natgillin/translations-raw huggingface dataset:
See section 4.4 for additional information concerning serious adverse reactions, including appropriate actions to be taken if specific reactions occur.
Pozri časť 4. 4 pre ďalšie informácie, týkajúce sa závažných nežiaducich účinkov, vrátane adekvátnych opatrení, ktoré treba uskutočniť, ak sa vyskytnú špecifické reakcie.
The following list contains adverse reactions seen in clinical trial (Study 1).
Nasledujúci zoznam obsahuje nežiaduce účinky pozorované v klinických štúdiách (Štúdia 1).
Only events for which there is at least reasonable suspicion of a causal relationship to intravenous treatment with TORISEL are listed.
Len účinky, pri ktorých existuje prinajmenej odôvodnené podozrenie z kauzálnej súvislosti s intravenóznou liečbou TORISELom sú uvedené.
Adverse reactions are listed according to the following categories:
Nežiaduce účinky sú uvedené podľa nasledujúcich kategórií:
7 Common: ≥ 1/ 100 to < 1/ 10 Uncommon: ≥ 1/ 1,000 to < 1/ 100
Veľmi časté: ≥1/ 10 Časté: ≥1/ 100 až < 1/ 10 Menej časté: ≥1/ 1000 až < 1/ 100
Adverse reactions in clinical trial 1
7 Nežiaduce účinky v klinickej štúdii 1
Grades n (%)
Stupne
Very common Common Common
Veľmi časté Časté Časté
Blood creatinine increased Increased aspartate aminotransferase Increased alanine aminotransferase
Zvýšenie kreatinínu v krvi Zvýšenie aspartát aminotransferázy Zvýšenie alanín aminotransferázy
Very common
Veľmi časté Veľmi časté Časté Časté Časté
Anaemia Neutropaenia Leucopoenia Lymphopaenia
Trombocytopénia Anémia Neutropénia Leukopénia Lymfopénia
94 (45) 15 (7) 13 (6) 11 (5)
28 (14) 94 (45) 15 (7) 13 (6) 11 (5)
41 (20) 6 (3) 1 (1) 9 (4)
3 (1) 41 (20) 6 (3) 1 (1) 9 (4)
Dysgeusia
Dysgeusia Aguesia
31 (15)
31 (15) 11 (5)
0 (0)
0 (0) 0 (0)
Ageusia Intracerebral bleeding
Intracerebrálne krvácanie
Conjunctivitis (including lacrimation disorders)
Konjunktivitída (vrátane porúch vylučovania sĺz)
Pericardial effusion (including haemodynamically significant pericardial effusions requiring intervention)
Perikardiálny výpotok (vrátane hemodynamicky významných perikardiálnych výpotkov vyžadujúcich intervenciu)
8 Adverse reactions in clinical trial 1
Poruchy dýchacej sústavy, hrudníka a
Very common Very common Common
Veľmi časté Veľmi časté Časté
Epistaxis Cough Pneumonitis [including fatal pneumonitis] (see section 4.4)
Epistaxa Kašeľ Pneumonitída (vrátane fatálnej pneumonitídy)
Very common Very common Very common Very common Common Common Common Common Uncommon
Veľmi časté Veľmi časté Veľmi časté Veľmi časté Veľmi časté Časté Časté Časté Časté Menej časté
Vomiting Stomatitis Diarrhoea Nausea Abdominal distension Oral pain Gingivitis Aphthous stomatitis Bowel perforation
Abdominálna bolesť Zvracanie Stomatitída Hnačka Nauzea Abdominálna distenzia Bolesť v ústach Gingivitída Aftózna stomatitída Perforácia čreva
4 (2) 3 (1) 3 (1) 5 (2) 1 (1) 0 (0) 0 (0) 1 (0) 1 (0.5)
9 (4) 4 (2) 3 (1) 3 (1) 5 (2) 1 (1) 0 (0) 0 (0) 1 (0) 1 (0, 5)
Renal failure [including fatal outcomes] (see section 4.4)
Zlyhanie obličiek (vrátane fatálnych dôsledkov (pozri časť 4. 4)
Skin and subcutaneous tissue disorders
Poruchy kože
Rash (including rash, pruritic rash, maculopapular rash, pustular rash)
Exantém (vrátane exantému, exantému s
Very common Very common Very common Very common Common
Veľmi časté Veľmi časté Veľmi časté Veľmi časté Časté Veľmi časté
Pruritus Acne Nail disorder Dry skin Exfoliative Dermatitis
Pruritus Akné Poruchy nechtov Suchá koža Exfoliatívna dermatitída
Musculoskeletal, and connective tissue disorders
spojivového tkaniva
Back pain
Bolesť chrbta Arthralgia
41 (20)
41 (20) 37 (18)
6 (3)
6 (3) 2 (1)
Very common
Veľmi časté Veľmi časté Veľmi časté
Arthralgia
20 (10) 53 (26) 51 (24)
37 (18)
7 (3) 22 (11) 1 (1)
2 (1)
8
Metabolism and nutrition disorders
Nežiaduce účinky v klinickej štúdii 1
Very common
Všetky
Hypokalaemia
Stupeň
20 (10)
Orgánový systém
7 (3)
Frekvencia
Very common
Stupne
Hyperglycaemia/ diabetes mellitus*
3 & 4
53 (26)
n (%)
22 (11)
n (%)
Very common Very common Very common
Veľmi časté Veľmi časté
Hypercholesterolaemia Hyperlipaemia Anorexia
Hyperlipidémia Anorexia
51 (24) 57 (27) 66 (32)
57 (27) 66 (32)
1 (1) 8 (4) 6 (3)
8 (4) 6 (3)
17 (8)
17 (8)
11 (5)
11 (5)
Adverse reactions
Infekcie a nákazy
Bacterial and viral infections (including infection, cellulitis, herpes zoster, herpes simplex, bronchitis, abscess)
Bakteriálne a vírusové infekcie (vrátane infekcie, celulitídy, herpes zoster, herpes simplex, bronchitídy, abscesov)
Urinary tract infection (including dysuria, haematuria, cystitis, urinary frequency, urinary tract infection)
Infekcie močových ciest (vrátane dyzúrie, hematúrie, cystitídy, zmeny frekvencie močenia, infekcie močových ciest)
Pharyngitis Rhinitis Pneumonia Upper respiratory tract infection Folliculitis
Farungitída Rinitída Pneumónia Infekcie horných dýchacích ciest Folikulitída
0 (0) 0 (0) 5 (2) 0 (0) 0 (0)
0 (2) 0 (0) 5 (2) 0 (0) 0 (0)
Venous thromboembolism (including deep vein thrombosis, pulmonary embolus)
Venózna tromboembólia (vrátane hlbokej žilovej trombózy, pumonárnej embólie)
Common Common
Časté Časté Veľmi časté
Hypertension Thrombophlebitis
Hypertenzia Tromboflebitída
39 (19)
podania
Very common Very common Very common
Veľmi časté Veľmi časté Veľmi časté
Pain Chest pain Oedema (including oedema, facial oedema, peripheral oedema)
Mukozitída Bolesť Bolesť na hrudníku Edémy (vrátane edému, edému tváre a periférneho edému)
Very common
Veľmi časté Veľmi časté Časté
Asthenia Impaired wound healing
Horúčka Asténia Porucha hojenia rán
106 (51) 3 (1)
51 (24) 106 (51) 3 (1)
23 (11) 0 (0)
1 (1) 23 (11) 0 (0)
Allergic/ hypersensitivity reactions
Alergické/ hypersenzitívne reakcie
*Patients should be advised that treatment with TORISEL may be associated with an increase in blood glucose levels in diabetic and non-diabetic patients.
* Pacientov treba informovať, že liečba TORISELom môže byť spojená so vzostupom glykémie u pacientov s diabetom a bez diabetu.
There is no specific treatment for TORISEL intravenous overdose.
Neexistuje špecifická liečba intravenózneho predávkovania TORISELom.
TORISEL has been safely administered to patients with renal cancer with repeated intravenous doses of temsirolimus as high as 220 mg/ m2.
TORISEL bol bezpečne podaný pacientom s karcinómom obličiek v opakovaných intravenóznych dávkach temsirolimu vysokých až 220 mg/ m2.
L01X E09 10 Temsirolimus is a selective inhibitor of mTOR (mammalian target of rapamycin).
Temsirolimus je selektívny inhibítor mTOR (cicavčia cieľová kináza rapamycínu).
Temsirolimus binds to an intracellular protein (FKBP-12), and the protein-temsirolimus complex binds and inhibits the activity of mTOR that controls cell division.
Temsirolimus sa viaže na intracelulárny proteín (FKBP- 12), a proteín- temsirolimový komplex sa viaže a inhibuje aktivitu mTOR, ktorá kontroluje bunkové delenie.
Inhibition of mTOR activity results in a G1 growth arrest in treated tumour cells resulting from selective disruption of translation of cell cycle regulatory proteins, such as D-type cyclins, c-myc, and ornithine decarboxylase.
D- cyklíny, c- myc a ornitín
Temsirolimus exerts its effect by binding in a complex with FKBP-12 and mTOR.
Temsirolimus účinkuje vytvorením komplexu s FKBP- 12 a mTOR.
When mTOR is bound in this complex, its ability to phosphorylate, and thereby control the activity of protein translation factors (4E-BP1 and S6K, both downstream of mTOR in the P13 kinase/ AKT pathway) that control cell division, is blocked.
Keď sa mTOR naviaže na komplex, jeho schopnosť fosforylovať a tak kontrolovať aktivitu translačných proteínov (4E- BP1 a S6K, obe nižšie od mTOR v metabolickej ceste P13 kinázy/ AKT), ktoré kontrolujú bunkové delenie, je blokovaná.
In addition to regulating cell cycle proteins, mTOR can regulate translation of the hypoxia-inducible factors, HIF-1 and HIF-2 alpha.
Okrem regulácie proteínov bunkového cyklu, mTOR dokáže regulovať transláciu hypoxiou indukovateľných faktorov, HIF- 1 1a HIF- 2 alfa.
These transcription factors regulate the ability of tumours to adapt to hypoxic microenvironments and to produce the angiogenic factor vascular endothelial growth factor (VEGF).
Tieto transkripčné faktory regulujú schopnosť nádora adaptovať sa na hypoxické mikroprostredie a produkovať angiogénny faktor vaskulárny endotelový rastový faktor (VEGF).
Clinical Efficacy The safety and efficacy of TORISEL in the treatment of advanced renal cell carcinoma (RCC) were studied in the following two randomised clinical trials:
Bezpečnosť a účinnosť TORISElu v liečbe pokročilého karcinómu obličkových buniek (RCC) bola sledovaná v dvoch randomizovaných klinických štúdiách:
Study 1 Study 1 was a phase 3, multi-centre, three-arm, randomised, open-label study in previously untreated patients with advanced renal cell carcinoma and with 3 or more of 6 pre-selected prognostic risk factors (less than one year from time of initial RCC diagnosis to randomisation, Karnofsky performance status of 60 or 70, haemoglobin less than the lower limit of normal, corrected calcium of greater than 10 mg/ dl, lactate dehydrogenase > 1.5 times the upper limit of normal, more than one metastatic organ site).
Štúdia 1 bola multicentrická, randomizovaná, trojramenná otvorená štúdia vo fáze 3 u predtým neliečených pacientov s pokročilým karcinómom z obličkových buniek a s 3 alebo viacerými zo 6 vybraných prognostických rizikových faktorov (menej ako 1 rok od prvotného stanovenia diagnózy RCC do randomizácie, Karnofsky index 60 alebo 70, hemoglobín nižší ako spodná hranica normy, hladiny korigovaného vápnika viac ako 10 mg/ dl, laktát dehydrogenáza viac ako 1, 5 násobok hornej hranice normy, viac ako 1 orgán, kde boli prítomné metastázy).
The primary study endpoint was overall survival (OS).
Primárnym koncovým kritériom štúdie bola celková doba prežívania (OS).
Secondary endpoints included progression-free survival (PFS), objective response rate (ORR), clinical benefit rate, time to treatment failure (TTF), and quality adjusted survival measurement.
Sekundárne koncové kritéria zahrňovali prežívanie bez ďalšej progresie (PFS), miera odpovede na liečbu (ORR), miera klinického benefitu, čas po zlyhanie liečby (TTF) a meranie kvality života.
Patients were stratified for prior nephrectomy status within three geographic regions and were randomly assigned (1:1:1) to receive IFN-α alone (n = 207), TORISEL alone (25 mg weekly; n = 209), or the combination of IFN-α and TORISEL (n = 210).
Pacienti boli rozdelení podľa indexu nefrektómie v troch geografických územiach a následne boli randomizovane zadelení do skupín (1: 1: 1), kde dostávali samotný IFN- α (n = 207), samostný TORISEL (25 mg týždenne; n = 209), alebo kombináciu IFN- α a TORISELu (n = 210).
In Study 1, TORISEL 25 mg was associated with a statistically significant advantage over IFN-α in the primary endpoint of OS at the 2nd pre-specified interim analysis (n = 446 events, p = 0.0078).
V Štúdii 1 bolo podávanie 25 mg TORISELu spojené so štatisticky signifikantným zlepšením v porovnaní s IFN- α v primárnom kritériu OS v druhej, vopred špecifikovanej, predbežnej analýze (n = 446 príhod, p = 0, 0078).
The TORISEL arm showed a 49% increase in median OS compared with the IFN-α arm.
Skupina s TORISELom preukázala 49% zvýšenie mediánu v OS v porovnaní so skupinou dostávajúcou interferón alfa.
TORISEL also was associated with statistically significant advantages over IFN-α in the secondary endpoints of PFS, TTF, and clinical benefit rate.
TORISEL bol tiež spojený so štatisticky signifikantnými výhodami v porovnaní s INF- α v sekundárnych kritériach, teda v PFS, TTF a v miere klinického benefitu.
7.3 months, hazard ratio = 0.93, p = 0.4902).
Kombinácia 15 mg TORISELu a IFN- α nemala za následok signifikantné zvýšenie celkovej doby prežívania v porovnaní so samotným IFN- α pri predbežnej analýze (medián 8, 4 vs 7, 3 mesiaca, miera rizika = 0, 96, p = 0, 6965) ani pri koncovej analýze (medián 8, 4 vs 7, 3 mesiaca, miera rizika = 0, 93, p = 0, 4902).
Treatment with the combination of TORISEL and IFN-α resulted in a statistically significant increase in the incidence of certain grade 3-4 adverse events (weight loss, anaemia, neutropaenia, thrombocytopaenia and mucosal inflammation) when compared with the adverse events observed in the IFN-α or TORISEL-alone arms.
Liečba v kombinácii TORISEL a IFN- α vyústila v štatisticky signifikantné zvýšenie incidencie niektorých nežiaducich účinkov stupňa 3- 4 (strata váhy, anémia, neutropénia, trombocytopénia a zápaly slizníc) v porovnaní s nežiaducimi účinkami pozorovanými v samostatných skupinách IFN- α a TORISELu.
Summary of efficacy results in TORISEL Study 1 a
Súhrn výsledkov účinnosti v TORISEL Štúdii 1
Hazard ratio
Miera rizika (95% CI) b
(95% CI)
Vopred špecifikovaná predbežná analýza Medián celkovej doby prežívania
Pre-specified interim analysis Median overall survival, Months
10, 9 (8, 6, 12, 7)
7.3 (6.1,
7, 3 (6, 1, 8, 8)
(95% CI) Final analysis
Mesiace (95% CI) Koncová analýza Medián celkového
Median overall survival, Months
10, 9 (8, 6, 12, 7) 7, 3 (6, 1, 8, 8)
(95% CI) Median Progression- Free
prežívania Mesiace (95% CI) Medián prežívania bez progresie
assessment Months (95% CI) Median Progression- Free
hodnotený nezávisle Mesiace (95% CI) Medián prežívania bez progresie
assessment Months (95% CI) Overall response rate by
hodnotený skúšajúcim Mesiace (95% CI) Celková miera odpovede
0.0028
1, 9 (1, 9, 2, 2)
5.3 (2.3,
0, 74 (0, 60, 0, 90)
independent assessment% (95% CI)
hodnotená nezávisle% (95% CI)
Based on Cochran-Mantel-Hansel test stratified by prior nephrectomy and region.
CI = konfidenčný interval; NA = neaplikovateľné. a. podľa log- rank testu stratifikované podľa predchádzajúcej nefrektómie a oblasti. b. podľa Coxovho proporčného modelu rizika stratifikované podľa predchádzajúcej nefrektómie a oblasti. c. podľa Cochran- Mantel- Haenszel testu stratifikované podľa predchádzajúcej nefrektómie a oblasti.
In Study 1, 31% of patients treated with TORISEL were 65 or older.
V klinickej šúdii 1 bolo 31% pacientov liečených TORISELom starších ako 65 rokov.
In patients younger than 65, median overall survival was 12 months (95% CI 9.9, 14.2) with a hazard ratio of 0.67 (95% CI 0.52, 0.87) compared with those treated with IFN-α.
U pacientov mladších ako 65 rokov, bol medián celkovej doby prežívania 12 mesiacov (95% CI 9, 9- 14, 2) s mierou rizika 0, 67 (95% CI 0, 52- 0, 87) v porovnaní s pacientmi liečenými iba IFN- α.
In patients 65 or older, median overall survival was 8.6 months (95% CI 6.4, 11.5) with a hazard ratio of 1.15 (95% CI 0.78, 1.68) compared with those treated with IFN-α.
U pacientov starších ako 65 rokov bol medián celkovej doby prežívania 8, 6 mesiaca (95% CI 6, 4- 11, 5) s mierou rizika 1, 15 (95% CI 0, 78- 1, 68) v porovnaní s pacientami liečenými iba s IFN- α.
Study 2 Study 2 was a randomised, double-blind, multi-centre, outpatient trial to evaluate the efficacy, safety, and pharmacokinetics of three dose levels of TORISEL when administered to previously treated patients with advanced RCC.
Štúdia 2 bola randomizovaná, dvojito slepá, multicentrická ambulantná štúdia, ktorá hodnotila účinnosť, bezpečnosť a farmakokinetiku troch dávok TORISELu podaných predtým liečeným pacientom s pokročilým RCC.
One hundred eleven (111) patients were randomly assigned in a 1:1:1 ratio to receive 25 mg, 75 mg, or 250 mg temsirolimus intravenous weekly.
Stojedenásť (111) pacientov bolo randomizovane rozdelených v pomere 1: 1: 1 a dostávali 25 mg, 75 mg alebo 250 mg temsirolimu intravenózne raz do týždňa.
In the 25 mg arm (n = 36), all patients had metastatic disease; 4 (11%) had no prior chemo- or immunotherapy; 17 (47%) had one prior treatment, and 15 (42%) had 2 or more prior treatments for RCC.
V skupine 25 mg (n = 36), všetci pacienti mali metastázy; 4 (11%) nemali predchádzajúcu chemo alebo imunoliečbu; 17 (47%) malo len jednu predchádzajúcu liečbu, a 15 (42%) podstúpilo dve alebo viac typov liečby RCC.
Twenty-seven (27, 75%) had undergone a nephrectomy.
Dvadsaťsedem (27, 75%) pacientov podstúpilo nefrektómiu.
Twenty-four (24, 67%) were Eastern Cooperative Oncology Group (ECOG) performance status (PS) = 1, and 12 (33%) were ECOG PS = 0.
Dvadsaťštyri (24, 67%) patrilo do skupiny ECOG (Eastern Cooperative Oncology Group) s PS (performance status) = 1, a 12 (33%) patrilo do ECOG PS = 0.
For patients treated weekly with 25 mg temsirolimus OS was 13.8 months (95% CI:
11 U pacientov liečených týždenne 25 mg temsirolimu bol OS 13, 8 mesiaca (95% CI:
9.0, 18.7 months); ORR was 5.6% (95% CI:
9, 0, 18, 7 mesiaca); a ORR bola 5, 6% (95% CI:
Absorption Following administration of a single 25 mg intravenous dose of temsirolimus in patients with cancer, mean Cmax in whole blood was 585 ng/ ml (coefficient of variation, CV = 14%), and mean AUC in blood was 1627 ng• h/ ml (CV = 26%).
Absorbcia Po podaní jednej intravenóznej dávky 25 mg temsirolimu u pacientov s rakovinou, priemerené Cmax v plnej krvi bolo 585 ng/ ml (koeficient variácie, CV = 14%), a priemerné AUC v krvi bolo 1627 ng• h/ ml (CV = 26%).
Distribution Temsirolimus exhibits a polyexponential decline in whole blood concentrations, and distribution is attributable to preferential binding to FKBP-12 in blood cells.
Distribúcia Temsirolimus vykazuje polyexponenciálny pokles koncentrácií v plnej krvi a distribúcia vykazuje preferenciu k viazaniu sa na FKBP- 12 v krvných bunkách.
The mean (standard deviation, SD) dissociation constant (Kd) of binding was 5.1 (3.0) ng/ ml, denoting the concentration at which 50% of binding sites in blood cells were occupied.
Priemerná (štandardná odchýlka, SD) disociačná konštanta (Kd) naviazania sa bola 5, 1 (3, 0) ng/ ml, pri koncentrácii, pri ktorej bolo 50% väzobných miest v krvných bunkách obsadených.
Following a single
Distribúcia temsirolimu je závislá od dávky s priemerným (10ty, 90ty percentil) maximálnym špecifickým viazaním sa na krvné bunky pri 1, 4 mg (0, 47 do 2, 5 mg).
12 25 mg temsirolimus intravenous dose, mean steady-state volume of distribution in whole blood of patients with cancer was 172 liters.
Po jednej 25 mg intravenóznej dávke temsirolimu bol priemerný distribučný objem v plnej krvi pacientov s rakovinou 172 litrov.
Metabolism Sirolimus, an equally potent metabolite to temsirolimus, was observed as the principal metabolite in humans following intravenous treatment.
Metabolizmus Sirolimus, rovnako silný metabolit temsirolimu, je hlavným metabolitom u ľudí po intravenóznom podaní.
During in vitro temsirolimus metabolism studies, sirolimus, seco-temsirolimus and seco-sirolimus were observed; additional metabolic pathways were hydroxylation, reduction and demethylation.
Počas in vitro štúdií metabolizmu temsirolimu bol pozorovaný vznik sirolimu, seco - temsirolimu a seco- sirolimu; vedľajšími metabolickými premenami boli hydroxylácia, redukcia a demetylácia.
Following a single 25 mg intravenous dose in patients with cancer, sirolimus AUC was 2.7-fold that of temsirolimus AUC, due principally to the longer half-life of sirolimus.
Po podaní jednej 25 mg intravenóznej dávky pacientom s rakovinou, AUC sirolimu bol 2, 7 násobok AUC temsirolimu, najmä kvôli dlhšiemu biologickému polčasu sirolimu.
Elimination Following a single 25 mg intravenous dose of temsirolimus, temsirolimus mean ±SD systemic clearance was 11.4 ± 2.4 l/ h.
Eliminácia Po jednorazovom intravenóznom podaní 25 mg temsirolimu, bol priemerný systémový klírens temsirolimu ±SD 11, 4± 2, 4 l/ h.
Mean half-lives of temsirolimus and sirolimus were 17.7 hr and 73.3 hr, respectively.
Priemerný biologický polčas temsirolimu a sirolimu bol 17, 7 a 73, 3 hodiny.
Following administration of [14C] temsirolimus, excretion was predominantly via the faeces (78%), with renal elimination of active substance and metabolites accounting for 4.6% of the administered dose.
Po podaní značeného [14C] temsirolimu, vylučovanie prebiehalo najmä stolicou (78%); vylučovanie aktívnej látky a metabolitov obličkami sa podieľalo na vylučovaní 4, 6% podanej dávky.
Temsirolimus and sirolimus were demonstrated to be substrates for P-gp in vitro.
Temsirolimus a sirolimus sa preukázali ako substráty P- gp in vitro.
Possible effects of inhibition of P-gp on elimination of temsirolimus and sirolimus in vivo have not been investigated.
Možný inhibičný účinok P- gp na elimináciu temsirolimu a sirolimu in vivo nebol skúmaný.
Special Populations Hepatic impairment Temsirolimus and sirolimus pharmacokinetics have not been investigated in patients with hepatic impairment (see sections 4.2 and 4.4).
Poškodenie funkcie pečene Farmakokinetika temsirolimu a sirolimu nebola sledovaná u pacientov s poškodenou funkciou pečene (pozri časť 4. 2 a 4. 4).
Gender, weight, race, age Temsirolimus and sirolimus pharmacokinetics are not significantly affected by gender or body weight.
Pohlavie, váha, rasa, vek Farmakokinetika temsirolimu a sirolimu nebola signifikantne ovplyvnená pohlavím alebo telesnou váhou.
No relevant differences in exposure were apparent when data from the Caucasian population was compared with either the Japanese or Black population.
Neboli pozorované relevantné rozdiely pri porovnávaní dát európskej populácie s japonskou alebo afro- americkou populáciou.
Pharmacokinetic data on temsirolmus and sirolimus are available in patients up to age 79 years.
Farmakokinetické údaje o temsirolime a sirolime sú dostupné u pacientov do 79 rokov.
Paediatric population Temsirolimus and sirolimus pharmacokinetics in the paediatric population have not been investigated.
Pediatrická populácia Farmakokinetika temsirolimu a sirolimu nebola sledovaná v pediatrickej populácii.
5.3 Preclinical safety data
5. 3 Predklinické údaje o bezpečnosti.
Adverse reactions not observed in clinical studies, but seen in animals at exposure levels similar to or even lower than clinical exposure levels and with possible relevance to clinical use, were as follows: pancreatic islet cell vacuolation (rat), testicular tubular degeneration (mouse, rat and monkey), lymphoid atrophy (mouse, rat and monkey), mixed cell inflammation of the colon/ caecum (monkey), and pulmonary phospholipidosis (rat).
12 Nežiaduce účinky, ktoré neboli pozorované v klinických štúdiách, ale u zvierat v dávkach podobných alebo nižších ako klinické dávkovanie s možnou relevanciou pre klinickú prax, boli nasledovné: vakuolizácia buniek ostrovčekov pankreasu (potkan), degenerácia semenníkových tubulov (myš, potkan a opica), lymfoidná atrofia (myš, potkan a opica), zmiešaný zápal buniek colonu/ caeka (opica) a pľúcna fosfolipidóza (potkan).
13 Diarrhoea with mixed cell inflammation of the caecum or colon was observed in monkeys and was associated with an inflammatory response, and may have been due to a disruption of the normal intestinal flora.
Hnačka so zmiešaným zápalom buniek caeka alebo colonu bola pozorovaná u opíc a spájala sa so zápalovou odpoveďou, a môže vznikať v dôsledku narušenia rovnováhy normálnej črevnej flóry.
General inflammatory responses, as indicated by increased fibrinogen and neutrophils, and/ or changes in serum protein, were observed in mice, rats, and monkeys, although in some cases these clinical pathology changes were attributed to skin or intestinal inflammation as noted above.
Celková zápalová odpoveď, na ktorú poukazuje zvýšený fibrinogén a neutrofily, a/ alebo zmeny v plazmatických proteínoch, bola pozorovaná u myší, potkanov a opíc, aj keď niektoré tieto patologické zmeny boli pripísané kožnému alebo črevnému zápalu.
For some animals, there were no specific clinical observations or histological changes that suggested inflammation.
U niektorých zvierat neboli pozorované špecifické klinické alebo histologické zmeny, ktoré by nasvedčovali pre zápal.
Temsirolimus was not genotoxic in a battery of in vitro (bacterial reverse mutation in Salmonella typhimurium and Escherichia coli, forward mutation in mouse lymphoma cells, and chromosome aberrations in Chinese hamster ovary cells) and in vivo (mouse micronucleus) assays.
Temsirolimus nebol genotoxický v sérii in vitro (bakteriálna reverzná mutácia u Salmonella typhimurium a Escherichia coli, forward mutácia u myších lymfómových buniek, a chromozómové aberácie buniek ovárií čínskych škrečkov) a in vivo (myšie mikrojadrá) testov.