natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pioglitazone dose adjustment within the recommended posology or changes in diabetic treatment should be considered (see section 4.5).
Je potrebné tiež zvážiť úpravu dávky pioglitazónu v rámci doporučeného dávkovania alebo zmeny v liečbe diabetu (pozri časť 4. 5).
The tablets contain lactose monohydrate and therefore should not be administered to patients with rare hereditary problems of galactose intolerance, the Lapp lactase deficiency or glucose-galactose malabsorption.
Tablety obsahujú monohydrát laktózy a preto sa nesmú predpisovať pacientom so zriedkavou vrodenou galaktózovou intoleranciou, Lapp- laktázovou deficienciou alebo glukózo- galaktózovou malabsorpciou.
4.5 Interaction with other medicinal products and other forms of interaction
4. 5 Liekové interakcie a iné interakcie
Interactions with substances metabolised by these enzymes, e. g. oral contraceptives, cyclosporin, calcium channel blockers, and HMGCoA reductase inhibitors are not to be expected.
Z toho dôvodu sa nepredpokladajú interakcie s liekmi, ktoré sú metabolizované týmito enzýmami, napr. perorálne kontraceptíva, cyklosporín, blokátory kalciového kanála a inhibítory HMGCoA reduktázy.
Close monitoring of glycaemic control should be considered (see section 4.4).
Glykémia sa má starostlivo monitorovať (pozri časť 4. 4).
If glimepiride is taken simultaneously with certain other medicinal products, both undesired increases and decreases in the hypoglycaemic action of glimepiride can occur.
Ak sa glimepirid užíva súčasne s určitými inými liekmi, môže sa objaviť nežiaduce ako zvýšenie tak aj zníženie hypoglykemického účinku glimepiridu.
For this reason, other medicinal products should only be taken with Tandemact with the knowledge (or at the prescription) of the doctor.
Z tohto dôvodu sa majú iné lieky užívať s Tandemactom len s vedomím lekára (alebo podľa lekárskeho predpisu).
Based on the experience with glimepiride and with other sulphonylurea the following interactions have to be mentioned.
5 Podľa skúseností s glimepiridom a inými derivátmi sulfonylurey je potrebné sa zmieniť o nasledujúcich interakciách:
5 phenylbutazone, azapropazon and oxyfenbutazone insulin and oral antidiabetic products metformin salicylates and p-amino-salicylic acid anabolic steroids and male sex hormones chloramphenicol coumarin anticoagulants fenfluramine fibrates ACE inhibitors fluoxetine allopurinol sympatholytics cyclo-, tro-and iphosphamides sulphinpyrazone certain long-acting sulphonamides tetracyclines MAO-inhibitors quinolone antibiotics probenecid miconazol pentoxyfylline (high dose parenteral) tritoqualine fluconazole
fenylbutazón, azapropazón a oxyfenbutazón inzulín a perorálne antidiabetiká metformín Salicyáty a kyselina p- aminosalicylová steroidné anaboliká a mužské pohlavné hormóny chloramfenikol kumarínové antikoagulanciá fenfluramín fibráty inhibítory ACE fluoxetín alopurinol sympatolytiká cyklo -, tro - a ifosfamidy sulfinpyrazón určité sulfónamidy s predĺženým účinkom trvania tetracyklíny inhibítory MAO chinolónové antibiotiká probenecid mikonazol pentoxyfilín (vysoké dávky podané parenterálne) tritokvalín flukonazol
Weakening of the blood-glucose-lowering effect and, thus raised blood glucose levels may occur when one of the following active substances is taken, for example:
Oslabenie schopnosti znižovať hladinu krvnej glukózy a tým spôsobené zvýšené hladiny glukózy v krvi, sa môže objaviť pri užívaní niektorého z nasledujúcich liečiv, napr.:
oestrogens and progestagens, saluretics, thiazide diuretics, thyroid stimulating agents, glucocorticoids, phenothiazine derivatives, chlorpromazine, adrenaline and sympathicomimetics, nicotinic acid (high dosages) and nicotinic acid derivatives, laxatives (long-term use), phenytoin, diazoxide, glucagon, barbiturates and rifampicin. acetozolamide
estrogény a progestagény, saluretiká, diuretiká typu derivátov thiazidu, lieky stimulujúce štítnu žľazu, glukokortikoidy deriváty fenotiazínu, chlórpromazín, adrenalín a sympatomimetiká, kyselina nikotínová (vysoké dávky) a deriváty kyseliny nikotínovej, laxatíva (dlhodobé použitie), fenytoín, diazoxid, glukagón, barbituráty a rifampicín, acetozolamid
H2 antagonists, betablockers, clonidine and reserpine may lead to either potentiation or weakening of the blood glucose lowering effect.
Podávanie H2 antagonistov, betablokátorov, klonidínu a rezerpínu môže viesť buď k zosilneniu alebo oslabeniu schopnosti znižovať hladinu krvnej glukózy.
Under the influence of sympatholytic active substances such as betablockers, clonidine, guanethidine and reserpine, the signs of adrenergic counterregulation to hypoglycaemia may be reduced or absent.
Príznaky adrenergickej proti- regulácie hypoglykémie môžu byť znížené alebo neprítomné pod vplyvom sympatolytík ako sú betablokátory, klonidín, guanetidín a rezerpín.
Alcohol intake may potentiate or weaken the hypoglycaemic action of glimepiride in an unpredictable fashion.
Požívanie alkoholu môže zosilňovať alebo oslabovať hypoglykemický účinok glimepiridu nepredvídateľným spôsobom.
Glimepiride may either potentiate or weaken the effects of coumarin derivatives.
Glimepirid môže zosilňovať alebo oslabovať hypoglykemické účinky derivátov kumarínu.
There are no adequate data from the use of pioglitazone and glimepiride in pregnant women.
Nie sú k dispozícii dostatočné údaje o použití pioglitazónu a glimepiridu u gravidných žien.
Studies of pioglitazone in animals have shown reproductive toxicity (see section 5.3).
Štúdie na zvieratách preukázali reprodukčnú toxicitu (pozri časť 5. 3).
Tandemact should not be used during pregnancy.
Tandemact nemá byť užívaný počas gravidity.
6 Sulphonylurea-derivatives like glimepiride pass into the breast milk.
Deriváty sulfonylurey ako glimepirid prechádzajú do materského mlieka.
Pioglitazone has been shown to be present in the milk of lactating rats.
Prítomnosť pioglitazónu bola dokázaná v mlieku dojčiacich potkanov.
Therefore, Tandemact must not be administered to breast-feeding women.
Preto sa Tandemact nesmie podávať dojčiacim ženám.
The patient’ s ability to concentrate and react may be impaired as a result of hypoglycaemia or hyperglycaemia from glimepiride or, for example, as a result of visual impairment.
Schopnosť pacienta sústrediť sa a reagovať môže byť narušená následkom hypoglykémie alebo hyperglykémie, spôsobenej glimepiridom alebo napríklad následkom poruchy zraku.
This may constitute a risk in situations where these abilities are of special importance (e. g. driving a car or operating machines).
To môže predstavovať riziko v situáciách, kde sú tieto schopnosti obzvlášť dôležité (napr. pri vedení automobilu alebo pri obsluhe strojov).
Patients should be advised to take precautions to avoid hypoglycaemia whilst driving.
Pacienti musia byť poučení, aby previedli predbežné opatrenia na zabránenie hypoglykémie počas vedenia vozidiel.
This is particularly important in those who have reduced or absent awareness of the warnings of hypoglycaemia or have frequent episodes of hypoglycaemia.
To je obzvlášť dôležité u tých pacientov, ktorí majú zníženú alebo žiadnu schopnosť uvedomenia si výstražných symptómov hypoglykémie, alebo sa u nich prípady hypoglykémie vyskytujú často.
It should be considered whether it is advisable to drive or operate machines in these circumstances.
Musí sa zvážiť, či je vhodné za týchto podmienok viesť vozidlá alebo obsluhovať stroje.
No therapeutic clinical trials have been conducted with Tandemact.
Terapeutické klinické štúdie neboli s Tandemactom vykonané.
However, bioequivalence of Tandemact with coadministered pioglitazone and glimepiride has been demonstrated (see section 5.2).
Dokázalo sa však, že Tandemact je biologicky ekvivalentný súčasne podávanému pioglitazónu a glimepiridu (pozri časť 5. 2).
Adverse reactions reported in excess (> 0.5%) of placebo and as more than an isolated case in patients receiving pioglitazone in double-blind studies in combination with a sulphonylurea, including glimepiride, are listed below as MedDRA preferred term by system organ class and absolute frequency.
V nasledujúcom texte sú uvedené nežiaduce účinky, ktoré sa vyskytli častejšie ako pri placebe (> 0, 5%), a ktoré nepredstavovali ojedinelý prípad u pacientov užívajúcich pioglitazón v kombinácii so sulfonylureou vrátane glimepiridu v dvojito zaslepených štúdiách.
Frequencies are defined as: common > 1/ 100 ,< 1/10; uncommon > 1/1000 ,< 1/100; rare > 1/ 10000 ,< 1/1000; very rare < 1/10000; isolated reports: not known (cannot be estimated from the available data).
Frekvencie výskytu sú definované ako: časté > 1/ 100, < 1/ 10; menej časté > 1/ 1000, < 1/ 100; zriedkavé > 1/ 10000, < 1/ 1000; veľmi zriedkavé < 1/ 10000; jednotlivé hlásenia: nezmáme (odhad podľa dostupných údajov nie je možný).
Within each frequency grouping, undesirable effects are presented in order of decreasing seriousness.
V každej skupine s určitou frekvenciou výskytu sú nežiaduce účinky zoradené podla klesajúcej závažnosti.
PIOGLITAZONE IN COMBINATION THERAPY WITH SULPHONYLUREA
PIOGLITAZÓN V KOMBINOVANEJ TERAPII SO SULFONYLUREOU
Ear and labyrinth disorders Uncommon:
Ochorenia ucha a labyrintu Menej časté: vertigo
Uncommon:
Ochorenia oka Menej časté: porucha zraku
visual disturbance
Poruchy a ochorenia gastroinstestinálneho traktu Časté: plynatosť
Gastrointestinal disorders Common:
Celkové ochorenia a reakcie v mieste podania Menej časté: únava
General disorders and administration site conditions Uncommon:
Abnormálne laboratórne a funkčné vyšetrenia Časté: zvýšená hmotnosť
Metabolism and nutritional disorders Uncommon:
7 Poruchy metabolizmu a výživy Menej časté: hypoglykémia, zvýšená chuť do jedla
Nervous system disorders Common:
Poruchy nervového systému Časté: závraty
7 Renal and urinary disorders Uncommon:
Poruchy obličiek a močovej sústavy Menej časté: glykozúria, proteinúria
Skin and subcutaneous tissue disorders Uncommon:
Poruchy kože a podkožného tkaniva Menej časté: potenie
Oedema was reported in 6 – 9% of patients treated with pioglitazone over one year in controlled clinical trials.
Opuchy boli hlásené u 6- 9% pacientov liečených pioglitazónom v kontrolovaných klinických štúdiách dlhšie ako jeden rok.
The oedema rates for comparator groups (sulphonylurea, metformin) were 2 – 5%.
Výskyt opuchov bol 2- 5% v porovnávacích skupinách (sulfonylurea, metformín).
The reports of oedema were generally mild to moderate and usually did not require discontinuation of treatment.
Väčšinou boli hlásené mierne až stredné opuchy, ktoré si zvyčajne nevyžadovali ukončenie liečby.
In active comparator controlled trials mean weight increase with pioglitazone given as monotherapy was 2 – 3 kg over one year.
V kontrolovaných štúdiách s aktívnym komparátorom bolo priemerné zvýšenie hmotnosti v prípade liečby samotným pioglitazónom 2- 3 kg počas jedného roka.
In combination trials pioglitazone added to a sulphonylurea resulted in a mean weight increase over one year of 2.8 kg.
V štúdiách s kombináciou pioglitazónu a sulfonylurey bolo priemerné zvýšenie hmotnosti 2, 8 kg počas jedného roka.
Visual disturbance has been reported mainly early in treatment and is related to changes in blood glucose due to temporary alteration in the turgidity and refractive index of the lens as seen with other hypoglycaemic agents.
Poruchy zraku boli hlásené väčšinou na začiatku liečby a súviseli so zmenami v krvných hladinách glukózy vzhľadom na dočasnú zmenu v zaoblení a indexe lomu šošovky, ako so pozorovalo aj v prípade iných hypoglykemík.
In clinical trials with pioglitazone the incidence of elevations of ALT greater than three times the upper limit of normal was equal to placebo but less than that seen in metformin or sulphonylurea comparator groups.
V klinických štúdiách s pioglitazónom bol výskyt zvýšených hladín ALT trikrát vyšší ako horná hranica normálnej hodnoty a bol rovnaký ako v skupine s placebom, ale nižší ako sa pozorovalo v porovnávacích skupinách s metformínom alebo so sulfonylureou.
Rare cases of elevated liver enzymes and hepatocellular dysfunction have occurred in post-marketing experience.
V postmarketingovom sledovaní sa objavili zriedkavé prípady zvýšených hladín pečeňových enzýmov a poruchy hepatocelulárnych funkcií.
Although in very rare cases fatal outcome has been reported, causal relationship has not been established.
Aj keď bol vo veľmi zriedkavých prípadoch hlásený smrteľný následok, príčinný vzťah sa nedokázal.
Additional information on the individual active substances of the fixed dose combination
Dodatočné informácie o jednotlivých liečivách kombinácie so stálou dávkou.
In double blind placebo controlled clinical trials with pioglitazone upper respiratory tract infection and hypoaesthesia were common; sinusitis and insomnia were uncommon.
V dvojito slepých, placebom kontrolovaných klinických štúdiách s pioglitazónom boli často hlásené infekcie horných dýchacích ciest a hypoestézia; sinusitída a nespavosť boli menej časté.
In controlled clinical trials the incidence of reports of heart failure with pioglitazone treatment was the same as in placebo, metformin and sulphonylurea treatment groups.
V kontrolovaných klinických štúdiách bol pri liečbe s pioglitazónom výskyt hlásení srdcového zlyhania rovnaký ako v liečebnej skupine s placebom, metformínom a sulfonylureou, ale zvýšil sa, keď bol pioglitazón použitý v kombinovanej terapii s inzulínom.
Heart failure has been reported rarely with marketing use of pioglitazone.
Neviedlo to však k zvýšeniu úmrtnosti v tejto štúdii.
POST MARKETING DATA
ÚDAJE Z POSTMARKETINGOVÉHO SLEDOVANIA
Glimepiride
nie je známy
8 Immune system disorders Very rare:
8 Glimepirid
Allergic shock, allergic vasculitis
Alegický šok, alergická vaskulitída
Blood and lymphatic system disorders Rare:
Ochorenia krvi a lymfatického systému Zriedkavé:
Changes in haematology
Zmeny v hematológii
Gastro-intestinal disorders Very rare:
Poruchy a ochorenia gastrointestinálneho traktu Veľmi zriedkavé:
Vomiting, diarrhoea, nausea, abdominal pressure, feeling of fullness in the stomach, abdominal pain
Dávenie, hnačka, nauzea, tlak v bruchu, pocit plnosti brucha, bolesť brucha
Hepato-biliary disorders Very rare:
Ochorenia pečene a žlčových ciest Veľmi zriedkavé:
Hepatitis, impairment of liver function (with cholestasis and jaundice)
Hepatitída, porucha funkcie pečene (s cholestázou a žltačkou)
Hypersensitivity to light
Precitlivenosť na svetlo
Very rare:
Abnormálne laboratórne a funkčné vyšetrenia Veľmi zriedkavé:
Decrease in sodium serum concentrations
Zníženie koncentrácií sodíka v sére
In very rare cases mild hypersensivity reactions may develop into serious reactions with dyspnoea, fall in blood pressure and sometimes shock.
Vo veľmi zriedkavých prípadoch sa môžu z miernych reakcií precitlivenosti vyvinúť závažné reakcie s dyspnoe, poklesom krvného tlaku a niekedy šokom.
Cross allergenicity with sulphonylureas, sulphonamides or related substances is possible.
Krížová alergénnosť s derivátmi sulfonylurey, sulfónamidmi alebo príbuznými látkami je možná.
Moderate to severe thrombocytopenia, leucopenia, erythrocytopenia, agranulocytopenia, agranulocytosis, haemolytic anemia and pancyto-penia may occur.
Môže sa objaviť stredná až závažná trombocytopénia, leukopénia, erytrocytopénia, agranulocytopénia, agranulocytóza, hemolytická anémia a pancytopénia.
These are in general reversible upon discontinuation of medication.
Tieto sú vo všeobecnosti reverzibilné po prerušení liečby.
Gastro-intestinal complaints are very rare and seldom lead to discontinuation of therapy.
Gastrointestinálne ťažkosti boli veľmi zriedkavé a zriedkavo viedli k ukončeniu liečby.
Elevation of liver enzymes may occur.
Môže sa objaviť zvýšenie hladiny pečenových enzýmov.
In very rare cases, impairment of liver function (e. g. with cholestasis and jaundice) may develop, as well as hepatitis which may progress to liver failure.
Vo veľmi zriedkavých prípadoch sa môže vyvinúť porucha funkcií pečene (napr. cholestáza a žltačka), ako aj hepatitída, čo môže viesť k progresívnemu zlyhaniu pečene.
After ingestion of an overdosage of glimepiride, hypoglycaemia may occur, lasting from 12 to 72 hours, and may recur after initial recovery.
9 Po požití nadmernej dávky glimepiridu sa može objaviť hypoglykémia trvajúca od 12 do 72 hodín a môže sa objaviť opäť po prvotnom zotavení.
Nausea, vomiting and epigastric pain may occur.
Môže sa objaviť nauzea, dávenie a bolesti v oblasti epigastria.
9 Treatment of overdosage of Tandemact primarily consists of preventing absorption of glimepiride by inducing vomiting and then drinking water or lemonade with activated charcoal (adsorbent) and sodium-sulphate (laxative).
Liečba predávkovania Tandemactom pozostáva predovšetkým zo zabránenia absorpcie glimepiridu indukciou dávenia a následným príjmom vody alebo limonády s aktívnym čiernym uhlím (adsorbent) a síranom sodným (laxatívum).
If large quantities have been ingested, gastric lavage is indicated, followed by activated charcoal and sodium-sulphate.
Ak boli požité veľké množstvá, indikuje sa výplach žalúdka nasledovaný podaním aktívneho čierneho uhlia a síranu sodného.
In case of (severe) overdosage hospitalization in an intensive care department is indicated.
V prípade (závažného) predávkovania je potrebná hospitalizácia na jednotke intenzívnej starostlivosti.
Start the administration of glucose as soon as possible, if necessary by a bolus intravenous injection of 50 ml of a 50% solution, followed by an infusion of a 10% solution with strict monitoring of blood glucose.
Začnite podávať glukózu čo najskôr, ak je to nutné bolusovou intravenóznou injekciou 50 ml 50% - ného roztoku, po ktorom nasleduje infúzia 10% - ného roztoku s prísnym sledovaním hladín glukózy v krvi.
Blood glucose should be closely monitored.
Hladiny glukózy v krvi musia byť dôkladne sledované.
Combinations of oral blood glucose lowering drugs; ATC code:
ATC kód:
Tandemact combines two antihyperglycaemic agents with complementary mechanisms of action to improve glycaemic control in patients with type 2 diabetes: pioglitazone, a member of the thiazolidinedione class and glimepiride, a member of the sulphonylurea class.
Tandemact kombinuje dve antihyperglykemické liečivá so vzájomne sa dopĺňajúcimi mechanizmami účinku na zlepšenie glykemickej kontroly u pacientov s diabetes mellitus typu 2: pioglitazón, člen tiazolidíndiovej skupiny a glimepirid, člen skupiny sulfonylurey.
In a placebo controlled trial, patients with inadequate glycaemic control despite a three month insulin optimisation period were randomised to pioglitazone or placebo for 12 months.
10 V placebom kontrolovanej skúške boli pacienti s nedostatočnou glykemickou kontrolou navzdory trojmesačnému obdobiu inzulínovej optimalizácie randomizovaní po dobu 12 mesiacov na pioglitazón alebo placebo.
Patients receiving pioglitazone had a mean reduction in HbA1c of 0.45% compared with those continuing on insulin alone, and a reduction of insulin dose in the pioglitazone treated group.
Pacienti, ktorí dostávali pioglitazón, mali priemerné zníženie HbA1c 0. 45% v porovnaní s pacientmi, ktorí naďalej dostávali samotný inzulín, a zníženie dávky inzulínu v skupine liečenej pioglitazónom.
10 The effect of pioglitazone (45 mg monotherapy vs. placebo) was studied in a small 18-week trial in type 2 diabetics.
Účinok pioglitazónu (45 mg v monoterapii verzus placebo) u diabetikov 2. typu sa skúmal v malej štúdii trvajúcej 18 týždňov.
Similar changes in body fat distribution on pioglitazone have been accompanied by an improvement in insulin sensitivity.
Podobné zmeny distribúcie telového tuku účinkom pioglitazónu boli sprevádzané zlepšením inzulínovej senzitivity.
In most clinical trials, reduced total plasma triglycerides and free fatty acids, and increased HDL- cholesterol levels were observed as compared to placebo, with small, but not clinically significant increases in LDL-cholesterol levels.
Vo väčšine klinických štúdií sa v porovnaní s placebom pozorovalo zníženie celkovej plazmatickej hladiny triglyceridov a voľných mastných kyselín a zvýšenie hladiny HDL cholesterolu s nízkym, avšak klinicky nevýznamným zvýšením hladiny LDL cholesterolu.
Pioglitazone did not cause statistically significant increases in LDL cholesterol levels compared with placebo, whilst reductions were observed with metformin and gliclazide.
V porovnaní s placebom pioglitazón štatisticky významne nezvýšil hladinu LDL cholesterolu, kým u metformínu a gliklazidu bolo pozorované jej zníženie.
In PROactive, a cardiovascular outcome study, 5238 patients with type 2 diabetes mellitus and pre- existing major macrovascular disease were randomised to pioglitazone or placebo in addition to existing antidiabetic and cardiovascular therapy, for up to 3.5 years.
V PROactive, kardiovaskulárnej výslednej štúdii bolo 5238 pacientov s diabetes mellitus typu 2 a vopred existujúcou ťažkou makrovaskulárnou chorobou po dobu 3, 5 rokov randomizovaných na pioglitazón alebo placebo ako prídavok k existujúcej antidiabetickej a kardiovaskulárnej liečbe.
The study population had an average age of 62 years; the average duration of diabetes was 9.5 years.
Populácia v štúdii mala priemerný rok 62 rokov, priemerné trvanie diabetes bolo 9, 5 roka.
Approximately one third of patients were receiving insulin in combination with metformin and/ or a sulphonylurea.
Približne jedna tretina pacientov dostávala inzulín v kombinácii s metformínom a/ alebo sulfonylureou.
To be eligible patients had to have had one or more of the following: myocardial infarction, stroke, percutaneous cardiac intervention or coronary artery bypass graft, acute coronary syndrome, coronary artery disease, or peripheral arterial obstructive disease.
Pre zaradenie do štúdie museli mať pacienti aspoň jedno z nasledujúcich: infarkt myokardu, mŕtvicu, perkutánny srdcový zákrok alebo štep bypassu koronárnej tepny, akútny koronárny syndróm, chorobu koronárnej tepny alebo periférnu arteriálnu obštrukčnú chorobu.
Almost half of the patients had a previous myocardial infarction and approximately 20% had had a stroke.
Takmer polovica pacientov mala predchádzajúci infarkt myokardu a zhruba 20% malo predtým mŕtvicu.
Approximately half of the study population had at least two of the cardiovascular history entry criteria.
Približne polovica populácia štúdia mala aspoň dve vstupné kritériá kardiovaskulárnej anamnézy.
Almost all subjects (95%) were receiving cardiovascular medications (beta blockers, ACE inhibitors, angiotensin II antagonists, calcium channel blockers, nitrates, diuretics, aspirin, statins, fibrates).
Takmer všetky subjekty (95%) dostávali kardiovaskulárne lieky (betablokátory, inhibítory ACE, antagonisty angiotenzínu II, blokátory kalciového kanála, nitráty, diuretiká, aspirín, statíny, fibráty).
Although the study failed regarding its primary endpoint, which was a composite of all-cause mortality, non-fatal myocardial infarction, stroke, acute coronary syndrome, major leg amputation, coronary revascularisation and leg revascularisation, the results suggest that there are no long-term cardiovascular concerns regarding use of pioglitazone.
I keď štúdia nesplnila svoj primárny ukazovateľ, ktorým bolo kompozitum úmrtnosti zo všetkých príčin, z nezhubného infarktu myokardu, mŕtvice, akútneho koronárneho syndrómu, ťažkej amputácie nohy, koronárnej revaskularizácie a revaskularizácie nohy, výsledky naznačujú, že neexistujú žiadne dlhodobé kardiovaskulárne obavy týkajúce sa používania pioglitazónu.
However, the incidence of oedema, weight gain and heart failure were increased.
Zvýšil sa však výskyt edémov, prírastku na váhe a srdcového zlyhania.
No increase in mortality from heart failure was observed.
Nebolo pozorované zvýšenie úmrtnosti zo srdcového zlyhania.
Glimepiride acts mainly by stimulating insulin release from pancreatic beta cells.
Glimepirid účinkuje hlavne tak, že stimuluje uvoľnovanie inzulínu z pankreatických beta buniek.
As with other sulphonylureas this effect is based on an increase of responsiveness of the pancreatic beta cells to the physiological glucose stimulus.
Ako v prípade iných derivátov sulfonylurey, tento účinok je založený na vnímavosti pankreatických beta buniek na fyziologický stimulus glukózy.
Insulin release:
11 Uvoľňovanie inzulínu: