natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ak sa Rada a Parlament zhodnú na obsahu smernice, môže vstúpiť do platnosti.
If the Council and Parliament are in agreement on the content of the Directive, it may enter into force.
Ak nie, práca a rokovania budú pokračovať.
If not, the work and negotiations will continue.
Zatiaľ je ťažké predpovedať aké bude rozhodnutie Európskeho parlamentu a či Rada schváli pozmeňujúce a doplňujúce návrhy, ktoré Parlament prípadne prijme.
At present it is difficult to foresee what the European Parliament will decide and whether the amendments it may adopt will be accepted by the Council.
Neistý časový harmonogram
Uncertain timetable
Komisia vo svojom návrhu predpokladá postupnú a diferencovanú liberalizáciu podľa kategórií služieb .
In its draft the Commission provides for progressive and differentiated liberalisation according to category of service.
V niektorých prípadoch by sa liberalizácia mohla odložiť až o desať rokov od doby, kedy vstúpi smernica do platnosti.
In certain cases liberalisation might be postponed for ten years after the Directive enters into force.
Vzhľadom na napredovanie práce a rozsah diskusie je však takmer nemožné v súčasnosti povedať, kedy by smernica mohla vstúpiť do platnosti a v akej podobe.
However, taking account of the progress of the work and the breadth of the debate, it is virtually impossible, at this time, to say when the Directive might enter into force and in what form.
Smernica o službách: koniec prekážkam Voľný pohyb služieb - veľký krok vpred
The End of the Deadlock MEPs take a big step forward
Čo navrhuje Komisia?
What is the Commission proposing?
V prvom rade Komisia navrhuje, aby sa podnikom poskytujúcim služby umožnilo jednoduchšie usadenie v inom členskom štáte.
The Commission is first of all proposing to allow service companies to establish themselves more easily in another Member State.
Pre tento účel predpokladá, najmä zjednodušenie administratívnych postupov, ktorých by bolo menej a ich splnenie by bolo jednoduchšie.
To this end, it provides in particular for the simplification of administrative steps which would be fewer in number and also easier to complete.
Hlavná novinka: poskytovateľ by sa nemusel obracať na niekoľko orgánov v hostiteľskom štáte, ale len na „jednotné kontaktné miesto”.
Main innovation: the service provider would apply to ‘single points of contact’, instead of having to appear before several authorities in the host country.
Ďalej sa v návrhu smernice predpokladá zjednodušenie dočasného a cezhraničného poskytovania služieb.
Next, the draft Directive aims to facilitate temporary and cross-border service provision.
Podľa druhu služby a stupňa liberalizácie Komisia navrhuje buď zásadu krajiny pôvodu (ako základné pravidlo) alebo harmonizáciu (vo všeobecnosti ako doplnkové opatrenie).
Depending on the type of service and the stages of liberalisation, the Commission is proposing either the country of origin principle (as a basic rule) or harmonisation (generally in a supplementary role).
Zásada krajiny pôvodu znamená, že poskytovateľ podlieha právnym predpisom krajiny, v ktorej sa natrvalo usadil a nie právnym predpisom štátu, v ktorom sa služba poskytuje.
The country of origin principle means that the service provider is subject to the law of the country in which it is permanently established and not in the State in which the service is provided.
Preto je úlohou krajiny pôvodu a nie cieľovej krajiny kontrolovať, či je činnosť poskytovaná podnikom v súlade s pravidlami.
Hence it is the responsibility of the country of origin and not the country of destination to monitor whether the service provided by the company complies with regulations.
V každom prípade text odporúča lepšiu spoluprácu medzi vnútroštátnymi administratívami.
Whatever the scenario, the text advocates better cooperation between national authorities.
Vyzýva ich k výmene informácii o platných právnych predpisoch a o požiadavkách na poskytovanie služieb, k prevodu nevyhnutných dokumentov a k posilneniu koordinácie pravidiel prístupu na trh služieb.
It invites them to exchange information on current legislation and requirements governing the provision of services, to transfer the necessary documents and to strengthen coordination of rules of access to the market in services.
Návrh pokrýva širokú škálu služieb, ale predpokladá aj výnimky.
The draft covers a very wide range of services, but derogations are provided for.
Uplatňovanie práva cieľovej krajiny
Application of the law of the country of destination
Z dôvodu príliš veľkých rozdielov medzi krajinami sa stanovuje v návrhu smernice množstvo osobitných výnimiek zo zásady krajiny pôvodu.
Because such great disparities exist between countries, a whole series of special derogations from the country of origin principle are provided for in the draft Directive.
Tieto výnimky sa týkajú najmä pracovného práva (minimálna mzda, pracovný čas, hygienické a bezpečnostné normy).
These derogations relate in particular to labour law (minimum wage, working time, security, health and safety standards).
Tak napríklad zamestnanci, ktorých podnik vyšle do zahraničia, budú podliehať sociálnym zákonom krajiny, v ktorej pracujú, ak v nej zostanú viac ako osem dní.
For example, employees sent abroad by their company will be subject to the social security law of the country in which they are working if they stay longer than eight days.
V tomto konkrétnom prípade sa teda pre pracovné právo uplatňuje smernica o vysielaní pracovníkov a nie smernica o službách.
In this particular case, as regards labour law, the Directive concerning the posting of workers applies, and not the Directive on services.
Ďalšia výnimka sa týka osobitných miest, kde bude služba poskytovaná pokiaľ je to opodstatnené z dôvodu dodržiavania verejného poriadku, verejnej bezpečnosti, ochrany verejného zdravia alebo životného prostredia.
Another derogation relates to particular places where the service would be provided, if this were justified in order to maintain public order, public safety or protection of public health or the environment.
Z rovnakých tzv. neodkladných dôvodov môže členský štát pozastaviť uplatňovanie smernice na určitý druh služby.
For the same reasons, which are described as overriding, a Member State may suspend the application of the Directive to a certain type of service.
Ktorých služieb sa návrh týka?
Which services does the draft cover?
Služby, ktorých sa smernica týka, je veľké množstvo.
The Directive covers a very wide range of services.
V kategórii služieb poskytovaných dočasne v zahraničí sa služby blízkej pomoci uvádzajú len okrajovo.
In the category of services temporarily provided abroad, proximity services are involved only to a limited extent.
Je naozaj málo pravdepodobné, že by obyvateľ Marseille, ktorému sa pokazí televízor, zavolal opravára z Prahy.
Indeed, it seems unlikely that a resident of Marseille would call in a repairer established in Prague when his television breaks down.
Častejšie bude možno dochádzať k tomu, že inštalatér zo Saarbrückenu bude mať príležitostných zákazníkov z druhej strany hraníc, z okolia Mét.
A more frequent situation, perhaps, would be for a plumber in Saarbrücken to have occasional clients on the other side of the border, around Metz.
Na druhej strane, služieb poskytovaných na diaľku (cez internet, telefonicky alebo prostredníctvom iných moderných komunikačných prostriedkov) je čím ďalej, tým viac.
On the other hand, services provided at a distance (by Internet, telephone or other modern means of communication) are becoming increasingly numerous.
Podnik môže tiež poskytovať svoje cezhraničné dočasné služby prostredníctvom dočasného vyslania svojich zamestnancov.
A company may also provide services temporarily or across borders by the provisional posting of its employees.
Napríklad španielsky výrobca priemyselného stroja, ktorý kúpil slovenský podnik, môže vyslať svojich pracovníkov do Bratislavy, aby zariadenie dali do prevádzky.
For example, a Spanish manufacturer of an industrial machine sold to a Slovak company may send his workers out to install the equipment in Bratislava.
Návrh smernice sa netýka všetkých služieb.
Not all services are covered by the draft Directive.
Netýka sa najmä služieb, ktoré sú kvôli svojej povahe predmetom osobitných pravidiel.
In particular it would not apply to services which, by their nature, are already governed by specific regulations.
Do tejto kategórie patria napríklad elektronické komunikačné služby a siete alebo finančné služby.
For example, electronic communications services and networks or financial services fall into this category.
Okrem toho sa vylúčili aj nehospodársky všeobecne prospešné služby.
In addition, non-economic services of general interest are also excluded.
Hoci sa to zdá jednoduché, v skutočnosti nie je ľahké vymedziť pojem „všeobecne prospešný” a nehospodársky charakter služby.
Even if this seems simple, it is not easy, in practice, to define the concept ‘of general interest’ and the non-economic nature of a service.
Judikatúra Európskeho súdneho dvora je užitočná, ale nestačí na vytvorenie definície prijateľnej pre všetky členské štáty.
The case law of the European Court of Justice is useful but insufficient to establish a definition acceptable to all Member States.
Vylúčili sa i niektoré obchodné služby, ktorých verejný záujem je zrejmý.
Certain commercial services in which public interest is evident are also excluded.
Ide napríklad o zásobovanie vodou a energiou.
This is the case for the supply of water and energy.
To, že sa ich smernica netýka, neznamená ,že nedochádza k ich liberalizácii inými legislatívnymi postupmi.
Nevertheless, the fact that these services are not covered by the Directive does not mean that their liberalisation is not pursued by other legislative routes.
Smernica sa netýka verejnej správy a vzdelávania, ktoré zostáva vo vnútroštátnej kompetencii.
Education, which remains a national responsibility, and public administration are also excluded.
Návrh Bolkensteinovej smernice vyvolal vlnu nesúhlasu.
The draft ‘Bolkestein Directive’ has met with a chorus of disapproval.
Počas diskusie, najmä v Európskom parlamente sa vytvorili tri tábory: na jednej strane sú tí, ktorí podporujú text Komisie, najmä použitie zásady krajiny pôvodu na podporenie liberalizácie sektoru, na druhej strane sú tí, ktorí sú jeho odporcami.
During the debate, especially in the European Parliament, three camps came into being: at one end of the spectrum there are those who support the Commission’s text and in particular recourse to the country of origin principle to stimulate the liberalisation of the sector, and at the other end there are those who oppose it.
Medzi týmito dvoma tendenciami sú tí, ktorí považujú hlavné orientácie textu Komisie za prijateľné, ale text treba zrevidovať a upraviť, aby mohla zásada krajiny pôvodu fungovať v praxi.
Between these two tendencies, others regard the main lines of the Commission’s text as acceptable, but believe it needs to be reviewed and corrected in order to allow the country of origin principle to operate in practice.
Okrem týchto rozdielov vzniká zásadný politický problém: nájsť rovnováhu medzi nevyhnutnosťou otvoriť sektor konkurencii a zároveň zachovať európsky sociálny model.
Behind these divergences there is a fundamental political problem: finding the balance between the need to open this sector up to competition and the need to preserve the European social model.
Rozdielnosť názorov na tento zložitý spis prekračuje bežné politické a národné rozpory.
Divisions over this complex issue go beyond the usual political and national rifts.
Použitie zásady krajiny pôvodu na dosiahnutie liberalizácie služieb v EÚ ako navrhla Komisia, je predmetom intenzívnej diskusie.
The Commission’s proposal to apply the country of origin principle to obtain liberalisation of services in the EU is the subject of intense debate.
Je potrebné, aby túto liberalizáciu trhu služieb sprevádzala predbežná harmonizácia (alebo zblíženie) podmienok na výkon povolania?
Should this liberalisation of the market in services be accompanied by prior harmonisation (or approximation) of the conditions for practising a profession?
Ďalej treba rozhodnúť čo bude hnacím motorom tejto liberalizácie: zásada krajiny pôvodu navrhnutá Komisiou, zásada vzájomného uznania odporúčaná nemeckou sociálnou demokratkou pani Evelyne Gebhardtovou, spravodajkyňou pre tento spis, „doložka o vnútornom trhu” alebo zásada cieľovej krajiny.
Then, a decision needs to be taken on what should be the driving force behind this liberalisation: the country of origin principle proposed by the Commission, the principle of mutual recognition advocated by the German Social Democrat Mrs Evelyne Gebhardt, rapporteur for this issue, the ‘internal market clause’ or indeed the country of destination principle.
Ďalším veľkým predmetom polemiky je rozsah uplatnenia smernice.
The other main subject of debate relates to the scope of the Directive.
Jablkom sváru je tu najmä rozdiel medzi verejnoprospešnými službami (ktoré sa majú vylúčiť) a hospodársky všeobecne prospešnými službami (ktorých sa týka návrh Komisie).
Here the distinction between services of general interest (to be excluded) and services of general economic interest (covered by the Commission’s proposal) constitute the principal bone of contention.
Uvažuje sa o dvoch možnostiach: veľmi široký rozsah pôsobnosti (50 % hospodárskej činnosti EÚ podľa Komisie) s väčším množstvom výnimiek alebo užší rozsah bez výnimiek.
Two options are envisaged: very wide scope (50% of EU economic activities according to the Commission) with more numerous derogations or more limited scope without derogations.
Ďalšie body, o ktorých sa rokuje, sa týkajú kritérií, podľa ktorých by si mohli členské štáty zachovať niektoré obmedzenia týkajúce sa voľného pohybu služieb a výberu najlepšieho postupu na zabezpečenie právnej zrozumiteľnosti textu.
Other points of debate relate to criteria by which certain restrictions on the free movement of services could be maintained by Member States, and the choice of the best approach for ensuring legal clarity of the text.
Harmonizácia, zásada krajiny pôvodu alebo vzájomné uznanie? - Historické pozadie
Harmonisation, the country of origin principle or mutual recognition? – A background history
Na začiatku sa vnútorný trh vytvoril na základe harmonizácie vnútroštátnych právnych systémov.
At the outset, the internal market was built on the harmonisation of national legislation.
Stačilo, aby sa členské štáty dohodli na normách, ktoré bolo treba rešpektovať, aby sa výrobok mohol bez prekážok pohybovať na vnútornom trhu.
Member States had only to reach agreement on the standards with which a product had to comply for it to move freely without hindrance in the internal market.
Vzhľadom na rozsah úlohy harmonizácia rýchlo dosiahla svoje hranice.
Given the breadth of the task, harmonisation rapidly found its limits.
Prekážky necolného charakteru sa začali množiť a brzdiť liberalizáciu trhu.
Non-tariff barriers multiplied, putting a brake on the liberalisation of the market.
V roku 1979 vyniesol Európsky súdny dvor slávny rozsudok v prípade „Cassis de Dijon”.
In 1979 the European Court of Justice made a famous ruling, in the ‘Cassis de Dijon’ case.
V tomto prípade sudcovia rozhodli, že každý výrobok, ktorý sa legálne vyrobí a uvedie na trh v jednom členskom štáte, môže sa predávať v ktoromkoľvek inom členskom štáte.
Here the European judges took the view that any product legally manufactured and marketed in one Member State could be sold in any other Member State.
To, čo je dobré pre Francúza a ako také uznávané francúzskymi zákonmi, nemôže uškodiť Nemcovi.
What was good for a Frenchman and recognised as being so by French law could not harm a German.
V dôsledku toho musel dovážajúci členský štát akceptovať výrobky pochádzajúce z iného členského štátu (krajina pôvodu) , hoci tieto výrobky nezodpovedali vnútroštátnym normám cieľovej krajiny .
Consequently, an importing Member State was obliged to accept products from another Member State (country of origin) , even if these products did not conform to national standards in the country of destination .
Tak sa zrodila zásada „vzájomného uznania” alebo „kontroly krajiny pôvodu”.
This is the genesis of the principle of ‘mutual recognition’ or of ‘country of origin control’.
V tom istom rozsudku Súdny dvor uznal, že členský štát môže zaviesť obmedzenia voľného prístupu na svoj trh výrobkom vyrobeným v inom členskom štáte, ak sú tieto obmedzenia opodstatnené verejným poriadkom a ak zodpovedajú určitým podmienkam:
In the same ruling, the Court recognised that a Member State could impose restrictions on free market access to a product manufactured in another Member State if these restrictions were justified by public order and met a series of conditions:
- obmedzenie musí byť primerané k cieľu, ktorý sa má dosiahnuť;
The restriction must be proportionate to the objective pursued;
- musí byť nemožné dosiahnuť tento cieľ menej obmedzujúcimi opatreniami.
It must be impossible to achieve this objective by less restrictive measures.
Ak je táto judikatúra použitá v oblasti služieb, vznikajú nasledujúce otázky:
Transposed to services, this case law poses the following questions:
- Do akej miery je možné uplatniť túto judikatúru, ktorá sa týka voľného pohybu majetku, na voľný pohyb služieb?
To what extent is it possible to apply this case law, which related to the free movement of goods, to the free movement of services?
- Nezachádza zásada krajiny pôvodu tak, ako ju definovala Komisia v návrhu smernice o službách ďalej než Zmluvy v oblasti voľného pohybu služieb a naopak nie je miernejšia než judikatúra pri udeľovaní určitých vnútroštátnych obmedzení?
Does not the country of origin principle, as defined by the European Commission in the draft Services Directive, go further than the Treaties as regards the free movement of services but not as far as the case law in terms of the authorisation of certain national restrictions?
Takzvaná doložka o vnútornom trhu je podobná ako zásada kontroly krajinou pôvodu.
What is known as the internal market clause is similar to the principle of country of origin control.
Bola začlenená do viacerých právnych predpisov týkajúcich sa vnútorného trhu, najmä elektronického obchodu.
It was introduced in various items of legislation linked to the internal market, in particular those on electronic trade.
Je opodstatnené uplatniť zásadu, ktorou sa doteraz riadili sektory osobitných činností na rámcovú smernicu, ktorá zahŕňa väčšinu služieb?
Are there grounds for applying a principle which has so far governed individual sectors of activity to a framework Directive which embraces the majority of services?
2004 Aktualizácia stratégie vnútorného trhu z roku 2002 - Dodržiavať záväzky Uznesenie Európskeho parlamentu o oznámení Komisie Rade, Európskemu parlamentu, Hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov
European Parliament Resolution on the Communication from the Commission to the Council, the European Parliament, the Economic and Social Committee and the Committee of the Regions:
-//EP//TEXT IM-PRESS 20060418STO07420 0 NOT XML V0//SK
-//EP//TEXT IM-PRESS 20060418STO07420 0 NOT XML V0//EN
-//EP//TEXT IM-PRESS 20060220STO05373 0 NOT XML V0//SK
-//EP//TEXT IM-PRESS 20060220STO05373 0 NOT XML V0//EN
-//EP//TEXT TA P5-TA-2003-0058 0 NOT XML V0//SK
-//EP//TEXT TA P5-TA-2003-0058 0 NOT XML V0//EN
Softvérové patenty: „historické hlasovanie“ Európskeho parlamentu ukončilo boj
Software patents: the ‘historic vote’ in the European Parliament brings the battle to an end
Výskum a inovácie
Research and innovation
Európsky parlament sa vyslovil proti softvérovým patentom čím pochoval návrh Komisie a Rady na túto tému.
The European Parliament has voted against patenting software, burying the proposal from the Commission and Council.
Svojím masívnym zamietnutím dal obidvom inštitúciám jasne najavo, že nebude možné prijať žiaden legislatívny návrh, ktorý vyžaduje jeho súhlas, bez toho, aby brali jeho stanovisko vážne.
Parliament’s overwhelming rejection sends a clear message to the other two institutions that no legislative proposal requiring its agreement can succeed unless its opinion is taken seriously.
Ale rokovanie sa neskončilo: kedy dôjde k nasledujúcemu meraniu síl medzi zástancami „softvéru dostupného pre všetkých“ a zástupcami „všetkých patentov na americký spôsob“
But the debate isn't over: how long will it be before the next bout of arm-wrestling begins between the supporters of ‘free software for all’ and those advocating ‘American-style’ patenting?
Mysleli ste si, že svet informatiky sa limituje len na váš osobný počítač?
Did you think the IT world ended at your PC?
Mýlili ste sa.
You were wrong.
Váš vysávač, vaša práčka, mikrovlnka a stovky ďalších prístrojov, ktoré vás obklopujú, existujú iba vďaka softvérom.
Your vacuum cleaner, your washing machine and your microwave oven as well as hundreds of appliances all around you only exist thanks to software.
Aby mohli tieto prístroje fungovať, boli naprogramované desiatky miliardy mikroprocesorov.
Tens of billions of microprocessors have been programmed to make those appliances work.
Ale skôr, ako začali fungovať, bolo ich treba vynájsť.
But before being made to work, they had to be invented.
Nie len projekt vášho auta, ale určite aj vášho jednorazového holiaceho strojčeka alebo vášho hrebeňa bol zrealizovaný počítačom.
Not only your car, but also your disposable razor and your comb, too, have without a doubt been designed with the aid of a computer.
Na začiatku je vždy nápad.
In the beginning, there is always an idea.
Potom nasleduje program (algoritmus, zdrojový kód), ktorý umožní operatívnosť softvéru.
Next there is a program (algorithm, source code) which makes the software operational.
Celý rad nápadov a vynálezov je potrebný na to, aby ste mohli používať ABS vášho auta alebo mobilný telefón.
A whole series of ideas and inventions are needed to ensure that, at the end of the chain, your car’s ABS and your mobile phone are in working order.
Každému jeho systém patentovania
To each his own patents system
Rovnako ako pri každej tvorbe môže byť vlastnícke právo na tieto vynálezy chránené zákonom.
Like any creation, property rights to these inventions can be protected by law.
Existuje niekoľko typov ochrany intelektuálneho a priemyselného vlastníctva.
Several types of intellectual and industrial property protection are possible.
Najznámejšie sú patent a autorské práva (povestný copyright, ktorý nájdete na obale románu, ktorý si chcete prečítať, alebo na obale vášho nového DVD).
Patents and copyright (the famous © on the cover of the novel you want to read or on the packaging of your new DVD) are the most familiar.
A práve v tom spočíva celý problém: akú formu ochrany si vybrať, na ktorú etapu vynálezu realizovanú počítačom (zdrojový kód, softvér alebo iba konečný produkt) sa má táto ochrana vzťahovať?
And herein lies the problem: which form of protection should one choose, and what stage of the computer-implemented invention (source code, software or just the final product) should be covered?
V členských štátoch EÚ, tak ako vo väčšine iných krajín existuje pravidlo, podľa ktorého softvér ako taký (pokiaľ nie je určený na priemyselné použitie a nepredstavuje technický prínos) nie je pantetovateľný.
In the Member States of the EU, as in most other countries, there is a rule whereby software as such (not geared to an industrial application and not constituting a technical contribution to it) is not patentable.
Spadá pod ochranu autorského práva rovnako ako literárne dielo.
It benefits from protection through copyright, just like a literary work.
V skutočnosti má však každá krajina svoj vlastný spôsob na vyriešenie tejto otázky a špecifický systém patentovania.
But in practice every State has its own way of looking at the question and its own specific patenting system.
Môže byť odlišný nielen spôsob registrácie patentov, ale taktiež definície toho, čo je patentovateľné a čo nie.
There can be different ways of registering a patent, and even different definitions of what is patentable and what is not.
V dnešnej dobe môžu v Európe vystaviť patent národné úrady a Európsky patentový úrad (ktorý nie je orgánom EÚ).
In Europe today, a patent can be issued by the national offices and by the European Patent Office (which is not an EU body).