natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Early symptoms (symptomatic hyperlactatemia) include benign digestive symptoms (nausea, vomiting and abdominal pain) non-specific malaise, loss of appetite, weight loss, respiratory symptoms (rapid and/ or deep breathing) or neurological symptoms (including motor weakness).
Včasné symptómy (symptomatická hyperlaktatémia) zahŕňajú benígne digestívne symptómy (nauzea, dávenie a bolesť brucha), nešpecifickú malátnosť, nechutenstvo, chudnutie, respiračné symptómy (rýchle a/ alebo hlboké dýchanie) alebo neurologické symptómy (vrátane motorickej slabosti).
Treatment with nucleoside analogues should be discontinued if there is symptomatic hyperlactatemia and metabolic/ lactic acidosis, progressive hepatomegaly, or rapidly elevating aminotransferase levels.
Liečba nukleozidovými analógmi musí byť prerušená, ak sa dostaví symptomatická hyperlaktatémia a metabolická/ laktátová acidóza, progresívna hepatomegália alebo rýchlo sa zvyšujúce hladiny aminotransferáz.
Caution should be exercised when administering nucleoside analogues to any patient (particularly obese women) with hepatomegaly, hepatitis or other known risk factors for liver disease and hepatic steatosis (including certain medicinal products and alcohol).
Opatrnosť je potrebná pri podávaní nukleozidových analógov akémukoľvek pacientovi (obzvlášť obéznym ženám) s hepatomegáliou, hepatitídou alebo inými známymi rizikovými faktormi pre ochorenie pečene a hepatálnu steatózu (zahŕňajúce určité lieky a alkohol).
Patients co-infected with hepatitis C and treated with alpha interferon and ribavirin may constitute a special risk.
Pacienti, ktorí sú súčasne infikovaní vírusom hepatitídy C a liečení alfa interferónom a ribavirínom môžu predstavovať zvláštne riziko.
Patients at increased risk should be followed closely.
Pacienti so zvýšeným rizikom musia byť starostlivo sledovaní.
There have been reports of mitochondrial dysfunction in HIV-negative infants exposed in utero and/ or post-natally to nucleoside analogues.
Mitochondriálna dysfunkcia bola zaznamenaná u HIV- negatívnych dojčiat vystavených nukleozidovým analógom in utero a/ alebo postnatálne.
The main adverse events reported are haematological disorders (anaemia, neutropenia), metabolic disorders (hyperlactatemia, hyperlipasemia).
Hlavné zaznamenané nežiaduce účinky sú hematologické poruchy (anémia, neutropénia), metabolické poruchy (hyperlaktatémia, hyperlipazémia).
These events are often transitory.
Tieto účinky sú často prechodné.
Some late-onset neurological disorders have been reported (hypertonia, convulsion, abnormal behaviour).
Zaznamenané boli neurologické poruchy s oneskoreným nástupom (hypertónia, konvulzia, abnormálne správanie).
Any child exposed in utero to nucleoside and nucleotide analogues, even HIV-negative children, should have clinical and laboratory follow-up and should be fully investigated for possible mitochondrial dysfunction in case of relevant signs or symptoms.
Každé dieťa vystavené nukleozidovým alebo nukleotidovým analógom in utero, dokonca aj HIV- negatívne deti, musia byť klinicky a laboratórne sledované a musia byť kompletne vyšetrené na
4 Lipodystrophy:
4 možnú mitochondriálnu dysfunkciu v prípade závažných známok a symptómov.
A connection between visceral lipomatosis and protease inhibitors (PIs) and lipoatrophy and nucleoside reverse transcriptase inhibitors (NRTIs) has been hypothesised.
Súvislosť medzi viscerálnou lipomatózou a inhibítormi proteázy (PIs) a lipoatrofiou a nukleozidovými inhibítormi reverznej transkriptázy (NRTIs) je hypotetická.
Clinical examination should include evaluation for physical signs of fat redistribution.
Klinické vyšetrenie by malo zahŕňať vyhodnotenie fyzických znakov redistribúcie tuku.
Lipid disorders should be managed as clinically appropriate (see section 4.8).
Poruchy lipidov sa majú liečiť tak, ako je to klinicky vhodné (pozri časť 4. 8).
In HIV-infected patients with severe immune deficiency at the time of institution of combination antiretroviral therapy (CART), an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic pathogens may arise and cause serious clinical conditions, or aggravation of symptoms.
Syndróm imunitnej reaktivácie: u HIV- infikovaných pacientov s ťažkou imunodeficienciou môže v čase nasadenia kombinovanej antiretrovírusovej terapie (“ Combination Antiretroviral Therapy ”, CART) vzniknúť zápalová reakcia na asymptomatické alebo reziduálne oportúnne patogény a spôsobiť závažné klinické stavy alebo zhoršenie symptómov.
Relevant examples are cytomegalovirus retinitis, generalised and/ or focal mycobacterium infections, and Pneumocystis jiroveci pneumonia (formerly known as Pneumocystis carinii pneumonia).
Relevantnými príkladmi sú cytomegalovírusová retinitída, generalizované a/ alebo fokálne mykobakteriálne infekcie a pneumónia spôsobená Pneumocystis jiroveci (predtým známa ako Pneumocystis carinii).
Liver disease:
Ochorenie pečene:
If lamivudine is being used concomitantly for the treatment of HIV and HBV, additional information relating to the use of lamivudine in the treatment of hepatitis B infection is available in the Zeffix SPC.
Ak sa lamivudín používa súčasne na liečbu HIV a HBV, ďalšie informácie týkajúce sa použitia lamivudínu v liečbe infekcie hepatitídou B sú k dispozícii v SPC pre Zeffix.
If Combivir is discontinued in patients co-infected with hepatitis B virus, periodic monitoring of both liver function tests and markers of HBV replication for 4 months is recommended, as withdrawal of lamivudine may result in an acute exacerbation of hepatitis.
Ak je u pacientov súčasne infikovaných vírusom hepatitídy B liečba Combivirom prerušená, odporúča sa periodické monitorovanie pečeňových testov a markerov na replikáciu vírusu HBV počas 4 mesiacov, pretože vysadenie liečby lamivudínom môže mať za následok akútnu exacerbáciu hepatitídy.
Patients co-infected with hepatitis C virus:
Pacienti súbežne infikovaní vírusom hepatitídy C:
The concomitant use of ribavirin with zidovudine is not recommended due to an increased risk of anaemia (see section 4.5).
Súbežné používanie ribavirínu so zidovudínom sa neodporúča kvôli zvýšenému riziku anémie (pozri časť 4. 5).
As Combivir contains lamivudine and zidovudine, any interactions that have been identified with these agents individually may occur with Combivir.
Vzhľadom na to, že Combivir obsahuje lamivudín a zidovudín, môžu sa pri Combivire vyskytnúť interakcie popísané pri jednotlivých látkach.
The likelihood of metabolic interactions with lamivudine is low due to limited metabolism and plasma protein binding, and almost complete renal clearance.
Pravdepodobnosť metabolických interakcií s lamivudínom je vďaka obmedzenému metabolizmu, malej väzbe na bielkoviny a takmer úplnému vylučovaniu obličkami malá.
Zidovudine is primarily eliminated by hepatic conjugation to an inactive glucuronidated metabolite.
Zidovudín je vylučovaný predovšetkým hepatálnou konjugáciou vo forme neúčinného glukuronidu.
Medicinal products which are primarily eliminated by hepatic metabolism especially via glucuronidation may have the potential to inhibit metabolism of zidovudine.
Lieky, ktoré sú primárne vylučované cez metabolizmus pečene, obzvlášť cestou glukuronidácie môžu potenciálne inhibovať metabolizmus zidovudínu.
The interactions listed below should not be considered exhaustive but are representative of the classes of medicinal products where caution should be exercised.
Uvedený zoznam interakcií nemožno považovať za úplný, ale skôr ide o príklady liekových skupín, pri ktorých je potrebná opatrnosť.
5 Lamivudine and zidovudine metabolism do not involve CYP3A, making interactions with medicinal products metabolised by this system (e. g.
Metabolizmus lamivudínu a zidovudínu nezahŕňa enzým CYP3A, preto sú interakcie s liečivami metabolizovanými týmto systémom (napr.
PIs) unlikely.
PIs) nepravdepodobné.
Interactions relevant to lamivudine
Interakcie zahŕňajúce lamivudín
The possibility of interactions with other medicinal products administered concurrently with Combivir should be considered, particularly when the main route of elimination is active renal secretion, especially via the cationic transport system e. g. trimethoprim.
Pri súčasnom podávaní Combiviru a iných liekov je potrebné uvažovať o interakciách predovšetkým v prípadoch, keď je hlavnou cestou vylučovania aktívna sekrécia obličkami prostredníctvom katiónového transportného systému, ako napr. v prípade trimetoprimu.
Nucleoside analogues (e. g. zidovudine, didanosine and zalcitabine) and other medicinal products (e. g. ranitidine, cimetidine) are eliminated only in part by this mechanism and were shown not to interact with lamivudine.
Nukleozidové analógy (napr. zidovudín, didanozín a zalcitabín) a iné liečivá (napr. ranitidín, cimetidín) sa touto cestou vylučujú len v obmedzenej miere a interakcia s lamivudínom nebola dokázaná.
Administration of trimethoprim/ sulfamethoxazole 160 mg/ 800 mg results in a 40% increase in lamivudine exposure, because of the trimethoprim component; the sulfamethoxazole component does not interact.
Podávanie kombinácie trimetoprimu/ sulfametoxazolu 160 mg/ 800 mg má za následok 40% - ný vzostup expozície lamivudínu z dôvodu prítomnosti trimetoprimovej zložky; sulfametoxazol je bez interakcie.
However, unless the patient has renal impairment, no dosage adjustment of lamivudine is necessary (see section 4.2).
Pokiaľ však pacient nemá poruchu funkcie obličiek, nie je potrebná žiadna úprava dávkovania lamivudínu (pozri časť 4. 2).
Lamivudine has no effect on the pharmacokinetics of trimethoprim or sulfamethoxazole.
Lamivudín nemá vplyv na farmakokinetiku trimetoprimu alebo sulfametoxazolu.
When concomitant administration with co-trimoxazole is warranted, patients should be monitored clinically.
V prípade súčasného podávania kotrimoxazolu je potrebné pacientov klinicky sledovať.
Co-administration of Combivir with high doses of co-trimoxazole for the treatment of Pneumocystis jiroveci pneumonia (formerly known as Pneumocystis carinii pneumonia [PCP]) and toxoplasmosis should be avoided.
Je potrebné vyhnúť sa súčasnému podávaniu Combiviru a vysokých dávok kotrimoxazolu používaných v liečbe pneumónie spôsobenej Pneumocystis jiroveci (predtým známej ako Pneumocystis carinii [PCP]) a toxoplazmózy.
Co-administration of lamivudine with intravenous ganciclovir or foscarnet is not recommended.
Súčasné podávanie lamivudínu s intravenóznym ganciklovirom alebo foskarnetom sa neodporúča.
Interactions relevant to zidovudine
Interakcie zahŕňajúce zidovudín
Limited data suggest that co-administration of zidovudine and rifampicin decreases the AUC of zidovudine by 48% ± 34%.
Obmedzené údaje predpokladajú, že súčasné užívanie zidovudínu a rifampicínu znižuje AUC zidovudínu o 48% ± 34%.
However the clinical significance of this is unknown.
Klinický význam tohto zistenia však nie je známy.
Dose modifications of zidovudine in this situation have not been formally evaluated.
Úpravy dávky zidovudínu v takejto situácii neboli formálne hodnotené.
Limited data suggest that probenecid increases the mean half-life and area under the plasma concentration curve of zidovudine by decreasing glucuronidation.
Obmedzené údaje predpokladajú, že probenecid zvyšuje priemerný polčas a plochu pod krivkou plazmatickej koncentrácie zidovudínu znížením glukuronidácie.
Renal excretion of the glucuronide (and possibly zidovudine itself) is reduced in the presence of probenecid.
Vylučovanie glukuronidu obličkami za prítomnosti probenecidu je redukované (a možno samotného zidovudínu).
Patients receiving both medicinal products should be closely monitored for haematological toxicity.
Pacienti, ktorí dostávajú oba lieky, majú byť dôkladne sledovaní kvôli hematologickej toxicite.
Phenytoin blood levels have been reported to be low in some patients receiving zidovudine, while in one patient a high level was noted.
U niekoľkých pacientov užívajúcich zidovudín bolo popísané zníženie hladín fenytoínu v krvi, kým u jedného pacienta boli pozorované vysoké hladiny.
These observations suggest that phenytoin concentrations should be carefully monitored in patients receiving Combivir and phenytoin.
Tieto pozorovania nabádajú k starostlivému sledovaniu koncentrácií fenytoínu u pacientov liečených Combivirom a fenytoínom.
In a pharmacokinetic study co-administration of zidovudine and atovaquone tablets showed a decrease in zidovudine clearance after oral dosing leading to a 35% ± 23% increase in plasma zidovudine AUC.
Vo farmakokinetických štúdiách súčasné podávanie tabliet zidovudínu a atovakvónu ukázalo zníženie klírensu po perorálnom podávaní zidovudínu, ktoré viedlo k 35% ± 23% zvýšeniu plazmatického AUC zidovudínu.
The mode of interaction is unknown and as higher concentrations of atovaquone can be achieved with atovaquone suspension it is possible that greater changes in AUC values for zidovudine might be induced when atovaquone is administered as a suspension.
Spôsob interakcie nie je známy a keďže pri používaní suspenzie atovakvónu sa môžu dosiahnuť vyššie koncentrácie atovakvónu, pri podávaní atovakvónu vo forme suspenzie môže dôjsť k väčším zmenám hodnôt AUC zidovudínu.
Given the limited data available the clinical significance of this is unknown.
V dôsledku obmedzeného množstva dostupných údajov je klinický význam tohto zistenia neznámy.
Valproic acid, fluconazole or methadone when co-administered with zidovudine have been shown to increase the AUC of zidovudine, with a corresponding decrease in its clearance.
Pretože sú dostupné len obmedzené
As only limited data are available the clinical significance is not known.
6 údaje, klinický význam tohto zistenia nie je známy.
If zidovudine is used concurrently with either valproic acid, fluconazole or methadone, patients should be monitored closely for potential toxicity of zidovudine.
Ak sa zidovudín používa súbežne s kyselinou valproovou, flukonazolom alebo metadónom, pacienti majú byť dôkladne sledovaní kvôli možnej toxicite zidovudínu.
Zidovudine and stavudine in combination are antagonistic in vitro, therefore the concomitant use of stavudine with Combivir should be avoided (see section 4.4).
Zidovudín a stavudín v kombinácii sú antagonistické in vitro, a preto sa má zabrániť súčasnému podávaniu stavudínu s Combivirom (pozri časť 4. 4).
Exacerbation of anaemia due to ribavirin has been reported when zidovudine is part of the regimen used to treat HIV although the exact mechanism remains to be elucidated.
Bola hlásená exacerbácia anémie spôsobená ribavirínom, keď bol zidovudín súčasťou terapeutického režimu používaného na liečbu HIV, aj keď presný mechanizmus ešte nie je objasnený.
The concomitant use of ribavirin with zidovudine is not recommended due to an increased risk of anaemia (see section 4.4).
Súbežné používanie ribavirínu so zidovudínom sa neodporúča kvôli zvýšenému riziku anémie (pozri časť 4. 4).
6 Consideration should be given to replacing zidovudine in a combination ART regimen if this is already established.
Má sa zvážiť nahradenie zidovudínu v kombinovanom ART režime, ak už bol tento nasadený.
Concomitant treatment, especially acute therapy, with potentially nephrotoxic or myelosuppressive medicinal products (e. g. systemic pentamidine, dapsone, pyrimethamine, co-trimoxazole, amphotericin, flucytosine, ganciclovir, interferon, vincristine, vinblastine and doxorubicin) may also increase the risk of adverse reactions to zidovudine.
Súčasná, predovšetkým akútna liečba potenciálne nefrotoxickými alebo myelosupresívne pôsobiacimi liečivami (napr. celkovo podávaný pentamidín, dapson, pyrimetamín, kotrimoxazol, amfotericín, flucytozín, ganciklovir, interferón, vinkristín, vinblastín a doxorubicín) môže tiež zvyšovať riziko nežiaducich účinkov zidovudínu.
If concomitant therapy with Combivir and any of these medicinal products is necessary then extra care should be taken in monitoring renal function and haematological parameters and, if required, the dosage of one or more agents should be reduced.
V prípade súčasného podávania niektorého z uvedených liečiv a Combiviru je potrebné zvlášť starostlivé sledovanie renálnych funkcií a hematologických parametrov a prípadne aj zníženie dávkovania jedného alebo viacerých liečiv.
Since some patients receiving Combivir may continue to experience opportunistic infections, concomitant use of prophylactic antimicrobial therapy may have to be considered.
Pretože u niektorých pacientov užívajúcich Combivir môžu naďalej pretrvávať oportúnne infekcie, je nutné zvážiť súčasné podávanie profylaktickej antimikrobiálnej terapie.
Limited data from clinical trials do not indicate a significantly increased risk of adverse reactions to zidovudine with co- trimoxazole (see interaction information above relating to lamivudine and co-trimoxazole), aerosolised pentamidine, pyrimethamine and acyclovir at doses used in prophylaxis.
Obmedzené údaje z klinických štúdií ukazujú, že riziko nežiaducich účinkov zidovudínu nie je v kombinácii s profylaktickým dávkami kotrimoxazolu (pozri vyššie v texte uvedené informácie o interakcii lamivudínu a kotrimoxazolu), aerosólového pentamidínu, pyrimetamínu a acykloviru výrazne zvýšené.
Clarithromycin tablets reduce the absorption of zidovudine.
Tablety klaritromycínu znižujú absorpciu zidovudínu.
This can be avoided by separating the administration of Combivir and clarithromycin by at least two hours.
Tomuto je možné zabrániť tým, že medzi podaním Combiviru a klaritromycínu bude aspoň dvojhodinový časový odstup.
The safety of lamivudine in human pregnancy has not been established.
Bezpečnosť použitia lamivudínu u ľudí počas gravidity nebola overená.
No data are available for the treatment with a combination of lamivudine and zidovudine in humans or animals (see also section 5.3).
Nie sú dostupné žiadne údaje o liečbe kombináciou lamivudínu a zidovudínu u ľudí alebo u zvierat (pozri tiež časť 5. 3).
The use in pregnant women of zidovudine alone, with subsequent treatment of the newborn infants, has been shown to reduce the rate of maternal-foetal transmission of HIV.
Podávanie samostatného zidovudínu gravidným ženám a následná liečba novorodenca dokázateľne znižuje výskyt materno- fetálneho prenosu HIV.
However, no such data are available for lamivudine.
O lamivudíne takéto údaje chýbajú.
In humans, consistent with passive transmission of lamivudine across the placenta, lamivudine concentrations in infant serum at birth were similar to those in maternal and cord serum at delivery.
V súlade s pasívnym prestupom lamivudínu placentou dochádza u človeka k nálezu koncentrácií lamivudínu v sére dieťaťa po narodení podobne ako v sére matky a pupočníku pri pôrode.
Zidovudine was measured in plasma and gave similar results to those observed for lamivudine (see section 5.2).
Zidovudín bol meraný v plazme a vykazoval podobné výsledky, aké boli pozorované pri lamivudíne (pozri časť 5. 2).
As the active ingredients of Combivir may inhibit cellular DNA replication, any use, especially during the first trimester of pregnancy, presents a potential risk to the foetus.
Liečivá Combiviru môžu inhibovať replikáciu bunkovej DNA, preto užívanie lieku počas prvého trimestra gravidity prináša potenciálne riziko pre plod.
Consequently the administration of Combivir during pregnancy should only be considered if expected benefits outweigh any possible risks.
Preto je podávanie Combiviru počas gravidity oprávnené len v prípade, že očakávaný prínos prevyšuje akékoľvek možné riziko.
Pregnant women considering using Combivir during pregnancy should be made aware of the findings from animal carcinogenicity and mutagenicity studies (see section 5.3).
Gravidné ženy uvažujúce o užívaní Combiviru počas gravidity majú byť oboznámené zo zisteniami štúdií karcinogenity a mutagenity vykonaných na zvieratách (pozri časť 5. 3).
In men zidovudine has not been shown to affect sperm count, morphology or motility.
Podávanie zidovudínu mužom neovplyvňuje počet, morfológiu ani motilitu spermií.
It is recommended that mothers taking Combivir do not breast-feed their infants.
Matkám užívajúcim Combivir sa odporúča, aby nedojčili.
It is recommended that HIV infected women do not breast-feed their infants under any circumstances in order to avoid transmission of HIV.
Odporúča sa, aby kvôli zabráneniu prenosu vírusu na dieťa HIV infikované matky zásadne nedojčili.
4.7 Effects on ability to drive and use machines
7 4. 7 Ovplyvnenie schopnosti viesť vozidlá a obsluhovať stroje
For many of these events, it is unclear whether they are related to
Pre mnohé z týchto účinkov nie je jasné, či súvisia s lamivudínom, zidovudínom alebo širokým okruhom liekov používaných v liečbe HIV ochorenia, alebo či sú dôsledkom základného chorobného procesu.
7 lamivudine, zidovudine, the wide range of medicinal products used in the management of HIV disease, or as a result of the underlying disease process.
Vzhľadom na to, že Combivir obsahuje lamivudín a zidovudín, možno očakávať typ a závažnosť nežiaducich reakcií súvisiacich s jednotlivými zložkami.
Cases of lactic acidosis, sometimes fatal, usually associated with severe hepatomegaly and hepatic steatosis, have been reported with the use of nucleoside analogues (see section 4.4).
Pri užívaní nukleozidových analógov boli zaznamenané prípady laktátovej acidózy, niekedy fatálnej, zvyčajne spojené s ťažkou hepatomegáliou a steatózou pečene (pozri časť 4. 4).
In HIV-infected patients with severe immune deficiency at the time of initiation of combination antiretroviral therapy (CART), an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic infections may arise (see section 4.4).
U HIV- infikovaných pacientov s ťažkou imunodeficienciou môže v čase zahájenia kombinovanej antiretrovírusovej terapie (CART) vzniknúť zápalová reakcia na asymptomatické alebo reziduálne oportúnne infekcie (pozri časť 4. 4).
Frequencies are defined as very common (≥ 1/ 10), common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10), uncommon (≥ 1/ 1000 to < 1/ 100), rare (≥ 1/ 10,000 to < 1/ 1000), very rare (< 1/ 10,000).
Frekvencie sú definované ako veľmi časté (≥1/ 10), časté (≥1/ 100 až < 1/ 10), menej časté (≥1/ 1000 až < 1/ 100), zriedkavé (≥1/ 10 000 až < 1/ 1000), veľmi zriedkavé (< 1/ 10 000).
Blood and lymphatic systems disorders Uncommon:
Poruchy krvi a lymfatického systému Menej časté:
Neutropenia and anaemia (both occasionally severe), thrombocytopenia Very rare:
Neutropénia a anémia (obe ojedinele ťažké), trombocytopénia Veľmi zriedkavé:
Pure red cell aplasia
Aplázia len buniek červenej krvnej zložky
Headache, insomnia Very rare:
Bolesť hlavy, nespavosť Veľmi zriedkavé:
Peripheral neuropathy (or paraesthesiae)
Periférna neuropatia (alebo parestézia)
Cough, nasal symptoms
Kašeľ, nosové príznaky
Gastrointestinal disorders Common:
8 Poruchy gastrointestinálneho traktu Časté:
Nausea, vomiting, abdominal pain or cramps, diarrhoea Rare:
Nauzea, dávenie, bolesti brucha alebo kŕče, hnačka Zriedkavé:
Pancreatitis, rises in serum amylase
Pankreatitída, vzostup sérových amyláz
Hepatobiliary disorders Uncommon:
Poruchy pečene a žlčových ciest Menej časté:
Transient rises in liver enzymes (AST, ALT) Rare:
Prechodný vzostup pečeňových enzýmov (AST, ALT) Zriedkavé:
Rash, alopecia
Ekzantém, vypadávanie vlasov
Musculoskeletal and connective tissue disorders
Poruchy kostrovej a svalovej sústavy a spojivového tkaniva Časté:
Arthralgia, muscle disorders Rare:
Artralgia, poruchy svalov Zriedkavé:
General disorders and administration site conditions Common:
Celkové poruchy a reakcie v mieste podania Časté:
Fatigue, malaise, fever
Únava, malátnosť, horúčka.
These occurred more frequently at higher dosages (1200-1500 mg/ day) and in patients with advanced HIV disease (especially when there is poor bone marrow reserve prior to treatment), and particularly in patients with CD4 cell counts less than 100/ mm3 (see section 4.4).
Ich výskyt je častejší pri užívaní vyšších dávok (1200- 1500 mg denne), u pacientov s pokročilou HIV infekciou (obzvlášť v prípadoch poškodenia kostnej drene už pred liečbou) a hlavne u pacientov s počtom CD4 buniek < 100/ mm3 (pozri časť 4. 4).
Blood and lymphatic system disorders Common:
Poruchy krvi a lymfatického systému Časté:
Anaemia, neutropenia and leucopenia Uncommon:
Anémia, neutropénia a leukopénia Menej časté:
Thrombocyopenia and pancytopenia (with marrow hypoplasia) Rare:
Trombocytopénia a pancytopénia (s hypopláziou drene) Zriedkavé: