natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Frequencies are defined as very common (> 1/ 10), common (> 1/ 100 ,< 1/10), uncommon (> 1/ 1000 ,< 1/100), rare (> 1/ 10,000, < 1/ 1000), very rare (< 1/ 10,000).
10
Body system
Telesný systém
lymphatic systems
Ochorenia krvi a lymfatického systému
anaemia (both occasionally severe), thrombocytopenia Very rare:
Neutropénia a anémia (obe ojedinele ťažké), trombocytopénia Veľmi zriedkavé:
Pure red cell aplasia
Aplázia červenej zložky kostnej drene
Headache, insomnia.
Bolesť hlavy, nespavosť.
Cases of peripheral neuropathy (or paraesthesia) have been reported
Hlásené boli prípady periférnej neuropatie (alebo parestézie)
10 Respiratory, thoracic and mediastinal disorders
Ochorenia dýchacej sústavy, hrudníka a mediastína
Common: nausea, vomiting, diarrhoea Rare: pancreatitis has been reported, but a causal relationship to abacavir treatment is uncertain
Časté: nauzea, vracanie, hnačka Zriedkavé: hlásená bola pankreatitída, ale príčinný vzťah k liečbe abakavirom nie je istý
Rises in serum amylase.
Vzostup sérových amyláz.
Transient rises in liver enzymes (AST, ALT), Rare:
Hepatitída
Hepatitis
Časté:
Common: rash (without systemic symptoms) Very rare: erythema multiforme, Stevens-Johnson syndrome and toxic epidermal necrolysis
Časté: ekzantém (bez systémových symptómov) Veľmi zriedkavé: multiformný erytém, Stevensov- Johnsonov syndróm a toxická epidermálna nekrolýza
Arthralgia, muscle disorders Rare:
Artralgia, svalové poruchy Zriedkavé:
Cases of lactic acidosis, sometimes fatal, usually associated with severe hepatomegaly and hepatic steatosis, have been reported with the use of nucleoside analogues (see section 4.4).
Pri použití nukleozidových analógov boli zaznamenané prípady laktátovej acidózy, niekedy fatálnej, zvyčajne spojené s ťažkou hepatomegáliou a steatózou pečene (pozri časť 4. 4).
Combination antiretroviral therapy has been associated with metabolic abnormalities such as hypertriglyceridaemia, hypercholesterolaemia, insulin resistance, hyperglycaemia and hyperlactataemia (see section 4.4).
11 Kombinovaná antiretrovírusová terapia bola spojená s metabolickými abnormalitami ako sú hypertriglyceridémia, hypercholesterolémia, inzulínová rezistencia, hyperglykémia a hyperlaktatémia (pozri časť 4. 4).
In HIV-infected patients with severe immune deficiency at the time of initiation of combination antiretroviral therapy, an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic infections may arise (see section 4.4).
U HIV- infikovaných pacientov s ťažkou imunodeficienciou môže v čase zahájenia kombinovanej antiretrovírusovej terapie (CART) vzniknúť zápalová reakcia na asymptomatické alebo reziduálne oportúnne infekcie (pozri časť 4. 4).
If overdose occurs the patient should be monitored for evidence of toxicity (see section 4.8), and standard supportive treatment applied as necessary.
V prípade predávkovania sa pacienti musia sledovať z hľadiska vzniku toxicity (pozri časť 4. 8) a podľa potreby použiť bežné podporné opatrenia.
Antivirals for treatment of HIV infections, combinations.
Farmakoterapeutická skupina: kombinované antivirotiká na liečbu HIV infekcie.
Abacavir and lamivudine are NRTIs, and are potent selective inhibitors of HIV- 1 and HIV-2.
Abakavir a lamivudín sú NRTIs a sú selektívnymi inhibítormi so silným účinkom proti HIV- 1 a HIV- 2.
Both abacavir and lamivudine are metabolised sequentially by intracellular kinases to the respective 5'-triphosphate (TP) which are the active moieties.
Abakavir aj lamivudín sú metabolizované postupne intracelulárnymi kinázami na zodpovedajúci 5 ′ - trifosfát (TP), ktorý je aktívnou látkou.
Lamivudine-TP and carbovir-TP (the active triphosphate form of abacavir) are substrates for and competitive inhibitors of HIV reverse transcriptase (RT).
Lamivudín- TP a karbovir- TP (aktívna trifosfátová forma abakaviru) sú substrátmi a kompetitívnymi inhibítormi reverznej transkriptázy (RT) HIV.
Abacavir and lamivudine triphosphates show significantly less affinity for host cell DNA polymerases.
Trifosfátové formy abakaviru a lamivudínu prejavujú významne menšiu afinitu k DNA- polymerázam hostiteľských buniek.
Lamivudine has been shown to be highly synergistic with zidovudine, inhibiting the replication of HIV in cell culture.
Dokázalo sa, že pri inhibovaní replikácie HIV v bunkovej kultúre pôsobí lamivudín a zidovudín vysoko synergicky.
Abacavir shows synergy in vitro in combination with amprenavir, nevirapine and zidovudine.
Abakavir má in vitro synergický účinok v kombinácii s amprenavirom, nevirapínom a zidovudínom.
It has been shown to be additive in combination with didanosine, stavudine and lamivudine.
V kombinácii s didanozínom, stavudínom a lamivudínom má aditívny účinok.
In-vitro resistance:
Rezistencia in vitro:
HIV-1 resistance to lamivudine involves the development of a M184I or, more commonly, M184V amino acid change close to the active site of the viral RT.
HIV- 1 rezistencia na lamivudín zahŕňa vývoj M184I alebo, častejšie, aminoacidovej zmeny M184V blízko aktívneho miesta vírusovej RT.
Abacavir-resistant isolates of HIV-1 have been selected in vitro and are associated with specific genotypic changes in the RT codon region (codons M184V, K65R, L74V and Y115F).
In vitro boli vyselektované izoláty HIV- 1 rezistentné na abakavir, ktoré sa vyznačujú špecifickými genotypovými zmenami v oblasti kodónov RT (kodóny M184V, K65R, L74V a Y115F).
In vivo resistance (Therapy-naïve patients):
Rezistencia in vivo (pacienti bez predchádzajúcej terapie):
The M184V or M184I variants arise in HIV-1 infected patients treated with lamivudine-containing antiretroviral therapy.
Varianty M184V alebo M184I vznikajú u pacientov infikovaných vírusom HIV- 1 liečených antiretrovírusovou liečbou obsahujúcou lamivudín.
Isolates from most patients experiencing virological failure with a regimen containing abacavir in pivotal clinical trials showed either no NRTI-related changes from baseline (45%) or only M184V or M184I selection (45%).
12 Izoláty od väčšiny pacientov, u ktorých došlo k virologickému zlyhaniu pri režime obsahujúcom abakavir v pivotných klinických štúdiách, nevykazovali žiadne zmeny spojené s NRTI od východiskového stavu (45%), alebo vykazovali len selekciu M184V alebo M184I (45%).
The overall selection frequency for M184V or M184I was high (54%), and less common was the selection of L74V (5%), K65R (1%) and Y115F (1%) (see Table).
Celková frekvencia selekcie pre M184V alebo M184I bola vysoká (54%) a menej častá bola selekcia L74V (5%), K65R (1%) a Y115F (1%) (pozri tabuľku).
The inclusion of zidovudine in the regimen has been found to reduce the frequency of L74V and K65R selection in the presence of abacavir (with zidovudine:
Zistilo sa, že zahrnutie zidovudínu do režimu znižuje frekvenciu selekcie L74V a K65R za prítomnosti abakaviru (so zidovudínom:
0/ 40, without zidovudine:
0/ 40, bez zidovudínu:
Abacavir + Abacavir + lamivudine +
Abakavir + Abakavir + lamivudíne + Abakavir + Celkovo lamivudín + Combivir1
Abacavir +
NNRTI
PI (or
PI (alebo
PI/ ritonavir) Number of
PI/ ritonavir) Počet jedincov Počet
Number of Virological Failures Number of On-
virologických zlyhaní Počet
Genotypes
počas liečby
1 (2%)
1
2 (1%)
(1%)
3 (1%)
(1%)
0 0
2 (4%)
3 (2%) 0
70 (50%)
12 (5%) 2 (1%)
126 (54%)
M184V/ I TAMs3
TAMs3
1. Combivir is a fixed dose combination of lamivudine and zidovudine 2. Includes three non-virological failures and four unconfirmed virological failures.
Zahŕňa tri nevirologické zlyhania a štyri nepotvrdené virologické zlyhania.
Number of subjects with ≥ 1 Thymidine Analogue Mutations (TAMs).
Počet jedincov s ≥1 mutáciou súvisiacou s tymidínovými analógmi (TAM).
In a meta-analysis of six clinical trials, TAMs were not selected by regimens containing abacavir without zidovudine (0/ 127), but were selected by regimens containing abacavir and the thymidine analogue zidovudine (22/ 86, 26%).
V metaanalýze šiestich klinických štúdií neboli TAMs vyselektované režimami obsahujúcimi abakavir bez zidovudínu (0/ 127), ale boli vyselektované režimami obsahujúcimi abakavir a tymidínový analóg zidovudín (22/ 86, 26%).
In vivo resistance (Therapy experienced patients):
Rezistencia in vivo (pacienti po predchádzajúcej terapii):
The M184V or M184I variants arise in HIV-1 infected patients treated with lamivudine-containing antiretroviral therapy and confer high-level resistance to lamivudine.
Varianty M184V alebo M184I vznikajú u pacientov infikovaných vírusom HIV- 1 liečených antiretrovírusovou liečbou obsahujúcou lamivudín a vyvolávajú vysoko- úrovňovú rezistenciu na lamivudín.
In vitro data tend to suggest that the continuation of lamivudine in anti- retroviral regimen despite the development of M184V might provide residual anti-retroviral activity (likely through impaired viral fitness).
Údaje in vitro poukazujú na to, že pokračovanie v antiretrovírusovej liečbe lamivudínom aj napriek vzniku M184V môže poskytnúť reziduálny antiretrovírusový účinok (pravdepodobne kvôli narušenej replikačnej schopnosti vírusu).
In a meta-analysis of five clinical trials where ABC was added to intensify therapy, of 166 subjects, 123 (74%) had M184V/ I, 50 (30%) had T215Y/ F, 45 (27%) had M41L, 30 (18%) had K70R and 25 (15%) had D67N.
V metaanalýze piatich klinických štúdií, v ktorých sa ABC pridal na zintenzívnenie liečby, zo 166 jedincov 123 (74%) malo M184V/ I, 50 (30%) malo T215Y/ F, 45 (27%) malo M41L, 30 (18%) malo K70R a 25 (15%) malo D67N.
K65R was absent and L74V and Y115F were uncommon (≤ 3%).
K65R nebola prítomná a L74V a Y115F boli menej časté (≤3%).
Logistic regression modelling of the predictive value for genotype (adjusted for baseline plasma HIV-1RNA [vRNA], CD4+ cell count, number and duration of prior antiretroviral therapies) showed that the presence of 3 or more NRTI resistance-associated mutations was associated with reduced response at Week 4 (p=0.015) or 4 or more mutations at median Week 24 (p≤ 0.012).
Modelovanie pomocou logistickej regresie zamerané na prediktívnu hodnotu pre genotyp (upravenú podľa východiskovej plazmatickej HIV- 1 RNA [vRNA], počtu CD4+ buniek, počtu a trvania predošlých antiretrovírusových terapií) ukázalo, že prítomnosť 3 alebo viacerých mutácií súvisiacich s rezistenciou na NRTI bola spojená so zníženou odpoveďou v 4. týždni (p=0, 015) alebo 4 alebo viacerých mutácií v mediánovom 24. týždni (p≤0, 012).
In addition, the 69 insertion complex or the Q151M mutation, usually found in combination with A62V, V75I, F77L and F116Y, cause a high level of resistance to abacavir.
Okrem toho, vnesenie komplexu do kodónu 69 alebo mutácia Q151M, zvyčajne prítomná v kombinácii s A62V, V75I, F77L a F116Y,
Week 4
4. týždeň (n = 166) Východisková
Baseline Reverse Transcriptase
mutácia v reverznej
Median
Priemerná
(n = 166) Percent with
Percento s
Mutatio
transkriptáze
Change vRNA (log10 c/ mL)
zmena vRNA
< 400 copies/ mL vRNA
< 400 kópiíi/ ml vRNA
Any one NRTI
Len M184V Akákoľvek jedna
mutation
mutácia súvisiaca s NRTI Akékoľvek dve
associated mutations Any three NRTI-
mutácie súvisiace s NRTI Akokoľvek tri
associated mutations Four or more NRTI-
mutácie súvisiace s NRTI Štyri alebo viac
associated mutations
mutácií súvisiacich s NRTI
Phenotypic resistance and cross-resistance:
Fenotypová rezistencia a skrížená rezistencia:
Phenotypic cross- resistance to other NRTIs with M184V or M184I mutation alone is limited.
Fenotypová skrížená rezistencia na iné NRTIs len s mutáciou M184V alebo M184I je obmedzená.
The
Zidovudín, didanozín, stavudín a tenofovir si uchovávajú svoje antiretrovírusové účinky proti takýmto variantom HIV- 1.
13 presence of M184V with K65R does give rise to cross-resistance between abacavir, tenofovir, didanosine and lamivudine, and M184V with L74V gives rise to cross-resistance between abacavir, didanosine and lamivudine.
Prítomnosť M184V s K65R vyvoláva skríženú rezistenciu medzi abakavirom, tenofovirom, didanozínom a lamivudínom a M184V s L74V vyvoláva skríženú rezistenciu medzi abakavirom, didanozínom a lamivudínom.
Cross-resistance between abacavir or lamivudine and antiretrovirals from other classes e. g.
Skrížená rezistencia medzi abakavirom alebo lamivudínom a antiretrovirotikami z iných tried, napr.
Therapy-naïve patients The combination of abacavir and lamivudine as a once daily regimen is supported by a 48 weeks multi-centre, double-blind, controlled study (CNA30021) of 770 HIV-infected, therapy-naïve adults.
Pacienti bez predchádzajúcej terapie Kombináciu abakaviru a lamivudínu v režime jedenkrát denne podporuje 48- týždňová multicentrická, dvojito zaslepená, kontrolovaná štúdia (CNA30021) so 770 HIV infikovanými pacientami bez predchádzajúcej terapie.
These were primarily asymptomatic HIV infected patients (CDC stage A).
Títo boli predovšetkým asymptomatickí HIV infikovaní pacienti (CDC štádium A).
The results are summarised in the table below:
Výsledky sú zhrnuté v nižšie uvedenej tabuľke:
Virological Response Based on Plasma HIV-1 RNA < 50 copies/ ml at Week 48 ITT-Exposed Population
Virologická odpoveď zakladajúca sa na plazmatickej HIV- 1 RNA < 50 kópií/ ml v 48. týždni ITT- Exponovaná populácia
Treatment regimen
Režim liečby
ABC once/ day
ABC jedenkrát/ deň
ABC twice/ day
ABC dvakrát/ deň
Similar clinical success (point estimate for treatment difference: -1.7, 95% CI – 8.4, 4.9) was observed for both regimens.
Podobný klinický úspech (bodový odhad pre rozdiel liečby: - 1, 7, 95% CI - 8, 4, 4, 9) bol pozorovaný u oboch režimov.
From these results, it can be concluded with 95% confidence that the true difference is no greater than 8.4% in favour of the twice daily regimen.
Tento potenciálny rozdiel
This potential difference is sufficiently small to draw an overall conclusion of non-inferiority of abacavir once daily over abacavir twice daily.
14 je dostatočne malý na vyvodenie celkového záveru o nie nižšej účinnosti abakaviru jedenkrát denne oproti abakaviru dvakrát denne.
There was a low, similar overall incidence of virologic failure (viral load > 50 copies/ ml) in both the once and twice daily treatment groups (10% and 8% respectively).
V liečebnej skupine s režimom jedenkrát denne aj v skupine s režimom dvakrát denne bol nízky, podobný celkový výskyt virologického zlyhania (vírusová záťaž > 50 kópií/ ml) (10% v skupine s režimom jedenkrát denne a 8% v skupine s režimom dvakrát denne).
Therapy-experienced patients In study CAL30001, 182 treatment-experienced patients with virologic failure were randomised and received treatment with either Kivexa once daily or abacavir 300 mg twice daily plus lamivudine 300 mg once daily, both in combination with tenofovir and a PI or an NNRTI for 48 weeks.
Pacienti po predchádzajúcej terapii V štúdii CAL30001 bolo 182 pacientov po predchádzajúcej terapii s virologickým zlyhaním randomizovaných a po dobu 48 týždňov užívali buď Kivexu jedenkrát denne, alebo abakavir 300 mg dvakrát denne plus lamivudín 300 mg jedenkrát denne, oba v kombinácii s tenofovirom a PI alebo NNRTI.
Results indicate that the Kivexa group was non-inferior to the abacavir twice daily group, based on similar reductions in HIV-1 RNA as measured by average area under the curve minus baseline (AAUCMB, - 1.65 log10 copies/ ml versus -1.83 log10 copies/ ml respectively, 95% CI -0.13, 0.38).
Výsledky svedčia o tom, že v skupine s Kivexou nebola nižšia účinnosť ako v skupine s abakavirom užívaným dvakrát denne, a to na základe podobných znížení HIV- 1 RNA meraných pomocou priemernej plochy pod krivkou mínus bazálne hodnoty (AAUCMB, - 1, 65 log10 kópií/ ml oproti - 1, 83 log10 kópií/ ml, 95% CI - 0, 13, 0, 38).
Proportions with HIV-1 RNA < 50 copies/ ml (50% versus 47%) and < 400 copies/ ml (54% versus 57%) were also similar in each group (ITT population).
V oboch skupinách (populácia ITT, t. j. všetci randomizovaní jedinci) boli podobné aj podiely s HIV- 1 RNA < 50 kópií/ ml (50% oproti 47%) a < 400 kópií/ ml (54% oproti 57%).
Results
V štúdii ESS30008 bolo 260 pacientov s virologickou supresiou na prvolíniovom liečebnom režime obsahujúcom abakavir 300 mg plus lamivudín 150 mg, oba podávané dvakrát denne a PI alebo NNRTI, randomizovaných, aby po dobu 48 týždňov pokračovali v tomto režime, alebo aby prešli na Kivexu plus plus PI alebo NNRTI.
14 indicate that the Kivexa group was associated with a similar virologic outcome (non-inferior) compared to the abacavir plus lamivudine group, based on proportions of subjects with HIV-1 RNA < 50 copies/ ml (90% and 85% respectively, 95% CI -2.7, 13.5).
Výsledky svedčia o tom, že skupina s Kivexou bola spojená s podobným virologickým výsledkom (nie nižšej účinnosti) oproti skupine s abakavirom plus lamivudín, a to na základe podielov jedincov s HIV- 1 RNA < 50 kópií/ ml (90% oproti 85%, 95% CI - 2, 7; 13, 5).
The fixed-dose combination tablet of abacavir/ lamivudine (FDC) has been shown to be bioequivalent to lamivudine and abacavir administered separately.
Dokázalo sa, že tableta s fixnou kombinovanou dávkou abakaviru/ lamivudínu (FDC) je bioekvivalentná abakaviru a lamivudínu podavaným jednotlivo.
This was demonstrated in a single dose, 3-way crossover bioequivalence study of FDC (fasted) versus 2 x 300 mg abacavir tablets plus 2 x 150 mg lamivudine tablets (fasted) versus FDC administered with a high fat meal, in healthy volunteers (n = 30).
Potvrdila to bioekvivalenčná štúdia jednorazovej dávky s trojramennou skríženou terapiou (tzv. “ crossover ”) na zdravých dobrovoľníkoch (n = 30) skúmajúca FCD (nalačno) oproti 2 x 300 mg tabletám abakaviru plus 2 x 150 mg tabletám lamivudínu (nalačno) oproti FDC podávanej s jedlom s vysokým obsahom tuku.
The absolute bioavailability of oral abacavir and lamivudine in adults is about 83% and 80-85% respectively.
Absolútna biologická dostupnosť po perorálnom podaní u dospelých je okolo 83% u abakaviru, 80 - 85% u lamivudínu.
The mean time to maximal serum concentrations (tmax) is about 1.5 hours and 1.0 hour for abacavir and lamivudine, respectively.
Priemerný čas do dosiahnutia maximálnych sérových koncentrácií (tmax) je okolo 1, 5 hodiny u abakaviru a 1, 0 hodina u lamivudínu.
Following a single dose of 600 mg of abacavir, the mean (CV) Cmax is 4.26 µg/ ml (28%) and the mean (CV) AUC∞ is 11.95 µg. h/ ml (21%).
Po jednorazovej dávke 600 mg abakaviru je priemerné (CV) Cmax 4, 26 µg/ ml (28%) a priemerná (CV) AUC∞ je 11, 95 µg. h/ ml (21%).
Following multiple-dose oral administration of lamivudine 300 mg once daily for seven days, the mean (CV) steady-state Cmax is 2.04 µg/ ml (26%) and the mean (CV) AUC24 is 8.87 µg. h/ ml (21%).
Po podaní opakovanej perorálnej dávky lamivudínu 300 mg jedenkrát denne po dobu siedmich dní je priemerné (CV) Cmax v ustálenom stave 2, 04 µg/ ml (26%) a priemerná (CV) AUC24 je 8, 87 µg. h/ ml (21%).
Intravenous studies with abacavir and lamivudine showed that the mean apparent volume of distribution is 0.8 and 1.3 l/ kg respectively.
15 V štúdiách s intravenóznym podaním boli zistené tieto priemerné hodnoty zdanlivého distribučného objemu: u abakaviru 0, 8 l/ kg a u lamivudínu 1, 3 l/ kg.
Plasma protein binding studies in vitro indicate that abacavir binds only low to moderately (~49%) to human plasma proteins at therapeutic concentrations.
Štúdie väzby na plazmatické bielkoviny in vitro svedčia o tom, že abakavir sa viaže na ľudské plazmatické bielkoviny v terapeutických koncentráciách v malej až strednej miere (~49%).
Lamivudine exhibits linear pharmacokinetics over the therapeutic dose range and displays limited plasma protein binding in vitro (< 36%).
V terapeutickom rozsahu dávkovania lamivudínu je jeho farmakokinetika lineárna a väzba na plazmatické bielkoviny in vitro je obmedzená (< 36%).
Data show that abacavir and lamivudine penetrate the central nervous system (CNS) and reach the cerebrospinal fluid (CSF).
Údaje svedčia o prieniku abakaviru a lamivudínu do centrálneho nervového systému (CNS) a mozgovomiechového moku (CSL).
Studies with abacavir demonstrate a CSF to plasma AUC ratio of between 30 to 44%.
Štúdie s abakavirom ukazujú, že pomer AUC v CSF a plazme je medzi 30 až 44%.
The observed values of the peak concentrations are 9 fold greater than the IC50 of abacavir of 0.08 µg/ ml or 0.26 µM when abacavir is given at 600 mg twice daily.
Pozorované hodnoty vrcholových plazmatických koncentrácií sú 9- krát vyššie než IC50 pre abakavir 0, 08 μg/ ml alebo 0, 26 μM, keď sa abakavir podáva v dávke 600 mg dvakrát denne.
The mean ratio of CSF/ serum lamivudine concentrations 2-4 hours after oral administration was approximately 12%.
Priemerný pomer koncentrácií CSL/ sérum 2- 4 hodiny po perorálnom podaní bol u lamivudínu približne 12%.
Abacavir is primarily metabolised by the liver with approximately 2% of the administered dose being renally excreted, as unchanged compound.
Obličkami sa v nezmenenej forme vylučuje približne 2% podanej dávky.
The primary pathways of metabolism in man are by alcohol dehydrogenase and by glucuronidation to produce the 5’ -carboxylic acid and 5’ -glucuronide which account for about 66% of the administered dose.
Hlavnými cestami metabolizácie u človeka je metabolizácia alkoholdehydrogenázou, pri ktorej vzniká 5 ’ - karboxylová kyselina a glukuronidácia, pri ktorej vzniká 5 ’ - glukuronid, pričom tieto metabolity tvoria 66% podanej dávky.
The likelihood of metabolic drug interactions with lamivudine is low due to the small extent of hepatic metabolism (5-10%).
Pravdepodobnosť metabolických interakcií lamivudínu a iných liečiv je vzhľadom na nízky metabolizmus v pečeni (5– 10%) malá.
15 The mean half-life of abacavir is about 1.5 hours.
Priemerný polčas eliminácie abakaviru je asi 1, 5 hodiny.
The metabolites and unchanged abacavir account for about 83% of the administered abacavir dose in the urine.
Metabolity a nezmenený abakavir tvoria v moči 83% podanej dávky.
The mean systemic clearance of lamivudine is approximately 0.32 l/ h/ kg, predominantly by renal clearance (> 70%) via the organic cationic transport system.
Priemerný systémový klírens lamivudínu je približne 0, 32 l/ h/ kg s prevahou vylučovania obličkami (> 70%) pomocou organického katiónového transportného systému.
Dose reduction is required for patients with creatinine clearance < 50 ml/ min (see section 4.2).
U pacientov s klírensom kreatinínu < 50 ml/ min je potrebné znížiť dávkovanie (pozri časť 4. 2).
In a study of 20 HIV-infected patients receiving abacavir 300 mg twice daily, with only one 300 mg dose taken prior to the 24 hour sampling period, the geometric mean terminal carbovir-TP intracellular half-life at steady-state was 20.6 hours, compared to the geometric mean abacavir plasma half-life in this study of 2.6 hours.
V štúdii na 20 HIV infikovaných pacientoch užívajúcich abakavir 300 mg dvakrát denne, len s jedinou 300 mg dávkou užitou pred 24- hodinovou dobou odberu vzoriek, bol geometrický priemerný terminálny intracelulárny polčas karboviru- TP v ustálenom stave 20, 6 hodín oproti geometrickému priemernému plazmatickému polčasu abakaviru v tejto štúdii rovnajúcemu sa 2, 6 hodinám.
In a crossover study in 27 HIV-infected patients, intracellular carbovir-TP exposures were higher for the abacavir 600 mg once daily regimen (AUC24, ss + 32%, Cmax24, ss + 99% and Ctrough + 18%) compared to the 300 mg twice daily regimen.
V štúdii so skríženou terapiou u 27 HIV- infikovaných pacientov bola expozícia intracelulárnemu karboviru- TP vyššia pri abakavire 600 mg v režime jedenkrát denne (AUC24, ss + 32%, Cmax24, ss + 99% a Ctrough + 18%) oproti abakaviru 300 mg v režime dvakrát denne.
For patients receiving lamivudine 300 mg once daily, the terminal intracellular half-life of lamivudine-TP was prolonged to 16-19 hours, compared to the plasma lamivudine half-life of 5-7 hours.
U pacientov užívajúcich lamivudín 300 mg jedenkrát denne bol terminálny plazmatický intracelulárny polčas lamivudínu- TP predĺžený na 16- 19 hodín oproti plazmatickému polčasu lamivudínu rovnajúcemu sa 5- 7 hodinám.
In a crossover study in 60 healthy volunteers, intracellular lamivudine-TP pharmacokinetic parameters were similar (AUC24, ss and Cmax24, ss) or lower (Ctrough – 24%) for the lamivudine 300 mg once daily regimen compared to the lamivudine 150 mg twice daily regimen.
V štúdii so skríženou terapiou u 60 zdravých dobrovoľníkov boli farmakokinetické parametre intracelulárneho lamivudínu- TP podobné (AUC24, ss and Cmax24, ss) alebo nižšie (Ctrough – 24%) pri lamivudíne 300 mg v režime jedenkrát denne oproti lamivudínu 150 mg v režime dvakrát denne.