natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Oral antidiabetic medicinal products, monoamine oxidase inhibitors (MAOI), non-selective beta- blocking agents, angiotensin converting enzyme (ACE) inhibitors, salicylates and alcohol.
Perorálne antidiabetiká, inhibítory monoaminooxidázy (IMAO), neselektívne betablokátory, ACE inhibítory, salicyláty a alkohol.
The following substances may increase the insulin requirements:
Látky, ktoré môžu zvyšovať potrebu inzulínu sú nasledovné:
Thiazides, glucocorticoids, thyroid hormones and beta-sympathomimetics, growth hormone and danazol.
Tiazidy, glukokortikoidy, tyroidálne hormóny a beta- sympatikomimetiká, rastový hormón a danazol.
Beta-blocking agents may mask the symptoms of hypoglycaemia and delay recovery from hypoglycaemia.
Beta- blokátory môžu maskovať príznaky hypoglykémie a oneskoriť zotavenie sa z hypoglykémie.
Octreotide/ lanreotide may both increase and decrease insulin requirement.
Oktreotid/ lanreotid môžu znižovať aj zvyšovať potrebu inzulínu.
4 Pregnancy:
4 Gravidita:
There is no clinical experience with insulin detemir during pregnancy.
Nie sú k dispozícii dostatočné údaje o použití inzulínu detemiru u gravidných žien.
Animal reproduction studies have not revealed any differences between insulin detemir and human insulin regarding embryotoxicity and teratogenicity.
Reprodukčné štúdie na zvieratách nepreukázali žiadne rozdiely medzi inzulínom detemirom a ľudským inzulínom, čo sa týka embryotoxicity a teratogenicity.
In general, intensified blood glucose control and monitoring of pregnant women with diabetes are recommended throughout pregnancy and when contemplating pregnancy.
Pri plánovaní gravidity, ako aj počas gravidity sa odporúča intenzívna kontrola gravidných žien s diabetes melittus.
Insulin requirements usually fall in the first trimester and increase subsequently during the second and third trimester.
Obvykle sa odporúča dávku inzulínu znížiť v prvom trimestri a následne ju zvyšovať počas druhého a tretieho trimestra.
After delivery, insulin requirements normally return rapidly to pre-pregnancy values.
Po pôrode sa požiadavky na inzulín rýchlo vrátia k hodnotám pred graviditou.
There is no clinical experience with insulin detemir during lactation.
Nie sú k dispozícii dostatočné údaje o použití inzulínu detemiru počas laktácie.
Caution should be exercised when prescribing to lactating women.
Pri predpisovaní lieku dojčiacim ženám je potrebná opatrnosť.
Lactating women may require adjustments in insulin dose and diet.
Môže sa vyžadovať úprava dávky a diety u dojčiacich žien.
This may constitute a risk in situations where these abilities are of special importance (e. g. driving a car or operating machinery).
Táto skutočnosť vytvára riziko v situáciách, ktoré si vyžadujú mimoriadnu pozornosť (napr. pri vedení vozidla alebo obsluhe strojov).
Patients should be advised to take precautions to avoid hypoglycaemia while driving.
Pacienti musia byť upozornení o vplyve hypoglykémie na vedenie vozidla a obsluhu strojov.
This is particularly important in those who have reduced or absent awareness of the warning signs of hypoglycaemia or have frequent episodes of hypoglycaemia.
Dôležité je to u tých pacientov, ktorí si znížene alebo nedostatočne uvedomujú varovné signály hypoglykémie alebo majú časté príhody hypoglykémie.
Adverse drug reactions observed in patients using Levemir are mainly dose-dependent and due to the pharmacologic effect of insulin.
Nežiaduce účinky spozorované u pacientov užívajúcich Levemir, sú prevažne závislé od dávky a sú spôsobené farmakologickým účinkom inzulínu.
Hypoglycaemia is a common undesirable effect.
Častým nežiaducim účinkom je hypoglykémia.
It may occur if the insulin dose is too high in relation to the insulin requirement.
Môže sa objaviť, ak je dávka inzulínu omnoho väčšia ako je jeho potreba.
From clinical investigations it is known that major hypoglycaemia, defined as requirement for third party intervention, occurs in approximately 6% of the patients treated with Levemir.
Klinické štúdie poukázali, že ťažká hypoglykémia sa objavuje približne u 6% pacientov liečených liekom Levemir.
Injection site reactions are seen more frequently during treatment with Levemir than with human insulin.
Reakcie v mieste podania injekcie počas liečby liekom Levemir, boli častejšie ako u humánnych inzulínov.
These reactions include redness, inflammation, bruising, swelling and itching at the injection site.
Medzi reakcie patrí začervenanie, zápal, podliatina, opuch a svrbenie v mieste podania injekcie.
Most of the injection site reactions are minor and of a transitory nature, i. e. they normally disappear during continued treatment in a few days to a few weeks.
Väčšina reakcií na inzulíny v mieste podania injekcie je nezávažných a majú dočasný charakter, t. j., že sa obvykle stratia v priebehu pokračujúcej liečby do niekoľkých dní až niekoľkých týždňov.
The overall percentage of treated patients expected to experience adverse drug reactions is estimated to be 12%.
Odhaduje sa, že nežiaduce účinky lieku sa prejavia na 12% pacientov.
Frequencies of adverse drug reactions from clinical trials, which by an overall judgement are considered related to Levemir are listed below.
Frekvencie nežiaducich účinkov z klinických štúdií, ktoré po celkovom posúdení a zhodnotení súviseli s liekom Levemir sú uvedená nižšie.
Symptoms of hypoglycaemia usually occur suddenly.
Príznaky typické pre hypoglykémiu sa obyčajne objavujú náhle.
They may include cold sweats, cool pale skin, fatigue, nervousness or tremor, anxiousness, unusual tiredness or weakness,
Takýmito príznakmi sú: studený pot, studená bledá pokožka, únava, nervozita alebo triaška, pocit úzkosti, neobvyklá únava alebo slabosť, zmätenosť, ťažkosti so sústredením, ospalosť, nadmerný hlad, zmeny
confusion, difficulty in concentration, drowsiness, excessive hunger, vision changes, headache, nausea and palpitation.
videnia, bolesti hlavy, nevoľnosť a búšenie srdca.
Severe hypoglycaemia may lead to unconsciousness and/ or convulsions and may result in temporary or permanent impairment of brain function or even death.
Ťažká hypoglykémia môže viesť k bezvedomiu a/ alebo kŕčom, k dočasnému alebo trvalému poškodeniu funkcií mozgu a až k smrti.
Injection site reactions:
Reakcie v mieste podania:
Injection site reactions (redness, swelling and itching at the injection site) may occur during treatment with insulin.
Počas liečby inzulínom sa môžu vyskytnúť reakcie v mieste podania (začervenanie, opuch a svrbenie v mieste podania injekcie).
These reactions are usually transitory and normally they disappear during continued treatment.
Tieto reakcie majú zvyčajne prechodný charakter a obvykle sa stratia v priebehu pokračujúcej liečby.
Uncommon (> 1/ 1,000, < 1/ 100)
Menej časté (> 1/ 1 000, < 1/ 100)
Lipodystrophy may occur at the injection site as a consequence of failure to rotate injection sites within an area.
Lipodystrofia Lipodystrofia môže vznikať ako dôsledok častých injekčných podaní na to isté miesto.
Oedema:
Opuchy:
Oedema may occur upon initiation of insulin therapy.
Opuchy sa môžu objaviť na začiatku liečby inzulínom.
In three clinical studies with subjects treated in combination with oral antidiabetic agents a higher frequency (2.2%) of allergic reactions and potentially allergic reactions have been observed.
V troch klinických štúdiách s pacientami liečenými s perorálnymi antidiabetikami sa pozorovala vyššia frekvencia (2, 2%) alergických reakcií a možných alergických reakcií.
Uncommon (> 1/ 1,000, < 1/ 100) Eye disorders
Menej časté (> 1/ 1 000, < 1/ 100) Ochorenia oka
Allergic reactions, potentially allergic reactions, urticaria, rash and eruptions:
Alergické reakcie, možné alergické reakcie, žihľavka, vyrážka a výsev:
Such symptoms may be due to generalised hypersensitivity.
To sú symptómy generalizovanej reakcie z precitlivenosti.
Other signs of generalised hypersensitivity may be itching, sweating, gastrointestinal upset, angioneurotic oedema, difficulties in breathing, palpitation and reduction in blood pressure.
Ďalšími symptómami generalizovanej reakcie z precitlivenosti môžu byť svrbenie, potenie, zažívacie ťažkosti, angioneurotický edém, sťažené dýchanie, búšenie srdca a zníženie krvného tlaku.
Generalised hypersensitivity reactions are potentially life threatening (anaphylactic reactions).
Generalizované reakcie z precitlivenosti sú potenciálne život ohrozujúce (anafylaktické reakcie).
Refraction disorders:
Refrakčné anomálie:
Refraction anomalies may occur upon initiation of insulin therapy.
Na začiatku liečby inzulínom sa môžu objaviť refrakčné anomálie.
Diabetic retinopathy:
Diabetická retinopatia:
Long-term improved glycaemic control decreases the risk of progression of diabetic retinopathy.
Dlhodobé zlepšenie glykémie znižuje riziko progresie diabetickej retinopatie.
However, intensification of insulin therapy with abrupt improvement in glycaemic control may be associated with temporary worsening of diabetic retinopathy.
Aj keď stupňovanie liečby inzulínom s prudkým zlepšením glykemickej kontroly môže byť spojené so zhoršením diabetickej retinopatie.
Nervous system disorders
Zriedkavé (> 1/ 10 000, < 1/ 1 000)
Rare (>
charakter.
4.9
4. 9 Predávkovanie
A specific overdose for insulin cannot be defined, however, hypoglycaemia may develop over sequential stages if too high doses relative to the patient’ s requirement are administered:
Špecifiká predávkovania inzulínom nie je možné definovať, hoci sa hypoglykémia môže vyvinúť cez nasledujúce štádiá, ak sú pacientovi podané veľmi vysoké dávky v porovnaní s jeho potrebou:
• Mild hypoglycaemic episodes can be treated by oral administration of glucose or sugary products.
• V prípade miernej hypoglykémie, je možné podať perorálne pacientovi cukor alebo potravu obsahujúcu cukor.
It is therefore recommended that the diabetic patient always carries sugar containing products.
Preto sa odporúča, aby diabetik mal stále pri sebe výrobky obsahujúce cukor.
• Severe hypoglycaemic episodes, where the patient has become unconscious, can be treated by glucagon (0.5 to 1 mg) given intramuscularly or subcutaneously by a trained person, or by glucose given intravenously by a medical professional.
• Pri ťažkej hypoglykémii, ak je pacient v bezvedomí, môže mu byť podaný vnútrosvalovo alebo podkožne glukagón (0, 5 až 1 mg) osobou oboznámenou s podávaním injekcie alebo môže byť podaná lekárom vnútrožilovo glukóza.
Drugs used in diabetes.
Farmakoterapeutická skupina: antidiabetikum.
Insulins and analogues for injection, long-acting.
Inzulíny a analógy na injekčné podanie, dlhodobopôsobiace.
Insulin detemir is a soluble, long-acting basal insulin analogue with a prolonged duration of effect.
Inzulín detemir je rozpustný, dlhodobopôsobiaci bazálny inzulínový analóg s predĺženým účinkom.
The time action profile of insulin detemir is statistically significantly less variable and therefore more predictable than for NPH insulin as seen from the within-subject Coefficients of Variation (CV) for the total and maximum pharmacodynamic effect in Table 1.
Ako vyplýva z koeficientov odchýlok (CV) celkového a maximálneho farmakodynamického účinku v tabuľke 1., časový profil inzulínu detemiru je štatisticky podstatne menej variabilný a preto predvídateľnejší ako pre inzulín NPH.
Within-Subject Variability of the time action profile of insulin detemir and NPH insulin
Variabilita časového profilu inzulínu detemiru a inzulínu NPH.
Pharmacodynamic
Inzulín
Endpoint
Farmakodynamický výsledok
detemir
detemir CV (%)
insulin
NPH CV (%)
AUCGIR,0-24h* GIRmax**
AUC GIR, 0- 24h * GIR max **
*Area under the curve insulin detemir
* Oblasť pod krivkou inzulínom detemirom
** Glucose Infusion Rate p-value < 0.001 for all comparisons with
** Hodnota dodanej glukózy < 0, 001 pri všetkých porovnaniach s
The prolonged action of insulin detemir is mediated by the strong self-association of insulin detemir molecules at the injection site and albumin binding via the fatty acid side-chain.
Predĺžený účinok inzulínu detemiru je spôsobený silným samoviazaním molekúl inzulínu detemiru v mieste podania injekcie a viazaním bielkovín do bočného reťazca mastných kyselín.
The blood glucose lowering effect of insulin detemir is due to the facilitated uptake of glucose following binding of insulin to receptors on muscle and fat cells and to the simultaneous inhibition of glucose output from the liver.
Účinok inzulínu detemiru na znižovanie hladiny cukru je spôsobený uľahčeným vychytávaním glukózy po naviazaní inzulínu na bunkové receptory v svalových a tukových bunkách a súbežnou inhibíciou tvorby glukózy v pečeni.
7 Pharmacodynamic Parameters for Levemir and NPH Glucose infusion rate (mg/ kg/ min)
7 Farmakodynamické parameter pre Levemir a NPH Rýchlosť infúzie glukózy (mg/ kg/ min)
Time Since Insulin Injection (hours)
Čas podania inzulínovej injekcie (hodiny)
Activity profiles of Levemir in patients with type 1 diabetes.
Účinok lieku Levemir na pacientov s diabetes mellitus 1. typu.
For doses in the interval of 0.2 - 0.4 U/ kg, Levemir exerts more than 50% of its maximum effect from 3-4 hours and up to approximately 14 hours after dose administration.
Pri dávkach v rozpätí 0, 2 - 0, 4 U/ kg dosahuje Levemir viac ako 50% maximálneho účinku v rámci 3 - 4 hodín a trvá do 14 hodín po podaní dávky.
Studies in patients with type 2 diabetes treated with basal insulin in combination with oral antidiabetic drugs demonstrated that glycaemic control (HbA1c) with Levemir is comparable to NPH insulin and insulin glargine and associated with less weight gain, please see Table 2 below.
Štúdie u pacientov s diabetes mellitus 2. typu, liečených s bazálnym inzulínom v kombinácii s perorálnymi antidiabetikami dokázali, že glykemická kontrola (HbA1c) s liekom Levemir je porovnateľná s NPH inzulínom a s inzulínom glargínom a je spojená s menším nárastom hmotnosti, pozri nižšieuvedenú tabuľku 2.
In the study versus insulin glargine, insulin detemir was allowed to be administered once or twice daily whereas insulin glargine was to be administered once a day, 55% of the insulin detemir-treated subjects completed the 52 weeks of treatment on the twice daily regimen.
V štúdii oproti inzulínu glargínu, bolo možné inzulín detemir podávať jedenkrát alebo dvakrát denne, zatiaľ čo inzulín glargín bol podávaný jedenkrát denne, 55% pacientov liečených inzulínom detemirom ukončilo 52 týždňov liečby s dávkou dvakrát denne.
Change in body weight after insulin treatment Study duration Insulin detemir Insulin detemir NPH insulin once daily twice daily 20 week +0.7 kg +1.6 kg
Inzulín detemir Inzulín detemir NPH jedenkrát denne dvakrát denne
26 weeks 52 weeks +2.3 kg
20 týždňov 26 týždňov
+1.2 kg +3.7 kg
52 týždňov
In trials with the use of OAD-insulin combination therapy Levemir treatment resulted lower risk of minor nocturnal hypoglycaemia compared to NPH insulin.
V štúdiách s použitím kombinovanej liečby perorálnych antidiabetík- inzulínu, liečba liekom Levemir viedla v 61- 65% k zníženiu rizika nezávažných nočných hypoglykémií v porovnaní s NPH inzulínom.
In long-term treatment trials in patients with type 1 diabetes, fasting plasma glucose was improved with Levemir compared with NPH insulin when given as basal/ bolus therapy including in children and adolescents aged 6 to 17 years.
Pri dlhodobých skúškach sa u pacientov s diabetes mellitus 1. typu, vrátane detí a adolescentov vo veku od 6 do 17 rokov, dokázali lepšie výsledky glukózových testov nalačno pri liečbe liekom Levemir v porovnaní s bazálnou/ bolusovou liečbou inzulínom NPH.
Glycaemic control (HbA1c) with Levemir is comparable to NPH insulin, with a lower risk of nocturnal hypoglycaemia and no associated weight gain.
Glykemická kontrola (HbA1c) pri liečbe liekom Levemir je porovnateľná s inzulínom NPH, s nižším rizikom nočnej hypoglykémie a bez sprievodného nárastu hmotnosti.
In clinical trials using basal bolus insulin therapy, the overall rates of hypoglycaemia with Levemir and NPH insulin were similar.
V klinických štúdiách používajúcich bazál- bolusovú terapiu, boli celkové hodnoty hypoglykémie podobné pri liečbe liekom Levemir aj NPH inzulínom.
Analyses of nocturnal hypoglycaemia in patients with type 1 diabetes showed a significantly lower risk of minor nocturnal hypoglycaemia (able to self-treat and confirmed by capillary blood glucose less than 2.8 mmol/ L or 3.1 mmol/ L if expressed as plasma glucose) than with NPH insulin, whereas no difference was seen in type 2 diabetes.
8 plazmová glukóza / je nižšia ako 2, 8 mmol/ l alebo 3, 1 mmol/ l) než pri inzulíne NPH, pričom u pacientov s diabetes mellitus 2. typu nebol zaznamenaný žiadny rozdiel.
Furthermore, the overall risk of 8 nocturnal hypoglycaemia in children and adolescents aged 6 to 17 years with type 1 diabetes was significantly lower with Levemir compared to NPH insulin.
Navyše celkové riziko nočnej hypoglykémie u detí a adolescentov vo veku od 6 do 17 rokov s diabetes mellitus 1. typu bolo významne nižšie u lieku Levemir v porovnaní s NPH inzulínom.
Maximum serum concentration is reached between 6 and 8 hours after administration.
Maximálna koncentrácia v sére sa dosiahne v rámci 6 a 8 hodín po podaní.
When administered twice daily, steady state serum concentrations are reached after 2-3 dose administrations.
Pri podávaní dvakrát denne sa stabilizovaný stav koncentrácie séra dostaví po 2 - 3 podaných dávkach.
Within-patient variation in absorption is lower for Levemir than for other basal insulin preparations.
Individuálne rozdiely v absorpcii medzi jednotlivými pacientmi sú nižšie pri podávaní lieku Levemir než pri iných bazálnych inzulínových prípravkoch.
There are no clinically relevant differences between genders in pharmacokinetic properties of insulin detemir.
Neexistujú žiadne klinicky relevantné rozdiely medzi pacientmi rôznych pohlaví z hľadiska farmakokinetických vlastností inzulínu detemiru.
An apparent volume of distribution for insulin detemir (approximately 0.1 l/ kg) indicates that a high fraction of insulin detemir is circulating in the blood.
Zdanlivý objem distribúcie inzulínu detemiru (približne 0, 1 l/ kg) naznačuje, že v krvi cirkuluje vysoký podiel inzulínu detemiru.
The terminal half-life is between 5 and 7 hours depending on dose.
Konečný polčas premeny je 5 a 7 hodín, v závislosti od dávky.
Special Populations:
Špeciálne skupiny pacientov:
The pharmacokinetic properties of insulin detemir were investigated in children (6– 12 years) and adolescents (13– 17 years) and compared to adults with type 1 diabetes.
Skúmali sa farmakokinetické vlastnosti inzulínu detemiru pri liečbe detí (6– 12 rokov) a adolescentov (13– 17 rokov) a porovnávali sa s výsledkami u dospelých pacientov s diabetes mellitus 1. typu.
There was no clinically relevant difference in pharmacokinetic properties.
Nezistil sa žiadny klinicky relevantný rozdiel vo farmakokinetických vlastnostiach.
There was no clinically relevant difference in pharmacokinetics of insulin detemir between elderly and young subjects or between subjects with renal or hepatic impairment and healthy subjects.
Nezistil sa žiadny klinicky relevantný rozdiel vo farmakokinetických vlastnostiach inzulínu detemiru medzi staršími a mladými pacientmi alebo medzi pacientmi s poškodením funkcie obličiek alebo pečene a pacientmi bez týchto porúch.
No clinically relevant differences in the pharmacokinetics of insulin detemir are expected between healthy subjects and subjects with renal or hepatic impairment, based on the studies performed.
Na základe vykonaných štúdií sa nepredpokladá žiadny klinicky relevantný rozdiel vo farmakokinetických vlastnostiach inzulínu detemiru medzi osobami zdravými a osobami s poškodením funkcie obličiek alebo pečene.
As the pharmacokinetics of insulin detemir has not been studied extensively in these populations, it is advised to monitor plasma glucose closely in these populations.
Keďže neboli vykonané širšie štúdie farmakokinetického vplyvu inzulínu detemiru na týchto skupinách obyvateľstva, odporúča sa u týchto pacientov dôsledne kontrolovať glukózu v plazme.
9 5.3 Preclinical safety data
9 Predklinické údaje na základe obvyklých štúdií farmakologickej bezpečnosti, toxicity po opakovanom podaní, genotoxicity a reprodukčnej toxicity nedokázali žiadne osobitné riziko pre ľudí.
Receptor affinity data and in-vitro mitogenicity tests revealed no evidence of an increased mitogenic potential compared to human insulin.
Údaje o afinite receptorov a testy in vitro zisťujúce mitogenicitu nedokázali zvýšenú mitogénnu kapacitu v porovnaní s ľudským inzulínom.
Glycerol Phenol Metacresol Zinc acetate Disodium phosphate dihydrate Sodium chloride Hydrochloric acid 2N (pH adjustment) Sodium hydroxide 2N (pH adjustment) Water for injections
Glycerol Fenol Metakrezol Octan zinočnatý Dihydrát hydrogénfosforečnanu sodného Chlorid sodný Kyselina chlorovodíková 2N (na úpravu pH) Hydroxid sodný 2N (na úpravu pH) Voda na injekciu
Substances added to Levemir may cause degradation of insulin detemir, e. g. if the medicinal product contains thiols or sulphites.
Látky pridané k lieku Levemir môžu zapríčiniť degradáciu inzulínu detemiru, napr. ak sa pridajú lieky, ktoré obsahujú tioly alebo siričitany.
After first opening the product must be stored for a maximum of 6 weeks, not above 30°C.
Po prvom otvorení musí byť liek uchovávaný maximálne 6 týždňov, pri teplote neprevyšujúcej 30°C.
Store in a refrigerator (2°C - 8°C) not near a freezing compartment.
Uchovávajte v chladničke pri teplote (2°C - 8°C), nie v blízkosti mraziacej časti.
Do not refrigerate.
Počas použitia: neuchovávajte v chladničke.
Levemir should be protected from excessive heat and sunlight.
Chráňte Levemir pred nadmerným teplom a slnečným svetlom.
3 ml solution in a cartridge (type 1 glass), with a plunger (bromobutyl) and a stopper (bromobutyl/ polyisoprene) in a carton.
3 ml roztoku v náplni (typ 1 sklo) s piestom (bromobutyl) a zátkou (bromobutyl/ polyizoprén) v papierovej skladačke.
Pack size of 1, 5 and 10 cartridges.
1, 5 a 10 náplní.
Levemir is for use by one person only.
Levemir je určený na použitie len jednou osobu.
The cartridge must not be refilled.
Levemir nesmie byť použitý, ak nie je číry a bezfarebný.
10 Levemir should not be used if it does not appear clear and colourless.
10 Levemir, ktorý bol zmrazený nesmie byť použitý.
The patient should be advised to discard the needle after each injection.
Pacient musí byť poučený o tom, že po každom injekčnom podaní má ihlu zlikvidovať.
Novo Nordisk A/ S Novo Allé DK-2880 Bagsværd Denmark
Novo Nordisk A/ S Novo Allé DK- 2880 Bagsvaerd Dánsko
01 June 2004
1. jún 2004
Levemir 100 U/ ml solution for injection in a pre-filled pen.
Levemir 100 U/ ml injekčný roztok v naplnenom pere.
1 ml contains 100 U of insulin detemir (produced by recombinant DNA technology in Saccharomyces cerevisiae).
1 ml obsahuje 100 U inzulínu detemiru (pripraveného technológiou rekombinantnej DNA v kvasinkách Saccharomyces cerevisiae).
1 pre-filled pen contains 3 ml equivalent to 300 U.
1 naplnené pero obsahuje 3 ml, čo zodpovedá 300 U.
One unit (U) of insulin detemir corresponds to one IU of human insulin.
Jedna jednotka (U) inzulínu detemiru zodpovedá jednej jednotke IU ľudského inzulínu.
Dosage: In combination with oral antidiabetic agents it is recommended to initiate Levemir treatment with once daily administration at a dose of 10 U or 0.1-0.2 U/ kg.
V kombinácii s perorálnymi antidiabetikami sa odporúča začať liečbu s liekom Levemir jedenkrát denne s dávkou 10 U alebo 0, 1- 0, 2 U/ kg.
Based on study results, the following titration guideline is recommended:
Na základe výsledkov štúdií sa odporúča nasledovný titračný postup:
For patients who require twice daily dosing to optimise blood glucose control, the evening dose can be administered in the evening or at bedtime.
Nastavenie dávky pre Levemir má byť individuálne.
12 Transfer from other insulins:
12 Pacienti, u ktorých sa vyžaduje podávanie dvakrát denne si môžu pre optimalizovanie hladiny glukózy v krvi večernú dávku podať večer alebo pred spaním.
As with all insulins, close glucose monitoring is recommended during the transfer and in the initial weeks thereafter.
Tak ako pri všetkých druhoch inzulínu sa počas prechodu a v prvých týždňoch po ňom sa odporúča dôsledná glykemická kontrola.