natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, owing to the nephrotoxic potential of tacrolimus careful monitoring of renal function is recommended (including serial serum creatinine concentrations, calculation of creatinine clearance and monitoring of urine output).
Vzhľadom na to, že takrolimus má nefrotoxický potenciál, odporúča sa pozorné monitorovanie renálnej funkcie (vrátane koncentrácie kreatinínu v sére, výpočtu klírensu kreatinínu a sledovania množstva moču).
Elderly patients There is no evidence currently available to indicate that dosing should be adjusted in elderly patients.
Pediatrickí pacienti Pediatrickí pacienti zvyčajne vyžadujú dávky 1½ - 2 násobne vyššie ako sú dávky pre dospelých na dosiahnutie podobných hladín v krvi.
Conversion from ciclosporin
Starší pacienti
20 Care should be taken when converting patients from ciclosporin-based to< Invented name > -based therapy (see sections 4.4 and 4.5). < Invented name > therapy should be initiated after considering ciclosporin blood concentrations and the clinical condition of the patient.
Prestavenie z cyklosporínu Je potrebná starostlivosť o pacientov, ktorí sa prestavujú z liečby založenej na cyklosporíne na liečbu založenú na < (Vymyslený) názov lieku > (pozri časť 4. 4 a 4. 5).
Dosing should be delayed in the presence of elevated ciclosporin blood levels.
Dávkovanie sa má spomaliť, pri zvýšených hladinách cyklosporínu v krvi.
In practice ,< Invented name > therapy has been initiated 12 - 24 hours after discontinuation of ciclosporin.
Liečba < (Vymyslený) názov lieku > sa má prakticky začať 12 - 24 hodín po ukončení podávania cyklosporínu.
Monitoring of ciclosporin blood levels should be continued following conversion as the clearance of ciclosporin might be affected.
Po zmene sa má pokračovať v sledovaní hladiny cyklosporínu v krvi, pretože klírens cyklosporínu môže byť ovplyvnený.
Target whole blood trough concentration recommendations Dosing should primarily be based on clinical assessments of rejection and tolerability in each individual patient.
Odporúčania na dosiahnutie cielenej koncentrácie v krvi Dávkovanie musí byť primárne založené na klinickom hodnotení rejekcie a tolerancii u každého jednotlivého pacienta.
As an aid to optimise dosing, several immunoassays are available for determining tacrolimus concentrations in whole blood including a semi-automated microparticle enzyme immunoassay (MEIA).
Na stanovenie koncentrácie takrolimusu v krvi je dostupných niekoľko imunotestov ako prostriedkov na optimalizáciu dávkovania, vrátane poloautomatického mikročasticového enzýmového imunostanovenia (MEIA).
Comparisons of concentrations from the published literature to individual values in clinical practice should be assessed with care and knowledge of the assay methods employed.
Porovnanie koncentrácií publikovaných v literatúre s individuálnymi hodnotami v klinickej praxi sa musí zhodnotiť opatrne a na základe znalosti použitej metódy.
In current clinical practice, whole blood levels are monitored using immunoassay methods.
V súčasnej klinickej praxi sa hladiny v celej krvi monitorujú použitím imunometód.
Blood trough levels of tacrolimus should be monitored during the post-transplantation period.
Hladina takrolimusu v krvi sa má sledovať počas celého potransplantačného obdobia.
When dosed orally, blood trough levels should be drawn approximately 12 hours post-dosing, just prior to the next dose.
Ak sa takrolimus podáva perorálne, jeho hladina sa má stanoviť približne po 12 hodinách, tesne pred podaním nasledujúcej dávky.
The frequency of blood level monitoring should be based on clinical needs.
Frekvencia monitorovania v krvi má byť založená na klinických potrebách.
As< Invented name > is a medicinal product with low clearance, adjustments to the dosage regimen may take several days before changes in blood levels are apparent.
Vzhľadom na to, že < (Vymyslený) názov lieku > je liekom s nízkym klírensom, dávkovací režim sa môže prispôsobiť aj niekoľko dní predtým, ako sa prejavia zmeny hladiny v krvi.
Blood trough levels should be monitored approximately twice weekly during the early post-transplant period and then periodically during maintenance therapy.
Hladiny liečiva sa v skorom potransplantačnom období majú sledovať približne 2 razy za týždeň, neskôr pravidelne počas celého udržiavacej liečby.
Blood trough levels of tacrolimus should also be monitored following dose adjustment, changes in the immunosuppressive regimen, or following co-administration of substances which may alter tacrolimus whole blood concentrations (see section 4.5).
Hladiny takrolimusu v krvi sa majú sledovať aj po úprave dávky, zmenách imunosupresívneho režimu alebo počas súbežnej liečby s liečivami, ktoré môžu meniť koncentráciu takrolimusu v krvi (pozri časť 4. 5).
Clinical study analysis suggests that the majority of patients can be successfully managed if tacrolimus blood trough levels are maintained below 20 ng/ ml.
Analýzy výsledkov klinických štúdií naznačujú, že väčšinu pacientov je možné úspešne liečiť, keď sa hladina takrolimusu v krvi udržiava na hodnotách pod 20 ng/ ml.
It is necessary to consider the clinical condition of the patient when interpreting whole blood levels.
Pri hodnotení jeho hladín v krvi je potrebné vziať do úvahy celkový klinický stav pacienta.
In clinical practice, whole blood trough levels have generally been in the range 5 - 20 ng/ ml in liver transplant recipients and 10 - 20 ng/ ml in kidney and heart transplant patients in the early post- transplant period.
V klinickej praxi sa obvykle vo včasnom potransplantačnom období hladiny takrolimusu v krvi pohybujú v rozsahu 5 – 20 ng / ml u recipientov transplantátu pečene a 10 – 20 ng/ ml u pacientov s transplantovanou obličkou a srdcom.
Subsequently, during maintenance therapy, blood concentrations have generally been in the range of 5 - 15 ng/ ml in liver, kidney and heart transplant recipients.
Následne počas udržiavacej liečby by koncentrácie v krvi mali byť v rozmedzí 5 – 15 ng/ ml u recipientov transplantátu pečene, obličiek a srdca.
Hypersensitivity to tacrolimus or other macrolides.
Precitlivenosť na takrolimus alebo iné makrolidy.
Hypersensitivity to any of the excipients.
Precitlivenosť na niektorú z pomocných látok.
During the initial post-transplant period, monitoring of the following parameters should be undertaken on a routine basis: blood pressure, ECG, neurological and visual status, fasting blood glucose levels, electrolytes (particularly potassium), liver and renal function tests, haematology parameters, coagulation values, and plasma protein determinations.
Počas počiatočného potransplantačného obdobia sa musia rutinne sledovať nasledujúce parametre: krvný tlak, EKG, neurologický a vizuálny status, hladina krvného cukru na lačno, elektrolyty (hlavne draslík), testy na hodnotenie funkcií pečene a obličiek, hematologické a koagulačné parametre, plazmatické proteíny.
If clinically relevant changes are seen, adjustments of the immunosuppressive regimen should be considered.
Pokiaľ by sa zistili klinicky závažné zmeny, musí sa uvažovať o úprave imunosupresívneho režimu.
John’ s Wort (Hypericum perforatum) or other herbal preparations should be avoided when taking< Invented name > due to the risk of interactions that lead to decrease in blood concentrations of tacrolimus and reduced clinical effect of tacrolimus (see section 4.5 Interactions with other medicinal products and other forms of interactions).
Má sa vyhnúť rastlinným prípravkom obsahujúcim ľubovník bodkovaný (Hypericum perforatum) alebo iným rastlinným prípravkom pri užívaní < (Vymyslený) názov lieku > kvôli riziku interakcií, ktoré vedú k poklesu koncentrácie takrolimusu v krvi a k zníženiu klinického účinku takrolimusu (pozri časť 4. 5 Liekové a iné interakcie).
Since levels of tacrolimus in blood may significantly change during diarrhoea episodes, extra monitoring of tacrolimus concentrations is recommended during episodes of diarrhoea.
Pretože hladina takrolimusu v krvi sa môže výrazne meniť počas hnačky, odporúča sa dodatočné sledovanie koncentrácie takrolimusu počas príhod hnačky.
The combined administration of ciclosporin and tacrolimus should be avoided and care should be taken when administering tacrolimus to patients who have previously received ciclosporin (see sections 4.2 and 4.5).
Má sa vyhnúť súbežnému podaniu cyklosporínu a takrolimusu a má sa postupovať obozretne pri podávaní takrolimusu pacientom, ktorí predtým užívali cyklosporín (pozri časť 4. 2 a 4. 5).
21 tacrolimus blood trough concentrations much higher than the recommended maximum levels.
21 Veľmi vzácne sa vyskytla hypertrofia komory alebo hypertrofia septa, zaznamenané ako kardiomyopatie.
Other factors observed to increase the risk of these clinical conditions included pre-existing heart disease, corticosteroid usage, hypertension, renal or hepatic dysfunction, infections, fluid overload, and oedema.
K iným faktorom, u ktorých sa pozorovalo zvýšenie rizika týchto klinických stavov patria existujúce ochorenia srdca, používanie kortikosteroidov, hypertenzia, renálna a hepatálna dysfunkcia, infekcie, nadmerný prívod tekutín a edémy.
Accordingly, high-risk patients, particularly young children and those receiving substantial immunosuppression should be monitored, using such procedures as echocardiography or ECG pre- and post-transplant (e. g. initially at three months and then at 9-12 months).
Vysoko rizikoví pacienti, hlavne malé deti a pacienti, ktorí dostávajú výrazne vysoké dávky imunosupresív sa musia taktiež sledovať použitím takých postupov ako je echokardiografia alebo EKG pred a po transplantácii (napr.: na začiatku každé tri mesiace, neskôr v 9 – 12 mesačných intervaloch).
If abnormalities develop, dose reduction of< Invented name > therapy, or change of treatment to another immunosuppressive agent should be considered.
Pokiaľ by sa vyvinuli abnormality, musí sa uvažovať o znížení dávky < (Vymyslený) názov lieku >, alebo zmene liečby iným imunosupresívom.
Tacrolimus may prolong the QT interval but at this time lacks substantial evidence for causing Torsades de Pointes.
Takrolimus môže predĺžiť QT interval, ale v súčasnosti chýbajú preukázateľné dôkazy o zapríčinení Torsades de Pointes.
Caution should be exercised in patients with diagnosed or suspected Congenital Long QT Syndrome.
Opatrne sa musí postupovať u pacientov s diagnózou alebo pri podozrení na vrodený syndróm dlhého QT intervalu.
Patients treated with< Invented name > have been reported to develop EBV-associated lymphoproliferative disorders.
U pacientov liečených < (Vymyslený) názov lieku > sa zaznamenal vznik lymfoprolifertívnych ochorení spojených s EBV.
Patients switched to< Invented name > therapy should not receive anti- lymphocyte treatment concomitantly.
U pacientov so zmenenou terapiou < (Vymyslený) názov lieku > nesmú dostávať súčasne aj antilymfocytárnu liečbu.
Very young (< 2 years), EBV-VCA-negative children have been reported to have an increased risk of developing lymphoproliferative disorders.
U veľmi malých (< 2 roky) EBV - VCA- negatívnych detí sa zaznamenalo zvýšené riziko vzniku lymfoproliferatívnych ochorení.
Therefore, in this patient group, EBV-VCA serology should be ascertained before starting treatment with< Invented name >.
Tejto skupine pacientov sa preto ešte pred začiatkom liečby < (Vymyslený) názov lieku > musí zistiť sérologia EBV - VCA.
During treatment, careful monitoring with EBV-PCR is recommended.
Počas liečby sa odporúča starostlivé sledovanie s EBV- PCR.
Positive EBV-PCR may persist for months and is per se not indicative of lymphoproliferative disease or lymphoma.
Pozitívne EBV- PCR môže pretrvávať niekoľko mesiacov, čo je nie samo o sebe indikáciou lymfoproliferatívneho ochorenia alebo lymfómu.
As with other immunosuppressive agents, owing to the potential risk of malignant skin changes, exposure to sunlight and UV light should be limited by wearing protective clothing and using a sunscreen with a high protection factor.
Rovnako ako u iných imunosupresív, z dôvodov potenciálneho rizika malígnych kožných zmien sa má obmedzovať expozícia voči slnečnému svetlu a UV svetlu nosením ochranného odevu a používaním krémov s vysokým ochranným faktorom.
As with other potent immunosuppressive compounds, the risk of secondary cancer is unknown (see section 4.8).
Riziko sekundárneho karcinómu je nezistené rovnako ako u iných silných imunosupresívnych zlúčenín (pozri časť 4. 8).
Concomitant use of medicinal products or herbal remedies known to inhibit or induce CYP3A4 may affect the metabolism of tacrolimus and thereby increase or decrease tacrolimus blood levels.
Súbežné užívanie liekov alebo rastlinných prípravkov, ktoré inhibujú alebo indukujú CYP3A4 môže ovplyvniť metabolizmus takrolimusu a tak znížiť alebo zvýšiť jeho hladiny v krvi.
It is therefore recommended to monitor tacrolimus blood levels whenever substances which have the potential to alter CYP3A metabolism are used concomitantly and to adjust the tacrolimus dose as appropriate in order to maintain similar tacrolimus exposure (see sections 4.2 and 4.4).
Pri súbežnom používaní akýchkoľvek látok, ktoré by mohli meniť metabolizmus CYP3A, sa preto odporúča sledovať hladiny takrolimusu v krvi a nastaviť vhodnú dávku takrolimusu na udržanie rovnakej expozície (pozri časť 4. 2 a 4. 4).
Inhibitors of metabolism Clinically the following substances have been shown to increase tacrolimus blood levels:
Inhibítory metabolizmu U nasledujúcich látok bolo klinicky dokázané, že zvyšujú hladiny takrolimusu v krvi:
Strong interactions have been observed with antifungal agents such as ketoconazole, fluconazole, itraconazole and voriconazole, the macrolide antibiotic erythromycin or HIV protease inhibitors (e. g. ritonavir).
Silné interakcie boli pozorované s antimykotikami ako ketokonazol, flukonazol, itrakonazol a vorikonazol, s makrolidovým antibiotikom erytromycínom alebo s inhibítormi HIV proteázy (napr. ritonavirom).
Concomitant use of these substances may require decreased tacrolimus doses in nearly all patients.
Súčasné užívanie týchto liečiv si môže vyžadovať zníženie dávky takrolimusu u takmer všetkých pacientov.
Weaker interactions have been observed with clotrimazole, clarithromycin, josamycin, nifedipine, nicardipine, diltiazem, verapamil, danazol, ethinylestradiol, omeprazole and nefazodone.
Slabšie inetrakcie boli pozorované pri klotrimazole, klaritromycíne, josamycíne, nifedipíne, nikardipíne, diltiazéme, verapamile, danazole, etinylestradiole, omeprazole a nefazodone.
In vitro the following substances have been shown to be potential inhibitors of tacrolimus metabolism: bromocriptine, cortisone, dapsone, ergotamine, gestodene, lidocaine, mephenytoin, miconazole, midazolam, nilvadipine, norethindrone, quinidine, tamoxifen, (triacetyl)oleandomycin.
In vitro bolo dokázané, že ako potenciálne inhibítory metabolizmu takrolimusu sa ukazujú: bromkriptín, kortizón, dapson, ergotamín, gestodén, lidokaín, mefenytoín, mikonazol, midazolam, nilvadipín, noretindron, guanidín, tamoxifen, triacetyloleandomycín.
Grapefruit juice has been reported to increase the blood level of tacrolimus and should therefore be avoided.
Bolo preukázané, že grapefruitová šťava zvyšuje hladinu takrolimusu v krvi a preto sa jej má vyhnúť.
John’ s Wort (Hypericum perforatum) which may require increased tacrolimus doses in almost all patients.
Induktory metabolizmu U nasledovných látok bolo klinicky dokázané, že znižujú hladinu takrolimusu v krvi: silné interakcie boli pozorované s rifampicínom, fenytoínom alebo ľubovníkom bodkovaným (Hypericum perforatum), čo môže vyžadovať zvýšenie dávok takrolimusu skoro u všetkých pacientov.
Maintenance doses of corticosteroids have been shown to reduce tacrolimus blood levels.
Udržiavacie dávky kortikosteroidov preukázali, že znižujú hladiny takrolimusu v krvi.
22 High dose prednisolone or methylprednisolone administered for the treatment of acute rejection have the potential to increase or decrease tacrolimus blood levels.
22 Vysoké dávky prednisolu alebo metylprednisolu podávané pri liečbe akútnej rejekcie majú potenciál zvýšiť alebo znížiť hladiny takrolimusu v krvi.
Carbamazepine, metamizole and isoniazid have the potential to decrease tacrolimus concentrations.
Karbamazepín, metamizol a izoniazid majú potenciál znížiť koncentrácie takrolimusu.
Effect of tacrolimus on the metabolism of other medicinal products Tacrolimus is a known CYP3A4 inhibitor; thus concomitant use of tacrolimus with medicinal products known to be metabolised by CYP3A4 may affect the metabolism of such medicinal products.
Účinok takolimusu na metabolizmus iných liekov Takrolimus je známy CYP3A4 inhibítor; a preto súbežné užívanie takrolimusu s liekmi, o ktorých je známe, že sú metabolizované cez CYP3A4 môže ovplyvniť metabolizmus týchto liekov.
For these reasons, the combined administration of ciclosporin and tacrolimus is not recommended and care should be taken when administering tacrolimus to patients who have previously received ciclosporin (see sections 4.2 and 4.4).
Z týchto dôvodov sa neodporúča kombinované podávanie cyklosporínu a takrolimusu a má sa postupovať obozretne pri podávaní takrolimusu pacientom, ktorým už bol podaný cyklosporín (pozri časť 4. 2 a 4. 4).
As tacrolimus may reduce the clearance of steroid-based contraceptives leading to increased hormone exposure, particular care should be exercised when deciding upon contraceptive measures.
Vzhľadom na to, že takrolimus znižuje klírens kontraceptív na báze steroidov, dochádza k zvýšenej expozícii hormónom, zvláštna pozornosť sa musí venovať rozhodovaniu o užívaní kontraceptív.
Limited knowledge of interactions between tacrolimus and statins is available.
Sú k dispozícii len obmedzené vedomosti o interakcii medzi takrolimusom a statinmi.
Available data suggests that the pharmacokinetics of statins are largely unaltered by the co-administration of tacrolimus.
Údaje, ktoré sú k dispozícii ukazujú, že farmakokinetika statinov sa väčšinou nemení pri súbežnom podaní s takrolimusom.
Animal data have shown that tacrolimus could potentially decrease the clearance and increase the half- life of pentobarbital and antipyrine.
Údaje získané na zvieratách ukázali, že takrolimus má potenciál znížiť klírens a zvýšiť polčas fentobarbitalu a antipyrínu.
Other interactions which have led to clinically detrimental effects Concurrent use of tacrolimus with medicinal products known to have nephrotoxic or neurotoxic effects may increase these effects (e. g., aminoglycosides, gyrase inhibitors, vancomycin, cotrimoxazole, NSAIDs, ganciclovir or aciclovir).
Iné interakcie, ktoré viedli ku klinicky škodlivým účinkom Súbežné použitie takrolimusu s liekmi, o ktorých je známe, že majú nefrotoxické alebo neurotoxické účinky, môže tieto účinky zvýšiť (napr. aminoglykozidy, inhibitory gyrázy, vankomycín, kotrimoxazol, nesteroidné antireumatiká, gancikolvir a aciklovir).
Enhanced nephrotoxicity has been observed following the administration of amphotericin B and ibuprofen in conjunction with tacrolimus.
Zvýšená nefrotoxicita bolo pozorovaná po podaní amfotericínu B a ibuprofénu v spojení s takrolimusom.
As tacrolimus treatment may be associated with hyperkalaemia, or may increase pre-existing hyperkalaemia, high potassium intake, or potassium-sparing diuretics (e. g., amiloride, triamterene, or spironolactone) should be avoided.
Keďže liečba takrolimusom môže byť spojená s hyperakaliémiou, alebo môže zvýšiť už existujúcu hyperkaliémiu, má sa eliminovať vysoký príjem draslíka alebo draslík šetriacich diuretík (napr. amilorid, triamterén, alebo spironolakón).
Immunosuppressants may affect the response to vaccination and vaccination during treatment with tacrolimus may be less effective.
Imunosurpesíva môžu ovplyvniť odpoveď na očkovanie a očkovanie počas liečby takrolimusom môže byť menej účinné.
The use of live attenuated vaccines should be avoided.
Má sa eliminovať použitie živých atenuovaných vakcín.
Protein binding considerations Tacrolimus is extensively bound to plasma proteins.
Väzba na bielkoviny Takrolimus sa vo veľkej miere viaže na plazmatické bielkoviny.
Possible interactions with other medicinal products known to have high affinity for plasma proteins should be considered (e. g., NSAIDs, oral anticoagulants, or oral antidiabetics).
Musia sa zvážiť možné interakcie s inými liekmi, o ktorých je známe, že vykazujú vysokú väzbu na plazmatické bielkoviny (napr. nesteroidné antireumatiká, preorálne podávané antikoagulanciá, alebo perorálne podávané antidiabetiká).
Human data show that tacrolimus is able to cross the placenta.
Údaje získané na ľuďoch dokazujú, že takrolimus môže prechádzať cez placentu.
Limited data from organ transplant recipients show no evidence of an increased risk of adverse effects on the course and outcome of pregnancy under tacrolimus treatment compared with other immunosuppressive medicinal products.
Obmedzené údaje získané od príjemcov transplantovaných orgánov nepreukazujú zvýšené riziko nežiaducich účinkov na priebeh a ukončenie gravidity pri liečbe takrolimusom v porovnaní s inými imunosupresívnymi liekmi.
Due to the need of treatment, tacrolimus can be considered in pregnant women when there is no safer alternative and when the perceived benefit justifies the potential risk to the foetus.
Ak zohľadníme potrebu liečby, takrolimus môže byť podaný gravidnej žene, ak neexistuje žiadna bezpečnejšia alternatíva ak očakávaný prospech vyváži potenciálne riziko pre plod.
In case of in utero exposure, monitoring of the newborn for the potential adverse effects of tacrolimus is recommended (in particular the effects on the kidneys).
V prípade vystavenia nenarodeného jedinca (in utero) pôsobeniu liečiva sa odporúča monitoring novorodenca pre prípad eventuálnych nežiaducich účinkov takrolimusu (obzvlášť účinky na obličky).
There is a risk for premature delivery (< 37 week) as well as for hyperkalaemia in the newborn, which, however, normalizes spontaneously.
Existuje riziko predčasného pôrodu (< 37. týždeň) rovnako ako hyperkaliémia u novorodencov, hoci táto sa uvedie do normálu spontánne.
Tacrolimus affected male fertility in rats (see section 5.3).
Takrolimus mal vplyv na plodnosť samcov potkana (pozri časť 5. 3).
Lactation Human data demonstrate that tacrolimus is excreted into breast milk.
Laktácia Údaje získané na ľuďoch dokazujú, že takrolimus sa prechádza do materského mlieka.
As detrimental effects on the newborn cannot be excluded, women should not breast-feed whilst receiving< Invented name >.
Škodlivý vplyv na novorodenca sa nemôže vylúčiť, ženy nemajú užívať < (Vymyslený) názov lieku > počas laktácie.
4.7 Effects on ability to drive and use machines
23 4. 7 Ovplyvnenie schopnosti viesť vozidlá a obsluhovať stroje
23 Tacrolimus may cause visual and neurological disturbances.
Takrolimus môže spôsobiť poruchy videnia a neurologické poruchy.
This effect may be enhanced if< Invented name > is administered in association with alcohol.
Uvedený vplyv môže byť zosilnený, ak sa < (Vymyslený) názov lieku > používa v spojení s alkoholom.
The adverse drug reaction profile associated with immunosuppressive agents is often difficult to establish owing to the underlying disease and the concurrent use of multiple medications.
Profil nežiaducich účinkov spojených s imunosupresívnymi liečivami je často ťažko stanoviť kvôli základnému ochoreniu a súbežnému používaniu viacnásobnej medikácie.
Many of the adverse drug reactions stated below are reversible and/ or respond to dose reduction.
Mnohé nežiaduce účinky uvedené ďalej sú reverzibilné a/ alebo odpovedajú na zníženie dávky.
Oral administration appears to be associated with a lower incidence of adverse drug reactions compared with intravenous use.
Ukazuje sa, že s perorálnym podávaním je spojená nižšia incidencia nežiaducich účinkov v porovnaní s intravenóznym použitím.
Adverse drug reactions are listed below in descending order by frequency of occurrence: very common (> 1/ 10); common (> 1/ 100 ,< 1/10); uncommon (> 1/1 ,000, < 1/100); rare (> 1/10,000, < 1/ 1,000); very rare (< 1/10 ,000, including isolated reports).
Nežiaduce účinky sú uvedené v klesajúcom poradí výskytu: veľmi časté (> 1/ 10); časté (> 1/ 100, < 1/ 10); menej časté (> 1/ 1 000, < 1/ 100); zriedkavé (> 1/ 10 000, < 1/ 1 000); veľmi zriedkavé (< 1/ 10 000, zahŕňajúce jednotlivé hlásenia).