natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Use of Diovan in patients with heart failure commonly results in some reduction in blood pressure, but discontinuation of therapy because of continuing symptomatic hypotension is not usually necessary provided dosing instructions are followed (see section 4.2).
Použitie Diovanu u pacientov po infarkte myokardu má často za následok určitý pokles krvného tlaku, prerušenie liečby pre pretrvávajúcu symptomatickú hypotenziu však zvyčajne nie je potrebné, pokiaľ sa dodržujú pokyny pre dávkovanie (pozri časť 4. 2).
In patients whose renal function may depend on the activity of the renin-angiotensin system (e. g patients with severe congestive heart failure), treatment with angiotensin converting enzyme inhibitors has been associated with oliguria and/ or progressive azotaemia and in rare cases with acute renal failure and/ or death.
U pacientov, ktorých funkcia obličiek môže závisieť od aktivity systému renín- angiotenzín (napr. pacientov s ťažkým kongestívnym zlyhaním srdca), liečba inhibítormi enzýmu konvertujúceho angiotenzín bola spojená s oligúriou a/ alebo progresívnou azotémiou a v zriedkavých prípadoch s akútnym zlyhaním obličiek a/ alebo smrťou.
Other conditions with stimulation of the renin-angiotensin system In patients whose renal function may depend on the activity of the renin-angiotensin system (e. g patients with severe congestive heart failure), treatment with angiotensin converting enzyme inhibitors has been associated with oliguria and/ or progressive azotaemia and in rare cases with acute renal failure and/ or death.
Iné ochorenia so stimuláciou systému renín- angiotenzín U pacientov, ktorých funkcia obličiek môže závisieť od aktivity systému renín- angiotenzín (napr. pacientov s ťažkým kongestívnym zlyhaním srdca), liečba inhibítormi enzýmu konvertujúceho angiotenzín bola spojená s oligúriou a/ alebo progresívnou azotémiou a v zriedkavých prípadoch s akútnym zlyhaním obličiek a/ alebo smrťou.
Lithium Reversible increases in serum lithium concentrations and toxicity have been reported during concurrent use of ACE inhibitors.
Lítium Počas súčasného podávania s inhibítormi ACE sa zaznamenalo reverzibilné zvýšenie sérových koncentrácií a toxicity lítia.
Due to the lack of experience with concomitant use of valsartan and lithium, this combination is not recommended.
Kvôli nedostatku skúseností so súbežným použitím valsartanu a lítia sa táto kombinácia neodporúča.
If the combination proves necessary, careful monitoring of serum lithium levels is recommended.
Ak sa preukáže, že táto kombinácia je potrebná, odporúča sa starostlivé sledovanie hladín lítia v sére.
Potassium-sparing diuretics, potassium supplements, salt substitutes containing potassium and other substances that may increase potassium levels If a medicinal product that affects potassium levels is considered necessary in combination with valsartan, monitoring of potassium plasma levels is advised.
Diuretiká šetriace draslík, doplnky draslíka, náhrady solí s obsahom draslíka a iné látky, ktoré môžu zvýšiť hladiny draslíka Ak sa liek, ktorý ovplyvňuje hladiny draslíka, považuje za potrebný v kombinácii s valsartanom, odporúča sa sledovanie hladín draslíka v plazme.
34 Caution required with concomitant use
Súbežné použitie vyžadujúce opatrnosť
Non-steroidal anti-inflammatory medicines (NSAIDs), including selective COX-2 inhibitors, acetylsalicylic acid > 3 g/ day), and non-selective NSAIDs When angiotensin II antagonists are administered simultaneously with NSAIDs, attenuation of the antihypertensive effect may occur.
Nesteroidné protizápalové lieky (NSAID), vrátane selektívnych inhibítorov COX- 2, kyseliny acetylsalicylovej > 3 g/ deň), a neselektívne NSAID
Furthermore, concomitant use of angiotensin II antagonists and NSAIDs may lead to an increased risk of worsening of renal function and an increase in serum potassium.
32 Pri antagonistoch angiotenzínu II podávaných súčasne s NSAID môže dôjsť k oslabeniu antihypertenzívneho účinku.
Therefore, monitoring of renal function at the beginning of the treatment is recommended, as well as adequate hydration of the patient.
Preto sa odporúča sledovanie funkcie obličiek na začiatku liečby, ako aj náležitá hydratácia pacienta.
Others In drug interaction studies with valsartan, no interactions of clinical significance have been found with valsartan or any of the following substances: cimetidine, warfarin, furosemide, digoxin, atenolol, indometacin, hydrochlorothiazide, amlodipine, glibenclamide.
Iné V liekových interakčných štúdiách s valsartanom sa nezistili žiadne klinicky významné farmakokinetické interakcie s valsartanom alebo s niektorou z nasledujúcich látok: cimetidín, warfarín, furosemid, digoxín, atenolol, indometacín, hydrochlorotiazid, amlodipín, glibenklamid.
The use of Angiotensin II Receptor Antagonists (AIIRAs) is not recommended during the first trimester of pregnancy (see section 4.4).
Použitie antagonistov receptora angiotenzínu II (AIIRA) sa neodporúča počas prvého trimestra gravidity (pozri časť 4. 4).
The use of AIIRAs is contra-indicated during the second and third trimester of pregnancy (see sections 4.3 and 4.4).
Použitie AIIRA je kontraindikované počas druhého a tretieho trimestra gravidity (pozri časti 4. 3 a 4. 4).
Epidemiological evidence regarding the risk of teratogenicity following exposure to ACE inhibitors during the first trimester of pregnancy has not been conclusive; however, a small increase in risk cannot be excluded.
Epidemiologické dôkazy týkajúce sa rizika teratogenity po expozícii inhibítorom ACE počas prvého trimestra gravidity neposkytli jednoznačné závery, malé zvýšenie rizika však nemožno vylúčiť.
Whilst there is no controlled epidemiological data on the risk with AIIRAs, similar risks may exist for this class of drugs.
Zatiaľ čo nie sú kontrolované epidemiologické údaje o riziku pri inhibítoroch receptorov angiotenzínu II, podobné riziká pre túto skupinu liekov môžu existovať.
AIIRAs therapy exposure during the second and third trimesters is known to induce human fetotoxicity (decreased renal function, oligohydramnios, skull ossification retardation) and neonatal toxicity (renal failure, hypotension, hyperkalemia); see also section 5.3 “ Preclinical safety data”.
Je známe, že expozícia AIIRA pri liečbe počas druhého a tretieho trimestra gravidity vyvoláva u ľudí fetotoxické účinky (zníženie funkcie obličiek, oligohydramnión, spomalenie osifikácie lebky) a toxické účinky u novorodencov (zlyhanie obličiek, hypotenzia, hyperkaliémia), pozri aj časť 5. 3 „ Predklinické údaje o bezpečnosti “.
Infants whose mothers have taken AIIRAs should be closely observed for hypotension (see also sections 4.3 and 4.4).
Dojčatá, ktorých matky užívali AIIRA, je potrebné dôsledne sledovať pre hypotenziu (pozri aj časť 4. 3 a 4. 4).
Lactation Because no information is available regarding the use of valsartan during breastfeeding, Diovan is not recommended and alternative treatments with better established safety profiles during breast-feeding are preferable, especially while nursing a newborn or preterm infant.
Laktácia Keďže nie sú dostupné informácie o použití valsartanu počas dojčenia, Diovan sa neodporúča a vhodnejšie sú iné druhy liečby s lepšie stanoveným bezpečnostnými profilmi počas dojčenia, najmä pri dojčení novorodenca alebo predčasne narodeného dieťaťa.
No studies on the effects on the ability to drive have been performed.
Neuskutočnili sa žiadne štúdie o účinkoch na schopnosť viesť vozidlá.
When driving vehicles or operating machines it should be taken into account that occasionally dizziness or weariness may occur.
Pri vedení vozidla alebo obsluhe strojov je potrebné vziať do úvahy, že občas sa môžu vyskytnúť závraty alebo únava.
In controlled clinical studies in patients with hypertension, the overall incidence of adverse reactions (ADRs) was comparable with placebo and is consistent with the pharmacology of valsartan.
V kontrolovaných klinických skúšaniach s pacientmi s hypertenziou bola celková incidencia nežiaducich reakcií (ADR) porovnateľná s placebom a zhoduje sa s farmakologickými vlastnosťami valsartanu.
The incidence of ADRs did not appear to be related to dose or treatment duration and also showed no association with gender, age or race.
Incidencia ADR zjavne nemala vzťah k dávke alebo trvaniu liečby a nesúvisela ani s pohlavím, vekom alebo rasou.
35 The ADRs reported from clinical studies, post-marketing experience and laboratory findings are listed below according to system organ class.
ADR hlásené z klinických štúdií, skúseností po uvedení na trh a laboratórnych nálezov sú uvedené nižšie podľa tried orgánových systémov.
Adverse reactions are ranked by frequency, the most frequent first, using the following convention: very common (≥ 1/ 10); common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10); uncommon (≥ 1/ 1,000 to < 1/ 100); rare (≥ 1/ 10,000 to < 1/ 1,000) very rare (< 1/ 10,000), including isolated reports.
Nežiaduce udalosti sú zoradené podľa frekvencie, najčastejšie ako prvé, pomocou nasledovnej konvencie: veľmi časté (≥l/ 10), časté (≥l/ 100 až < l/ 10), menej časté (≥l/ 1 000 až < 1/ 100), zriedkavé (≥1/ 10 000 až
Within each frequency grouping, adverse reactions are ranked in order of decreasing seriousness.
33 < 1/ 1 000), veľmi zriedkavé (< 1/ 10 000), vrátane ojedinelých hlásení.
For all the ADRs reported from post-marketing experience and laboratory findings, it is not possible to apply any ADR frequency and therefore they are mentioned with a "not known" frequency.
Pri všetkých ADR hlásených zo skúsenosti po uvedení na trh a laboratórnych nálezov nie je možné použiť frekvenciu ADR, preto sú uvedené v tabuľke s frekvenciou „ neznáme “.
 Hypertension
 Hypertenzia
Blood and lymphatic system disorders Not known Immune system disorders
Poruchy krvi a lymfatického systému Neznáme Poruchy imunitného systému
Decrease in haemoglobin, Decrease in haematocrit, Neutropenia, Thrombocytopenia
Pokles hemoglobínu, pokles hematokritu, neutropénia, trombocytopénia
Not known Metabolism and nutrition disorders
Neznáme Poruchy metabolizmu a výživy
Hypersensitivity including serum sickness
Precitlivenosť vrátane sérovej choroby
Not known Ear and labyrinth system disorders
Neznáme Poruchy ucha a labyrintu
Increase of serum potassium
Zvýšenie hladiny draslíka v sére
Not known Respiratory, thoracic and mediastinal disorders
Neznáme Poruchy dýchacej sústavy, hrudníka a mediastína
Uncommon Gastrointestinal disorders
Menej časté Poruchy gastrointestinálneho traktu
Uncommon Hepato-biliary disorders
Menej časté Poruchy pečene a žlčových ciest
Not known Skin and subcutaneous tissue disorders
Neznáme Poruchy kože a podkožného tkaniva
Elevation of liver function values including increase of serum bilirubin
Zvýšenie hodnôt funkcie pečene vrátane zvýšenia hodnoty bilirubínu v sére
Not known Musculoskeletal and connective tissue disorders
Neznáme
Angioedema, Rash, Pruritus
Angioedém, exantém, pruritus
Not known Renal and urinary disorders
Poruchy kostrovej a svalovej sústavy a spojivového tkaniva Neznáme Poruchy obličiek a močových ciest
Not known
Neznáme Celkové poruchy a reakcie v mieste podania
Renal failure and impairment, Elevation of serum creatinine
Zlyhanie obličiek a poškodenie, zvýšenie hladiny kreatinínu v sére
General disorders and administration site conditions Uncommon
Menej časté
The safety profile seen in controlled-clinical studies in patients with post-myocardial infarction and/ or heart failure varies from the overall safety profile seen in hypertensive patients.
Bezpečnostný profil pozorovaný v kontrolovaných klinických štúdiách u pacientov po nedávnom infarkte myokardu a/ alebo so srdcovým zlyhaním sa líši od celkového bezpečnostného profilu pozorovaného u pacientov s hypertenziou.
This may relate to the patients underlying disease.
Môže to súvisieť so základnou chorobou pacienta.
ADRs that occurred in post-myocardial infarction and/ or heart failure patients are listed below:
ADR, ktoré sa vyskytli u pacientov po nedávnom infarkte myokardu a/ alebo so srdcovým zlyhaním sú uvedené nižšie:
 Post-myocardial infarction and/ or heart failure
 Stav po nedávnom infarkte myokardu a/ alebo srdcové zlyhanie
Uncommon Not known Nervous system disorders
Menej časté Neznáme Poruchy nervového systému
Hyperkalaemia Increase of serum potassium
Hyperkaliémia Zvýšenie hladiny draslíka v sére
36 Common Uncommon Ear and labyrinth system disorders
Časté Menej časté
Dizziness, Postural dizziness Syncope, Headache
Závraty, polohové závraty Synkopa, bolesť hlavy
Uncommon Cardiac disorders
34 Poruchy ucha a labyrintu Menej časté Srdcové poruchy
Common Not known Respiratory, thoracic and mediastinal disorders
Časté Neznáme Poruchy dýchacej sústavy, hrudníka a mediastína
Hypotension, Orthostatic hypotension Vasculitis
Hypotenzia, ortostatická hypotenzia Vaskulitída
Nausea, Diarrhoea
Nauzea, hnačka
Elevation of liver function values
Zvýšenie hodnôt funkcie pečene
Uncommon Not known Musculoskeletal and connective tissue disorders
Menej časté Neznáme
Angioedema Rash, Pruritis
Angioedém Exantém, pruritus
Renal failure and impairment Acute renal failure, Elevation of serum creatinine Increase in Blood Urea Nitrogen
Zlyhanie obličiek a poškodenie Akútne zlyhanie obličiek, zvýšenie hladiny kreatinínu v sére
General disorders and administration site conditions Uncommon
Neznáme Celkové poruchy a reakcie v mieste podania
Asthenia, Fatigue
Únava, malátnosť
Symptoms Overdose with Diovan may result in marked hypotension, which could lead to depressed level of consciousness, circulatory collapse and/ or shock.
Symptómy Predávkovanie Diovanu môže mať za následok výraznú hypotenziu, ktorá môže viesť k poruchám vedomia, obehovému kolapsu a/ alebo šoku.
Treatment The therapeutic measures depend on the time of ingestion and the type and severity of the symptoms; stabilisation of the circulatory condition is of prime importance.
Liečba Terapeutické opatrenia závisia od času požitia a typu a závažnosti symptómov, pričom prvoradý význam má stabilizovanie stavu cirkulácie.
If hypotension occurs, the patient should be placed in a supine position and blood volume correction should be undertaken.
Ak vznikne hypotenzia, pacienta je potrebné uložiť na chrbát a má sa mu doplniť objem krvi.
Angiotensin II Antagonists, plain, ATC code:
Farmakoterapeutická skupina: antagonisty angiotenzínu II, samotné, ATC kód:
Valsartan is an orally active, potent, and specific angiotensin II (Ang II) receptor antagonist.
Valsartan je perorálne účinný, silne pôsobiaci a špecifický antagonista receptora angiotenzínu II (Ang II).
It acts selectively on the AT 1 receptor subtype, which is responsible for the known actions of angiotensin II.
Pôsobí selektívne na podtyp receptora AT 1, ktorý zodpovedá za známe účinky angiotenzínu II.
The increased plasma levels of Ang II following AT 1 receptor blockade with valsartan may stimulate the unblocked AT 2 receptor, which appears to counterbalance the effect of the AT 1 receptor.
Zvýšené plazmatické hladiny Ang II po blokáde receptora AT 1 valsartanom môžu stimulovať neblokovaný receptor AT 2, čo zjavne vyvažuje účinok receptora AT 1.
Valsartan does not exhibit any partial agonist activity at the AT 1 receptor and has much (about 20,000 fold) greater affinity for the AT 1 receptor than for the AT 2 receptor.
Valsartan nemá žiadnu čiastočnú agonistickú aktivitu na receptore AT 1 a má mnohonásobne (asi 20 000- krát) väčšiu afinitu k receptoru AT 1 ako k receptoru AT 2.
Valsartan is not known to bind to or block other hormone receptors or ion channels known to be important in cardiovascular regulation.
O valsartane nie je známe, že by sa viazal alebo blokoval iné receptory hormónov alebo iónové kanály, o ktorých sa vie, že sú významné v kardiovaskulárnej regulácii.
37 Valsartan does not inhibit ACE (also known as kininase II) which converts Ang I to Ang II and degrades bradykinin.
Valsartan neinhibuje ACE (známy tiež ako kinináza II), ktorý premieňa Ang I na Ang II a rozkladá bradykinín.
Since there is no effect on ACE and no potentiation of bradykinin or substance P, angiotensin II antagonists are unlikely to be associated with coughing.
Keďže neexistuje žiadny účinok na ACE a žiadne potenciovanie bradykinínu ani substancie P, je
In clinical trials where valsartan was compared with an ACE inhibitor, the incidence of dry cough was significantly (P < 0.05) less in patients treated with valsartan than in those treated with an ACE inhibitor (2.6% versus 7.9% respectively).
V klinických skúšaniach porovnávajúcich valsartan s inhibítorom ACE bola incidencia suchého kašľa významne (P 0, 05) nižšia u pacientov liečených valsartanom ako u tých, ktorí sa liečili inhibítorom ACE (2, 6% oproti 7, 9%).
In a clinical trial of patients with a history of dry cough during ACE inhibitor therapy, 19.5% of trial subjects receiving valsartan and 19.0% of those receiving a thiazide diuretic experienced cough compared to 68.5% of those treated with an ACE inhibitor (P < 0.05).
V klinickom skúšaní s pacientmi s anamnézou suchého kašľa počas liečby inhibítorom ACE malo kašeľ 19, 5% zúčastnených pacientov liečených valsartanom a 19, 0% pacientov liečených tiazidovým diuretikom v porovnaní so 68, 5% pacientov liečených inhibítorom ACE (P 0, 05).
Recent myocardial infarction The VALsartan In Acute myocardial iNfarcTion trial (VALIANT) was a randomised, controlled, multinational, double-blind study in 14,703 patients with acute myocardial infarction and signs, symptoms or radiological evidence of congestive heart failure and/ or evidence of left ventricular systolic dysfunction (manifested as an ejection fraction ≤ 40% by radionuclide ventriculography or ≤ 35% by echocardiography or ventricular contrast angiography).
Nedávny infarkt myokardu VALsartan In Acute myocardial iNfarcTion trial (VALIANT) bolo randomizované, kontrolované, medzinárodné, dvojito slepé klinické skúšanie so 14 703 pacientmi s akútnym infarktom myokardu a príznakmi, prejavmi alebo rádiologickým potvrdením kongestívneho zlyhania srdca a/ alebo potvrdením systolickej dysfunkcie ľavej komory (prejavujúcej sa ako ejekčná frakcia ≤40% pri rádionuklidovej ventrikulografii alebo ≤35% pri echokardiografii alebo ventrikulárnej kontrastnej angiografii).
Patients were randomised within 12 hours to 10 days after the onset of myocardial infarction symptoms to valsartan, captopril, or the combination of both.
Pacienti boli randomizovaní v priebehu 12 hodín až 10 dní od nástupu symptómov infarktu myokardu do skupín buď valsartanu, kaptoprilu, alebo kombinácie oboch.
The mean treatment duration was two years.
Priemerné trvanie liečby bolo dva roky.
The primary endpoint was time to all-cause mortality.
Primárnym cieľovým ukazovateľom bola mortalita zo všetkých príčin.
Valsartan was as effective as captopril in reducing all-cause mortality after myocardial infarction.
Valsartan bol pri znižovaní mortality zo všetkých príčin po infarkte myokardu rovnako účinný ako kaptopril.
All- cause mortality was similar in the valsartan (19.9%), captopril (19.5%), and valsartan + captopril (19.3%) groups.
Mortalita zo všetkých príčin bola podobná v skupine valsartanu (19, 9%), kaptoprilu (19, 5%) a valsartanu + kaptoprilu (19, 3%).
Combining valsartan with captopril did not add further benefit over captopril alone.
Kombinovanie valsartanu s kaptoprilom nezvýšilo prínos liečby oproti samotnému kaptoprilu.
There was no difference between valsartan and captopril in all-cause mortality based on age, gender, race, baseline therapies or underlying disease.
Medzi valsartanom a kaptoprilom nebol rozdiel v mortalite zo všetkých príčin v závislosti od veku, pohlavia, rasy, základnej liečby alebo základného ochorenia.
Valsartan was also effective in prolonging the time to and reducing cardiovascular mortality, hospitalisation for heart failure, recurrent myocardial infarction, resuscitated cardiac arrest, and non-fatal stroke (secondary composite endpoint).
Valsartan bol tiež účinný v predĺžení času do úmrtia z kardiovaskulárnych príčin a znížení kardiovaskulárnej mortality, hospitalizácie pre srdcové zlyhanie, ďalšieho infarktu myokardu, zastavenia srdca s resuscitáciou a nefatálnej cievnej mozgovej príhody (sekundárny zložený cieľový ukazovateľ).
The safety profile of valsartan was consistent with the clinical course of patients treated in the post- myocardial infarction setting.
Bezpečnostný profil valsartanu bol zhodný s klinickým priebehom u pacientov liečených po infarkte myokardu.
Regarding renal function, doubling of serum creatinine was observed in 4.2% of valsartan-treated patients, 4.8% of valsartan+captopril-treated patients, and 3.4% of captopril- treated patients.
Pokiaľ sa týka funkcie obličiek, zdvojnásobenie hodnoty kreatinínu v sére sa pozorovalo u 4, 2% pacientov liečených valsartanom, 4, 8% pacientov liečených valsartanom + kaptoprilom a 3, 4% pacientov liečených kaptoprilom.
Discontinuations due to various types of renal dysfunction occurred in 1.1% of valsartan-treated patients, 1.3% in valsartan+captopril patients, and 0.8% of captopril patients.
Prerušenie liečby pre rôzne typy dysfunkcie obličiek sa vyskytlo u 1, 1% pacientov liečených valsartanom, 1, 3% pacientov liečených valsartanom + kaptoprilom a 0, 8% pacientov liečených kaptoprilom.
An assessment of renal function should be included in the evaluation of patients post-myocardial infarction.
Hodnotenie stavu pacientov po infarkte myokardu má zahŕňať vyšetrenie funkcie obličiek.
There was no difference in all-cause mortality, cardiovascular mortality or morbidity when beta blockers were administered together with the combination of valsartan + captopril, valsartan alone, or captopril alone.
Nebol rozdiel v mortalite zo všetkých príčin, kardiovaskulárnej mortalite a morbidite, keď sa betablokátory podávali spolu s kombináciou valsartanu + kaptoprilu, so samotným valsartanom alebo samotným kaptoprilom.
Irrespective of treatment, mortality was lower in the group of patients treated with a beta blocker, suggesting that the known beta blocker benefit in this population was maintained in this trial.
Bez ohľadu na liečbu, mortalita bola nižšia v skupine pacientov, ktorí dostávali betablokátor, čo naznačuje, že v tomto klinickom skúšaní sa u tejto populácie zachoval známy prínos betablokátorov.
Heart failure Val-HeFT was a randomised, controlled, multinational clinical trial of valsartan compared with placebo on morbidity and mortality in 5,010 NYHA class II (62%), III (36%) and IV (2%) heart failure patients receiving usual therapy with LVEF< 40% and left ventricular internal diastolic diameter (LVIDD) > 2.9 cm/m2.
Zlyhanie srdca Val- HeFT bolo randomizované, kontrolované, medzinárodné klinické skúšanie porovnávajúce morbiditu a mortalitu pri valsartane a placebe u 5 010 pacientov so zlyhaním srdca triedy II podľa NYHA (62%), III (36%) a IV (2%), s LVEF < 40% a vnútorným diastolickým priemerom ľavej komory (LVIDD) > 2, 9 cm/ m2, ktorí dostávali zvyčajnú liečbu.
Baseline therapy included ACE inhibitors (93%), diuretics (86%), digoxin (67%) and beta blockers (36%).
Základná liečba zahŕňala inhibítory ACE (93%), diuretiká (86%), digoxín (67%) a betablokátory (36%).
The mean duration of follow-up was nearly two years.
Priemerné následné sledovanie trvalo takmer 2 roky.
The mean daily dose of Diovan in Val-HeFT was 254 mg.
Priemerná denná dávka Diovanu v skúšaní Val- HeFT bola 254 mg.
The study had two primary endpoints: all cause mortality (time to death) and composite mortality and heart failure morbidity (time to first morbid event) defined as death, sudden death with resuscitation, hospitalisation for heart failure, or administration of intravenous inotropic or vasodilator agents for four hours or more without hospitalisation.
Skúšanie malo dva primárne cieľové ukazovatele: mortalitu zo všetkých príčin (čas do úmrtia) a morbiditu súvisiacu so zlyhaním srdca (čas do prvej chorobnej udalosti), definovanú ako úmrtie, náhle úmrtie s resuscitáciou, hospitalizácia pre zlyhanie srdca, alebo intravenózne podanie liekov s inotropným alebo vazodilatačným účinkom počas štyroch alebo viac hodín bez hospitalizácie.
All cause mortality was similar (p=NS) in the valsartan (19.7%) and placebo (19.4%) groups.
Mortalita zo všetkých príčin bola podobná (p=NS) v skupinách valsartanu (19, 7%) a placeba (19, 4%).