services, and for health professionals and managers of social security systems.
(52) Nariadenie Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnané osoby, samostatne zárobkovo činné osoby a členov ich rodín, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva, najmä jeho ustanovení týkajúcich sa pridruženia k systému sociálnej starostlivosti, sa uplatňuje v plnej miere na zamestnané a samostatne zárobkovo činné osoby, ktoré poskytujú alebo sa zúčastňujú poskytovania služby.
(52) Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to self-employed persons and to members of their families moving within the Community and, in particular, its provisions regarding affiliation to a system of social security, fully applies to employed and self ‑employed workers who provide or take part in the supply of a service.
In line with the amendment deleting Article 23 .
In line with the amendment deleting Article 23.
(53) Článok 22 nariadenia (EHS) č. 1408/71, ktorý sa týka povolenia na prevzatie nákladov na zdravotnú starostlivosť poskytnutú v inom členskom štáte, prispieva, ako zdôraznil Európsky súdny dvor, k uľahčovaniu voľného pohybu pacientov a zabezpečovaniu cezhraničných zdravotných služieb.
(53) Article 22 of Regulation (EEC) No 1408/71, which concerns authorisation for assuming the costs of health care provided in another Member State, contributes, as the Court of Justice has emphasised, to facilitating the free movement of patients and the provision of cross-border medical services.
Účelom tohto ustanovenia je zabezpečiť, aby poistenci, vlastniaci povolenie, mali prístup k zdravotnej starostlivosti v inom členskom štáte za podmienok, ktoré, pokiaľ ide o prevzatie nákladov, sú také priaznivé ako podmienky, ktoré sa uplatňujú na poistencov v danom členskom štáte.
The purpose of that provision is to ensure that insured persons possessing an authorisation have access to health care in another Member State under conditions which, as regards the assumption of costs, are as favourable as those applying to insured persons in that Member State.
Udeľuje teda poistencom práva, ktoré by inak nemali, a uľahčuje voľný pohyb služieb.
It thus confers on insured persons rights they would not otherwise have and facilitates the free movement of services.
Na druhej strane sa toto ustanovenie nesnaží regulovať ani žiadnym spôsobom znemožňovať úhradu nákladov na zdravotnú starostlivosť poskytovanú v inom členskom štáte v takých sadzbách, aké sa uplatňujú v členskom štáte, kde je pacient poistený, aj keď chýba predchádzajúce povolenie.
On the other hand, that provision does not seek to regulate, nor in any way to prevent, reimbursement, at the rates applicable in the Member State of affiliation, of the costs of health care provided in another Member State , even in the absence of a prior authorisation.
Consequential to amendments to Recitals 14, 53, 54, 55, 56, 57 and to Articles 2.2, 4(10), 17(18), 23.
Consequential to amendments to Recitals 14, 53, 54, 55, 56, 57 and to Articles 2.2, 4(10), 17(18), 23.
(54) Vo svetle judikatúry vytvorenej Európskym súdnym dvorom o voľnom pohybe služieb je nevyhnutné zrušiť požiadavku predchádzajúceho povolenia na úhradu nákladov systémom sociálneho zabezpečenia členského štátu za ambulantnú starostlivosť, poskytnutú v inom členskom štáte a členský štát je povinný v tomto zmysle zmeniť a doplniť príslušné zákony.
(54) In the light of the case-law developed by the Court of Justice on the free movement of services, it is necessary to abolish the requirement of prior authorisation for reimbursement by the social security system of a Member State for non-hospital care provided in another Member State , and Member States must amend their legislation accordingly.
Ak úhrada takejto starostlivosti zostane v rámci krytia, ktoré zaručuje systém nemocenského poistenia členského štátu poistenia, zrušenie požiadavky predchádzajúceho povolenia by nemalo vážne narušiť finančnú rovnováhu systémov sociálneho zabezpečenia.
In so far as the reimbursement of such care remains within the limits of the cover guaranteed by the sickness insurance scheme of the Member State of affiliation, abolition of the prior authorisation requirement is not likely seriously to disrupt the financial equilibrium of social security systems.
Ako Európsky súdny dvor neustále presadzuje, podmienky, podľa ktorých členské štáty poskytujú ambulantnú starostlivosť na svojom území, zostávajú uplatniteľné v prípade starostlivosti poskytnutej v inom ako členskom štáte poistenia, ak sú tieto v súlade s právom Spoločenstva.
As the Court of Justice has consistently held, the conditions under which Member States grant non-hospital care on their own territory remain applicable in the case of care provided in a Member State other than that of affiliation in so far as those conditions are compatible with Community law.
Z rovnakého dôvodu systémy povolení na prevzatie nákladov na starostlivosť v inom členskom štáte musia byť v súlade s touto smernicou vzhľadom na podmienky udelenia povolenia a súvisiace postupy.
By the same token, authorisation schemes for the assumption of costs of care in another Member State must comply with this Directive as regards the conditions for granting authorisation and the related procedures.
(55) Ako Európsky súdny dvor neustále presadzuje vzhľadom na voľný pohyb služieb, systém predchádzajúceho povolenia na úhradu nemocničnej starostlivosti poskytovanej v inom členskom štáte sa zdá byť opodstatnený kvôli potrebe plánovania počtu nemocničných infraštruktúr, ich územného rozdelenia, spôsobu ich organizácie, zariadení, pomocou ktorých sa služby poskytujú, a aj charakteru zdravotníckych služieb, ktoré sú schopné poskytovať.
(55) As the Court of Justice has consistently held with regard to the free movement of services, a system of prior authorisation for the reimbursement of hospital care provided in another Member State appears justified by the need to plan the number of hospital infrastructures, their geographical distribution, the mode of their organisation, the equipment with which they are provided and even the nature of the medical services which they are able to offer.
Cieľom takéhoto plánovania je v rámci každého členského štátu zabezpečiť neustály adekvátny prístup k vyváženému výberu kvalitnej nemocničnej starostlivosti, zabezpečiť efektívny manažment nákladov a, ak je to možné, vyhnúť sa zbytočnému plytvaniu finančných, technických alebo ľudských zdrojov.
The aims of such planning are to ensure, within each Member State, sufficient permanent access to a balanced range of quality hospital care, to secure efficient cost management and, so far as is possible, to avoid wastage of financial, technical or human resources.
V súlade s judikatúrou Európskeho súdneho dvora musí byť objektívne definovaný pojem nemocničnej starostlivosti, a systém predchádzajúceho povolenia musí byť úmerný presadzovanému cieľu verejných záujmov.
In accordance with the case-law of the Court of Justice, the concept of hospital care must be objectively defined and a system of prior authorisation must be proportionate to the general interest objective pursued.
Consequential to amendments (to Recitals 14, 53, 54, 55, 56, 57 and to Articles 2.2, 4(10), 17(18), 23) which aim at removing health services from the scope of this legislation.
Consequential to amendments (to Recitals 14, 53, 54, 55, 56, 57 and to Articles 2.2, 4(10), 17(18), 23) which aim at removing health services from the scope of this legislation.
(56) Článok 22 nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 presne vymedzuje okolnosti, kedy príslušná vnútroštátna inštitúcia nesmie odmietnuť povolenie požadované na základe toho ustanovenia.
(56) Article 22 of Council Regulation (EEC) No 1408/71 specifies the circumstances in which the competent national institution may not refuse an authorisation sought on the basis of that provision.
Členské štáty nesmú odmietnuť povolenie v prípadoch, ak je príslušná nemocničná starostlivosť poskytovaná na ich území pokrytá ich systémom sociálneho zabezpečenia a ak identické alebo rovnako účinné ošetrenie nemôže byť na ich území načas poskytnuté v zmysle podmienok, stanovených ich systémom sociálneho zabezpečenia.
Member States may not refuse authorisation in cases where the hospital care in question, when provided in their territory, is covered by their social security system, and treatment which is identical or equally effective cannot be obtained in time in their territory under the conditions laid down by their social security system.
Európsky súdny dvor neustále presadzuje, že podmienka, ktorá sa týka prijateľnej povolenej lehoty, sa musí zvažovať spolu so všetkými okolnosťami jednotlivého prípadu, pričom sa prihliada nielen na zdravotný stav pacienta v čase, keď požaduje povolenie, ale aj na jeho chorobopis a pravdepodobný vývoj jeho ochorenia.
The Court of Justice has consistently held that the condition relating to acceptable delay must be considered together with all the circumstances of each case, taking due account not only of the medical condition of the patient at the time when authorisation is requested, but also his medical history and the probable evolution of his illness.