natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Infections and infestations As is well known for other potent immunosuppressive agents, patients receiving tacrolimus are frequently at increased risk for infections (viral, bacterial, fungal, protozoal).
Infekcie a nákazy Ako je známe aj u iných imunosupresívnych zlúčenín, pacienti, ktorým je podávaný takrolimus, sú často vystavení zvýšenému riziku infekcií (vírusových, bakteriálnych, mykotických, protozoálnych).
Both generalised and localised infections can occur.
Môžu sa vyskytnúť generalizované ako aj lokálne infekcie.
Neoplasms benign, malignant and unspecified Patients receiving immunosuppressive therapy are at increased risk of developing malignancies.
Benígne a malígne nádory (vrátane cýst a polypov) Pacienti, ktorým je podávaná imunosupresívna liečba sú vystavení zvýšenému riziku, že sa u nich rozvinú malígne novotvary.
Benign as well as malignant neoplasms including EBV-associated lymphoproliferative disorders and skin malignancies have been reported in association with tacrolimus treatment.
Vo vzťahu k liečbe takrolimusom bola hlásená benígna ako aj malígna neoplazma vrátane EBV- pridružených lymfoproliferatívnych porúch a kožných malígnych novotvarov.
Blood and lymphatic system disorders common:
Poruchy krvi a lymfatického systému časté:
Immune system disorders Allergic and anaphylactoid reactions have been observed in patients receiving tacrolimus (see section 4.4).
Poruchy imunitného systému U pacientov, ktorým bol podávaný takrolimus boli pozorované alergické a anafylaktoidné reakcie (pozri časť 4. 4).
hyperglycaemic conditions, diabetes mellitus, hyperkalaemia
Poruchy endokrinného systému zriedkavé:
common:
hirsutizmus
hypomagnesaemia, hypophosphataemia, hypokalaemia,
Poruchy metabolizmu a výživy veľmi časté: časté:
hyponatraemia, fluid overload, hyperuricaemia, appetite decreased, anorexia,
hyperglykémia, diabetes mellitus, hyperkaliémia hypomagnezémia, hypofosfatémia, hypokaliémia, hypokalciémia, hyponatriémia, nadmerné zavodňovanie, hypeurikémia, znížená chuť do jedla, anorexia, metabolická acidóza, hyperlipidémia, hypercholesterolémia, hypertriacylglyceridémia a iné abnormality elektrolytov
hyperlipidaemia,
menej časté:
24 uncommon:
24 Poruchy nervového systému veľmi časté: časté:
coma, central nervous system haemorrhages and cerebrovascular accidents, paralysis and paresis, encephalopathy, speech and language abnormalities, amnesia
triaška, bolesti hlavy záchvaty, poruchy vedomia, parestézia a dyzestézia, periferálna neuropatia, závraty, zhoršenie písania, poruchy nervového systému
rare: very rare:
menej časté:
common: uncommon: rare:
časté: menej časté: veľmi zriedkavé:
Ear and labyrinth disorders common: uncommon: rare: very rare:
Poruchy ucha a vnútorného ucha časté: menej časté: zriedkavé: veľmi zriedkavé:
common: uncommon:
časté: menej časté:
ischaemic coronary artery disorders, tachycardia ventricular arrhythmias and cardiac arrest, heart failures, cardiomyopathies, ventricular hypertrophy, supraventricular arrhythmias, palpitations, ECG investigations abnormal, heart rate and pulse investigations abnormal
poruchy ischemickej koronárnej artérie, tachykardia ventrikulárna arytmia a zástava srdca, srdcové zlyhanie, kardiomyopatia, ventrikulárna hypertrofia, suprarventrikulárna arytmia, palpitácia, abnormálne vyšetrenie EKG, abnormálne vyšetrenie srdcového rytmu a tepu
pericardial effusion echocardiogram abnormal
perikardiálna efúzia abnormálny echokardiogram
Vascular disorders very common: common:
Cievne poruchy veľmi časté: časté:
hypertension haemorrhage, thrombembolic and ischaemic events, peripheral vascular disorders, vascular hypotensive disorders
hypertenzia krvácanie, trombembolické a ischemické príhody, periférne cievne poruchy, hypotenzné cievne poruchy
Respiratory, thoracic and mediastinal disorders common:
Poruchy dýchacej sústavy, hrudníka a mediastína časté:
dyspnoea, parenchymal lung disorders, pleural effusion, pharyngitis, cough, nasal congestion and inflammations
dyspnoe, parenchýmové pľúcne poruchy, pleurálny eflúzia, faringitída, kašeľ, prekrvenie nosa a zápaly
respiratory failures, respiratory tract disorders, asthma acute respiratory distress syndrome
respiračné zlyhanie, poruchy dýchacej sústavy, astma syndróm akútnej respiračnej poruchy
Gastrointestinal disorders very common: common:
Gastrointestinálne poruchy veľmi časté: časté:
diarrhoea, nausea gastrointestinal inflammatory conditions, gastrointestinal ulceration and perforation, gastrointestinal haemorrhages, stomatitis and ulceration, ascites, vomiting, gastrointestinal and abdominal pains, dyspeptic signs and symptoms, constipation, flatulence, bloating and distension, loose stools, gastrointestinal signs and symptoms
hnačka, nausea zápaly gastrointestinálneho traktu, perforácie a vredy gastrointestinálneho traktu, krvácanie gastrointestinálneho traktu, stomatitída a ulcerácia, ascites, vracanie, bolesti gastrointestinálneho traktu a brušnej dutiny, dyspeptické príznaky, zápcha, plynatosť, distenzia, únik stolice, gastrointestinálne príznaky
ileus paralytic, peritonitis, acute and chronic pancreatitis, blood amylase increased, gastrooesophageal reflux disease, impaired gastric emptying
paralytický ileus, peritonitída, akútna a chronická pankreatitída, zvýšená amyláza v krvi, ochorenie gastroezofagálneho reflux, spomalené vyprázdňovanie žalúdka
and function abnormalities, cholestasis and
abnormality pečeňových funkcii a enzýmov, cholestáza a žltačka, poškodenie pečeňových buniek a žltačka, cholangitída
jaundice,
zriedkavé: veľmi zriedkavé:
hepatocellular damage and hepatitis, cholangitis rare: hepatitic artery thrombosis, venoocclusive liver disease very rare:
trombóza artérie pečene, veno- okluzívne ochorenie pečene zlyhanie pečene, stenóza žlčovodov
Skin and subcutaneous disorders common: uncommon: rare:
Poruchy kože a podkožného tkaniva
25
25 časté: menej časté: zriedkavé: veľmi zriedkavé:
very rare:
pruritus, vyrážka, alopécia, akné, zvýšené potenie dermatitída, fotosenzitivita toxická epidermálna nekrolýza (Lyellov syndróm) Stevens Johnsnov syndróm
Stevens Johnson syndrome
Poruchy kostrového
Musculoskeletal and connective tissue disorders common: uncommon:
svalstva, spojivových tkanív a kostí
arthralgia, muscle cramps, pain in limb, back pain joint disorders
časté: menej časté:
Renal and urinary very common: common:
artralgia, svalové kŕče, bolesti končatín, bolesti chrbta poruchy kĺbov
disorders renal impairment renal failure, renal failure acute, oliguria, renal tubular necrosis, nephropathy toxic, urinary abnormalities, bladder and urethral symptoms
Poruchy obličiek veľmi časté: časté:
uncommon: very rare:
a močových ciest poškodenie funkcie obličiek zlyhanie obličiek, akútne zlyhanie obličiek, oligúria, tubulárna nekróza obličiek, toxická nefropatia, abnormality močových ciest, príznaky ochorenia močového mechúra a močovodu
anuria, haemolytic uraemic syndrome nephropathy, cystitis haemorrhagic
menej časté: veľmi zriedkavé:
Reproductive system and breast disorders uncommon:
anúria, hemolytický uremický syndróm nefropatia, hemoragická cystitída
dysmenorrhoea and uterine bleeding
Poruchy reprodukčného systému a prsníkov veľmi zriedkavé: bolestivá menštruácia a uterinné krvácanie
General disorders common:
Celkové poruchy a reakcie v mieste podania časté:
and administration site conditions asthenic conditions, febrile disorders, oedema, pain and discomfort, blood alkaline phosphatase increased, weight increased, body temperature perception disturbed
astenické stavy, horúčkovité stavy, edém, bolesť a nepokoj, zvýšená alkalická fosfatáza krvi, zvýšená hmotnosť, narušené vnímanie telesnej teploty
multi-organ failure, influenza like illness, temperature intolerance, chest pressure sensation, feeling jittery, feeling abnormal, blood lactate dehydrogenase increased, weight decreased
zlyhanie mnohých orgánov, ochorenia podobné chrípke, teplotná neznášanlivosť, pocit tlaku na hrudi, pocit nervozity, neobvyklé pocity, zvýšenie laktátu dehydroegnázy v krvi, zníženie hmotnosti
thirst, fall, chest tightness, mobility decreased, ulcer fat tissue increased
smäd, úpadok, zvieranie hrudníka, znížená pohyblivosť, vredy zvýšenie objemu tukového tkaniva
Injury, poisoning and procedural complications common:
Úrazy, otravy a komplikácie časté:
Experience with over dosage is limited.
Skúsenosti s predávkovaním sú obmedzené.
Several cases of accidental over dosage have been reported; symptoms have included tremor, headache, nausea and vomiting, infections, urticaria, lethargy, increased blood urea nitrogen and elevated serum creatinine concentrations, and increase in alanine aminotransferase levels.
Popísaných je niekoľko prípadov náhodného predávkovania; so symptómami tras, bolesť hlavy, nauzea a vracanie, infekcie, žihľavka, letargia, zvýšená koncentrácia močovinového dusíka v krvi a zvýšená koncentrácia kreatinínu v sére a zvýšené hladiny aminotransferázy.
No specific antidote to< Invented name > therapy is available.
Špecifické antidótum na liečbu < (Vymyslený) názov lieku > nie je dostupné.
If over dosage occurs, general supportive measures and symptomatic treatment should be conducted.
Pokiaľ by došlo k predávkovaniu, musia sa urobiť všeobecné podporné opatrenia a symptomatická liečba.
Based on its high molecular weight, poor aqueous solubility, and extensive erythrocyte and plasma protein binding, it is anticipated that tacrolimus will not be dialysable.
Na základe molekulovej hmotnosti, zlej rozpustnosti vo vode a rozsiahlej väzby na proteíny erytrocytov a plazmy, sa dá očakávať, že takrolimus nebude dialyzovateľný.
In isolated patients with very high plasma levels, haemofiltration or -diafiltration have been effective in reducing toxic concentrations.
V jednotlivých prípadoch s veľmi vysokou plazmatickou hladinou je na zníženie toxických koncentrácií účinná hemofiltrácia alebo diafiltrácia.
In cases of oral intoxication, gastric lavage and/ or the use of adsorbents (such as activated charcoal) may be helpful, if used shortly after intake.
Pri perorálnej intoxikácii, môže byť prospešný výplach žalúdka a/ alebo použitie adsorbentov (ako je aktívne uhlie), ak sa použijú krátko po užití.
Macrolide immunosuppressant, ATC code:
Farmakoterapeutická skupina: makrolidové imunosupresívum, ATC kód:
Mechanism of action and pharmacodynamic effects At the molecular level, the effects of tacrolimus appear to be mediated by binding to a cytosolic protein (FKBP12) which is responsible for the intracellular accumulation of the compound.
Mechanizmus účinku a farmakodynamické účinky Predpokladá sa, že na molekulovej úrovni účinok takrolimusu sprostredkuje väzba na cytozólový proteín (FKBP12), ktorý je zodpovedný za vnútrobunkovú akumuláciu zlúčeniny.
Tacrolimus is a highly potent immunosuppressive agent and has proven activity in both in vitro and in vivo experiments.
Komplex FKBP12 - takrolimus sa špecificky a kompetitívne viaže na kalcineurín a inhibuje ho, čo vedie k inhibícii signálu
26 In particular, tacrolimus inhibits the formation of cytotoxic lymphocytes, which are mainly responsible for graft rejection.
Tým bráni transkripcii oddeleného setu génov lymfokínu.
Tacrolimus suppresses T-cell activation and T-helper-cell dependent B-cell proliferation, as well as the formation of lymphokines (such as interleukins-2, -3, and γ -interferon) and the expression of the interleukin-2 receptor.
Takrolimus potláča aktiváciu T- buniek a T- pomocných- buniek závislých od proliferácie B- buniek, ako aj tvorbu lymfokínov (ako sú interleukíny- 2, - 3 a γ- interferón) a expresiu receptoru interleukínu- 2.
Results from published data in other primary organ transplantation< Invented name > has evolved into an accepted treatment as primary immunosuppressive medicinal product following pancreas, lung and intestinal transplantation.
Výsledky z publikovaných údajov z iných primárnych orgánových transplantácií < (Vymyslený) názov lieku > sa začína akceptovať aj ako primárne imunosupresívum po transplantácii pankresu, pľúc a po črevných transplantáciách.
In prospective published studies tacrolimus was investigated as primary immunosuppressant in approximately 175 patients following lung, 475 patients following pancreas and 630 patients following intestinal transplantation.
V prospektívnych publikovaných štúdiách sa takrolimus sledoval ako primárne imunosupresívum približne u 175 pacientov po transplantácii pľúc, u 475 pacientov po transplantácii pankreasu a u 630 pacientov po intestinálnej transplantácii.
Overall, the safety profile of tacrolimus in these published studies appeared to be similar to what was reported in the large studies, where tacrolimus was used as primary treatment in liver, kidney and heart transplantation.
Súhrnne, bezpečnostný profil takrolimusu v týchto publikovaných štúdiách sa javil podobne tomu, ktorý bol zaznamenaný vo veľkých štúdiách, kde sa takrolimus použil v primárnej liečbe po transplantácii pečene, obličiek a srdca.
Efficacy results of the largest studies in each indication are summarised below.
Výsledky účinnosti najväčších štúdií v každej indikácii sú sumarizované ďalej.
Lung transplantation The interim analysis of a recent multicentre study discussed 110 patients who underwent 1:1 randomisation to either tacrolimus or ciclosporin.
Transplantácia pľúc Predbežná analýza novej multicentrickej štúdie sa zaoberala 110 pacientmi, ktorí boli randomizovaní 1: 1 buď na takrolimus alebo cyklosporín.
Tacrolimus was started as continuous intravenous infusion at a dose of 0.01 to 0.03 mg/ kg/ day and oral tacrolimus was administered at a dose of 0.05 to 0.3 mg/ kg/ day.
Terapia takrolimusom sa začínala ako intravenózna infúzia v dávke 0, 01 až 0, 03 mg/ kg/ deň, perorálne sa takrolimus podával v dávke 0, 05 až 0, 3 mg/ kg/ deň.
A lower incidence of acute rejection episodes for tacrolimus- versus ciclosporin- treated patients (11.5% versus 22.6%) and a lower incidence of chronic rejection, the bronchiolitis obliterans syndrome (2.86% versus 8.57%), was reported within the first year after transplantation.
V prvom roku po transplantácii sa zaznamenal nižší výskyt akútnych rejekčných epizód u pacientov liečených takrolimusom voči pacientom liečeným cyklosporínom (11, 5% verzus 22, 6%) a nižší výskyt chronickej rejekcie, syndrómu bronchiolotis obliterans (2, 86% verzus 8, 57%).
The 1-year patient survival rate was 80.8% in the tacrolimus and 83% in the ciclosporin group (Treede et al., 3rd ICI San Diego, US, 2004; Abstract 22).
Prežívanie po jednom roku bolo 80, 8% v takrolimusovej a 83% v cyklosporínovej skupine (Treede et al., 3rd ICI San Diego, US, 2004; Abstract 22).
Another randomised study included 66 patients on tacrolimus versus 67 patients on ciclosporin.
V inej randomizovanej štúdii bolo 66 pacientov liečených takrolimusom voči 67 pacientom liečených cyklosporínom.
Tacrolimus was started as continuous intravenous infusion at a dose of 0.025 mg/ kg/ day and oral tacrolimus was administered at a dose of 0.15 mg/ kg/ day with subsequent dose adjustments to target trough levels of 10 to 20 ng/ ml.
Takrolimus sa začínal podávať ako kontinuálna intravenózna infúzia v dávke 0, 025 mg/ kg/ deň a perorálne sa takrolimus podával v dávke 0, 15 mg/ kg/ deň s následným nastavením dávky na cieľovú hladinu 10 až 20 ng/ ml.
The 1-year patient survival was 83% in the tacrolimus and 71% in the ciclosporin group, the 2-year survival rates were 76% and 66%, respectively.
Po jednom roku prežívalo 83% pacientov v takrolimusovej a 71% pacientov v cyklosporínovej skupine, po dvoch rokoch 76% voči 66%.
Acute rejection episodes per 100 patient-days were numerically fewer in the tacrolimus (0.85 episodes) than in the ciclosporin group (1.09 episodes).
Akútnych rejekčných epizód na 100 paciento- dní bolo numericky menej v takrolimusovej (0, 85 epizód) ako v cyklosporínovej skupine (1, 09 epizód).
Obliterative bronchiolitis developed in 21.7% of patients in the tacrolimus group compared with 38.0% of patients in the ciclosporin group (p = 0.025).
Obliteratívna bronchiolitída sa vyvinula u 21, 7% pacientov v takrolimusovej skupine v porovnaní s 38, 0% pacientov v cyklosporínovej skupine (p = 0, 025).
Significantly more ciclosporin-treated patients (n = 13) required a switch to tacrolimus than tacrolimus-treated patients to ciclosporin (n = 2) (p = 0.02) (Keenan et al., Ann Thoracic Surg 1995; 60:580).
Signifikantne viacej pacientov liečených cyklosporínom (n = 13) vyžadovalo prevedenie na takrolimus ako u pacientov liečených takrolimusom na cyklosporín (n = 2) (p = 0, 02) (Keenan et al., Ann Thoracic Surg 1995; 60: 580).
In an additional two-centre study, 26 patients were randomised to the tacrolimus versus 24 patients to the ciclosporin group.
V ďalšej štúdii v dvoch centrách bolo randomizovaných 26 pacientov v takrolimusovej voči 24 pacientom v cyklosporínovej skupine.
Tacrolimus was started as continuous intravenous infusion at a dose of 0.05 mg/ kg/ day and oral tacrolimus was administered at a dose of 0.1 to 0.3 mg/ kg/ day with subsequent dose adjustments to target trough levels of 12 to 15 ng/ ml.
Takrolimus sa začal podávať ako kontinuálna intravenózna infúzia v dávke 0, 05 mg/ kg/ deň, perorálne sa takrolimus podával v dávke 0, 1 až 0, 3 mg/ kg/ deň s následným nastavením na cieľovú hladinu 12 až 15 ng/ ml.
The 1-year survival rates were 73.1% in the tacrolimus versus 79.2% in the ciclosporin group.
Po jednom roku prežívalo 73, 1% v takrolimusovej voči 79, 2% v cyklosporínovej skupine.
Freedom from acute rejection was higher in the tacrolimus group at 6 months (57.7% versus 45.8%) and at 1 year after lung transplantation (50% versus 33.3%) (Treede et al., J Heart Lung Transplant 2001; 20:511).
Bez akútnej rejekcie bolo viacej pacientov v takrolimusovej skupine po 6 mesiacoch (57, 7% verzus 45, 8%) a po jednom roku po transplantácii pľúc (50% verzus 33, 3%) (Treede et al., J Heart Lung Transplant 2001; 20: 511).
The three studies demonstrated similar survival rates.
V troch štúdiách bolo podobné prežívanie.
The incidences of acute rejection were numerically lower with tacrolimus in all three studies and one of the studies reported a significantly lower incidence of bronchiolitis obliterans syndrome with tacrolimus.
Výskyt akútnej rejekcie bol numericky nižší u takrolimusu vo všetkých troch štúdiách a v jednej štúdii zaznamenali signifikantne nižší výskyt syndrómu bronchiolotis oblitreans s takrolimusom.
Pancreas transplantation A multicentre study included 205 patients undergoing simultaneous pancreas-kidney transplantation who were randomised to tacrolimus (n=103) or to ciclosporin (n=102).
Transplantácia pankreasu V multicentrickej štúdii sa zúčastnilo 205 pacientov, ktorým bol simultánne transplantovaný pankreas a oblička, boli randomizovaní na takrolimus (n=103) alebo na cyklosporín (n=102).
The initial oral per protocol dose of tacrolimus was 0.2 mg/ kg/ day with subsequent dose adjustments to target trough levels of 8 to 15 ng/ ml by Day 5 and 5 to 10 ng/ mL after Month 6.
Počiatočná perorálna dávka podľa protokolu bola 0, 2 mg/ kg/ deň s následným nastavením dávky na cieľové hladiny 8 až 15 ng/ ml od 5. dňa a 5 až 10 ng/ ml po šiestom mesiaci.
Pancreas survival at 1 year was significantly superior with tacrolimus:
Prežívanie pankreasu bolo signifikantne vyššie s takrolimusom:
91.3% versus 74.5% with ciclosporin (p < 0.0005), whereas renal graft survival was similar in both groups.
91, 3% verzus 74, 5% s cyklosporínom (p < 0, 0005), kým prežívanie obličkového štepu bolo v obidvoch skupinách podobné.
In total 34 patients switched treatment from ciclosporin to tacrolimus, whereas only 6 tacrolimus patients required alternative therapy (Bechstein et al., Transplantation 2004; 77:1221).
Celkom bol u 34 pacientov zmenená liečba z cyklosporínu na takrolimus, kým len 6 takrolimusových pacientov vyžadovalo alternatívnu liečbu (Bechstein et al., Transplantation 2004; 77: 1221).
Intestinal transplantation Published clinical experience from a single centre on the use of tacrolimus for primary treatment following intestinal transplantation showed that the actuarial survival rate of 155 patients (65 intestine alone, 75 liver and intestine, and 25 multivisceral) receiving tacrolimus and prednisone was 75% at 1 year, 54% at 5 years, and 42% at 10 years.
27 Intestinálna transplantácia Informácie publikované z jedného centra týkajúce sa používania takrolimusu na primárnu liečbu po transplantácii čriev ukázali, že zo 155 pacientov (65 črevá samotné, 75 pečeň a črevá a 25 multiviscerálne), ktorí dostávali takrolimus a prednizon prežívalo 75% po 1 roku, 54% po 5 rokoch a 42% po 10 rokoch.
In the early years the initial oral dose of tacrolimus was 0.3 mg/ kg/ day.
V prvých rokoch po transplantácii bola počiatočná perorálna dávka takrolimusu 0, 3 mg/ kg/ deň.
Results continuously improved with increasing experience over the course of 11 years.
Výsledky sa kontinuálne zlepšovali so zvyšujúcimi sa skúsenosťami počas 11 rokov.
27 A variety of innovations, such as techniques for early detection of Epstein-Barr (EBV) and CMV infections, bone marrow augmentation, the adjunct use of the interleukin-2 antagonist daclizumab, lower initial tacrolimus doses with target trough levels of 10 to 15 ng/ ml, and most recently allograft irradiation were considered to have contributed to improved results in this indication over time (Abu- Elmagd et al., Ann Surg 2001; 234:404).
Predpokladá sa, že množstvo inovácií, napr. techniky na skorú detekciu Epstein- Barr (EBV) a CMV infekcií, posilnenie kostnej drene, doplnkové používanie interleukin- 2 antagonistu daclizumabu, nižšie počiatočné dávky takrolimusu s cieľovými hladinami 10 až 15 ng/ ml a najnovšie ožarovanie štepu prispieva k zlepšeniu výsledkov v tejto indikácii v priebehu času (Abu- Elmagd et al., Ann Surg 2001; 234: 404).
Absorption In man tacrolimus has been shown to be able to be absorbed throughout the gastrointestinal tract.
Absorpcia U ľudí sa preukázala schopnosť absorbovať cez gastrointestinálny trakt.
Following oral administration of< Invented name > capsules peak concentrations (Cmax) of tacrolimus in blood are achieved in approximately 1 - 3 hours.
Po orálnom podaní lieku < (Vymyslený) názov lieku > kapsule sa dosiahne maximum koncentrácie (Cmax) v krvi približne za 1 – 3 hodiny.
In some patients, tacrolimus appears to be continuously absorbed over a prolonged period yielding a relatively flat absorption profile.
U niektorých pacientov sa zdá, že takrolimus sa absorbuje kontinuálne dlhú dobu za vzniku relatívne plochého absorpčného profilu.
The mean oral bioavailability of tarolimus is in the range of 20% - 25%.
Stredná perorálna biologická dostupnosť takrolimusu je v rozsahu 20% - 25%.
After oral administration (0.30 mg/ kg/ day) to liver transplant patients, steady-state concentrations of< Invented name > were achieved within 3 days in the majority of patients.
Po perorálnom podaní (0, 30 mg/ kg/ deň) pacientom s transplantovanou pečeňou sa u väčšiny pacientov dosiahne rovnovážna koncentrácia < (Vymyslený) názov lieku > do 3 dní.
In healthy subjects ,< Invented name > 0.5 mg ,< Invented name > 1 mg and < Invented name > 5 mg Capsules, hard have been shown to be bioequivalent, when administered as equivalent dose.
U zdravých jedincov < (Vymyslený) názov lieku > 0, 5 mg, < (Vymyslený) názov lieku > 1 mg a < (Vymyslený) názov lieku > 5 mg tvdé kapsuly boli bioekvivalentné, keď sa podávali v ekvivaletných dávkach.
The rate and extent of absorption of tacrolimus is greatest under fasted conditions.
Miera a rozsah absorpcie takrolimusu je najväčšia pri stabilnom stave.
The presence of food decreases both the rate and extent of absorption of tacrolimus, the effect being most pronounced after a high-fat meal.
Prítomnosť potravy znižuje mieru aj rozsah absorpcie takrolimusu, účinok je najefektívnejší po prijatí vysoko- mastného jedla.
The effect of a high-carbohydrate meal is less pronounced.
Účinok jedla vysoko bohatého na uhľohydráty je menej efektívny.
In stable liver transplant patients, the oral bioavailability of< Invented name > was reduced when it was administered after a meal of moderate fat (34% of calories) content.
U pacientov so stabilným transplantátom pečene bola biologická dostupnosť < (Vymyslený) názov lieku > znížená, keď sa podával po jedle so stredným obsahom tuku (34% kalórii).