natgillin/translations-raw huggingface dataset:
967 kcal, 67 grams fat, 33 grams protein, 58 grams carbohydrate) did not alter plasma amprenavir pharmacokinetics (Cmax, tmax or AUC0- ∞) compared to the administration of this formulation in the fasted state.
967 kcal, 67 gramov tuku, 33 gramov bielkovín, 58 gramov sacharidov) nezmenilo farmakokinetiku plazmatického amprenaviru (Cmax, tmax alebo AUC0- ∞) oproti podaniu tejto liekovej formy nalačno.
The apparent volume of distribution of amprenavir following administration of Telzir is approximately 430 l (6 l/ kg assuming a 70 kg body weight), suggesting a large volume of distribution, with penetration of amprenavir freely into tissues beyond the systemic circulation.
Zdanlivý distribučný objem amprenaviru po podaní Telziru je približne 430 l (6 l/ kg pri predpokladanej telesnej hmotnosti 70 kg), čo svedčí o veľkom distribučnom objeme s voľnou penetráciou amprenaviru zo systémovej cirkulácie do tkanív.
This value is decreased by approximately 40% when Telzir is co-administered with ritonavir, most likely due to an increase in amprenavir bioavailability.
Táto hodnota sa zníži približne o 40%, keď sa Telzir súčasne podáva s ritonavirom, najpravdepodobnejšie z dôvodu zvýšenia biologickej dostupnosti amprenaviru.
It is bound to the alpha-1- acid glycoprotein (AAG) and albumin, but has a higher affinity for AAG.
Amprenavir sa viaže na kyslý alfa- 1- glykoproteín (AAG) a na albumín, ale vyššiu afinitu má k AAG.
Amprenavir is primarily metabolised by the liver with less than 1% excreted unchanged in the urine.
Amprenavir sa metabolizuje predovšetkým v pečeni, pričom v nezmenenej forme sa močom vylúči menej ako 1%.
Therefore medicinal products that are inducers, inhibitors or substrates of CYP3A4 must be used with caution when administered concurrently with Telzir with ritonavir (see sections 4.3 and 4.5).
Z tohto dôvodu sa lieky, ktoré sú induktormi, inhibítormi alebo substrátmi CYP3A4, v prípade súčasného podávania s Telzirom s ritonavirom musia používať s opatrnosťou (pozri časti 4. 3 a 4. 5).
Elimination
19 Eliminácia
Following administration of Telzir, the half-life of amprenavir is 7.7 hours.
Po podaní Telziru je polčas amprenaviru 7, 7 hodín.
19 The primary route of elimination of amprenavir is via hepatic metabolism with less than 1% excreted unchanged in the urine and no detectable amprenavir in faeces.
Hlavnou cestou vylučovania amprenaviru je hepatálny metabolizmus, pričom v nezmenenej forme sa močom vylúči menej ako 1% a v stolici nie je detegovateľný žiadny amprenavir.
Metabolites account for approximately 14% of the administered amprenavir dose in the urine, and approximately 75% in the faeces.
Metabolity predstavujú približne 14% podanej dávky amprenaviru v moči a približne 75% v stolici.
Compared to the historical adult population receiving fosamprenavir / ritonavir 700 / 100 mg twice daily, 12 to 18 year old subjects had 20% lower plasma APV AUC(0- 24), 23% lower Cmax, and 20% lower Cmin values.
V porovnaní s historickou populáciou dospelých, ktorí užívali fosamprenavir / ritonavir 700 / 100 mg dvakrát denne, mali 12 - až 18- roční jedinci o 20% nižšiu hodnotu plazmatickej APV AUC( 0- 24), o 23% nižšiu hodnotu Cmax a o 20% nižšiu hodnotu Cmin.
Children 6 to 11 years of age (n=9) receiving fosamprenavir / ritonavir 18 / 3 mg/ kg twice daily had 26% higher AUC(0-24) and similar Cmax and Cmin values when compared to the historical adult population receiving fosamprenavir / ritonavir 700 / 100 mg twice daily.
V porovnaní s historickou populáciou dospelých, ktorí užívali fosamprenavir / ritonavir 700 / 100 mg dvakrát denne, mali deti vo veku 6 až 11 rokov (n=9), ktoré užívali fosamprenavir / ritonavir 18 / 3 mg/ kg dvakrát denne, o 26% vyššiu hodnotu AUC( 0- 24) a podobnú hodnotu Cmax a hodnotu Cmin.
APV20002 is a 48 week, Phase II, open label study designed to evaluate the pharmacokinetics, safety, tolerability and antiviral activity of fosamprenavir with and without ritonavir in paediatric subjects 4 weeks to < 2 years of age.
APV20002 je 48- týždňová otvorená štúdia II. fázy, ktorej cieľom bolo zhodnotiť farmakokinetiku, bezpečnosť, znášanlivosť a antivírusovú aktivitu fosamprenaviru s ritonavirom a bez ritonaviru u pediatrických jedincov vo veku 4 týždňov až < 2 rokov.
Compared to the historical adult population receiving fosamprenavir with ritonavir 700 mg / 100 mg twice daily, a subset of five pediatric subjects ages 6 to < 24-months receiving fosamprenavir / ritonavir 45/ 7 mg/ kg twice daily demonstrated that despite an approximate 5-fold increase in fosamprenavir and ritonavir doses on a mg/ kg basis, plasma amprenavir AUC(0-τ) was approximately 48% lower, Cmax 26% lower, and Cτ 29% lower in the paediatric subjects.
V porovnaní s historickou populáciou dospelých, ktorí užívali fosamprenavir s ritonavirom 700 mg / 100 mg dvakrát denne, sa v podskupine piatich pediatrických jedincov vo veku 6 až < 24 mesiacov, ktorí užívali fosamprenavir / ritonavir 45/ 7 mg/ kg dvakrát denne, preukázalo, že napriek približne 5- násobnému zvýšeniu dávok fosamprenaviru a ritonaviru v prepočte na mg/ kg bola u pediatrických jedincov hodnota plazmatickej AUC( 0- τ) amprenaviru nižšia približne o 48%, hodnota Cmax bola nižšia o 26% a hodnota Cτ bola nižšia o 29%.
No dosing recommendations can be made for the very young (children < 2 years of age) and Telzir with ritonavir is not recommended for this patient population (see section 4.2).
Nie je možné stanoviť odporúčania pre dávkovanie pre veľmi malé deti (deti vo veku < 2 rokov) a Telzir s ritonavirom sa neodporúča pre túto populáciu pacientov (pozri časť 4. 2).
Less than 1% of the therapeutic dose of amprenavir is excreted unchanged in the urine.
Menej ako 1% terapeutickej dávky amprenaviru sa vylúči močom v nezmenenej forme.
The plasma amprenavir pharmacokinetics were evaluated in a 14 day repeat-dose study in HIV-1 infected adult subjects with mild, moderate, or severe hepatic impairment receiving fosamprenavir with ritonavir compared to matched control subjects with normal hepatic function.
Farmakokinetika amprenaviru v plazme bola hodnotená v 14- dňovej štúdii opakovanej dávky u HIV- 1 infikovaných dospelých jedincov s miernou, stredne ťažkou alebo ťažkou poruchou funkcie pečene, ktorí dostávali fosamprenavir s ritonavirom v porovnaní s kontrolnou skupinou jedincov s normálnou funkciou pečene.
In subjects with mild hepatic impairment (Child-Pugh score of 5-6), the dosage regimen of fosamprenavir 700 mg twice daily with a reduced dosing frequency of ritonavir 100 mg once daily provided slightly higher plasma amprenavir Cmax (17%), slightly higher plasma amprenavir AUC(0-12) (22%), similar plasma total amprenavir C12 values and approximately 117% higher plasma unbound amprenavir C12 values compared to subjects with normal hepatic function receiving the standard fosamprenavir / ritonavir 700 mg / 100 mg twice daily regimen.
20 U jedincov s miernou poruchou funkcie pečene (Child- Pugh skóre 5- 6) viedol dávkovací režim fosamprenaviru 700 mg dvakrát denne so zníženou frekvenciou dávkovania ritonaviru 100 mg jedenkrát denne k mierne vyššej hodnote Cmax amprenaviru v plazme (o 17%), mierne vyššej hodnote AUC( 0- 12) amprenaviru v plazme (o 22%), k podobným hodnotám C12 celkového amprenaviru v plazme a k približne o 117% vyšším hodnotám C12 neviazaného amprenaviru v plazme v porovnaní s jedincami s normálnou funkciou pečene, ktorí dostávali štandardný režim fosamprenaviru / ritonaviru 700 mg / 100 mg dvakrát denne.
In subjects with moderate hepatic impairment (Child-Pugh score of 7-9), a reduced dose of fosamprenavir 450 mg twice daily with a reduced dosing frequency of ritonavir 100 mg once daily is 20 predicted to deliver similar plasma amprenavir Cmax and AUC(0-12), but approximately 35% lower plasma total amprenavir C12 values and approximately 88% higher plasma unbound amprenavir C12 values than achieved in subjects with normal hepatic function receiving the standard fosamprenavir with ritonavir 700 mg / 100 mg twice daily regimen.
U jedincov so stredne ťažkou poruchou funkcie pečene (Child- Pugh skóre 7- 9) sa predpokladá, že znížená dávka fosamprenaviru 450 mg dvakrát denne so zníženou frekvenciou dávkovania ritonaviru 100 mg jedenkrát denne bude viesť k podobným hodnotám Cmax and AUC( 0- 12) amprenaviru v plazme, ale k približne o 35% nižším hodnotám C12 celkového amprenaviru v plazme a k približne o 88% vyšším hodnotám C12 neviazaného amprenaviru v plazme ako sú hodnoty dosiahnuté u jedincov s normálnou funkciou pečene, ktorí dostávajú štandardný režim fosamprenaviru / ritonaviru 700 mg / 100 mg dvakrát denne.
In subjects with severe hepatic impairment (Child-Pugh score of 10-13), a reduced dose of fosamprenavir 300 mg twice daily with a reduced dosing frequency of ritonavir 100 mg once daily delivered 19% lower plasma amprenavir Cmax, 23% lower AUC(0-12), and 38% lower C12 values, but similar unbound plasma amprenavir C12 values than achieved in subjects with normal hepatic function receiving the standard fosamprenavir with ritonavir 700 mg / 100 mg twice daily regimen.
U jedincov s ťažkou poruchou funkcie pečene (Child- Pugh skóre 10- 13) viedla znížená dávka fosamprenaviru 300 mg dvakrát denne so zníženou frekvenciou dávkovania ritonaviru 100 mg jedenkrát denne k o 19% nižšej hodnote Cmax amprenaviru v plazme, k o 23% nižšej hodnote AUC( 0- 12) a k o 38% nižším hodnotám C12, ale k podobným hodnotám C12 neviazaného amprenaviru v plazme ako boli hodnoty dosiahnuté u jedincov s normálnou funkciou pečene, ktorí dostávali štandardný režim fosamprenaviru / ritonaviru 700 mg / 100 mg dvakrát denne.
Despite reducing the dosing frequency of ritonavir, subjects with severe hepatic impairment had 64% higher ritonavir Cmax, 40% higher ritonavir AUC(0-24), and 38% higher ritonavir C12 than achieved in subjects with normal hepatic function receiving the standard fosamprenavir with ritonavir 700 mg / 100 mg twice daily regimen.
Napriek zníženej frekvencii dávkovania ritonaviru mali jedinci s ťažkou poruchou funkcie pečene o 64% vyššiu hodnotu Cmax ritonaviru, o 40% vyššiu hodnotu AUC( 0- 24) ritonaviru a o 38% vyššiu hodnotu C12 ritonaviru ako boli hodnoty dosiahnuté u jedincov s normálnou funkciou pečene, ktorí dostávali štandardný režim fosamprenaviru / ritonaviru 700 mg / 100 mg dvakrát denne.
Fosamprenavir with ritonavir was generally well-tolerated in subjects with mild, moderate, or severe hepatic impairment, and these regimens had similar adverse event and clinical laboratory profiles as previous studies of HIV-1 infected subjects with normal hepatic function.
Fosamprenavir s ritonavirom bol u jedincov s miernou, stredne ťažkou alebo ťažkou poruchou funkcie pečene obvykle dobre znášaný a tieto režimy mali podobný profil nežiaducich udalostí a klinický laboratórny profil ako v predchádzajúcich štúdiách u HIV- 1 infikovaných jedincov s normálnou funkciou pečene.
In rabbits, systemic exposure at the high dose level was only 0.3 times human exposure at the maximum clinical dose and thus the developmental toxicity of fosamprenavir has not been fully determined.
U králikov bola systémová expozícia pri najvyššej hladine dávky len 0, 3- násobkom expozície u ľudí pri maximálnej klinickej dávke a preto nebola vývojová toxicita fosamprenaviru úplne stanovená.
In long-term carcinogenicity studies with fosamprenavir in mice and rats, there were increases in hepatocellular adenomas and hepatocellular carcinomas in mice at exposure levels equivalent to 0.1 to 0.3-fold those in humans given 700 mg of fosamprenavir plus 100mg ritonavir twice daily, and increases in hepatocellular adenomas and thyroid follicular cell adenomas in rats at exposure levels equivalent to 0.3 to 0.6-fold those in humans given 700 mg of fosamprenavir plus 100mg ritonavir twice daily.
21 rovnajúcich sa 0, 1 - až 0, 3- násobku hladín dosahovaných u ľudí po podaní 700 mg fosamprenaviru plus 100 mg ritonaviru dvakrát denne a u potkanov sa zistil zvýšený výskyt hepatocelulárnych adenómov a adenómov folikulárnych buniek štítnej žľazy pri expozičných hladinách rovnajúcich sa 0, 3 až 0, 6- násobku hladín dosahovaných u ľudí po podaní 700 mg fosamprenaviru plus 100 mg ritonaviru dvakrát denne.
In rats 21 only there was an increase in interstitial cell hyperplasia in males at exposure levels equivalent to 0.5- fold those in humans, and an increase in uterine endometrial adenocarcinoma in females at an exposure level equivalent to 1.1-fold those in humans.
Len u potkanov sa u samcov zistil zvýšený výskyt hyperplázie intersticiálnych buniek pri expozičných hladinách rovnajúcich sa 0, 5- násobku hladín dosahovaných u ľudí a u samíc sa zistil zvýšený výskyt adenokarcinómu endometria maternice pri expozičnej hladine rovnajúcej sa 1, 1- násobku hladín dosahovaných u ľudí.
Microcrystalline cellulose Croscarmellose sodium Povidone K30 Magnesium stearate Colloidal anhydrous silica
Mikrokryštalická celulóza Sodná soľ kroskarmelózy Povidón K30 Magnéziumstearát Bezvodý koloidný oxid kremičitý
Tablet film-coat:
Film tablety:
Hypromellose Titanium dioxide (E171) Glycerol triacetate Iron oxide red (E172)
Hypromelóza Oxid titaničitý (E171) Triacetylglycerol Červený oxid železitý (E172)
Any unused product should be disposed of in accordance with local requirements..
Nepoužitý liek má byť zlikvidovaný v súlade s národnými požiadavkami.
Glaxo Group Ltd Greenford Road Greenford
Glaxo Group Ltd Greenford Road Greenford Middlesex UB6 0NN Veľká Británia
12 July 2004
12. júl 2004
Telzir 50 mg/ ml oral suspension.
Telzir 50 mg/ ml perorálna suspenzia.
In protease inhibitor (PI) experienced patients, the choice of Telzir should be based on individual viral resistance testing and treatment history (see section 5.1).
U pacientov po predchádzajúcej liečbe inhibítorom proteázy (PI) sa má voľba Telziru zakladať na individuálnom testovaní vírusovej rezistencie a na posúdení predchádzajúcej liečby (pozri časť 5. 1).
The importance of complying with the full recommended dosing regimen should be stressed to all patients.
Opatrnosť sa odporúča, ak sa prekročia vyššie uvedené odporúčané dávky fosamprenaviru s ritonavirom (pozri časť 4. 4).
24 Caution is advised if the recommended dose of fosamprenavir with ritonavir detailed below are exceeded (see section 4.4).
24 Suspenzia Telziru sa podáva perorálne.
Please refer to the table below for the dosing recommendations in adults.
Odporúčania pre dávkovanie pre dospelých si prečítajte, prosím, nižšie v tabuľke.
In paediatric patients, the oral suspension should be taken with food in order to aid palatability and assist compliance (see section 5.2).
U pediatrických pacientov sa perorálna suspenzia musí užívať s jedlom, aby sa zlepšil chuťový pocit a napomohlo sa dodržiavaniu liečebného režimu (pozri časť 5. 2).
Please refer to the table below for the dosing recommendations in paediatric patients.
Odporúčania pre dávkovanie pre pediatrických pacientov si prečítajte, prosím, nižšie v tabuľke.
No dosing recommendations can be made for children weighing less than 25 kg.
Nie je možné stanoviť odporúčania pre dávkovanie pre deti, ktoré vážia menej ako 25 kg.
Dosing recommendations for Telzir with ritonavir
25 Odporúčania pre dávkovanie Telziru s ritonavirom
Adult (> 18
Dospelí (≥ 18 rokov)
700 mg (1 tablet or 14 ml suspension)
Tableta alebo perorálna suspenzia 700 mg (1 tableta alebo 14 ml suspenzie)
Oral suspension should be taken without food 6-17 years
Perorálna suspenzia sa musí užívať bez jedla Kapsula alebo roztok 6 - 17 rokov
> 39 kg
≥ 39 kg
25
25 - 32 kg
No dosing recommendations
Žiadne odporúčania pre dávkovanie
Not recommended
Neodporúča sa
For adults with moderate hepatic impairment (Child-Pugh score:
26 U dospelých so stredne ťažkou poruchou funkcie pečene (Child- Pugh skóre:
7-9) the recommended dose is 450 mg fosamprenavir (i. e.
7- 9) je odporúčaná dávka fosamprenaviru 450 mg (t. j.
Even with these dose adjustments for adults with, some patients with hepatic impairment may have higher or lower than anticipated amprenavir and/ or ritonavir plasma concentrations as compared to patients with normal hepatic function, due to increased inter-patient variability (see section 5.2), therefore a close monitoring of safety and virologic response is warranted.
Aj napriek týmto úpravám dávky u dospelých môžu mať niektorí pacienti s poruchou funkcie pečene v porovnaní s pacientmi s normálnou funkciou pečene vyššie alebo nižšie ako predpokladané plazmatické koncentrácie amprenaviru a/ alebo ritonaviru v dôsledku zvýšenej variability medzi jednotlivými pacientmi (pozri časť 5. 2), preto sa musí prísne sledovať bezpečnosť a virologická odpoveď.
No dose recommendation can be made for children and adolescents with hepatic impairment as no studies have been conducted in these age groups.
Nie je možné poskytnúť odporúčanie pre dávku pre deti a mladistvých s poruchou funkcie pečene, keďže v týchto vekových skupinách sa neuskutočnili žiadne štúdie.
26 Telzir must not be administered concurrently with medicinal products with narrow therapeutic windows that are substrates of cytochrome P450 3A4 (CYP3A4), e. g. amiodarone, astemizole, bepridil, cisapride, dihydroergotamine, ergotamine, pimozide, quinidine, terfenadine, oral midazolam (for caution on parenterally administered midazolam, see section 4.5), oral triazolam.
Telzir sa nesmie podávať súčasne s liekmi s úzkym terapeutickým oknom, ktoré sú substrátmi cytochrómu P450 3A4 (CYP3A4), napr. amiodarónom, astemizolom, bepridilom, cisapridom, dihydroergotamínom, ergotamínom, pimozidom, chinidínom, terfenadínom, perorálnym midazolamom (upozornenie týkajúce sa parenterálne podávaného midazolamu, pozri časť 4. 5), perorálnym triazolamom.
Telzir with ritonavir must not be co-administered with medicinal products with narrow therapeutic windows that are highly dependent on CYP2D6 metabolism e. g. flecainide and propafenone (see section 4.5).
Telzir s ritonavirom sa nesmie podávať súčasne s liekmi s úzkym terapeutickým oknom, ktoré sú vysoko závislé od metabolizmu CYP2D6, napr. flekainidom a propafenonom (pozri časť 4. 5).
Co-administration of Telzir 700 mg twice daily with ritonavir in doses greater than 100 mg twice daily has not been clinically evaluated.
27 Súčasné podávanie Telziru 700 mg dvakrát denne s ritonavirom v dávkach vyšších ako 100 mg dvakrát denne nebolo klinicky vyhodnotené.
Telzir with ritonavir should be used with caution and at reduced doses in adults with mild, moderate or severe hepatic impairment (see section 4.2). Patients with chronic hepatitis B or C and treated with combination antiretroviral therapy are at an increased risk of severe and potentially fatal hepatic adverse events.
Pacienti s chronickou hepatitídou B alebo C a liečení kombinovanou antiretrovírusovou liečbou sú vystavení zvýšenému riziku ťažkých a potenciálne fatálnych hepatálnych nežiaducich účinkov.
The use of Telzir concomitantly with halofantrine or lidocaine (systemic) is not recommended.
Použitie Telziru súčasne s halofantrinom alebo lidokaínom (systémovým) sa neodporúča.
27 The use of Telzir concomitantly with PDE5 inhibitors (e. g. sildenafil and vardenafil) is not recommended (see section 4.5).
Použitie Telziru súčasne s inhibítormi PDE5 (napr. sildenafilom a vardenafilom) sa neodporúča (pozri časť 4. 5).
Therapeutic concentration monitoring is recommended for tricyclic antidepressants (e. g. desipramine and nortriptyline) when co-administered with Telzir (see section 4.5).
Keď sa súčasne s Telzirom podávajú tricyklické antidepresíva (napr. desipramín a nortriptylín), odporúča sa sledovanie ich terapeutických koncentrácií (pozri časť 4. 5).
When warfarin or other oral anticoagulants are co-administered with Telzir a reinforced monitoring of INR (International normalised ratio) is recommended (see section 4.5).
Keď sa warfarín alebo iné perorálne antikoagulanciá podávajú súčasne s Telzirom, odporúča sa zosilnené monitorovanie INR (medzinárodného normalizovaného pomeru) (pozri časť 4. 5).
Rash / cutaneous reactions
28 Ekzantém / kožné reakcie
In some patients administration of factor VIII was necessary.
U niektorých pacientov bolo potrebné podanie ďalšieho faktoru VIII.
28 New onset of diabetes mellitus, hyperglycaemia or exacerbations of existing diabetes mellitus have been reported in patients receiving antiretroviral therapy, including protease inhibitors.
U pacientov liečených antiretrovirotikami, vrátane inhibítorov proteázy, bol hlásený novozistený diabetes mellitus, hyperglykémia alebo exacerbácie existujúceho diabetes mellitus.
4.5 Interaction with other medicinal products and other forms of interaction
29 4. 5 Liekové a iné interakcie
• Associations contraindicated (see section 4.3)
• Kontraindikované spojenia (pozri časť 4. 3)
29 Telzir must not be administered concurrently with medicinal products with narrow therapeutic windows containing active substances that are substrates of cytochrome P450 3A4 (CYP3A4).
Substráty CYP3A4 s úzkym terapeutickým indexom Telzir sa nesmie podávať súčasne s liekmi s úzkym terapeutickým oknom obsahujúcimi liečivá, ktoré sú substrátmi cytochrómu P450 3A4 (CYP3A4).
Co-administration may result in competitive inhibition of the metabolism of these active substances thus increasing their plasma levels and leading to serious and / or life-threatening adverse reactions such as cardiac arrhythmia (e. g. amiodarone, astemizole, bepridil, cisapride, pimozide, quinidine, terfenadine) or peripheral vasospasm or ischaemia (e. g. ergotamine, dihydroergotamine).
Súčasné podanie môže mať za následok kompetitívnu inhibíciu metabolizmu týchto liečiv, čím zvyšuje ich plazmatické hladiny a vedie k závažným a / alebo život ohrozujúcim nežiaducim reakciám ako je srdcová arytmia (napr. amiodaron, astemizol, bepridil, cisaprid, pimozid, chinidín, terfenadín), alebo periférny vazospazmus alebo ischémia (napr. ergotamín, dihydroergotamín).
Nevirapine: there was no clinically relevant interaction when fosamprenavir 700 mg twice daily and ritonavir 100 mg twice daily was used concurrently with nevirapine (200 mg twice daily).
30 Nevirapin: nedošlo k žiadnej klinicky relevantnej interakcii, keď sa fosamprenavir 700 mg dvakrát denne a ritonavir 100 mg dvakrát denne používal súčasne s nevirapinom (200 mg dvakrát denne).
Based on data derived from these studies and because ritonavir is not expected to have a significant impact on the pharmacokinetics of NRTIs, the co-administration of fosamprenavir and ritonavir with these medicinal products is not expected to significantly alter the exposure of the co-administered active substances.
Na základe údajov odvodených z týchto štúdií a vzhľadom k tomu, že sa neočakáva, že by ritonavir mal významný vplyv na farmakokinetiku NRTI, neočakáva sa, že by podanie fosamprenaviru a ritonaviru súčasne s týmito liekmi významne zmenilo expozíciu súčasne podávaných liečiv.
Didanosine chewable tablet: no pharmacokinetic study has been performed with fosamprenavir in combination with didanosine.
Žuvacia tableta didanozínu: nevykonala sa žiadna farmakokinetická štúdia s fosamprenavirom v kombinácii s didanozínom.
Clinically significant interaction resulting from an increase in the stomach pH due to the didanosine antacid component is unlikely and no dose separation or adjustment is considered necessary when fosamprenavir and didanosine are administered concomitantly (see chapter, Antacids).
Klinicky významná interakcia, ktorá je dôsledkom zvýšeného pH v žalúdku z dôvodu antacidovej zložky didanozínu, nie je pravdepodobná a nie je potrebné žiadne oddelenie alebo úprava dávky, keď sa fosamprenavir a didanozín podávajú súčasne (pozri odstavec Antacidá).
No significant interaction is expected with didanosine gastro-resistent capsule
Neočakáva sa žiadna významná interakcia s gastrorezistentnou kapsulou didanozínu.
30 Tenofovir: no recommendations can be drawn at this stage on the co-administration of fosamprenavir with ritonavir with tenofovir.
V tomto štádiu nie je možné vyvodiť žiadne odporúčania pre súčasné podávanie fosamprenaviru s ritonavirom s tenofovirom.
No interaction studies have been undertaken between fosamprenavir with ritonavir and the following protease inhibitors: indinavir, saquinavir, nelfinavir and atazanavir.
Nevykonali sa žiadne interakčné štúdie medzi fosamprenavirom s ritonavirom a nasledujúcimi inhíbitormi proteázy: indinavirom, saquinavirom, nelfinavirom a atazanavirom.