natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Rifampicin is a strong CYP3A4 inducer and has been shown to cause profound decreases in concentrations of other protease inhibitors which can result in virological failure and resistance development.
Rifampicín je silný induktor CYP3A4 a bolo dokázané, že spôsobuje signifikantné zníženie koncentrácií iných proteázových inhibítorov, čo môže vyústiť do zlyhania antivirologickej odpovede a rozvinutia rezistencie.
During attempts to overcome the decreased exposure by increasing the dose of other protease inhibitors with ritonavir, a high frequency of liver reactions was seen.
Pri pokusoch prekonať zníženú expozíciu zvýšením dávky iných proteázových inhibítorov s ritonavirom sa zistila vysoká frekvencia pečeňových reakcií.
The combination of rifampicin with APTIVUS with concomitant low-dose ritonavir is contraindicated (see section 4.3).
Súčasné podávanie rifampicínu a APTIVUSU spolu s nízkou dávkou ritonaviru je kontraindikované (pozri časť 4. 3).
Rifabutin:
10 Rifabutín:
APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, increases plasma concentrations of rifabutin by up to 3 fold, and its active metabolite by up to 20 fold.
APTIVUS súčasne podávaný s nízkou dávkou ritonaviru, zvyšuje plazmatické koncentrácie rifabutínu maximálne 3- násobne a jeho aktívny metabolit 20- násobne.
Rifabutin increases the Cmin of tipranavir by 16%.
Rifabutín zvyšuje Cmin tipranaviru o 16%.
Dosage reductions of rifabutin by at least 75% of the usual 300 mg/ day are recommended (ie 150 mg on alternate days, or three times per week).
150 mg obdeň, alebo trikrát za týždeň).
Patients receiving rifabutin with APTIVUS/ ritonavir should be closely monitored for emergence of adverse events associated with rifabutin therapy.
Pacienti dostávajúci liečbu rifabutínom spolu s liečbou APTIVUS/ ritonavir musia byť prísne sledovaní kvôli nebezpečenstvu vzniku nežiaducich účinkov v súvislosti s liečbou rifabutínom.
Further dosage reduction may be necessary.
Ďalšia redukcia dávky môže byť nevyhnutná.
St John’ s wort (Hypericum perforatum):
Ľubovník bodkovaný (Hypericum perforatum):
Plasma levels of tipranavir can be reduced by concomitant use of the herbal preparation St John’ s wort (Hypericum perforatum).
Plazmatické hladiny tipranaviru môžu byť znížené pri súčasnom užívaní rastlinného preparátu Ľubovníka bodkovaného (Hypericum perforatum).
This is due to induction of drug metabolising enzymes by St John’ s wort.
Je to v dôsledku indukcie enzýmov metabolizujúcich liečivo pomocou Ľubovníka bodkovaného.
Herbal preparations containing St John’ s wort should not be used concomitantly with APTIVUS.
Rastlinné preparáty obsahujúce Ľubovník bodkovaný nesmú byť užívané súčasne s liekom APTIVUS.
If a patient is already taking St John’ s wort, stop St John’ s wort, check viral levels and if possible tipranavir levels.
Ak už pacient užíva Ľubovník bodkovaný, okamžite ukončite užívanie Ľubovníka bodkovaného a skontrolujte hladinu vírusu a ak je to možné i hladinu tipranaviru.
The inducing effect of St John’ s wort may persist for at least 2 weeks after cessation of treatment (see section 4.3).
Po ukončení liečby Ľubovníkom bodkovaným môže byť zvýšená hladina tipranaviru a dávka lieku APTIVUS vyžaduje úpravu. Takýto efekt zvýšenia hladiny tipranaviru je zapríčinený Ľubovníkom bodkovaným a môže pretrvávať ešte minimálne 2 týždne po ukončení jeho užívania( pozri časť 4. 3).
CYP isoenzyme inhibitors:
Inhibítory izoenzýmu CYP:
Clarithromycin:
Klaritromycín:
APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, increases the AUC and Cmin of clarithromycin by 19% and 68%, respectively, and decreases the AUC of the 14-hydroxy active metabolite by over 95%.
68% a znižuje AUC aktívnych14- hydroxy metabolitov o viac ako 95%.
Whilst the changes in clarithromycin parameters are not considered clinically relevant, the reduction in the 14-OH metabolite AUC should be considered for the treatment of infections caused by Haemophilus influenzae in which the 14-OH metabolite is most active.
Kým zmeny v parametroch klaritromycínu nie sú jednoznačne klinicky relevantné, zníženie AUC 14 - OH metabolitu treba vziať do úvahy pri liečbe infekcií spôsobených Haemophillus influensae, kedy je 14- OH metabolit najaktívnejší.
Clarithromycin increases the Cmin of tipranavir by more than 100%.
Klaritromycín zvyšuje Cmin tipranaviru o viac ako 100%.
This large increase in Cmin may be clinically relevant.
Toto významné zvýšenie Cmin môže byť klinicky relevantné.
Patients using clarithromycin at doses higher than 500 mg twice daily should be carefully monitored for signs of toxicity.
Pacient užívajúci klaritromycín v dávke vyššej ako 500 mg dvakrát denne musí byť veľmi prísne sledovaný, aby boli zachytené známky toxicity.
For patients with renal impairment the following dosage adjustments should be considered:
U pacientov s renálnym poškodením musí byť dodržané nasledovne upravené dávkovanie:
For patients with CLCR 30 to 60 ml/ min the dose of clarithromycin should be reduced by 50%.
U pacientov s CLCR 30 až 60 ml/ min musí byť dávka klaritromycínu redukovaná o 50%.
For patients with CLCR < 30 ml/ min the dose of clarithromycin should be decreased by 75%.
U pacientov s CLCR < 30 ml/ min musí byť dávka klaritromycínu znížená o 75%.
No dosage adjustments for patients with normal renal function are necessary.
Nie je nutné meniť dávku u pacientov s normálnou renálnou funkciou.
Other agents:
Ďalšie látky:
Co-administration of APTIVUS with low dose ritonavir, with active substances that are highly dependent on CYP3A for clearance and for which elevated plasma concentrations are associated with serious and/ or life-threatening events is contraindicated.
Kontraindikované je spoločné podávanie lieku APTIVUS s nízkou dávkou ritonaviru, spolu s účinnými látkami, ktorých klírens je vysoko závislý na CYP3A a u ktorých zvýšené plazmatické koncentrácie sú spojené s vážnymi a/ alebo život ohrozujúcimi udalosťami.
These active substances include antiarrhythmics (amiodarone, bepridil, quinidine), antihistamines (astemizole, terfenadine), ergot derivatives (dihydroergotamine, ergonovine, ergotamine, methylergonovine), gastointestinal motility agents (cisapride), neuroleptics (pimozide, sertindole) and sedatives/ hypnotics (triazolam) (see section 4.3).
Tieto účinné látky zahrňujú antiarytmiká (amiodaron, bepridil, chinidín), antihistamíny (astemizol, terfenadin), ergotamínové deriváty (dihydroergotamín, ergonovín, ergotamín, metylergonovín), látky ovplyvňujúce gastrointestinálnu motilitu (cisaprid), neuroleptiká (pimozid, sertindol) a sedatíva/ hypnotiká (midazolam, triazolam) (pozri časť 4. 3).
11 In addition, co-administration of APTIVUS with low dose ritonavir, with drugs that are highly dependent on CYP2D6 for clearance, such as the antiarrhythmics flecainide, propafenone and metoprolol given in heart failure, is contraindicated (see section 4.3).
Okrem toho, je kontraindikované spoločné podávanie APTIVUSU s nízkou dávkou ritonaviru, s liekmi ktorých klírens je vysoko závislý na CYP2D6 pre klírens, ako sú antiarytmiká flekainid, propafenon a metoprolol podávaný pri zlyhaní srdca (pozri časť 4. 3).
Some anti-infectives are not recommended (halofantrine, lumefantrine) as well as miscellaneous agents (tolterodine) (see section 4.4).
Neodporúčajú sa niektoré antiinfektíva (halofantrin, lumefantrin), ako aj kombinované látky (tolterodín) (pozri časť 4. 4).
Oral contraceptives/ oestrogens:
Perorálne kontraceptíva/ Estrogény:
APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, decreases the AUC and Cmax of ethinyl-oestradiol by 50%, but does not significantly alter the pharmacokinetic behaviour of norethindrone.
APTIVUS podávaný spolu s nízkou dávkou ritonavíru, znižuje AUC a Cmax etinylestradiolu o 50%, ale neovplyvňuje signifikantne farmakokinetiku noretindronu.
The concomitant administration with APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, is not recommended.
Neodporúča sa súčasná liečba liekom APTIVUS podávaným spoločne s nízkou dávkou ritonaviru.
Alternative or additional contraceptive measures are to be used when oestrogen based oral contraceptives are co-administered with APTIVUS and low dose ritonavir.
Majú sa použiť alternatívne a doplnkové antikoncepčné opatrenia pokiaľ sú užívané perorálne kontraceptíva na estrogénovej báze spoločne s APTIVUSOM podávaným spolu s nízkou dávkou ritonaviru.
Patients using oestrogens as hormone replacement therapy should be clinically monitored for signs of oestrogen deficiency (see section 4.4 and section 4.6).
(pozri časť 4. 4 a časť 4. 6).
Phosphodiesterase 5 (PDE5) inhibitors Sildenafil and vardenafil:
Sildenafil a vardenafil:
Particular caution should be used when prescribing the phosphodiesterase (PDE5) inhibitors sildenafil or vardenafil in patients receiving APTIVUS co-administered with low dose ritonavir.
Musí byť dodržaná mimoriadna opatrnosť pri predpisovaní inhibítorov fosfodiesterázy (PDE5) sildenafilu alebo vardenafilu u pacientov dostávajúcich APTIVUS spolu s nízkou dávkou ritonaviru.
Co-administration of APTIVUS and low dose ritonavir with PDE5 inhibitors is expected to substantially increase PDE5 concentrations and may result in an increase in PDE5 inhibitor-associated adverse events including hypotension, visual changes and priapism.
Pri spoločnom podávaní lieku APTIVUS s nízkou dávkou ritonaviru, spolu s inhibítormi PDE5 sa očakáva významné zvýšenie koncentrácií PDE5, čo môže vyústiť do zvýšenia výskytu nežiaducich udalostí vrátane hypotenzie, zrakových porúch a priapizmu, ktoré sú spojené s PDE5 inhibítormi.
In a pharmacokinetic study performed in healthy male volunteers, co-administration of APTIVUS and low dose ritonavir with single dose tadalafil increased tadalafil exposure (AUC increased by 2.3 fold) at the first dose and did not change tadalafil exposure at steady-state.
Vo farmakokinetickej štúdii vykonanej na zdravých mužských dobrovoľníkoch súčasné podávanie APTIVUSU a nízkej dávky ritonaviru s jednou dávkou tadalafilu zvýšilo expozíciu tadalafilom (AUC sa zvýšilo 2, 3 násobne) pri prvej dávke a nezmenilo expozíciu tadalafilom v rovnovážnom stave.
Therefore it is recommended to prescribe tadalafil after at least 7 days of APTIVUS/ ritonavir dosing.
Preto sa odporúča predpisovať tadalafil najskôr po 7 dňoch od dávky APTIVUSU/ ritonaviru.
Narcotic analgesics (Methadone/ Meperidine):
Narkotické analgetiká (metadon/ meperidín):
Co-administration of APTIVUS and low dose ritonavir with single dose methadone was demonstrated to decrease methadone pharmacokinetic parameters (AUC0-24h ratio of 0.47 with 90% CI [0.44; 0.51] and Cmax ratio of 0.45 with 90% CI [0.41; 0.49]), in a study conducted in fasted healthy subjects.
V štúdii vykonávanej na zdravých subjektoch, nalačno, malo súbežné podávanie APTIVUSU a nízkej dávky ritonaviru s jednotlivou dávkou metadonu za následok zníženie farmakokinetických parametrov metadonu (pomer AUC0- 24h 0, 47 s 90% Cl [0, 44; 0, 51] a pomer Cmax 0, 45 s 90% Cl [0, 41; 0, 49].
Therefore in such cases, patients should be monitored for opiate withdrawal syndrome.
Preto majú byť pacienti v takýchto prípadoch monitorovaní kvôli možnosti vzniku opiátového abstinenčného syndrómu.
Dosage of methadone may need to be increased.
Môže byť potrebné zvýšenie dávky metadonu.
APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, is expected to decrease meperidine concentrations and increase normeperidine metabolite concentrations.
Pri podávaní lieku APTIVUS s nízkou dávkou ritonaviru je očakávané zníženie koncentrácií meperidinu a zvýšenie koncentrácií metabolitu normeperidínu.
Dosage increase and long-term use of meperidine with APTIVUS co-administered with low dose ritonavir are not recommended due to the increased concentrations of the metabolite normeperidine which has both analgesic activity and CNS stimulant activity (eg seizures).
Neodporúča sa zvyšovanie dávky a dlhodobé užívanie meperidínu spoločne s liekom APTIVUS s nízkou dávkou ritonaviru, kvôli zvýšeniu koncentrácií metabolitu normeperidínu, ktorý má aj analgetickú aj CNS stimulačnú aktivitu (napr. záchvaty).
Immunosuppressants (cyclosporin, tacrolimus, sirolimus):
Imunosupresíva (cyklosporín, takrolimus, sirolimus):
Concentrations of cyclosporin, tacrolimus, or sirolimus cannot be predicted when co-administered with APTIVUS co-administered with low dose ritonavir, due to conflicting effect of APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, on CYP 3A and Pgp.
Koncentrácie cyklosporínu, takrolimu alebo sirolimu sa pri spoločnom podávaní s liekom APTIVUS podávaným spolu s nízkou dávkou ritonaviru nemožno predpokladať z dôvodu konfliktného účinku APTIVUSU podávaného spolu s nízkou dávkou ritonaviru, na CYP 3A a P- gp.
More frequent concentration monitoring of these medicinal products is recommended until blood levels have been stabilised.
Odporúčajú sa častejšie kontroly koncentrácii týchto liekov, pokiaľ sa neustália ich hladiny v krvi.
Warfarin and other oral anticoagulants:
Warfarín a ostatné perorálne antikoagulanty:
Co-administration of APTIVUS with low dose ritonavir and warfarin may alter the metabolism of S-warfarin (initial inhibition and after 10 days a net induction was observed).
Súčasné podávanie APTIVUSU s nízkou dávkou ritonaviru na warfarínu môže pozmeniť metabolizmus S- warfarínu (bola zistená počiatočná inhibícia a po 10 dňoch celková indukcia).
Consequently, APTIVUS co-administered with low dose ritonavir, may be associated with changes in INR (International Normalised Ratio) values, and may affect anticoagulation (thrombogenic effect) or increase the risk of bleeding.
Následkom toho, APTIVUS podávaný spolu s nízkou dávkou ritonaviru môže byť spojený so zmenami v INR (International Normalised Ratio) hodnotách a môže pôsobiť antikoagulačne (trombogénny účinok) alebo zvýšiť riziko krvácania.
Close clinical and biological (INR measurement) monitoring is recommended when these medicinal products are combined.
Odporúča sa prísne klinické a biologické sledovanie (meranie INR), pokiaľ sú kombinované tieto lieky.
Antacids:
Antacidá:
When APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, was co-administered with 20 ml of aluminium- and magnesium-based liquid antacid, tipranavir AUC12h, Cmax and Cmin were reduced by 25-29%.
Ak bol APTIVUS podávaný s nízkou dávkou ritonaviru, súčasne podávaný s 20 ml tekutého antacida na hliníkovo- horčíkovej báze, AUC12h, Cmax and Cmin tipranaviru boli znížené o 25% - 29%.
Dosing of APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, with antacids should be separated by at least a two hours time interval.
Časový interval medzi podaním lieku APTIVUS s nízkou dávkou ritonaviru a antacidami má byť najmenej dve hodiny.
12 Proton pump inhibitors:
Inhibítory protónovej pumpy:
In clinical pharmacokinetic studies of tipranavir/ ritonavir in combination with omeprazole (40 mg qd), no clinically important changes in tipranavir/ ritonavir plasma concentrations were observed and thus no tipranavir/ ritonavir dose adjustment is required.
V klinických farmakokinetických štúdiách tipranaviru/ ritonaviru v kombinácii s omeprazolom (40 mg štyrikrát denne), sa nepozorovali žiadne klinicky významné zmeny v plazmatických koncentráciách tipranaviru/ ritonaviru a preto sa nevyžaduje úprava dávky tipranaviru/ ritonaviru.
Tipranavir/ ritonavir at steady state resulted in decreases in omeprazole AUC and Cmax by 71% and 73%, respectively.
V rovnovážnom stave tipranavir/ ritonavir viedol k zníženiu AUC a Cmax omeprazolu o 71% a 73%.
Similar effects were observed for the S-enantiomer, esomeprazole.
Podobné účinky sa pozorovali pri S- enantiomére ezomeprazolu.
Therefore, the combined use of tipranavir/ ritonavir with either omeprazole or esomeprazole is not recommended (see section 4.4).
Preto sa kombinované použitie tipranaviru/ ritonaviru s omeprazolom alebo ezomeprazolom neodporúča (pozri časť 4. 4).
If unavoidable, upward dose adjustments for either omeprazole or esomeprazole may be considered based on clinical response to therapy.
Ak je to nevyhnutné, na základe klinickej odozvy na liečbu sa môže sa zvážiť úprava zvýšením dávky buď pre omeprazol alebo ezomeprazol.
There are no data available indicating that omeprazole or esomeprazole dose adjustments will overcome the observed pharmacokinetic interaction.
Nie sú dostupné žiadne údaje naznačujúce, že úprava dávky omeprazolu alebo ezomeprazolu prekoná sledované farmakokinetické interakcie.
H2-receptor antagonists:
12 Antagonisti H- 2 receptorov:
No data are available for H2-receptor antagonists in combination with tipranavir and low dose ritonavir.
Nie sú dostupné žiadne údaje o antagonistoch H2- receptorov v kombinácii s tipranavirom a nízkou dávkou ritonaviru.
An increase in gastric pH that may result from H2-receptor antagonist therapy is not expected to have an impact on tipranavir plasma concentrations.
Neočakáva sa, že by zvýšenie žalúdočného pH, ktoré môže byť výsledkom liečby antagonistami H2- receptorov, malo dopad na plazmatické koncentrácie tipranaviru.
Caution should be exercised when such drugs are combined with tipranavir and low dose ritonavir.
Pri kombinovaní týchto liekov s tipranavirom alebo nízkou dávkou ritonaviru je potrebná opatrnosť.
Theophylline:
Teofylín:
Based on data from the cocktail study where caffeine (CYP1A2 substrate) AUC was reduced by 43%, APTIVUS/ ritonavir is expected to decrease theophylline concentrations.
Predpokladá sa, že APTIVUS/ ritonavir, na základe údajov z koktejlovej štúdie, kde AUC kofeínu (CYP1A2 substrát) bolo redukované o 43%, znižuje koncentrácie teofylínu.
Theophylline plasma concentrations should be monitored during the first two weeks of co- administration with APTIVUS/ ritonavir and the theophylline dose should be increased as needed.
Plazmatické koncentrácie teofylínu sa majú monitorovať v priebehu prvých dvoch týždňov podávania spolu s APTIVUS/ ritonavirom a ak je to potrebné dávka teofylínu sa má zvýšiť.
Desipramine:
Desipramín:
APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, is expected to increase desipramine concentrations.
Predpokladá sa, že APTIVUS spoločne podávaný s nízkou dávkou ritonaviru zvyšuje koncentrácie desipramínu.
Concomitant use of APTIVUS/ ritonavir and oral midazolam is contra-indicated (see section 4.3).
Súbežné použitie APTIVUS/ ritonaviru a perorálneho midazolamu je kontraindikované (pozri časť 4. 3).
Ritonavir is a potent inhibitor of CYP3A4 and therefore will affect drugs metabolised by this enzyme.
Ritonavir je silný inhibítor CYP3A4, a preto bude ovplyvňovať lieky metabolizované pomocou tohto enzýmu.
When co-administered with APTIVUS/ ritonavir at steady-state concentrations of intravenously administered single dose midazolam were increased 2.8 fold (AUC0-24h) and concentrations of orally administered midazolam were increased 10 fold.
Keď bol midazolam podávaný spolu s APTIVUS/ ritonavirom koncentrácie intravenózne podanej jednotlivej dávky v rovnovážnom stave boli zvýšené 2, 8- krát (AUC0- 24) a koncentrácie perorálne podávaného midazolamu boli zvýšené 10- krát.
If APTIVUS/ ritonavir is administered with parenteral midazolam, close clinical monitoring for respiratory depression and/ or prolonged sedation should be instituted and dosage adjustment should be considered.
Keď sa APTIVUS/ ritonavir podáva s parenterálnym midazolamom, má sa začať s detailným klinickým sledovaním respiračnej depresie a/ alebo dlhotrvajúcej sedácie a má sa zvážiť úprava dávkovania.
APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, may double the exposure of orally administered digoxin at first dose, while the net effect at steady state may rather consist in a slight decrease in digoxin exposure.
APTIVUS, podávaný spolu s nízkou dávkou ritonaviru, môže zdvojnásobiť expozíciu perorálne podanej prvej dávky digoxínu, zatiaľ čo celkový účinok v rovnovážnom stave môže spočívať skôr v miernom poklese expozície digoxínu.
Monitoring of digoxin serum concentrations is recommended until steady state has been obtained.
Odporúča sa monitorovanie sérových koncentrácií digoxínu, až kým nebude dosiahnutý rovnovážny stav.
In a pharmacokinetic study performed in healthy volunteers, concomitant use of low dose ritonavir (200 mg twice daily) with a single dose of trazodone led to an increased plasma concentration of trazodone (AUC increased by 2.4 fold).
Vo farmakokinetickej štúdii vykonanej na zdravých dobrovoľníkoch sprievodné použitie nízkej dávky ritonaviru (200 mg dvakrát denne) s jednorazovou dávkou trazodonu viedlo ku zvýšeniu plazmatických koncentrácií trazodonu (AUC zvýšené 2, 4 násobne).
Adverse events of nausea, dizziness, hypotension and syncope have been observed following co-administration of trazodone and ritonavir in this study.
V tejto štúdii, v súvislosti so spoločným podávaním trazodonu a ritonaviru, boli pozorované nežiaduce udalosti ako nevoľnosť, závrat, hypotenzia a synkopa.
However, it is unknown whether the combination of tipranavir/ ritonavir might cause a larger increase in trazodone exposure.
Avšak, nie je známe, či kombinácia tipranavir/ ritonavir môže zapríčiniť ďalší nárast expozície trazodonu.
The combination should be used with caution and a lower dose of trazodone should be considered.
Táto kombinácia sa má užívať s opatrnosťou a má sa zvážiť nižšia dávka trazodonu.
Bupropion:
Bupropión:
APTIVUS co-administered with low-dose ritonavir at steady-state resulted in approximately a 50% decrease in bupropion Cmax and AUC0-12h.
Súbežné podávanie lieku APTIVUS spolu s nízkou dávkou ritonaviru v rovnovážnom stave viedlo ku približne 50% - nému zníženiu AUC 0- 12 a Cmax bupropiónu.
This effect may be due to induction of bupropion metabolism.
Tento účinok môže byť spôsobený indukciou metabolizmu bupropiónu.
There was no relevant change in TPV Cmin.
Nezaznamenali sa žiadne relevantné zmeny v TPV C min.
If the co- administration with bupropion is judged unavoidable, this should be done under close clinical monitoring for bupropion efficacy, without exceeding the recommended dosage, despite the observed induction.
Ak je súbežné podávanie spolu s bupropiónom posúdené ako nevyhnutné, účinnosť bupropiónu sa musí dôkladne klinicky monitorovať, napriek zaznamenanej sa indukcii nemá sa prekročiť odporučené dávkovanie.
The pharmacokinetic
Farmakodynamická interakcia sledovaná v štúdii u zdravých dobrovoľníkov ukázala, že podávanie loperamidu a lieku APTIVUS spoločne podávaného s nízkou dávkou ritonaviru nie je príčinou žiadnej klinicky závažnej zmeny v respiračnej reakcii na oxid uhličitý. Farmakokinetická analýza ukázala, že AUC a Cmax loperamidu sú znížené o 51% resp.
13 analysis showed that the AUC and Cmax of loperamide are reduced by 51% and 61%, respectively, and the Cmin of tipranavir by 26%.
61%, a Cmin tipranaviru o 26%.
The clinical relevance of these changes is unknown.
Klinická závažnosť týchto zmien nie je známa.
Fluticasone propionate (interaction with ritonavir):
Flutikazón propionát (interakcie s ritonavirom):
In a clinical study where ritonavir 100 mg capsules bid were co-administered with 50 µg intranasal fluticasone propionate (4 times daily) for 7 days in healthy subjects, the fluticasone propionate plasma levels increased significantly, whereas the intrinsic cortisol levels decreased by approximately 86% (90% confidence interval 82-89%).
V klinických štúdiach, kde 100 mg kapsule ritonaviru boli podávané dvakrát denne počas 7 dní podávané spolu s 50 µg intranazálneho flutikazón propionátu (štyrikrát denne) u zdravých jedincov, boli hladiny flutikazón propionátu signifikantne zvýšené, zatiaľ čo skutočné hladiny kortizolu boli znížené približne o 86% (90% konfidenčný interval 82- 89%).
Greater effects may be expected when fluticasone propionate is inhaled.
Väčší efekt sa dá očakávať, keď je flutikazón propionát inhalovaný.
Systemic corticosteroid effects including Cushing's syndrome and adrenal suppression have been reported in patients receiving ritonavir and inhaled or intranasally administered fluticasone propionate; this could also occur with other corticosteroids metabolised via the P450 3A pathway eg budesonide.
Systémové účinky kortikosteroidov vrátane Cushingovho syndrómu a adrenálnej supresie boli hlásené u pacientov užívajúcich ritonavir a u ktorých bol inhalačne alebo intranasálne podávaný flutikazón propionát; toto sa môže vyskytnúť u iných kortikosteroidov metabolizovaných cestou P450 3A, napr. budesonid.