natgillin/translations-raw huggingface dataset:
With respect to mutations on codons 33, 82, 84 and 90 approximately 4% had no mutations, 24% had mutations at
S ohľadom na mutácie v kodóne 33, 82, 84 a 90, približne 4% nemali žiadne mutácie, 24% malo mutácie v kodóne 82 (menej ako 1% pacientov malo mutáciu V82L) a 90, 18% malo mutáciu v kodónoch 84 a 90 a 53% malo najmenej jednu kľúčovú mutáciu v kodóne 90.
One patient in the APTIVUS arm had four mutations.
Jeden pacient v APTIVUS ramene mal štyri mutácie.
In addition the majority of participants had mutations associated with both NRTI and NNRTI resistance.
Navyše väčšina pacientov mala mutácie spojené s rezistenciou 18 NRTI a aj NNRTI.
There was an average decrease in susceptibility of 2-fold wild type (WT) for tipranavir, 12-fold WT for amprenavir, 55-fold WT for atazanavir, 41-fold WT for indinavir, 87-fold WT for lopinavir, 41- fold WT for nelfinavir, 195-fold WT for ritonavir, and 20-fold WT for saquinavir.
Vyskytol sa priemerne 2- násobný pokles citlivosti divého typu (WT) na tipranavir, 12- násobne WT na amprenavir, 55- násobok WT na atazanavir, 41- násobok WT na indinavir, 87 – násobok WT na lopinavir, 41- násobok WT na nelfinavir, 195– násobok WT na ritonavir a 20– násobok WT na sachinavir.
Combined 48-week treatment response (composite endpoint defined as patients with a confirmed ≥ 1 log RNA drop from baseline and without evidence of treatment failure) for both studies was 34% in the APTIVUS/ ritonavir arm and 15% in the comparator arm.
Odpoveď na kombinovanú 48 týždňovú liečbu (výsledný koncový bod určený, keď pacienti s potvrdenou ≥1 log RNA poklesli z východiskovej hodnoty a bez dôkazu zlyhania liečby) bola v oboch štúdiách 34% v APTIVUS/ ritonavirovom ramene a 15% v porovnávacom ramene.
Treatment response* at week 48 (pooled studies RESIST-1 and RESIST-2 in treatment- experienced patients)
Odpoveď na liečbu * v 48. týždni (Spojené štúdie RESIST- 1 a RESIST- 2 u pacientov s terapeutickou skúsenosťou).
RESIST study
Štúdia RESIST Celková populácia
APTIVUS/ RTV
APTIVUS/ RTV n (%)
CPI/ RTV**
N
n (%)
CPI/ RTV ** n (%)
N n (%)
N
N
p- hodnota
FAS PP - with ENF (FAS) - without ENF (FAS) Genotypically Resistant LPV/ rtv
FAS PP - s ENF (FAS) - bez ENF (FAS) Genotypicky rezistentný LPV/ rtv
* Composite endpoint defined as patients with a confirmed 1 log RNA drop from baseline and without evidence of treatment failure ** Comparator PI/ RTV:
* Výsledný koncový bod určený, keď pacienti s potvrdeným 1 log RNA poklesli z východiskových hodnôt a bez dôkazu zlyhania liečby ** Porovnávací bod PI/ RTV:
LPV/ r 400/ 100 mg bid (n=358), IDV/ r 800/ 100 mg bid (n=23), SQV/ r 1000/ 100 mg bid or 800/ 200 mg bid (n=162), APV/ r 600/ 100 mg bid (n=194) ENF Enfuvirtide; FAS Full Analysis Set; PP Per Protocol; APV/ rtv Amprenavir/ ritonavir; IDV/ rtv Indinavir/ ritonavir; LPV/ rtv Lopinavir/ ritonavir; SQV/ rtv Saquinavir/ ritonavir
LPV/ r 400/ 100 mg 2x denne (n=358), IDV/ r 800/ 100 mg 2x denne (n=23), SQV/ r 1000/ 100 mg 2x denne, alebo 800/ 200 mg 2x denne (n=162), APV/ r 600/ 100 mg 2x denne (n=194) ENF Enfurtide; FAS Celkový set analýzy, PP Per Protokol; APV/ rtv Amprenavir/ ritonavir; IDV/ rtv Idinavir/ ritonavir; LPV/ rtv Lopinavir/ ritonavir; SQV/ rtv Sachinavir/ ritonavir
Combined 48-week median time to treatment failure for both studies was 115 days in the APTIVUS/ ritonavir arm and 0 days in the comparator arm (no treatment response was imputed to day 0).
Kombinovaný 48– týždňový priemerný čas do zlyhania liečby pre obe štúdie bol 115 dní v APTIVUS/ ritonavirovom ramene a 0 dní v porovnávacom ramene (ku dňu 0 nebola odozva na liečbu)
Through 48 weeks of treatment, the proportion of patients in the APTIVUS/ ritonavir arm compared to the comparator PI/ ritonavir arm with HIV-1 RNA < 400 copies/ ml was 30% and 14% respectively, and with HIV-1 RNA < 50 copies/ ml was 23% and 10% respectively.
14% a s HIV- 1 RNA < 50 kópií/ ml bol 23% resp. a 10%.
Among all randomised and treated patients, the median change from baseline in HIV-1 RNA at the last measurement up to Week 48 was -0.64 log10 copies/ ml in patients receiving APTIVUS/ ritonavir versus -0.22 log10 copies/ ml in the comparator PI/ ritonavir arm.
Medzi všetkými randomizovanými a liečenými pacientmi bola priemerná zmena východiskových hodnôt v HIV- 1 RNA pri poslednom meraní v 48. týždni- 0, 64 log10 kópií/ ml u pacientov dostávajúcich APTIVUS/ ritonavir oproti- 0, 22 log10 kópií/ ml u porovnávacieho ramena PI/ ritonavir.
19 Among all randomised and treated patients, the median change from baseline in CD4+ cell count at the last measurement up to Week 48 was +23 cells/ mm3 in patients receiving APTIVUS/ ritonavir (N=740) versus +4 cells/ mm3 in the comparator PI/ ritonavir (N=727) arm.
19 Medzi všetkými randomizovanými a liečenými pacientmi bola priemerná zmena východiskových hodnôt počtu CD4+ buniek v poslednom meraní v 48. týždni +23 buniek/ mm³ u pacientov dostávajúcich APTIVUS/ ritonavir (N=740) oproti +4 buniek/ mm³ u porovnávacieho ramena PI/ ritonavir (N=727).
The superiority of APTIVUS co-administered with low dose ritonavir over the comparator protease inhibitor/ ritonavir arm was observed for all efficacy parameters at week 48.
Prevaha APTIVUSU podávaného spolu s nízkou dávkou ritonaviru nad porovnávacím ramenom proteázového inhibítora/ ritonaviru bola pozorovaná vo všetkých parametroch účinnosti v 48. týždni.
It has not been shown that APTIVUS is superior to these boosted comparator protease inhibitors in patients harbouring strains susceptible to these protease inhibitors.
Nebolo preukázané, že APTIVUS má prevahu nad týmito posilňujúcimi porovnávacími inhibítormi proteáz u pacientov, u ktorých sa vytvorili kmene citlivé na tieto inhibítory proteáz.
RESIST data also demonstrate that APTIVUS co- administered with low dose ritonavir exhibits a better treatment response at 48 weeks when the OBR contains genotypically available antiretroviral agents (eg enfuvirtide).
RESIST údaje tiež poukazujú na to, že APTIVUS podávaný spolu s nízkou dávkou ritonaviru vykazuje lepšiu terapeutickú odpoveď v 48 týždni, ak OBR obsahuje genotypicky dostupnú antiretrovírusovú látku (napr. enfuvirtid).
At present there are no results from controlled trials evaluating the effect of APTIVUS on clinical progression of HIV.
V súčasnosti neexistujú žiadne výsledky z kontrolovaných štúdií hodnotiacich účinok APTIVUSU na klinickú progresiu HIV.
Analyses of tipranavir resistance in treatment experienced patients:
Analýzy rezistencie na tipranavir u predtým liečených pacientov:
APTIVUS/ ritonavir response rates in the RESIST studies were assessed by baseline tipranavir genotype and phenotype.
Miera odpovede APTIVUS/ ritonavir v RESIST štúdiách bola hodnotená podľa počiatočného genotypu a fenotypu tipranaviru.
Relationships between baseline phenotypic susceptibility to tipranavir, primary PI mutations, protease mutations at codons 33, 82, 84 and 90, tipranavir resistance-associated mutations, and response to APTIVUS/ ritonavir therapy were assessed.
Hodnotené boli súvislosti medzi počiatočnou fenotypovou citlivosťou na tipranavir, primárne PI mutácie, proteázové mutácie na kodónoch 33, 82, 84 a 90, mutácie súvisiace s rezistenciou na tipranavir a odpoveď na liečbu APTIVUS/ ritonavir.
− Primary PI mutations:
− Primárne PI mutácie:
Response rates were higher in APTIVUS/ ritonavir patients than comparator PI boosted with ritonavir in new enfuvirtide patients, or patients without new enfuvirtide.
U APTIVUS/ ritonavir pacientov bola miera odpovede vyššia ako u komparátora PI podporeného ritonavirom u nových enfuvirtidových pacientov alebo pacientov bez nového enfuvirtidu.
− Mutations at protease codons 33, 82, 84 and 90:
− Mutácie na proteázových kodónoch 33, 82, 84 a 90:
− Tipranavir resistance-associated mutations:
− Mutácie súvisiace s rezistenciou na tipranavir:
Virological response to APTIVUS/ ritonavir therapy has been evaluated using a tipranavir-associated mutation score based on baseline genotype in RESIST-1 and RESIST-2 patients.
Virologická odpoveď na liečbu APTIVUS/ ritonavir bola hodnotená použitím bodovania mutácie súvisiacej s tipranavirom na základe počiatočného genotypu u RESIST- 1 a RESIST- 2 pacientov.
This score (counting the 16 amino acids that have been associated with reduced tipranavir susceptibility and/ or reduced viral load response:
Toto bodovanie (počítajúce 16 aminokyselín, ktoré sa spájajú so zníženou citlivosťou na tipranavir a/ alebo zníženou odpoveďou na vírusovú záťaž:
10V, 13V, 20M/ R/ V, 33F, 35G, 36I, 43T, 46L, 47V, 54A/ M/ V, 58E, 69K, 74P, 82L/ T, 83D and 84V) was applied to baseline viral protease sequences.
10V, 13V, 20M/ R/ V, 33F, 35G, 36I, 43T, 46L, 47V, 54A/ M/ V, 58E, 69K, 74P, 82L/ T, 83D a 84V) bolo aplikované na počiatočné sekvencie vírusovej proteázy.
A correlation between the tipranavir mutation score and response to APTIVUS/ ritonavir therapy at week 48 has been established.
Bola zistená korelácia medzi bodovaním mutácie tipranaviru a odpoveďou na liečbu APTIVUS/ ritonavir v 48. týždni.
At 48-weeks, a higher proportion of patients receiving APTIVUS/ ritonavir achieved a treatment response in comparison to the comparator protease inhibitor/ ritonavir for nearly all of the possible combinations of genotypic resistance mutations (see table below).
V 48. týždni dosiahol terapeutickú odpoveď vyšší podiel pacientov liečených APTIVUSOM/ ritonavirom, oproti porovnávanému inhibítoru proteázy/ ritonaviru pre takmer všetky možné kombinácie mutácií genotypovej rezistencie (pozri tabuľku dolu).
20 Proportion of patients achieving treatment response at Week 48 (confirmed ≥ 1 log10 copies/ ml decrease in viral load compared to baseline), according to tipranavir baseline mutation score and enfuvirtide use in RESIST patients
20 Podiel pacientov dosahujúcich odpoveď na liečbu v 48. týždni (potvrdené zníženie ≥1 log10 kópií/ ml vo vírusovej záťaži v porovnaní so začiatkom), podľa počiatočného bodovania mutácie tipranaviru a použitia enfuvirtidu u RESIST pacientov
No New ENF*
Nie nový ENF *
Number of TPV Score Mutations**
Počet TPV ** bodovaných mutácií
0,1 2 3 4 ≥ 5 All patients
0, 1 2 3 4 ≥5 Všetci
73% 61% 75% 59% 47% 61%
73% 61% 75% 59% 47%
53% 33% 27% 23% 13% 29%
53% 33% 27% 23% 13%
* Includes patients who did not receive ENF and those who were previously treated with and continued ENF **Mutations in HIV protease at positions L10V, I13V, K20M/ R/ V, L33F, E35G, M36I, K43T, M46L, I47V, I54A/ M/ V, 58E, H69K, T74P, V82L/ T, N83D or I84V ENF Enfuvirtide; TPV/ r Tipranavir/ ritonavir
* Zahŕňa pacientov, ktorí nedostali ENF a tých, ktorí boli predtým liečení s ENF a s ENF aj pokračovali ** Mutácie HIV proteázy na pozíciách L10V, I13V, K20M/ R/ V, L33F, E35G, M36I, K43T, M46L, I47V, I54A/ M/ V, 58E, H69K, T74P, V82L/ T, N83D alebo I84V ENF Enfuvirtid; TPV/ r Tipranavir/ ritonavir
Sustained HIV-1 RNA decreases up to week 48 were mainly observed in patients who received APTIVUS/ ritonavir and new enfuvirtide.
Pretrvávajúce poklesy HIV- 1 RNA až do 48. týždňa boli hlavne pozorované u pacientov, ktorí dostali APTIVUS/ ritonavir a nový enfluvirtid.
If patients did not receive APTIVUS/ ritonavir with new enfuvirtide, diminished treatment responses at week 48 were observed, relative to new enfuvirtide use (see Table below).
Ak pacienti nedostali APTIVUS/ ritovanir s novým enfluvirtidom bola pozorovaná znížená odpoveď na liečbu v 48. týždní, v porovnaní s použitím nového enfluvirtidu (pozri tabuľku dolu).
0, 1 2 3 4 ≥ 5 All patients
0, 1 2 3 4 ≥5 Všetci pacienti
* Includes patients who did not receive ENF and those who were previously treated with and continued ENF ** **Mutations in HIV protease at positions L10V, I13V, K20M/ R/ V, L33F, E35G, M36I, K43T, M46L, I47V, I54A/ M/ V, 58E, H69K, T74P, V82L/ T, N83D or I84V ENF Enfuvirtide; TPV/ r Tipranavir/ ritonavir
* Zahŕňa pacientov, ktorí nedostali ENF a tých, ktorí boli predtým liečení s ENF a s ENF aj pokračovali ** ** Mutácie HIV proteázy na pozíciách L10V, I13V, K20M/ R/ V, L33F, E35G, M36I, K43T, M46L, I47V, I54A/ M/ V, 58E, H69K, T74P, V82L/ T, N83D alebo I84V ENF Enfuvirtid; TPV/ r Tipranavir/ ritonavir
− Tipranavir phenotypic resistance:
− Fenotypová rezistencia tipranaviru:
Isolates with baseline fold change of > 0 to 3 are considered susceptible; isolates with > 3 to 10 fold changes have decreased susceptibility; isolates with > 10 fold changes are resistant.
Izoláty s počiatočným násobkom zmeny od > 0 do 3 sú považované za citlivé; izoláty s násobkom zmeny > 3 do 10 majú zníženú citlivosť; izoláty s násobkom zmeny > 10 sú rezistentné.
21 5.2 Pharmacokinetic properties
21 Závery týkajúce sa významnosti jednotlivých mutácií alebo mutačných vzorov sú predmetom na zmenu s dodatočnými údajmi a je odporúčané vždy konzultovať súčasné interpretačné systémy na analýzu výsledkov rezistenčných testov.
In order to achieve effective tipranavir plasma concentrations and a twice daily dosing regimen, coadministration of tipranavir with low dose ritonavir twice daily is essential (see section 4.2).
Ak chceme dosiahnuť efektívne plazmatické koncentrácie tipranaviru pri dávkovacom režime dvakrát denne, je nevyhnutné súčasne s tipranavirom podávať nízku dávku ritonaviru dvakrát denne (pozri časť 4. 2).
Ritonavir acts by inhibiting hepatic cytochrome P450 CYP3A, the intestinal P-glycoprotein (Pgp) efflux pump and possibly intestinal cytochrome P450 CYP3A as well.
Ritonavir pôsobí cez inhibíciu hepatálneho cytochorómu P450 CYP3A, cez črevnú P - glykoproteínovú (P- gp) eflux pumpu a pravdepodobne aj cez črevný cytochróm P450 CYP3A.
As demonstrated in a dose- ranging evaluation in 113 HIV-negative healthy male and female volunteers, ritonavir increases AUC0- 12h, Cmax and Cmin and decreases the clearance of tipranavir.
Ako bolo ukázané na hodnotení dávkovania rôzneho rozpätia u 113 HIV negatívnych zdravých ženských aj mužských dobrovoľníkov, ritonavir zvyšuje AUC0- 12h, Cmax a Cmin a znižuje klírens tipranaviru.
Tipranavir co-administered with low dose ritonavir (500 mg/ 200 mg twice daily) was associated with a 29-fold increase in the geometric mean morning steady-state trough plasma concentrations compared to tipranavir 500 mg twice daily without ritonavir.
Tipranavir súčasne podávaný s nízkou dávkou ritonaviru (500 mg/ 200 mg dvakrát denne) bol sprevádzaný v geometrickom rade 29- násobným zvýšením ranných rovnovážnych hladín plazmatických koncentrácii tipranaviru oproti tipranaviru 500 mg dvakrát denne bez ritonaviru.
Absorption:
Absorbcia:
Tipranavir is a Pgp substrate, a weak Pgp inhibitor and appears to be a potent Pgp inducer as well.
Tipranavir je P- gp substrát, slabý P- gp inhibítor a zdá sa tiež byť silným P- gp induktorom.
Data suggest that, although ritonavir is a Pgp inhibitor, the net effect of APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, at the proposed dose regimen at steady-state, is Pgp induction.
Údaje naznačujú, že hoci je ritonavir P- gp inhibítor, celkovým účinkom APTIVUSU podávaného spolu s nízkou dávkou ritonaviru v navrhnutej dávke v stabilizovanom štádiu, je P- gp indukcia.
Dosing with APTIVUS 500 mg concomitant with 200 mg ritonavir twice daily for 2 to 4 weeks and without meal restriction produced a mean tipranavir peak plasma concentration (Cmax) of 94.8 ± 22.8 µM for female patients (n=14) and 77.6 ± 16.6 µM for male patients (n=106), occurring approximately 3 hours after administration.
Pri dávkovaní 500 mg APTIVUSU súčasne s 200 mg ritonaviru dvakrát denne po dobu 2 až 4 týždňov a bez obmedzenia jedla, objavuje sa priemerný vrchol plazmatickej koncentrácie tipranaviru (Cmax) v hodnotách 94, 8 ± 22, 8µM u žien (n=14) a 77, 6 ± 16, 6µM u mužov (n=106) približne po 3 hodinách po podaní.
The mean steady-state trough concentration prior to the morning dose was 41.6 ± 24.3 µM for female patients and 35.6 ± 16.7 µM for male patients.
Priemerný rovnovážny bod koncentrácie pred podaním rannej dávky bol 41, 6 ± 24, 3µM u ženských pacientov a 35, 6± 16, 7µM u mužských pacientov.
Tipranavir AUC over a 12 hour dosing interval averaged 851 ± 309 µM• h (CL=1.15 l/ h) for female patients and 710 ± 207 µM • h (CL=1.27 l/ h) for male patients.
AUC tipranaviru po 12 hodinovom dávkovacom intervale bol v priemere 851± 3O9µM• h (CL=1, 15 l/ h) u ženských pacientov a 710 ± 207 µM• h (CL=1, 27 l/ h) u mužských pacientov.
The mean half-life was 5.5 (females) or 6.0 hours (males).
Priemerný polčasu rozpadu bol 5, 5 (ženy) alebo 6, 0 hodín (muži).
Effects of food on oral absorption:
Účinky potravy na perorálnu absorbciu:
Food improves the tolerability of tipranavir/ ritonavir.
Jedlo zlepšuje znášanlivosť tipranaviru/ ritonaviru.
Therefore APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, should be given with food.
Preto musí byť APTIVUS, podávaný spolu s nízkou dávkou ritonaviru užívaný s jedlom.
Data are awaited to substantiate the influence of food on oral absorption.
Sú očakávané ďalšie údaje dokazujúce vplyv potravy na perorálnu absorbciu.
Absorption of tipranavir, co-administered with low dose ritonavir, is reduced in the presence of antacids (see section 4.5).
Absorpcia tipranaviru podávaného súčasne s nízkou dávkou ritonaviru je redukovaná v prítomnosti antacíd (pozri časť 4. 5).
Tipranavir is extensively bound to plasma proteins (> 99.9%).
Tipranavir je v rozsiahlej miere viazaný na plazmatické proteíny (> 99. 9%).
From clinical samples of healthy volunteers and HIV-1 positive subjects who received tipranavir without ritonavir the mean fraction of tipranavir unbound in plasma was similar in both populations (healthy volunteers 0.015% ± 0.006%; HIV-positive subjects 0.019% ± 0.076%).
Na klinických vzorkách zdravých dobrovoľníkov a HIV– 1 pozitívnych jedincov, ktorí dostávali tipranavir bez ritonaviru bola priemerná frakcia tipranaviru neviazaná v plazme podobná u oboch populácii (zdraví dobrovoľníci 0. 015% ± 0. 006%; HIV- pozitívni jedinci 0. 019% ± 0. 076%).
Total plasma tipranavir concentrations for these samples ranged from 9 to 82 µM.
Celkové plazmatické koncentrácie tipranaviru u týchto vzoriek sa pohybovali medzi 9 až 82 µM.
The unbound fraction of tipranavir appeared to be independent of total drug concentration over this concentration range.
Neviazaná frakcia tipranaviru sa zdala byť nezávislá od celkovej koncentrácie lieku, ktorý presahoval toto koncentračné rozpätie.
The oral clearance of tipranavir decreased after the addition of ritonavir which may represent diminished first-pass clearance of the drug at the gastrointestinal tract as well as the liver.
Perorálny klírens tipranaviru je znížený po pridaní ritonaviru, ktorý môže spôsobiť prvostupňovo znížený klírens lieku v gastrointestinálnom trakte ako aj v pečeni.
In a 14C-tipranavir human study (14C-tipranavir/ ritonavir, 500 mg/ 200 mg twice daily), unchanged tipranavir was predominant and accounted for 98.4% or greater of the total plasma radioactivity circulating at 3, 8, or
V 14C- tipranavir štúdii u ľudí (14C- tipranavir/ ritonavir, 500 mg/ 200 mg 2x denne) prevažoval nezmenený tipranavir v hodnote 98, 4% v celkovom obehu plazmatickej rádioaktivity alebo aj viac v 3., 8., alebo 12. hodine po podaní dávky.
Only a few metabolites were found in plasma, and all were at trace levels (0.2% or less of the plasma radioactivity).
V plazme boli nájdené len niektoré metabolity a všetky boli v stopových množstvách (0, 2%, alebo menej rádioaktivity plazmy).
The most abundant faecal metabolite, at 4.9% of faecal radioactivity (3.2% of dose), was a hydroxyl metabolite of tipranavir.
V stolici predstavoval tipranavir väčšinu fekálnej rádioaktivity (79, 9% fekálnej rádioaktivity).
In urine, unchanged tipranavir was found in trace amounts (0.5% of urine radioactivity).
V moči bol nájdený nezmenený tipranavir v stopových množstvách (0, 5% močovej radioaktivity).
The most abundant urinary metabolite, at 11.0% of urine radioactivity (0.5% of dose) was a glucuronide conjugate of tipranavir.
Najčastejší močový metabolit, ktorý predstavoval 11. 0% močovej rádioaktivity (0, 5% dávky) bol konjugát glukuronidu tipranaviru.
Administration of 14C-tipranavir to subjects (n = 8) that received tipranavir/ ritonavir 500 mg/ 200 mg twice daily dosed to steady-state demonstrated that most radioactivity (median 82.3%) was excreted in faeces, while only a median of 4.4% of the radioactive dose administered was recovered in urine.
Podávanie 14C- tipranaviru jedincom (n=8), ktorí dostávali 500 mg/ 200 mg tipranaviru/ ritonaviru dvakrát denne na dosiahnutie rovnovážneho stavu ukázalo, že väčšina rádioaktivity (stredná hodnota 82, 3%) bola vylúčená stolicou, zatiaľ čo len stredná hodnota 4, 4% rádioaktivity bola nájdená v moči.
The effective mean elimination half-life of tipranavir/ ritonavir in healthy volunteers (n = 67) and HIV- infected adult patients (n = 120) was approximately 4.8 and 6.0 hours, respectively, at steady state following a dose of 500 mg/ 200 mg twice daily with a light meal.
Účinný priemerný eliminačný polčas tipranaviru/ ritonaviru u zdravých dobrovoľníkov (n=67) a HIV- 1 infikovaných dospelých pacientov (n=120) bol približne 4, 8 a 6, 0 hodín, respektíve, v rovnovážnom stave nasledujúc po 500 mg/ 200 mg dávke dvakrát denne s ľahkým jedlom.
Although data available at this stage are currently limited to allow a definitive analysis, they suggest that the pharmacokinetic profile is unchanged in elderly and comparable between races.
Aj keď údaje, ktoré sú v súčasnosti k dispozícii, sú obmedzené, na to, aby umožnili konečnú analýzu, naznačujú, že farmakokinetický profil sa u starších ľudí nemení a je porovnateľný medzi rasami.
By contrast, evaluation of the steady-state plasma tipranavir trough concentrations at 10-14 h after dosing from the RESIST-1 and RESIST-2 studies demonstrate that females generally had higher tipranavir concentrations than males.
Naopak, hodnotenie plazmatického bodu koncentrácii tipranaviru v stabilizovanom štádiu 10- 14 hodín po podaní dávky, v štúdiách RESIST- 1 a RESIST- 2 ukazuje, že ženy mali všeobecne vyššie koncentrácie tipranaviru ako muži.
After four weeks of APTIVUS/ ritonavir (500 mg/ 200 mg twice daily) the median plasma trough concentration of tipranavir was 43.9 µM for females and 31.1 µM for males.
Po štyroch týždňoch užívania APTIVUSU/ ritonaviru (500 mg/ 200 mg dvakrát denne) bola stredná hodnota plazmatického bodu koncentrácie tipranaviru 43, 9 µM u žien a 31, 1 µM u mužov.
Renal dysfunction:
Obličková dysfunkcia:
Hepatic dysfunction:
Pečeňová dysfunkcia:
In a study comparing 9 patients with mild (Child-Pugh A) hepatic impairment to 9 controls, the single and multiple dose exposure of tipranavir and ritonavir were increased in patients with hepatic impairment but still within the range observed in clinical studies.
V štúdii porovnávajúcej 9 pacientov s miernym poškodením funkcie pečene (Child- Pugh skóre A) s 9 pacientmi v kontrolnej štúdii bola zvýšená jednotlivá a viacnásobná dávka tipranaviru a ritonaviru u pacientov s poškodením funkcie pečene no ešte stále bola v rozpätí pozorovanom v klinických štúdiách.
No dosing adjustment is required in patients with mild hepatic impairment but patients should be closely monitored (see sections 4.2 and 4.4).
Nie je potrebná úprava dávky u pacientov s miernym poškodením funkcie pečene, ale pacienti musia byť podrobne sledovaní (pozri časť 4. 2 a 4. 4).
The influence of moderate (Child-Pugh B) or severe (Child-Pugh C) hepatic impairment on the multiple dose pharmacokinetics of either tipranavir or ritonavir has so far not been investigated.
Vplyv mierneho (Child- Pugh skóre B) alebo závažného (Child- Pugh skóre C) poškodenia funkcie pečene na farmakokinetiku viacnásobného dávkovania tipranaviru alebo ritonavoru nebol doteraz preskúmaný.
APTIVUS is contraindicated in moderate or severe hepatic impairment (see sections 4.2 and 4.3).
APTIVUS je kontraindikovaný u mierneho alebo závažného poškodenia funkcie pečene (pozri časť 4. 2 a 4. 3).
The pharmacokinetic profile of tipranavir in paediatric patients has not been established.
Farmakokinetický profil tipranaviru u detí nebol stanovený.
Animal toxicology studies have been conducted with tipranavir alone, in mice, rats and dogs, and co- administered with ritonavir (3.75:1 w/ w ratio) in rats and dogs.
Toxikologické štúdie u zvierat boli realizované len so samotným tipranavirom u myší, potkanov a psov a so súčasne podávaným ritonavirom (3. 75: 1 w/ w pomer) u potkanov a psov.