natgillin/translations-raw huggingface dataset:
An oral suspension dosage form, which can be dosed according to body weight or body surface area, is available for children in this age group weighing less than 50 kg or whose body surface area is below 1.25 m2 (please refer to the Summary of Product Characteristics of VIRAMUNE oral suspension).
Pri perorálnej suspenzii, kde sa dávkovanie určuje na základe telesnej hmotnosti alebo plochy povrchu tela, je liek dostupný aj pre deti z tejto vekovej skupiny ktoré majú telesnú hmotnosť menšiu ako 50 kg alebo ktorých plocha povrchu tela je menšia ako 1, 25 m2 (prosím pozrite si Súhrn charakteristických vlastností lieku VIRAMUNE perorálna suspenzia).
VIRAMUNE may be taken with or without food.
VIRAMUNE sa môže užívať s jedlom alebo bez jedla.
2 Renal impairment For patients with renal dysfunction requiring dialysis an additional 200 mg dose of VIRAMUNE following each dialysis treatment is recommended.
2 Poškodená funkcia obličiek Pre pacientov s dysfunkciou obličiek, ktorí vyžadujú dialýzu, sa odporúča ďalších 200 mg dávky VIRAMUNU nasledujúcich po každej dialyzačnej liečbe.
Patients with CLcr ≥ 20 ml/ min do not require a dose adjustment, see section 5.2.
Pacienti s CLcr ≥ 20 ml/ min nevyžadujú úpravu dávkovania, pozri časť 5. 2.
Hepatic impairment VIRAMUNE should not be used in patients with severe hepatic impairment (Child-Pugh C, see section 4.3).
Poškodená funckia pečene VIRAMUNE sa nemá používať u pacientov s ťažkým poškodením funkcie pečene (Child- Pugh C, pozri časť 4. 3).
No dose adjustment is necessary in patients with mild to moderate hepatic impairment (see sections 4.4 and 5.2).
U pacientov s miernym až stredne ťažkým poškodením funkcie pečene nie je potrebná úprava dávky (pozri časti 4. 4 a 5. 2).
VIRAMUNE has not been specifically investigated in patients over the age of 65.
VIRAMUNE nebol špeciálne skúmaný u pacientov nad 65 rokov.
Patients experiencing rash during the 14-day lead-in period of 200 mg/ day should not have their VIRAMUNE dose increased until the rash has resolved.
Stanovisko k manažmentu dávkovania U pacientov u ktorých sa počas 14- dňového úvodného obdobia pri užívaní 200 mg denne prejaví exantém sa nemá dávka VIRAMUNU zvyšovať kým exantém nebude vyliečený.
The isolated rash should be closely monitored (please refer to section 4.4).
Lokalizovaný ekzantém sa má dôkladne monitorovať (prosím pozri časť 4. 4).
Patients who interrupt VIRAMUNE dosing for more than 7 days should restart the recommended dosing regimen using the two week lead-in period.
Pacienti, ktorí prerušili dávkovanie VIRAMUNU na viac ako 7 dní majú znovu začať s odporúčaným dávkovacím režimom s dvojtýždňovým úvodným obdobím.
For toxicities that require interruption of VIRAMUNE therapy, see section 4.4.
Toxicity, ktoré vyžadujú prerušenie liečby s VIRAMUNOM, pozri časť 4. 4.
VIRAMUNE must not be readministered to patients who have required permanent discontinuation for severe rash, rash accompanied by constitutional symptoms, hypersensitivity reactions, or clinical hepatitis due to nevirapine.
VIRAMUNE sa nesmie opakovane podávať pacientom, ktorí vyžadujú permanentné prerušenie kvôli závažnému ekzantému, ekzantému sprevádzanému konštitucionálnymi symptómami, reakciám z precitlivenosti alebo klinickej hepatitíde kvôli nevirapínu.
VIRAMUNE must not be used in patients with severe hepatic impairment (Child-Pugh C) or pre- treatment ASAT or ALAT > 5 ULN until baseline ASAT/ ALAT are stabilised < 5 ULN.
VIRAMUNE sa nesmie podávať pacientom s ťažkým poškodením pečene (Child- Pugh C) alebo keď je pred liečbou AST alebo ALT > 5 pokiaľ nie je základ AST/ ALT stabilizovaný na < 5 ULN.
VIRAMUNE must not be readministered in patients who previously had ASAT or ALAT > 5 ULN during VIRAMUNE therapy and had recurrence of liver function abnormalities upon readministration of VIRAMUNE (see section 4.4).
VIRAMUNE sa nesmie opakovane podávať pacientom, ktorí mali toho času AST alebo ALT > 5 ULN počas terapie s VIRAMUNOM a mali opakované abnormality pečeňových funkcií po opakovanom podaní VIRAMUNU (pozri časť 4. 4).
Herbal preparations containing St John’ s wort (Hypericum perforatum) must not be used while taking VIRAMUNE due to the risk of decreased plasma concentrations and reduced clinical effects of nevirapine (see section 4.5).
Počas terapie s VIRAMUNOM sa nesmú podávať rastlinné produkty obsahujúce ľubovník bodkovaný (Hypericum perforatum) kvôli riziku zníženia plazmatických koncentrácií a redukcie klinického účinku nevirapínu (pozri časť 4. 5).
VIRAMUNE should only be used with at least two other antiretroviral agents (see section 5.1).
VIRAMUNE sa má užívať len s najmenej dvoma ďalšími antiretrovírusovými činiteľmi (pozri časť 5. 1).
VIRAMUNE should not be used as the sole active antiretroviral, as monotherapy with any antiretroviral has shown to result in viral resistance.
VIRAMUNE sa nesmie užívať ako jediné účinné antivirotikum, keďže monoterapia akýmkoľvek antivirotikom preukázateľne vyústila do vírusovej rezistencie.
3 The first 18 weeks of therapy with VIRAMUNE are a critical period which requires close monitoring of patients to disclose the potential appearance of severe and life-threatening skin reactions (including cases of Stevens-Johnson syndrome (SJS) and toxic epidermal necrolysis (TEN)) or serious hepatitis/ hepatic failure.
3 Prvých 18 týždňov liečby s VIRAMUNOM je kritické obdobie, ktoré vyžaduje dôkladné monitorovanie pacientov na objavenie potenciálneho výskytu ťažkých život ohrozujúcich kožných reakcií (vrátane prípadov Stevens- Johnsonovho syndrómu (SJS) a toxickej epidermálnej nekrolýzy (TEN)) alebo závažnej hepatitídy/ zlyhania pečene.
The greatest risk of hepatic events and skin reactions occurs in the first 6 weeks of therapy.
Počas prvých 6 týždňov terapie sa vyskytuje zvýšené riziko pečeňových nežiaducich účinkov a kožných reakcií.
Female gender and higher CD4 counts at the initiation of therapy place patients at greater risk of hepatic adverse events.
Väčšie riziko pečeňových nežiaducich účinkov má ženské pohlavie a pacienti s vyšším počtom CD4 buniek na začiatku terapie.
Unless the benefit outweighs the risk VIRAMUNE should not be initiated in adult females with CD4 cell counts greater than 250 cells/ mm3 or in adult males with CD4 cell counts greater than 400 cells/ mm3.
Pokiaľ prínos neprevažuje riziko VIRAMUNE nesmie byť iniciovaný u dospelých žien s počtom CD4 buniek väčším ako 250 buniek / mm3 alebo u dospelých mužov s počtom CD4 buniek väčším ako 400 buniek/ mm3.
This is based on the occurrence of serious and life threatening hepatotoxicity in controlled and uncontrolled studies.
To je založené na výskyte závažnej a život ohrozujúcej hepatotoxicity v kontrolovaných a nekontrolovaných štúdiách.
Patients developing signs or symptoms of hepatitis, severe skin reaction or hypersensitivity reactions must discontinue VIRAMUNE and seek medical evaluation immediately.
Pacienti s rozvýjajúcimi sa znakmi a príznakmi hepatitídy, závažnej kožnej reakcie alebo reakcií z precitlivenosti musia vysadiť VIRAMUNE a okamžite vyhľadať lekársku pomoc.
Viramune must not be restarted following severe hepatic, skin or hypersensitivity reactions (see section 4.3).
Pokiaľ pretrvávajú závažné pečeňové a kožné reakcie a reakcie z precitlivenosti, VIRAMUNE sa nesmie znova nasadiť (pozri časť 4. 3).
The dosage must be strictly adhered to, especially the 14-days lead-in period (see section 4.2).
Dávkovanie musí byť prísne dodržiavané, najmä 14- dňové úvodné obdobie (pozri časť 4. 2).
Severe and life-threatening skin reactions, including fatal cases, have occurred in patients treated with VIRAMUNE mainly during the first 6 weeks of therapy.
Kožné reakcie Ťažké a život ohrozujúce kožné reakcie vrátane fatálnych prípadov sa vyskytli u pacientov liečených s VIRAMUNOM hlavne počas prvých 6 týždňov terapie.
These have included cases of Stevens- Johnson syndrome, toxic epidermal necrolysis and hypersensitivity reactions characterised by rash, constitutional findings and visceral involvement.
Toto zahŕňa prípady Stevens- Johnsonovho syndrómu, toxickej epidermálnej nekrolýzy a hypersenzitívnych reakcií charakterizovaných ekzantémom, konštitucionálnych zistení a viscerálnych ťažkostí.
VIRAMUNE must be permanently discontinued in any patient experiencing severe rash or a rash accompanied by constitutional symptoms (such as fever, blistering, oral lesions, conjunctivitis, facial oedema, muscle or joint aches, or general malaise), including Stevens-Johnson syndrome, or toxic epidermal necrolysis.
Podávanie VIRAMUNU sa musí permanentne prerušiť u pacientov, u ktorých sa vyvinie ťažký (závažný) ekzantém alebo ekzantém sprevádzaný konštitucionálnymi symptómami (ako horúčka, pľuzgiere, orálne lézie, konjunktivitída, opuch tváre, bolesti svalov alebo kĺbov či celková nevolnosť) vrátane Stevens- Johnsonovho syndrómu alebo toxickej epidermálnej nekrolýzy.
VIRAMUNE must be permanently discontinued in any patient experiencing hypersensitivity reaction (characterised by rash with constitutional symptoms, plus visceral involvement, such as hepatitis, eosinophilia, granulocytopenia, and renal dysfunction), see section 4.4.
Podávanie VIRAMUNU sa musí permanentne prerušiť u pacientov, u ktorých sa objaví hypersenzitívna reakcia (charakterizovaná ekzantémom s konštitucionálnymi symptómami spolu s viscerálnymi ťažkosťami ako je hepatitída, eozinofília, granulocytopénia a renálna dysfunkcia), pozri časť 4. 4.
VIRAMUNE administration above the recommended dose might increase the frequency and seriousness of skin reactions, such as Stevens-Johnson syndrome and toxic epidermal necrolysis.
Podávanie VIRAMUNU nad odporúčané dávky môže zvýšiť výskyt a závažnosť kožných reakcií ako je Stevens- Johnsonov syndróm a toxická epidermálna nekrolýza.
Rhabdomyolysis has been observed in patients experiencing skin and/ or liver reactions associated with VIRAMUNE use.
Rabdomyolýza je pozorovaná u pacientov, u ktorých sa vyskytli kožné a/ alebo pečeňové reakcie spojené s používaním VIRAMUNE.
Concomitant prednisone use (40 mg/ day for the first 14 days of VIRAMUNE administration) has been shown not to decrease the incidence of VIRAMUNE-associated rash, and may be associated with an increase in incidence and severity of rash during the first 6 weeks of VIRAMUNE therapy.
Súčasné podávanie prednisonu (40 mg/ deň počas prvých 14 dní podávania VIRAMUNU) neukázalo zníženie výskytu ekzantému spojeného s VIRAMUNOM a môže byť spojené so zvýšeným výskytom a závažnosťou ekzantému počas prvých 6 týždňov terapie s VIRAMUNOM.
Some risk factors for developing serious cutaneous reactions have been identified, they include failure to follow the initial dosing of 200 mg daily during the lead-in period and a long delay between the initial symptoms and medical consultation.
Boli identifikované niektoré rizikové faktory rozvoja závažných kožných reakcií, tieto zahŕňajú zlyhanie po začiatočnom dávkovaní 200 mg/ deň počas úvodného obdobia a dlhé oneskorenie medzi začiatočnými symptómami a konzultáciou s lekárom.
Women appear to be at higher risk than men of developing rash, whether receiving VIRAMUNE or non-VIRAMUNE containing therapy.
U žien v porovnaní s mužmi sa ukazuje zvýšené riziko vzniku ekzantému a treba zvážiť či podávať VIRAMUNE alebo zvoliť terapiu, ktorá VIRAMUNE neobsahuje.
Patients should be instructed that a major toxicity of VIRAMUNE is rash.
Pacientov je potrebné poučiť, že hlavným prejavom toxicity VIRAMUNU je ekzantém.
The majority of rashes associated with VIRAMUNE occur within the first 6 weeks of initiation of therapy.
Väčšina ekzantémov spojených s VIRAMUNOM sa objavuje počas prvých 6 týždňov od začiatku terapie.
Therefore, patients should be monitored carefully for the appearance of rash during this period.
Preto sa majú pacienti starostlivo monitorovať na výskyt
4 Any patient experiencing severe rash or a rash accompanied by constitutional symptoms such as fever, blistering, oral lesions, conjunctivitis, facial oedema, muscle or joint aches, or general malaise should discontinue the medicinal product and immediately seek medical evaluation.
4 ekzantému v tomto období.
In these patients VIRAMUNE must not be restarted.
Majú byť inštruovaní, ak sa objaví ekzantém počas dvojtýždňového úvodného obdobia, že dávky sa nebudú zvyšovať, kým ekzantém neustúpi.
If patients present with a suspected VIRAMUNE-associated rash, liver function tests should be performed.
U týchto pacientov nesmie byť opäť liečba s VIRAMUNOM začatá.
Patients with moderate to severe elevations (ASAT or ALAT > 5 ULN) should be permanently discontinued from VIRAMUNE.
Ak je u pacientov podozrenie na ekzantém spojený s podávaním VIRAMUNU, musia sa urobiť testy pečeňových funkcií. U pacientov so stredne závažnými až závažnými hodnotami (AST alebo ALT > 5 ULN) musí byť podávanie VIRAMUNU trvale prerušené.
If a hypersensitivity reaction occurs, characterised by rash with constitutional symptoms such as fever, arthralgia, myalgia and lymphadenopathy, plus visceral involvement, such as hepatitis, eosinophilia, granulocytopenia, and renal dysfunction, VIRAMUNE must be permanently stopped and not be re- introduced (see section 4.3).
Ak sa objavia hypersenzitívne reakcie charakterizované ekzantémom s konštitucionálnymi symptómami ako horúčka, artralgia, myalgia a lymfadenopatia spolu s viscerálnymi ťažkosťami ako hepatitída, eozinofília, granulocytopénia a renálna dysfunkcia, podávanie VIRAMUNU sa má permanentne zastaviť a podávanie sa nemá obnoviť (pozri časť 4. 3).
Severe and life-threatening hepatoxicity, including fatal fulminant hepatitis, has occurred in patients treated with VIRAMUNE.
Pečeňové reakcie U pacientov liečených s VIRAMUNOM sa vyskytla ťažká a život ohrozujúca hepatotoxicita, vrátane fatálnej fulminantnej hepatitídy.
The risk of hepatic events is greatest in the first 6 weeks of therapy.
Riziko účinkov na pečeň je zvýšené počas prvých 6 týždňov terapie.
Increased ASAT or ALAT levels > 2.5 ULN and/ or co-infection with hepatitis B and/ or C at the start of antiretroviral therapy is associated with greater risk of hepatic adverse reactions during antiretroviral therapy in general, including VIRAMUNE containing regimens.
Zvýšené hodnoty AST alebo ALT ≥ 2, 5 ULN a/ alebo súčasná infekcia hepatitídy B a/ alebo C po začiatku antiretrovírusovej terapie, sú vo všeobecnosti spojené so zvýšeným rizikom pečeňových nežiaducich účinkov v priebehu antiretrovírusovej terapie, vrátane režimu obsahujúceho VIRAMUNE.
Female gender and patients with higher CD4 counts are at increased risk of hepatic adverse events.
Ženské pohlavie a pacienti s vyšším počtom CD4 majú zvýšené riziko pečeňových nežiaducich účinkov.
Women have a three fold higher risk than men for symptomatic, often rash-associated, hepatic events (5.8% versus 2.2%), and patients with higher CD4 counts at initiation of VIRAMUNE therapy are at higher risk for symptomatic hepatic events with VIRAMUNE.
V porovnaní s mužmi, ženy majú trikrát vyššie riziko symptomatických pečeňových nežiaducich účinkov často spojených s ekzantémom (5, 8% oproti 2, 2%), a pacienti s vyšším počtom CD4 na začiatku terapie s VIRAMUNOM, majú vyššie riziko symptomatických pečeňových nežiaducich účinkov spojených s VIRAMUNOM.
In a retrospective review, women with CD4 counts > 250 cells/ mm3 had a 12 fold higher risk of symptomatic hepatic adverse events compared to women with CD4 counts < 250 cells/ mm3 (11.0% versus 0.9%).
V retrospektívnom hodnotení, ženy s počtom CD4 > 250 buniek/ mm3 mali 12 krát vyššie riziko symptomatických pečeňových nežiaducich účinkov v porovnaní so ženami s počtom CD4 < 250 buniek/ mm3 (11, 0% oproti 0, 9%).
An increased risk was observed in men with CD4 counts > 400 cells/ mm3 (6.3% versus 1,2% for men with CD4 counts < 400 cells/ mm3).
Zvýšené riziko bolo pozorované u mužov s počtom CD4 > 400 buniek/ mm3 (6, 3% oproti 1, 2% pre mužov s počtom CD4 < 400 buniek/ mm3).
Patients should be informed that hepatic reactions are a major toxicity of VIRAMUNE requiring close monitoring during the first 18 weeks.
Pacienti majú byť informovaní, že pečeňové reakcie sú hlavným prejavom toxicity VIRAMUNU vyžadujúcim dôkladné monitorovanie počas prvých 18 týždňov.
They should be informed that occurrence of symptoms suggestive of hepatitis should lead them to discontinue VIRAMUNE and immediately seek medical evaluation, which should include liver function tests.
Taktiež musia byť informovaní o tom, že pri výskyte symptómov pripomínajúcich hepatitídu musia vysadiť VIRAMUNE a okamžite vyhľadať lekársku pomoc, ktorá má zahrňovať testy pečeňových funkcií.
Clinical chemistry tests, which include liver function tests, should be performed prior to initiating VIRAMUNE therapy and at appropriate intervals during therapy.
Sledovanie funkcie pečene Laboratórne vyšetrenia vrátane funkčných parametrov pečene sa majú uskutočniť pred zahájením liečby s VIRAMUNOM a v primeraných intervaloch v priebehu liečby.
Abnormal liver function tests have been reported with VIRAMUNE, some in the first few weeks of therapy.
Pri VIRAMUNE boli hlásené abnormality pečeňových funkcií, niektoré v prvých týždňoch liečby.
Asymptomatic elevations of liver enzymes are frequently described and are not necessarily a contraindication to use VIRAMUNE.
Asymptomatické zvýšenia pečeňových enzýmov sú často opisované a nie sú bezpodmienečne kontraindikáciou pre podanie VIRAMUNU.
5 Monitoring of hepatic tests should be done every two weeks during the first 2 months of treatment, at the 3rd month and then regularly thereafter.
5 Monitorovanie pečeňových testov sa má robiť každé 2 týždne počas prvých 2 mesiacov liečby, v 3. mesiaci a potom pravidelne.
Liver test monitoring should be performed if the patient experiences signs or symptoms suggestive of hepatitis and/ or hypersensitivity.
Monitoring pečeňových testov sa má vykonať, keď má pacient znaky a príznaky pripomínajúce hepatitídu a/ alebo hypersenzitivitu.
If ASAT or ALAT > 2.5 ULN before or during treatment, then liver tests should be monitored more frequently during regular clinic visits.
Ak je AST alebo ALT ≥ 2, 5 ULN pred alebo v priebehu liečby, pečeňové testy majú byť monitorované častejšie počas pravidelných klinických návštev.
VIRAMUNE must not be administered to patients with pre- treatment ASAT or ALAT > 5 ULN until baseline ASAT/ ALAT are stabilised < 5 ULN (see section 4.3).
VIRAMUNE sa nesmie podávať pacientom, ktorý majú pred liečbou AST alebo ALT > 5 ULN pokiaľ nie je základ AST/ ALT stabilizovaný na < 5 ULN (pozri časť 4. 3).
If ASAT or ALAT increase to > 5 ULN during treatment, VIRAMUNE should be immediately stopped.
Ak sa AST alebo ALT v priebehu liečby zvýši nad 5 ULN, podávanie VIRAMUNU musí byť ihneď ukončené.
If ASAT and ALAT return to baseline values and if the patient had no clinical signs or symptoms of hepatitis, rash, constitutional symptoms or other findings suggestive of organ dysfunction, it may be possible to reintroduce VIRAMUNE, on a case by case basis, at the starting dosage regimen of 200 mg/ day for 14 days followed by 400 mg/ day.
Ak sa AST a ALT vrátia na základnú úroveň a ak pacient nemá klinické znaky alebo príznaky hepatitídy, ekzantému, konštitucionálnych symptómov alebo iné sugestívne pocity orgánových dysfunkcií, je možné znovu nasadiť VIRAMUNE, v závislosti od prípadu, s dávkovaním 200 mg/ deň 14 dní, potom následne 400 mg/ denne.
If liver function abnormalities recur, VIRAMUNE should be permanently discontinued.
Ak sa abnormality pečeňových funkcií objavia znova, podávanie VIRAMUNU sa má permanentne prerušiť.
If clinical hepatitis occurs, characterised by anorexia, nausea, vomiting, icterus AND laboratory findings (such as moderate or severe liver function test abnormalities (excluding GGT), VIRAMUNE must be permanently stopped.
Ak sa objaví klinická hepatitída, charakterizovaná anorexiou, nauzeou, vracaním, žltačkou A laboratórnymi zisteniami (ako sú stredné alebo ťažké abnormality pečeňových funkcií (vrátane GGT), podávanie VIRAMUNU sa musí natrvalo zastaviť.
VIRAMUNE must not be readministered to patients who have required permanent discontinuation for clinical hepatitis due to nevirapine.
VIRAMUNE sa nesmie opakovane podať pacientom, ktorí vyžadujú trvalé prerušenie z dôvodu klinickej hepatitídy spôsobenej nevirapínom.
The safety and efficacy of VIRAMUNE has not been established in patients with significant underlying liver disorders.
Poruchy pečene Bezpečnosť a účinnosť VIRAMUNU nebola stanovená u pacientov so signifikantným ochorením pečene.
VIRAMUNE is contraindicated in patients with severe hepatic impairment (Child-Pugh C, see section 4.3).
VIRAMUNE je kontraindikovaný u pacientov s závažným zhoršením funkcií pečene (Child - Pugh C, pozri časť 4. 3).
Pharmacokinetic results suggest caution should be exercised when VIRAMUNE is administered to patients with moderate hepatic dysfunction (Child-Pugh B).
Farmakokinetické výsledky naznačujú, že máme byť opatrní vtedy, keď sa VIRAMUNE podáva pacientom so stredne ťažkou dysfunkciou pečene (Child- Pough B).
Patients with chronic hepatitis B or C and treated with combination antiretroviral therapy are at an increased risk for severe and potentially fatal hepatic adverse events.
Pacienti s chronickou hepatitídou B alebo C liečení kombináciou antiretrovírusovej terapie majú zvýšené riziko závažných a potenciálne fatálnych pečeňových nežiaducich účinkov.
Post-Exposure-Prophylaxis:
Ďalšie upozornenia Profylaxia po ožiarení:
Serious hepatotoxicity, including liver failure requiring transplantation, has been reported in HIV-uninfected individuals receiving multiple doses of VIRAMUNE in the setting of post-exposure-prophylaxis (PEP), an unapproved use.
Závažná hepatotoxicita, vrátane pečeňového zlyhania vyžadujúceho si transplantáciu, bola hlásená u HIV- neinfikovaných jednotlivcov po prijatí viacnásobnej dávky VIRAMUNU v rámci profylaxie po ožiarení (PPO), po neschválenom použití.
The use of VIRAMUNE has not been evaluated within a specific study on PEP, especially in term of treatment duration and therefore, is strongly discouraged.
Použitie VIRAMUNU nebolo posudzované v špecifickej štúdii na PPO, hlavne v období trvania liečby, a preto sa rozhodne nedoporučuje.
Combination therapy with VIRAMUNE is not a curative treatment of patients infected with HIV-1; patients may continue to experience illnesses associated with advanced HIV-1 infection, including opportunistic infections.
Kombinovaná terapia s VIRAMUNOM nie je liečba s liečivým účinkom pre pacientov infikovaných HIV- 1, u pacientov sa môže rozvíjať choroba spojená s pokročilou HIV- 1 infekciou, vrátane pridružených infekcií.
Combination therapy with VIRAMUNE has not been shown to reduce the risk of transmission of
Nie je dokázané, že by kombinovaná terapia s VIRAMUNOM znižovala riziko prenosu HIV- 1 na iných prostredníctvom sexuálneho styku alebo kontaminovanej krvi.
Hormonal methods of birth control other than DMPA should not be used as the sole method of contraception in women taking VIRAMUNE, since nevirapine might lower the plasma concentrations of these medications.
6 Hormonálne antikoncepčné metódy iné ako DMPA sa u žien, ktoré užívajú VIRAMUNE, nemajú používať ako výhradná metóda antikoncepcie, pretože nevirapín môže znížiť plazmatické koncentrácie týchto liekov.
For this reason, and to reduce the risk of HIV transmission, barrier contraception (e. g., condoms) is recommended.
Preto, a takisto aj pre zníženie rizika prenosu HIV, sa odporúča bariérová antikoncepcia (napr. prezervatívy).
Additionally, when postmenopausal hormone therapy is used during administration of VIRAMUNE, its therapeutic effect should be monitored.
Naviac, keď sa pomenopauzálna hormonálna liečba používa počas podávania VIRAMUNU, majú sa monitorovať jeho terapeutické účinky.
Combination antiretroviral therapy has been associated with the redistribution of body fat (lipodystrophy) in HIV infected patients.
Kombinácia antiretrovírusovej terapie u HIV infikovaných pacientov je spojená s redistribúciou tukového tkaniva (lipodystrofia).
The long-term consequences of these events are currently unknown.
Dlhodobé následky týchto účinkov sú momentálne neznáme.
A connection between visceral lipomatosis and PIs and lipoatrophy and NRTIs has been hypothesised.
Spojenie medzi viscelárnou lipomatózou a PI, lipoatrofiou a NRTI je hypotetické.