natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Additional information on hydrochlorothiazide interactions When administered concurrently, the following medicinal products may interact with thiazide diuretics:
Ďalšie informácie o interakciách s hydrochlorotiazidom Nasledujúce lieky môžu interagovať so súbežne podávanými tiazidovými diuretikami:
Renal clearance of lithium is reduced by thiazides, therefore the risk of lithium toxicity may be increased with hydrochlorothiazide.
Tiazidy znižujú obličkový klírens lítia, preto sa pri užívaní hydrochlorotiazidu môže zvýšiť riziko toxických účinkov lítia.
Potentiation of orthostatic hypotension may occur.
Môže sa vyskytnúť potenciovanie ortostatickej hypotenzie.
Antidiabetic medicinal products (oral agents and insulins):
Antidiabetiká (perorálne lieky a inzulíny):
Dosage adjustment of the antidiabetic medicinal product may be required (see section 4.4).
Môže byť potrebné upraviť dávkovanie antidiabetika (pozri časť 4. 4).
Absorption of hydrochlorothiazide is impaired in the presence of anionic exchange resins.
Absorpcia hydrochlorotiazidu je znížená v prítomnosti aniónových iónomeničových živíc.
Digitalis glycosides:
Digitálisové glykozidy:
Thiazide-induced hypokalaemia or hypomagnesaemia favour the onset of digitalis-induced cardiac arrhythmias (see section 4.4).
Tiazidmi vyvolaná hypokaliémia alebo hypomagneziémia napomáha vzniku srdcových arytmií vyvolaných digitálisom (pozri časť 4. 4).
The administration of an NSAID may reduce the diuretic, natriuretic and antihypertensive effects of thiazide diuretics in some patients.
U niektorých pacientov podávanie NSAID môže oslabiť diuretické, nátriuretické a antihypertenzívne účinky tiazidových diuretík.
Pressor amines (e. g. noradrenaline):
Presorické amíny (napr. noradrenalín):
The effect of pressor amines may be decreased.
Účinok presorických amínov sa môže znížiť.
Antigout medicine:
Lieky na liečbu dny:
Dosage adjustments of antigout medications may be necessary as hydrochlorothiazide may raise the level of serum uric acid.
Môže byť potrebné upraviť dávkovanie liekov na liečbu dny, pretože hydrochlorotiazid môže zvyšovať hladinu kyseliny močovej v sére.
Increase in dosage of probenecid or sulfinpyrazone may be necessary.
Môže byť potrebné zvýšiť dávkovanie probenecidu alebo sulfinpyrazónu.
Co-administration of thiazide diuretics may increase the incidence of hypersensitivity reactions to allopurinol.
Súbežné užívanie tiazidových diuretík môže zvyšovať výskyt reakcií z precitlivenosti na alopurinol.
Thiazide diuretics may increase serum calcium levels due to decreased excretion.
Tiazidové diuretiká môžu zvyšovať hladinu vápnika v sére následkom zníženej exkrécie.
If calcium supplements or calcium-sparing medicinal products (e. g. vitamin D therapy) must be prescribed, serum calcium levels should be monitored and calcium dosage adjusted accordingly.
Ak sa musia predpísať doplnky vápnika alebo lieky šetriace vápnik (napr. liečba vitamínom D), má sa monitorovať hladina vápnika v sére a patrične upraviť dávkovanie vápnika.
Curare derivatives (e. g. tubocurarine):
Deriváty kurare (napr. tubokurarín):
The effect of non-depolarising skeletal muscle relaxants may be potentiated by hydrochlorothiazide.
Hydrochlorotiazid môže potenciovať účinok nedepolarizujúcich myorelaxancií.
Other interactions:
7 Iné interakcie:
The hyperglycaemic effect of beta blockers and diazoxide may be enhanced by thiazides.
Tiazidy môžu zosilňovať hyperglykemizujúci účinok betablokátorov a diazoxidu.
Anticholinergic agents (e. g. atropine, biperiden) may increase the bioavailability of thiazide- type diuretics by decreasing gastrointestinal motility and stomach-emptying rate.
Anticholinergiká (napr. atropín, biperidén) môžu zvýšiť biologickú dostupnosť diuretík tiazidového typu znížením gastrointestinálnej motility a rýchlosti vyprázdnenia žalúdka.
Thiazides may increase the risk of adverse effects caused by amantadine.
Tiazidy môžu zvyšovať riziko nežiaducich účinkov vyvolaných amantadínom.
Thiazides may reduce the renal excretion of cytotoxic medicinal products (e. g. cyclophosphamide, methotrexate) and potentiate their myelosuppressive effects.
Tiazidy môžu znižovať vylučovanie cytotoxických liekov obličkami (napr. cyklofosfamid, metotrexát) a potenciovať ich myelosupresívne účinky.
Aliskiren was not teratogenic in rats or rabbits (see section 5.3).
Aliskiren nemal teratogénne účinky u potkanov a králikov (pozri časť 5. 3).
Other substances that act directly on the RAS have been associated with serious foetal malformations and neonatal death when used during second and third trimesters.
Iné látky, ktoré priamo pôsobia na RAS, sa spájali so závažnými malformáciami plodu a smrťou novorodencov, keď sa používali počas druhého a tretieho trimestra.
7 Prolonged exposure to thiazides during the third trimester of pregnancy can reduce maternal plasma volume as well as uteroplacental blood flow, which may cause a foeto-placental ischaemia and growth retardation.
Dlhodobejšie vystavenie účinkom tiazidov počas tretieho trimestra gravidity môže znížiť objem plazmy u matky, ako aj uteroplacentárny prietok krvi, čo môže zapríčiniť fetoplacentárnu ischémiu a spomalenie rastu.
Moreover, rare cases of hypoglycaemia and thrombocytopenia in neonates have been reported following exposure near term.
Okrem toho sa po expozícii krátko pred pôrodom zaznamenali zriedkavé prípady hypoglykémie a trombocytopénie u novorodencov.
No specific clinical studies have been performed with this combination, therefore Rasilez HCT should not be used during the first trimester of pregnancy or in women planning to become pregnant and is contraindicated during the second and third trimesters (see section 4.3).
S touto kombináciou sa nevykonali osobitné klinické skúšania, preto sa Rasilez HCT nemá používať počas prvého trimestra gravidity alebo u žien, ktoré plánujú otehotnieť, a je kontraindikovaný počas druhého a tretieho trimestra (pozri časť 4. 3).
Lactation Rasilez HCT is contraindicated during lactation (see section 4.3).
Laktácia Rasilez HCT je kontraindikovaný v období laktácie (pozri časť 4. 3).
They can produce adverse biological effects including hypokalaemia, haemolysis (glucose-6-phosphate dehydrogenase (G6PD) defect) and hypersensitivity due to sulphonamide properties.
Môžu vyvolávať nežiaduce biologické účinky vrátane hypokaliémie, hemolýzy (defekt glukózo- 6- fosfátdehydrogenázy (G6PD)) a precitlivenosti, súvisiace s vlastnosťami sulfónamidov.
Rasilez HCT is unlikely to affect the ability to drive and use machines.
Nie je pravdepodobné, že Rasilez HCT ovplyvňuje schopnosť viesť vozidlá a obsluhovať stroje.
Aliskiren/ hydrochlorothiazide combination The safety of Rasilez HCT has been evaluated in 9 clinical trials with more than 3,900 patients, including over 700 treated for over 6 months, and 190 for over 1 year.
Kombinácia aliskiren/ hydrochlorotiazid Bezpečnosť Rasilezu HCT sa hodnotila v 9 klinických skúšaniach s viac ako 3 900 pacientmi, z ktorých viac ako 700 bolo liečených vyše 6 mesiacov a 190 vyše 1 roka.
Treatment with Rasilez HCT had an overall incidence of adverse experiences at doses up to 300 mg/ 25 mg similar to placebo.
Celková incidencia nežiaducich príhod pri liečbe Rasilezom HCT bola do dávky 300 mg/ 25 mg podobná ako pri placebe.
The frequency of adverse reactions listed below is defined using the following convention: very common (≥ 1/ 10); common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10); uncommon (≥ 1/ 1,000 to < 1/ 100); rare (≥ 1/ 10,000 to < 1/ 1,000); very rare (< 1/ 10,000), not known (cannot be estimated from the available data).
Frekvencia nežiaducich reakcií uvedených nižšie je definovaná pomocou nasledujúcej konvencie: veľmi časté (≥ 1/ 10); časté (≥ 1/ 100 až < 1/ 10); menej časté (≥ 1/ 1 000 až < 1/ 100); zriedkavé (≥ 1/ 10 000 až < 1/ 1 000); veľmi zriedkavé (< 1/ 10 000), neznáme (z dostupných údajov).
Diarrhoea:
8 Hnačka:
Diarrhoea is a dose-related adverse drug reaction for aliskiren.
Hnačka je nežiaduca lieková reakcia na aliskiren súvisiaca s veľkosťou dávky.
In controlled clinical trials, the incidence of diarrhoea in Rasilez HCT-treated patients was 1.3% compared to 1.4% for aliskiren- or 1.9% for hydrochlorothiazide-treated patients.
V kontrolovaných klinických skúšaniach bola incidencia hnačky u pacientov liečených Rasilezom HCT 1, 3% v porovnaní s 1, 4% u pacientov liečených aliskirenom alebo 1, 9% u pacientov liečených hydrochlorotiazidom.
In a large placebo-controlled clinical trial, the opposite effects of aliskiren (150 mg or 300 mg) and hydrochlorothiazide (12.5 mg or 25 mg) on serum potassium approximately balanced each other in many patients.
Vo veľkom klinickom skúšaní kontrolovanom placebom sa opačné účinky aliskirenu (150 mg alebo 300 mg) a hydrochlorotiazidu (12, 5 mg alebo 25 mg) na sérový draslík u mnohých pacientov približne vyrovnávali.
Periodic determinations of serum potassium to detect possible electrolyte imbalance should be performed in patients at risk at appropriate intervals (see sections 4.4 and 4.5).
U rizikových pacientov je potrebné v náležitých intervaloch pravidelne stanovovať sérový draslík, aby sa zistila prípadná nerovnováha elektrolytov (pozri časti 4. 4 a 4. 5).
8 Additional information on individual components Adverse reactions previously reported with one of the individual components may occur with Rasilez HCT even if not observed in clinical trials.
Ďalšie informácie o jednotlivých zložkách Nežiaduce reakcie hlásené v minulosti pri jednej zo zložiek sa môžu vyskytnúť pri Rasileze HCT, aj keď sa v klinických skúšaniach nepozorovali.
Aliskiren Treatment with Aliskiren up to 300 mg resulted in an overall incidence of adverse reactions similar to placebo.
Aliskiren Pri liečbe aliskirenom do dávky 300 mg bola celková incidencia nežiaducich reakcií podobná ako pri placebe.
Rash Angioedema
Exantém Angioedém
In controlled clinical trials, angioedema occurred rarely during treatment with aliskiren with rates comparable to treatment with placebo or hydrochlorothiazide.
V kontrolovaných klinických skúšaniach sa angioedém počas liečby aliskirenom zaznamenal zriedkavo, s výskytom porovnateľným pri liečbe placebom alebo hydrochlorotiazidom.
In the event of any signs suggesting an allergic reaction patients should discontinue treatment and contact the physician (see section 4.4).
V prípade akýchkoľvek príznakov poukazujúcich na alergickú reakciu pacienti majú prerušiť liečbu a spojiť sa s lekárom (pozri časť 4. 4).
The incidence of cough was similar in placebo (0.6%) and aliskiren-treated (0.9%) patients.
Incidencia kašľa bola podobná u pacientov, ktorí dostávali placebo (0, 6%) a aliskiren (0, 9%).
This effect is also seen with other agents acting on the RAS, such as ACEIs and angiotensin receptor blockers.
Tento účinok sa pozoruje aj pri iných látkach pôsobiacich na RAS, napr. pri ACEI a blokátoroch receptorov angiotenzínu.
Increases in serum potassium were minor and infrequent in patients with essential hypertension treated with aliskiren alone (0.9% compared to 0.6% with placebo).
Zvýšenie draslíka v sére pacientov s esenciálnou hypertenziou liečených samotným aliskirenom bolo malé a zriedkavé (0, 9% v porovnaní s 0, 6% pri placebe).
However, in one study where aliskiren was used in combination with an ACEI in a diabetic population, increases in serum potassium were more frequent (5.5%).
Naproti tomu v jednom klinickom skúšaní, v ktorom sa aliskiren podával v kombinácii s ACEI populácii diabetikov, bolo zvýšenie draslíka v sére častejšie (5, 5%).
Therefore, as with any agent acting on the RAS, routine monitoring of electrolytes and renal function is indicated in patients with diabetes mellitus, kidney disease, or heart failure.
Tak ako pri každej látke ovplyvňujúcej RAS je preto potrebné rutinné monitorovanie elektrolytov a funkcie obličiek u pacientov s diabetes mellitus, ochorením obličiek alebo zlyhávaním srdca.
In post-marketing experience, renal dysfunction and cases of acute renal failure have been reported in patients at risk (see section 4.4).
Po uvedení na trh sa zaznamenala porucha funkcie obličiek a prípady akútneho zlyhania obličiek u rizikových pacientov (pozri časť 4. 4).
9 Blood and lymphatic system disorders
9 Hydrochlorotiazid Medzi nežiaduce účinky (bez ohľadu na vzťah k lieku) hlásené pri používaní samotného hydrochlorotiazidu patria:
Aplastic anaemia, bone marrow depression, neutropenia/ agranulocytosis, haemolytic anaemia, leucopenia, thrombocytopenia
Aplastická anémia, útlm kostnej drene, neutropénia/ agranulocytóza, hemolytická anémia, leukopénia, trombocytopénia
Restlessness, light-headedness, vertigo, paraesthesia, dizziness
Nepokoj, slabé závraty, vertigo, parestézia, závraty
Transient blurred vision, xanthopsia
Prechodné neostré videnie, xantopsia
Respiratory distress (including pneumonitis and pulmonary oedema)
Ťažkosti pri dýchaní (vrátane pneumonitídy a pľúcneho edému)
Pancreatitis, anorexia, diarrhoea, constipation, gastric irritation, sialadenitis, loss of appetite
Pankreatitída, anorexia, hnačka, zápcha, podráždenie žalúdka, sialoadenitída, strata chuti do jedenia
Jaundice (intrahepatic cholestatic jaundice)
Žltačka (intrahepatálna cholestatická žltačka)
Anaphylactic reactions, toxic epidermal necrolysis, necrotising angiitis (vasculitis, cutaneous vasculitis), cutaneous lupus erythematosus-like reactions, reactivation of cutaneous lupus erythematosus, photosensitivity reactions, rash, urticaria
Anafylaktické reakcie, toxická epidermálna nekrolýza, nekrotizujúca angiitída (vaskulitída, kožná vaskulitída), kožné reakcie podobné lupus erythematosus, reaktivácia kožného lupus erythematosus, reakcie z fotosenzitivity, exantém, urtikária
Weakness, muscle spasm
Slabosť, svalové spazmy
Interstitial nephritis, renal dysfunction
Intersticiálna nefritída, renálna dysfunkcia
Electrolyte imbalance, including hypokalaemia and hyponatraemia (see section 4.4), hyperuricaemia, glycosuria, hyperglycaemia, increases in cholesterol and triglycerides
Nerovnováha elektrolytov vrátane hypokaliémie a hyponatriémie (pozri časť 4. 4), hyperurikémia, glykozúria, hyperglykémia, zvýšenie hodnôt cholesterolu a triacylglycerolov
No information is available on the treatment of overdose with Rasilez HCT.
Nie sú dostupné informácie o liečbe predávkovania Rasilezom HCT.
Hypokalaemia may result in muscle spasms and/ or accentuate cardiac arrhythmias associated with the concomitant use of digitalis glycosides or certain antiarrhythmic medicinal products.
Hypokaliémia môže mať za následok svalové kŕče a/ alebo môže zosilniť srdcové arytmie spojené so súbežným užívaním digitálisových glykozidov alebo niektorých antiarytmických liekov.
Renin inhibitor (aliskiren) combinations with diuretics (hydrochlorothiazide), ATC code:
Farmakoterapeutická skupina: kombinácie inhibítora renínu (aliskiren) s diuretikami (hydrochlorotiazid), ATC kód:
Aliskiren belongs to the class of direct renin inhibitors and hydrochlorothiazide to the class of thiazide diuretics.
Rasilez HCT kombinuje dve antihypertenzívne látky na zníženie krvného tlaku u pacientov s esenciálnou hypertenziou: aliskiren patrí do triedy priamych inhibítorov renínu a hydrochlorotiazid do triedy tiazidových diuretík.
Aliskiren Aliskiren is an orally active, non-peptide, potent and selective direct inhibitor of human renin.
Aliskiren Aliskiren je perorálne aktívny, nepeptidový, účinný a selektívny priamy inhibítor humánneho renínu.
By inhibiting the enzyme renin, aliskiren inhibits the renin-angiotensin system (RAS) at the point of activation, blocking the conversion of angiotensinogen to angiotensin I and decreasing levels of angiotensin I and angiotensin II.
Aliskiren inhibíciou enzýmu renín inhibuje systém renín- angiotenzín (RAS) v bode aktivácie, čím blokuje konverziu angiotenzinogénu na angiotenzín I a znižuje hladiny angiotenzínu I a angiotenzínu II.
Whereas other agents that inhibit the RAS (angiotensin converting enzyme inhibitors (ACEI) and angiotension II receptor blockers (ARB)) cause a compensatory rise in plasma renin activity (PRA), treatment with aliskiren decreases PRA in hypertensive patients by approximately 50 to 80%.
Zatiaľ čo iné látky, ktoré inhibujú RAS (inhibítory enzýmu konvertujúceho angiotenzín (ACEI) a blokátory receptorov angiotenzínu II (ARB)) spôsobujú kompenzačné zvýšenie plazmatickej renínovej aktivity (PRA), liečba aliskirenom znižuje PRA u pacientov s hypertenziou približne o 50 až 80%.
In hypertensive patients, once-daily administration of aliskiren at doses of 150 mg and 300 mg provided dose-dependent reductions in both systolic and diastolic blood pressure that were maintained over the entire 24-hour dose interval (maintaining benefit in the early morning) with a mean peak to trough ratio for diastolic response of up to 98% for the 300 mg dose.
U pacientov s hypertenziou podávanie aliskirenu raz denne v dávke 150 mg a 300 mg vyvolávalo pokles systolického aj diastolického krvného tlaku závislý od dávky, ktorý sa udržal počas celého 24 - hodinového intervalu medzi dávkami (zachovávajúc priaznivý účinok zavčas ráno) s priemerným pomerom maxima a minima diastolickej odpovede až do 98% pri dávke 300 mg.
With cessation of treatment, blood pressure gradually returned towards baseline levels over a period of several weeks, with no evidence of a rebound effect for blood pressure or PRA.
Po prerušení liečby sa hodnoty krvného tlaku postupne vrátili na východiskové hodnoty v priebehu niekoľkých týždňov, pričom „ rebound ” účinok na krvný tlak alebo PRA sa nedokázal.
In a 6-month study of 599 patients with hypertension, type 2 diabetes mellitus and nephropathy, all of whom were receiving losartan 100 mg and optimised antihypertensive background therapy, addition of aliskiren 300 mg achieved a 20% reduction versus placebo in urinary albumin: creatinine ratio (UACR), i. e. from 58 mg/ mmol to 46 mg/ mmol.
V klinickom skúšaní trvajúcom 6 mesiacov s 599 pacientmi s hypertenziou, diabetes mellitus 2. typu a nefropatiou, ktorí všetci dostávali 100 mg losartanu a optimalizovanú základnú liečbu hypertenzie, sa pridaním aliskirenu 300 mg dosiahlo oproti placebu zníženie pomeru albumín: kreatinín v moči (UACR) o 20%, t. j. z 58 mg/ mmol na 46 mg/ mmol.
The proportion of patients who had UACR reduced at least 50% from baseline to endpoint was 24.7% and 12.5% for aliskiren and placebo, respectively.
Podiel pacientov, ktorých UACR sa znížil o najmenej 50% od východiskovej hodnoty do koncového bodu sledovania, bol 24, 7% pri aliskirene a 12, 5% pri placebe.
1.9% for placebo) of serum potassium concentration (≥ 6.0 mmol/ l), although this was not statistically significant.
Aliskiren neovplyvnil sérovú koncentráciu kreatinínu, ale spájal sa so zvýšenou frekvenciou (4, 2% oproti 1, 9% pri placebe) koncentrácie draslíka v sére (≥ 6, 0 mmol/ l), hoci rozdiel nebol štatisticky významný.
In a 3-month study of 302 patients with mild stable heart failure, all of whom were receiving standard therapy for stable heart failure, addition of aliskiren 150 mg was well tolerated.
V klinickom skúšaní trvajúcom 3 mesiace s 302 pacientmi s ľahkým stabilným zlyhávaním srdca, ktorí všetci dostávali štandardnú liečbu stabilného zlyhávania srdca, sa pridanie aliskirenu 150 mg dobre tolerovalo.
B-type natriuretic peptide (BNP) levels were reduced by 25% in the aliskiren arm compared to placebo.
Hladiny nátriuretického peptidu typu B (BNP) sa v skupine aliskirenu v porovnaní s placebom znížili o 25%.
Combination therapy studies are available for aliskiren added to the diuretic hydrochlorothiazide, the ACEI ramipril, the calcium channel blocker amlodipine, the ARB valsartan, and the beta blocker atenolol.
Dostupné sú klinické štúdie kombinovanej liečby aliskirenom pridaným k diuretiku hydrochlorotiazidu, ACEI ramiprilu, blokátoru kalciových kanálov amlodipínu, ARB valsartanu a k betablokátoru atenololu.
Hydrochlorothiazide The site of action of thiazide diuretics is primarily in the renal distal convoluted tubule.
11 Hydrochlorotiazid Miesto účinku tiazidových diuretík je predovšetkým v obličkovom distálnom stočenom tubule.
The mode of action of thiazides is through inhibition of the Na+Cl- symporter by competing for the Cl- site, thereby affecting electrolyte reabsorption mechanisms: directly increasing sodium and chloride excretion to an approximately equal extent, and indirectly by this diuretic action reducing plasma volume, with
Mechanizmus účinku tiazidov je založený na inhibícii symportéra Na+Cl - kompetíciou o miesto Cl -, čím sa ovplyvňujú mechanizmy reabsorpcie elektrolytov: priamo zvyšovaním vylučovania sodíka a chloridu približne v rovnakom rozsahu, a nepriamo týmto diuretickým pôsobením, ktorým sa znižuje objem plazmy s následným zvýšením plazmatickej renínovej aktivity, sekrécie aldosterónu a straty draslíka močom, a znížením draslíka v sére.
Aliskiren/ hydrochlorothiazide Over 3,900 hypertensive patients received Rasilez HCT once daily in clinical trials.
Aliskiren/ hydrochlorotiazid V klinických skúšaniach dostávalo Rasilez HCT raz denne viac ako 3 900 pacientov s hypertenziou.
In hypertensive patients, once-daily administration of Rasilez HCT provided dose-dependent reductions in both systolic and diastolic blood pressure that were maintained over the entire 24-hour dose interval.
U pacientov s hypertenziou podávanie Rasilezu HCT raz denne viedlo k zníženiu systolického aj diastolického tlaku krvi závislému od dávky, ktoré sa zachovalo počas celého 24- hodinového dávkovacieho intervalu.
The antihypertensive effect is largely manifested within 1 week and the maximum effect is generally seen within 4 weeks. The blood-pressure-lowering effect was sustained during long-term treatment, and was independent of age, gender, body mass index and ethnicity.
Antihypertenzívny účinok sa udržal počas dlhodobej liečby a nezávisel od veku, pohlavia, indexu telesnej hmotnosti a etnickej príslušnosti.
Upon withdrawal of the aliskiren treatment (aliskiren with or without hydrochlorothiazide add-on), the return of blood pressure towards baseline was gradual (3-4 weeks) with no evidence of the rebound effect.
Po skončení liečby aliskirenom (aliskiren s pridaným hydrochlorotiazidom alebo bez neho) bol návrat krvného tlaku k východiskovej hodnote postupný (3−4 týždne), bez preukázaného „ rebound ” účinku.
Rasilez HCT was studied in a placebo-controlled trial including 2,762 hypertensive patients with diastolic blood pressure ≥ 95 mmHg and < 110 mmHg (mean baseline blood pressure of 153.6/ 99.2 mmHg).
Rasilez HCT sa skúmal v skúšaní kontrolovanom placebom, do ktorého bolo zaradených 2 762 pacientov s hypertenziou s diastolickým tlakom krvi ≥ 95 mmHg a < 110 mmHg (priemerný východiskový tlak krvi 153, 6/ 99, 2 mmHg).
In this study, Rasilez HCT in doses from 150 mg/ 12.5 mg to 300 mg/ 25 mg produced dose-dependent blood pressure reductions (systolic/ diastolic) from 17.6/ 11.9 mmHg to 21.2/ 14.3 mmHg, respectively, compared to 7.5/ 6.9 mmHg with placebo.
V tejto štúdii Rasilez HCT v dávkach od 150 mg/ 12, 5 mg do 300 mg/ 25 mg vyvolával zníženie tlaku krvi (systolického/ diastolického) závislé od dávky od 17, 6/ 11, 9 mmHg do 21, 2/ 14, 3 mmHg, v porovnaní so 7, 5/ 6, 9 mmHg pri placebe.
When administered in hypertensive patients with markedly elevated blood pressure (systolic blood pressure ≥ 160 mmHg and/ or diastolic blood pressure ≥ 100 mmHg), Rasilez HCT in doses from 150 mg/ 12.5 mg to 300 mg/ 25 mg administered without up-titration from monotherapy demonstrated significantly greater systolic/ diastolic blood pressure control rates (< 140/ 90 mmHg) as compared to the respective monotherapies.
Keď sa Rasilez HCT podával pacientom s hypertenziou s výrazne zvýšeným tlakom krvi (systolický tlak krvi ≥ 160 mmHg a/ alebo diastolický tlak krvi ≥ 100 mmHg), pri dávkach od 150 mg/ 12, 5 mg do 300 mg/ 25 mg podávaných po monoterapii bez titrácie nahor sa ukázali významne vyššie podiely pacientov s úpravou systolického/ diastolického tlaku krvi (< 140/ 90 mmHg) v porovnaní so zodpovedajúcimi monoterapiami.