natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Alternatively, Retacrit can be administered at an initial dose of 450 IU/ kg subcutaneously once weekly.
Alternatívne je možné Retacrit podávať s počiatočnou dávkou 450 IU/ kg subkutánne raz týždenne.
If the haemoglobin has increased by at least 1 g/ dl (0.62 mmol/ l) or the reticulocyte count has increased ≥ 40,000 cells/ µl above baseline after 4 weeks of treatment, the dose should remain at 150 IU/ kg 3 times per week or 450 IU/ kg once weekly.
4 ≥40000 buniek/ µl nad referenčnú hodnotu po 4 týždňoch liečby, má dávka zostať na 150 IU/ kg 3krát týždenne alebo 450 IU/ kg raz týždenne.
If the haemoglobin increase is < 1 g/ dl (< 0.62 mmol/ l) and the reticulocyte count has increased < 40,000 cells/ µl above baseline, increase the dose to 300 IU/ kg 3 times per week.
Pokiaľ sa zvýšil hemoglobín o < 1 g/ dl (0, 62 mmol/ l) a počet retikulocytov sa zvýšil o < 40000 buniek/ µl nad referenčnú hodnotu, zvýšte dávku na 300 IU/ kg 3krát týždenne.
If after an additional 4 weeks of therapy at 300 IU/ kg 3 times per week, the haemoglobin has increased ≥ 1 g/ dl (0.62 mmol/ l) or the reticulocyte count has increased ≥ 40,000 cells/ µl the dose should remain at 300 IU/ kg 3 times per week.
Pokiaľ sa po ďalších 4 týždňoch liečby dávkou 300 IU/ kg 3krát týždenne zvýšil hemoglobín o ≥1 g/ dl (0, 62 mmol/ l) alebo sa počet retikulocytov zvýšil o ≥40000 buniek/ µl, má dávka zostať na úrovni 300 IU/ kg 3krát týždenne.
However, if the haemoglobin
5 150 IU/ kg 3x/ týždeň alebo 450 IU/ kg jedenkrát týždenne 4 týždne
4 has increased < 1 g/ dl (< 0.62 mmol/ l) and the reticulocyte count has increased < 40,000 cells/ µl above baseline, response is unlikely and treatment should be discontinued.
Zvýšenie počtu retikulocytov o < 40 000/ μl a zvýšenie hodnoty Hb o < 1 g/ dl
The recommended dosing regimen is described in the following diagram:
Zvýšenie počtu retikulocytov o < 40 000/ μl a zvýšenie hodnoty Hb o < 1 g/ dl
Dose adjustment At a rate of rise in haemoglobin of > 2 g/ dl (> 1.25 mmol/ l) per month the Retacrit dose should be reduced by about 25-50%.
Úprava dávky Pokiaľ je rýchlosť nárastu hemoglobínu o > 2 g/ dl (> 1, 25 mmol/ l) za mesiac, má sa dávka Retacrita znížiť o 25- 50%.
If haemoglobin level exceeds 12 g/ dl (7.5 mmol/ l), discontinue therapy until it falls to 12 g/ dl (7.5 mmol/ l) or lower and then reinstitute Retacrit therapy at a dose 25% below the previous dose.
Akonáhle hladina hemoglobínu prekročí 12 g/ dl (7, 5 mmol/ l), prerušte liečbu, pokiaľ hladina neklesne na 12 g/ dl (7, 5 mmol/ l) alebo nižšie a potom liečbu Retacritom opäť obnovte s dávkou o 25% nižšou, než bola predchádzajúca dávka.
− Adult surgery patients in an autologous predonation programme.
Dospelí pacienti podstupujúci chirurgický zákrok, ktorí sa zúčastňujú autológneho darcovského
Retacrit should be given by the intravenous route.
programu Retacrit sa má podávať intravenózne.
Mildly anaemic patients (haematocrit of 33-39%) requiring predeposit of ≥ 4 units of blood should be treated with Retacrit at a dose of 600 IU/ kg body weight 2 times weekly for 3 weeks prior to surgery.
Mierne anemickým pacientom (hematokrit 33- 39%), u ktorých je nutné predzásobenie ≥ 4 jednotkami krvi, sa majú liečiť Retacritom v dávke 600 IU/ kg telesnej hmotnosti 2krát týždenne po dobu 3 týždňov pred chirurgickým zákrokom.
5 All patients being treated with Retacrit should receive adequate iron supplementation (e. g.
Všetkým pacientom liečeným Retacritom sa má podávať odpovedajúce množstvo doplnkového železa (napr.
Iron supplementation should be started as soon as possible, even several weeks prior to initiating the autologous predeposit, in order to achieve high iron stores prior to starting Retacrit therapy.
Doplňovanie železa sa má začať čo najskôr, aj niekoľko týždňov pred začatím autológneho predzásobenia, aby sa pred
Intravenous injection The dose should be administered over at least 1-5 minutes, depending on the total dose.
Intravenózna injekcia Dávka sa má podávať aspoň po dobu 1- 5 minút, v závislosti na celkovej dávke.
Alternatively, the injection can be given at the end of the dialysis session via the fistula needle tubing, followed by 10 ml of sodium chloride 9 mg/ ml (0.9%) solution for injection to rinse the tubing and ensure satisfactory injection of the medicinal product into the circulation.
Alternatívne je možné injekciu podať na konci samotnej dialýzy cez trubičku s ihlou zavedenou do píšťali; potom by malo nasledovať 10 ml chloridu sodného, roztok 9 mg/ ml (0, 9%) k vypláchnutiu trubičky a zaisteniu uspokojivého zavedenia lieku do krvného obehu.
A slower injection is preferable in patients who react to the treatment with “ flu-like” symptoms.
U pacientov, ktorí reagujú na liečbu „ chrípkovými “ príznakmi, je lepšie vykonávať vstrieknutie pomalšie.
Retacrit should not be administered by intravenous infusion.
Retacrit sa nemá podávať intravenóznou infúziou.
Retacrit must not be mixed with other medicinal products (see section 6.2).
Retacrit sa nesmie používať v kombinácii so žiadnymi ďalšími liekmi (pozri časť 6. 2).
Subcutaneous injection A maximum volume of 1 ml at one injection site should generally not be exceeded.
Subkutánna injekcia Obecne sa v jednom mieste vpichu nemá prekročiť maximálny objem 1 ml.
In chronic renal failure patients Retacrit has not to be administered subcutaneously.
Pri pacientoch s chronickým renálnym zlyhaním sa Retacrit nesmie podávať subkutánne.
The intravenous route has to be used (please see section 4.4 - chronic renal failure patients).
Je potrebné použiť intravenózny spôsob podania (pozri časť 4. 4 – Pacienti s chronickým zlyhaním obličiek).
− Hypersensitivity to the active substance or to any of the excipients. − Patients who develop Pure Red Cell Aplasia (PRCA) following treatment with any erythropoietin must not receive Retacrit or any other erythropoietin (see section 4.4). − Uncontrolled hypertension. − In the indication "increasing the yield of autologous blood": myocardial infarction or stroke in the month preceding treatment, unstable angina pectoris, increased risk of deep venous thrombosis such as history of venous thromboembolic disease. − Patients who for any reason cannot receive adequate antithrombotic prophylaxis.
− Precitlivenosť na liečivo alebo na niektorú z pomocných látok. − Pacientom, u ktorých sa po liečbe akýmkoľvek erytropoetínom rozvinie čistá aplázia červených krviniek (PRCA), sa Retacrit ani žiadny iný erytropoetín nesmie podávať (pozri časť 4. 4). − Nekontrolovaná hypertenzia. − U indikácie „ zvýšená dostupnosť autológnej krvi “: infarkt myokardu alebo mŕtvica v priebehu mesiaca, ktorý predchádza liečbe, nestabilná angína pectoris, zvýšené riziko vzniku hlbokožilnej trombózy, ako napr. žilná tromboembolická choroba v anamnéze. − Pacienti, ktorým nie je možno z akéhokoľvek dôvodu podávať adekvátnu antitrombotickú profylaxiu.
General
Obecné informácie
Blood pressure should be closely monitored and adequately controlled in all epoetin treatment naïve as well as pre-treated patients before, at initiation of, and during treatment with Retacrit.
Krvný tlak je potrebné pozorne sledovať a zodpovedajúcim spôsobom upravovať pri všetkých pacientoch, ktorí ešte nemajú skúsenosti s liečbou epoetinom, tak ako aj u pacientov, ktorí ho užívali, a to pred začatím liečby Retacritom, na jej začiatku a aj v jej priebehu.
6 All other causes of anaemia (iron deficiency, haemolysis, blood loss, vitamin B12- or folate deficiencies) should be considered and treated prior to initiating and during therapy with Retacrit.
7 Pred začatím liečby Retacritom a v jej priebehu je potrebné vziať do úvahy všetky ďalšie príčiny anémie (nedostatok železa, hemolýzu, stratu krvi, nedostatok vitamínu B12 alebo folátov) a liečiť ich.
In order to ensure optimum response to erythropoietin, adequate iron stores should be assured: − iron supplementation, e. g.
Aby bola zaistená optimálna reakcia na erytropoetín, je potrebné zaistiť adekvátne vysoká hladina železa: − u pacientov s chronickým renálnym zlyhaním, ktorých hladina feritínu v sére je nižšia než 100 ng/ ml, sa doporučuje doplňovanie železa, napr.
200-300 mg/ day orally (100-200 mg/ day for paediatric patients) is recommended for chronic renal failure patients whose serum ferritin levels are below 100 ng/ ml − oral iron substitution of 200-300 mg/ day is recommended for all cancer patients whose transferrin saturation is below 20%.
200- 300 mg/ denne perorálne (100- 200 mg/ denne u detských pacientov); − u všetkých pacientov trpiacich rakovinou, ktorých saturácia transferínu je nižšia než 20%, sa doporučuje perorálna substitúcia železa 200- 300 mg/ denne.
This medicinal product contains phenylalanine which may be harmful for people with phenylketonuria.
Tento liek obsahuje fenylalanín, ktorý môže byť škodlivý pre jedincov trpiacich fenylketonúriou.
This medicinal product contains less than 1 mmol sodium (23 mg) per dose, i. e. essentially ‘ sodium-free’.
Tento liek obsahuje menej než 1 mmol sodíka (23 mg) na dávku, t. j. je v podstate bez obsahu sodíka.
Immunogenicity data for subcutaneous use of Retacrit in patients at risk for antibody-induced Pure Red Cell Aplasia (PRCA), i. e. patients with renal anaemia, are not sufficient.
Údaje o imunogenicíde pri podkožnej aplikácie Retacrita u pacientov s rizikom vzniku protilátkami spôsobenej čistej aplázie červených krviniek (PRCA), t. j. u pacientov s renálnou anémiou, sú nedostatočné.
Therefore, in patients with renal anaemia the medicinal product has to be administered intravenously.
Preto je u pacientov s renálnou anémiou nutné podávať liek intravenózne.
In patients with chronic renal failure, maintenance haemoglobin concentration should not exceed the upper limit of the target haemoglobin concentration recommended in section 4.2.
U pacientov s chronickým renálnym zlyhaním nemá udržiavacia koncentrácia hemoglobínu prekročiť horný limit cieľovej koncentrácie hemoglobínu, podľa odporúčania v časti 4. 2.
In clinical trials, an increased risk of death and serious cardiovascular events was observed when erythropoiesis stimulating agents (ESAs) were administered to target a haemoglobin of greater than 12 g/ dl (7.5 mmol/ l).
V klinických štúdiách sa pozorovalo zvýšené riziko úmrtia a závažných kardiovaskulárnych príhod, ak sa látky stimulujúce erytropoézu (ESAs) podávali s cieľovým hemoglobínom väčším ako 12 g/ dl (7, 5 mmol/ l).
The rate of increase in haemoglobin should be approximately 1 g/ dl (0.62 mmol/ l) per month and should not exceed 2 g/ dl (1.25 mmol/ l) per month to minimize the risk of developing or worsening of hypertension.
Rýchlosť nárastu hemoglobínu má byť približne 1 g/ dl (0, 62 mmol/ l) za mesiac a nemá prekročiť 2 g/ dl (1, 25 mmol/ l) za mesiac, aby sa minimalizovalo riziko vzniku či zhoršenia hypertenzie.
In patients developing sudden lack of efficacy, defined by a decrease in haemoglobin (1-2 g/ dl per month) with increased need for transfusions, a reticulocyte count should be obtained and typical causes of non-response (e. g. iron, folate, or Vitamin B12-deficiency, aluminium intoxication, infection or inflammation, blood loss, and haemolysis) should be investigated.
U pacientov s náhlym vznikom nedostatočnej účinnosti, ktorá sa definuje ako pokles hemoglobínu (1 - 2 g/ dl za mesiac) so zvýšenou nutnosťou transfúzií, je potrebné stanoviť počet retikulocytov a zistiť charakteristické príčiny nedostatočnej reakcie (napr. nedostatok železa, folátu, vitamínu B12, intoxikácia hliníkom, infekcia alebo zápal, strata krvi a hemolýza).
If PRCA is diagnosed, therapy with Retacrit must be immediately discontinued and testing for erythropoietin antibodies should be considered.
V prípade diagnózy PRCA sa musí liečba Retacritom okamžite prerušiť a zvážiť prevedenie skúšok na protilátky proti erytropoetínu.
7 product as anti-erythropoietin antibodies cross-react with other erythropoietins.
Pacienti nemajú prechádzať na iný liek, pretože protilátky proti erytropoetínu reagujú krížovo s inými erytropoetínmi.
Other causes of PRCA should be excluded, and appropriate therapy initiated.
Je potrebné vylúčiť ďalšie príčiny PRCA
Hyperkalaemia has been observed in isolated cases.
V ojedinelých prípadoch bola pozorovaná hyperkalémia.
In cancer patients receiving chemotherapy, the 2-3 week delay between erythropoietin administration and the appearance of erythropoietin-induced red cells should be taken into account when assessing if Retacrit therapy is appropriate (patient at risk of being transfused).
U pacientov trpiacich rakovinou, ktorí podstupujú chemoterapiu, sa pri posudzovaní vhodnosti liečby Retacritom (pacient je vystavený riziku nutnosti podania transfúzie) má vziať do úvahy 2- 3 týždenné oneskorenie medzi podaním erytropoetínu a výskytom červených krviniek vyvolaných erytropoetínom.
If the rate of increase in haemoglobin exceeds 2 g/ dl (1.25 mmol/ l) per month or the haemoglobin level exceeds 12 g/ dl (7.5 mmol/ l), the dose adjustment detailed in section 4.2 should be thoroughly performed to minimise the risk of thrombotic events (see section 4.2).
Ak prekročí rýchlosť nárastu hemoglobínu 2 g/ dl (1, 25 mmol/ l) za mesiac alebo ak hladina hemoglobínu prekročí 12 g/ dl (7, 5 mmol/ l), je potrebné starostlivo upraviť dávku popísanú v časti 4. 2, aby sa minimalizovalo riziko trombotických príhod (pozri časť 4. 2).
As an increased incidence of thrombotic vascular events (TVEs) has been observed in cancer patients receiving erythropoietic agents (see section 4.8), this risk should be carefully weighed against the benefit to be derived from treatment (with Retacrit) particularly in cancer patients with an increased risk of thrombotic vascular events, such as obesity and patients with a prior history of TVEs (e. g. deep venous thrombosis or pulmonary embolism).
Ako náhle bol u pacientoch trpiacich rakovinou, ktorým sa podávajú erytropoetické prípravky (pozri časť 4. 8), pozorovaný zvýšený výskyt trombotických cievnych príhod, je treba toto riziko dôkladne zvážiť v porovnaní s úžitkom, ktorý môže liečba (pomocou Retacrita) priniesť, zvlášť u pacientov trpiacich rakovinou so zvýšeným rizikom trombotických cievnych príhod, ako napr. obezitou, a u pacientoch s trombotickými cievnymi príhodami v anamnéze (napr. hlbokožilnou trombózou alebo pľúcnou embóliou).
Several controlled clinical studies in which epoetins were administered to patients with a variety of common tumours including squamous head and neck cancer, lung cancer, and breast cancer, have shown an unexplained excess mortality.
Niekoľko kontrolovaných klinických štúdí, v ktorých boli epoetíny podávané pacientom trpiacim rôznymi druhmi nádorov, vrátane rakoviny hlavy a krku, rakoviny pľúc a rakoviny prsníka, preukázali nevysvetliteľnú nadúmrtnosť.
8 • shortened time to tumour progression in patients with advanced head and neck cancer receiving radiation therapy when administered to target a haemoglobin of greater than 14 g/ dl (8.7 mmol/ l), • shortened overall survival and increased deaths attributed to disease progression at 4 months in patients with metastatic breast cancer receiving chemotherapy when administered to target a haemoglobin of 12-14 g/ dl (7.5 -8.7 mmol/ l), increased risk of death when administered to target a haemoglobin of 12 g/ dl (7.5 mmol/ l) in patients with active malignant disease receiving neither chemotherapy nor radiation therapy.
9 V kontrolovaných klinických štúdiách sa ukázalo, že použitie Epoetínu alfa a iných látok stimulujúcich erytropoézu (ESAs) bolo spojené so: • skrátením času do progresie nádoru u pacientov s pokročilou rakovinou hlavy a krku, ktorí boli na radiačnej terapii, ak im uvedené látky boli podávané tak, aby cieľový hemoglobín bol väčší ako 14 g/ dl (8, 7 mmol/ l), • skráteným celkovým prežívaním a zvýšenou úmrtnosťou po štyroch mesiacoch, pripísateľnými progresii ochorenia u pacientov s metastatickou rakovinou prsníka podstupujúcich chemoterapiu, ak im uvedené látky boli podávané tak, aby cieľový hemoglobín bol v rozmedzí 12- 14 g/ dl (7, 5 - 8, 7 mmol/ l), • zvýšené riziko úmrtia, ak sú uvedené látky podávané tak, aby cieľový hemoglobín bol 12 g/ dl (7, 5 mmol/ l) u pacientov s aktívnym maligným ochorením, ktorí nepodstupujú ani chemoterapiu ani radiačnú terapiu.
The decision to administer recombinant erythropoietins should be based on a benefit-risk assessment with the participation of the individual patient, which should take into account the specific clinical context.
Rozhodnutie o podaní rekombinantných erytropoetínov má byť založené na vyhodnotení pomeru prínos/ riziko s účasťou pacienta, a to v špecifickom klinickom kontexte.
Factors that should be considered in this assessment should include the type of tumour and its stage; the degree of anaemia; life- expectancy; the environment in which the patient is being treated; and patient preference (see section 5.1)
V tomto štádiu hodnotenia treba zohľadniť faktory ako typ nádoru a jeho štádium; stupeň anémia; očakávanú dĺžku života; prostredie, v ktorom bude pacient liečený; a preferenciu pacienta (pozri časť 5. 1).
There are no adequate and well-controlled studies in pregnant women.
Neboli prevedené adekvátne a dostatočne riadené štúdie u tehotných žien.
Studies in animals have shown reproduction toxicity (see section 5.3).
Štúdie na zvieratách ukázali reprodukčnú toxicitu (pozri časť 5. 3).
Consequently, erythropoietin should generally be used during pregnancy and lactation only if the potential benefit outweighs the potential risk to the foetus.
Preto sa erytropoetín má v tehotenstve a behom kojenia obecne používať len v prípade, keď jeho potenciálny úžitok preváži potenciálne riziko pre plod.
Retacrit has no or negligible influence on the ability to drive and use machines.
Retacrit nemá žiadny alebo len zanedbateľný vplyv na schopnosť viesť vozidlá a obsluhovať stroje.
Retacrit is a biological medicinal product.
Retacrit je biologický liek.
Data from clinical studies with Retacrit are in line with the safety profile of other authorized erythropoietins.
Údaje z klinických štúdií so Retacritom sú v súlade s bezpečnostným profilom iných povolených erytropoetinov.
Based on the results from clinical trials with other authorized erythropoietins approximately 8% of patients treated with erythropoietin are expected to experience adverse reactions.
Na základe výsledkov klinických skúšok s inými schválenými erytropoetínmi sa približne u 8% pacientov liečených erytropoetínom prejavia nepriaznivé účinky.
Undesirable effects during treatment with erythropoietin are observed predominantly in patients with chronic renal failure or underlying malignancies.
Nežiadúce účinky behom liečby erytropoetínom sú zaznamenané hlavne u pacientov s chronickým renálnym zlyhaním alebo malignitami.
These undesirable effects are most commonly headache and a dose dependent increase in blood pressure.
Týmito nežiaducimi účinkami sú najčastejšie bolesť hlavy a zvýšenie krvného tlaku v závislosti na dávke.
Attention should be paid to sudden stabbing migraine-like headaches as a possible warning signal.
Pozornosť sa má venovať náhlym ostrým bolestiam hlavy podobným záchvatom migrény ako o možný varovný signál.
General Non-specific skin rashes have been described with epoetin alfa.
V súvislosti s liečbou epoetínom alfa boli popísané nešpecifické kožné vyrážky.
"Flu-like" symptoms such as headaches, joint pains, feelings of weakness, dizziness, and tiredness may occur, especially at the start of treatment.
10 Vyskytnúť sa môžu symptómy podobné chrípke, ako sú bolesti hlavy, bolesti kĺbov, pocity slabosti, závraty a únava, najmä na začiatku liečby.
9 Thrombocytosis has been observed but its occurrence is very rare (see section 4.4).
Pozorovaná bola trombocytóza, ale jej výskyt je veľmi zriedkavý (pozri časť 4. 4).
Thrombotic/ vascular events, such as myocardial ischaemia, myocardial infarction, cerebrovascular accidents (cerebral haemorrhage and cerebral infarction), transient ischaemic attacks, deep vein thrombosis, arterial thrombosis, pulmonary emboli, aneurysms, retinal thrombosis, and clotting of an artificial kidney have been reported in patients receiving erythropoietic agents.
U pacientov liečených erytropoetínmi boli hlásené trombovaskulárne príhody, ako napríklad ischémia myokardu, infarkt myokardu, cerebrovaskulárne príhody (krvácanie do mozgu a mozgový infarkt), prechodné ischemické záchvaty, trombóza hlbokých žíl, arteriálna trombóza, pľúcna embólia, aneuryzma, retinálna trombóza a zrážanie krvi v umelej obličke.
In most of these patients, antibodies to erythropoietins have been observed (see sections 4.3 and 4.4)
U väčšiny týchto pacientov boli zistené protilátky na erytropoetín (pozri časti 4. 3 a 4. 4).
Hypertension may occur in epoetin alfa treated patients.
Dospelí pacienti s nádorovým ochorením a symptomatickou anémiou liečení chemoterapiou U pacientov liečených epoetínom alfa sa môže vyskytnúť hypertenzia.
Independent of erythropoietin treatment, thrombotic and vascular events may occur in surgical patients with underlying cardiovascular disease following repeated phlebotomy.
Pacienti podstupujúci chirurgický zákrok v programoch autológneho darcovstva Bez ohľadu na liečbu erytropoetinom môže u pacientov podstupujúcich chirurgický zákrok, ktorí v dôsledku opakovanej flebotómie trpia niektorým z kardiovaskulárnych ochorení, dôjsť k trombotickým a vaskulárnym príhodám.
Overdose of erythropoietin may produce effects that are extensions of the pharmacological effects of the hormone.
4. 9 Predávkovanie
Antianaemic preparations, erythropoietin ATC code:
Farmakoterapeutická skupina: antianemické prípravky, erytropoetín ATC kód:
Erythropoietin is a glycoprotein that stimulates, as a mitosis-stimulating factor and differentiating hormone, the formation of erythrocytes from precursors of the stem cell compartment.
Erytropoetín je glykoprotein, ktorý stimuluje, ako mitotický stimulační faktor a diferenciační hormón, tvorbu erytrocytov z prekurzorov v priestore kmeňových buniek.
The apparent molecular weight of erythropoietin is 32,000-40,000 Dalton.
Zdanlivá molekulová hmotnosť erytropoetínu je 32000- 40000 daltonov.
The four carbohydrate chains are attached via three N-glycosidic bonds and one O-glycosidic bond to the protein.
Štyri uhľohydrátové reťazce sú s bielkovinou spojené troma N- glykosidickými väzbami a jednou O- glykosidickou väzbou.
The biological efficacy of erythropoietin has been demonstrated in various animal models in vivo (normal and anaemic rats, polycythaemic mice).
Biologická účinnosť erytropoetínu bola preukázaná na niekoľkých zvieracích modeloch in vivo (normálne a anemické krysy, polycytemické myši).
An increased 3H-thymidine incorporation in the erythroid nucleated spleen cells has been found in vitro (mouse spleen cell culture) after incubation with erythropoietin.
Zvýšená rýchlosť inkorporácie 3H- thymidínu do erytroidných nukleotidných buniek sleziny bola zistená in vitro (bunečná kultúra myšej sleziny) po inkubácii s erytropoetínom.
It could be shown with the aid of cell cultures of human bone marrow cells that erythropoietin stimulates erythropoiesis specifically and does not affect leucopoiesis.
Pomocou bunečných kultúr buniek ľudskej kostnej drene by bolo možné ukázať, že erytropoetín stimuluje špecificky erytropoézu a neovplyvňuje leukopoézu.
721 cancer patients receiving non-platinum chemotherapy were included in three placebo-controlled studies, 389 patients with haematological malignancies (221 multiple myeloma, 144 non-Hodgkin's lymphoma, and 24 other haematological malignancies) and 332 with solid tumours (172 breast, 64 gynaecological, 23 lung, 22 prostate, 21 gastrointestinal, and 30 other tumour types).
721 pacientov trpiacich rakovinou a podstupujúcich neplatinovú chemoterapiu bolo zaradených do troch štúdií kontrolovaných placebom, 389 pacientov s hematologickými malignitami (221 s mnohopočetným myelómom, 144 s ne- Hodgkinovým lymfómom a 24 s ďalšími hematologickými malignitami) a 332 so solídnymi nádormi (172 s nádorom prsníka, 64 s gynekologickým nádorom, 23 s nádorom pľúc, 22 s nádorom prostaty, 21 s gastrointestinálnym nádorom a 30 s inými typmi nádoru).