natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is anticipated that tenofovir exposure will be approximately 35% lower following administration of Atripla on an empty stomach as compared to the individual component tenofovir disoproxil fumarate when taken with food (see section 5.2).
Predpokladá sa, že expozícia tenofoviru sa po podaní Atriply na prázdny žalúdok zníži približne o 35% v porovnaní so samotným tenofovir- dizoproxilfumarátom podaným s jedlom (pozri časť 5. 2).
In virologically suppressed patients, the clinical relevance of this reduction can be expected to be limited (see section 5.1).
U virologicky suprimovaných pacientov možno očakávať, že klinický význam tohto zníženia bude obmedzený (pozri časť 5. 1).
Further data on the clinical translation of the decrease in pharmacokinetic exposure is awaited.
Očakávajú sa ďalšie údaje o klinickom význame zníženia farmakokinetickej expozície.
Atripla is not recommended for use in children below 18 years of age due to lack of data on safety and efficacy.
Atripla sa neodporúča používať u detí mladších ako 18 rokov kvôli chýbajúcim údajom o bezpečnosti a účinnosti.
Elderly: insufficient numbers of elderly patients have been evaluated in clinical studies of the components of Atripla to determine whether they respond differently than younger patients.
V klinických štúdiách so zložkami Atriply nebol hodnotený dostatočný počet starších pacientov na to, aby sa zistilo, či reagujú odlišne než mladší pacienti.
Caution should be exercised when prescribing Atripla to the elderly, keeping in mind the greater frequency of decreased hepatic or renal function in these patients.
Pri predpisovaní Atriply starším pacientom je potrebná opatrnosť, pričom je potrebné mať na pamäti, že u týchto pacientov je častejší pokles funkcie pečene a obličiek.
Dose adjustment: if Atripla is co-administered with rifampicin, an additional 200 mg/ day (800 mg total) of efavirenz is recommended (see section 4.5).
Ak sa Atripla podáva súbežne s rifampicínom, odporúča sa dodatočná dávka efavirenzu 200 mg/ deň (celkovo 800 mg) (pozri časť 4. 5).
Atripla is not recommended for patients with moderate or severe renal impairment (creatinine clearance (CrCl) < 50 ml/ min).
Atripla sa neodporúča pacientom so stredne ťažkým alebo ťažkým poškodením funkcie obličiek (klírens kreatinínu (CrCl) < 50 ml/ min.).
Patients with moderate or severe renal impairment require dose interval adjustment of emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate that cannot be achieved with the combination tablet (see sections 4.4 and 5.2).
Pacienti so stredne ťažkým alebo ťažkým poškodením funkcie obličiek si vyžadujú úpravu dávkového intervalu emtricitabínu a tenofovir - dizoproxilfumarátu, ktorý nie je možné dosiahnuť kombinovanou tabletou (pozri časti 4. 4 a 5. 2).
Hepatic impairment: the pharmacokinetics of Atripla have not been studied in patients with hepatic impairment.
Farmakokinetika Atriply sa neskúmala u pacientov s poškodením funkcie pečene.
Patients with mild-to-moderate liver disease (Child-Pugh-Turcotte (CPT), Grade A or B) may be treated with the normal recommended dose of Atripla (see sections 4.3, 4.4 and 5.2).
Pacienti s miernym až stredne ťažkým ochorením pečene (Child- Pugh- Turcotte (CPT) stupeň A alebo B) môžu byť liečení zvyčajnou odporúčanou dávkou Atriply (pozri časti 4. 3, 4. 4 a 5. 2).
Patients should be monitored carefully for adverse reactions, especially nervous system symptoms related to efavirenz (see sections 4.3 and 4.4).
Pacientov je nutné dôkladne sledovať kvôli nežiaducim reakciám, obzvlášť kvôli príznakom zo strany nervového systému súvisiacich s efavirenzom (pozri časti 4. 3 a 4. 4).
If Atripla is discontinued in patients co-infected with HIV and HBV, these patients should be closely monitored for evidence of exacerbation of hepatitis (see section 4.4).
Keď sa preruší liečba Atriplou u pacientov súbežne infikovaných vírusmi HIV a HBV, treba týchto pacientov dôkladne sledovať kvôli dôkazu exacerbácie hepatitídy (pozri časť 4. 4).
It is important to take Atripla on a regular dosing schedule to avoid missing doses.
Je dôležité užívať Atriplu podľa pravidelnej dávkovacej schémy, aby sa predišlo vynechaniu dávok.
Patients should be told that if they forget to take Atripla, they should take the missed dose right away, unless it is less than 12 hours until the next day’ s dose.
Pacientov je potrebné oboznámiť s tým, že ak zabudnú užiť Atriplu, majú vynechanú dávku užiť ihneď, pokiaľ to nie je menej ako 12 hodín pred dávkou nasledujúceho dňa.
In this case, patients should be told not to take the missed dose and to take their next dose at the usual time.
Pacientov je potrebné informovať, aby v takomto prípade neužili vynechanú dávku a nasledujúcu dávku užili vo zvyčajnom čase.
Where discontinuation of therapy with one of the components of Atripla is indicated or where dose modification is necessary, separate preparations of efavirenz, emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate are available.
Keď je indikované vysadenie terapie jednou zo zložiek lieku Atripla alebo keď je potrebná úprava dávky, sú k dispozícii samostatné prípravky efavirenzu, emtricitabínu a tenofovir- dizoproxilfumarátu.
If therapy with Atripla is discontinued, consideration should be given to the long half-life of efavirenz (see section 5.2) and long intracellular half-lives of tenofovir and emtricitabine.
Ak dôjde k prerušeniu terapie liekom Atripla, je potrebné zvážiť dlhý polčas efavirenzu (pozri časť 5. 2) a dlhé vnútrobunkové polčasy tenofoviru a emtricitabínu.
Because of interpatient variability in these parameters and concerns regarding development of resistance, HIV treatment guidelines should be consulted, also taking into consideration the reason for discontinuation.
Vzhľadom na variabilnosť týchto parametrov medzi jednotlivými pacientmi a obavy týkajúce sa vzniku rezistencie je potrebné sa riadiť odporúčaniami pre liečbu HIV, berúc tiež do úvahy dôvod prerušenia liečby.
Atripla must not be used in patients with severe hepatic impairment (CPT Grade C) (see section 5.2).
Atripla sa nesmie podávať pacientom s ťažkým hepatálnym poškodením (CPT stupeň C) (pozri časť 5. 2).
3 ergonovine, and methylergonovine), because competition for cytochrome P450 (CYP) 3A4 by efavirenz could result in inhibition of metabolism and create the potential for serious and/ or life-threatening undesirable effects (for example, cardiac arrhythmias, prolonged sedation or respiratory depression) (see section 4.5).
3 Atripla sa nesmie podávať súbežne s terfenadínom, astemizolom, cisapridom, midazolamom, triazolamom, pimozidom, bepridilom alebo námeľovými alkaloidmi (napríklad ergotamínom, dihydroergotamínom, ergometrínom a metylergometrínom), pretože kompetícia efavirenzu o cytochróm P450 (CYP) 3A4 môže viesť k inhibícii metabolizmu a môže byť dôvodom vzniku závažných a/ alebo život ohrozujúcich nežiaducich účinkov (napríklad srdcové arytmie, prolongovaná sedácia alebo útlm dýchania) (pozri časť 4. 5).
John’ s wort (Hypericum perforatum) must not be used while taking Atripla due to the risk of decreased plasma concentrations and reduced clinical effects of efavirenz (see section 4.5).
Vzhľadom na riziko poklesu plazmatických koncentrácií a zníženia klinických účinkov efavirenzu sa počas užívania Atriply nesmú užívať rastlinné prípravky obsahujúce Ľubovník bodkovaný (Hypericum perforatum) (pozri časť 4. 5).
Since Atripla is a fixed-dose combination product, the dose of efavirenz cannot be altered; therefore, voriconazole and Atripla must not be co-administered (see section 4.5).
Pretože Atripla je liek s fixnou kombináciou dávok, dávku efavirenzu nie je možné meniť; preto sa vorikonazol a Atripla nesmú podávať súbežne (pozri časť 4. 5).
General: as a fixed combination, Atripla should not be administered concomitantly with other medicinal products containing any of the same active components, efavirenz, emtricitabine or tenofovir disoproxil fumarate.
Pretože Atripla je fixnou kombináciou, nesmie sa podávať súbežne s inými liekmi obsahujúcimi akúkoľvek rovnakú účinnú látku: efavirenz, emtricitabín alebo tenofovir - dizoproxilfumarát.
Due to similarities with emtricitabine, Atripla should not be administered concomitantly with other cytidine analogues, such as lamivudine (see section 4.5).
Vzhľadom na podobnosti s emtricitabínom sa Atripla nesmie podávať súbežne s inými cytidínovými analógmi, ako je lamivudín (pozri časť 4. 5).
Atripla should not be administered concomitantly with adefovir dipivoxil.
Atripla sa nesmie podávať súbežne s adefovir- dipivoxilom.
These patients should be carefully monitored for rises in viral load and, since the safety profile of efavirenz differs from that of protease inhibitors, for adverse reactions.
Súčasne dostupné údaje poukazujú na to, že u pacientov s PI antiretrovírusovým režimom môže zmena na Atriplu viesť k redukcii odpovede na liečbu (pozri časť 5. 1) Títo pacienti majú byť starostlivo monitorovaní na vzostup vírusovej záťaže a na nežiaduce reakcie, aj keď je profil bezpečnosti efavirenzu odlišný ako u proteázových inhibítorov.
Lactic acidosis: lactic acidosis, usually associated with hepatic steatosis, has been reported with the use of nucleoside analogues.
Pri použití nukleozidových analógov bola hlásená laktátová acidóza, zvyčajne spojená so steatózou pečene.
Early symptoms (symptomatic hyperlactataemia) include benign digestive symptoms (nausea, vomiting and abdominal pain), non-specific malaise, loss of appetite, weight loss, respiratory symptoms (rapid and/ or deep breathing) or neurological symptoms (including motor weakness).
Včasné príznaky (symptomatická hyperlaktatémia) zahŕňajú mierne tráviace symptómy (nauzea, vracanie a bolesť brucha), nešpecifický nepokoj, stratu chuti do jedla, úbytok hmotnosti, respiračné symptómy (rýchle a/ alebo hlboké dýchanie) alebo neurologické symptómy (vrátane motorickej slabosti).
Lactic acidosis has a high mortality and may be associated with pancreatitis, liver failure or renal failure.
Laktátová acidóza má vysokú mortalitu a môže byť spojená s pankreatitídou, zlyhaním pečene alebo renálnym zlyhaním.
Lactic acidosis generally occurred after a few or several months of treatment.
K laktátovej acidóze zvyčajne došlo po niekoľkých alebo viacerých mesiacoch liečby.
Treatment with nucleoside analogues must be discontinued in the setting of symptomatic hyperlactataemia and metabolic/ lactic acidosis, progressive hepatomegaly, or rapidly elevating aminotransferase levels.
Liečba nukleozidovými analógmi sa musí vysadiť, keď dôjde k symptomatickej hyperlaktatémii a metabolickej/ laktátovej acidóze, progresívnej hepatomegálii alebo rýchlo sa zvyšujúcim hladinám aminotransferáz.
Caution should be exercised when administering nucleoside analogues to any patient (particularly obese women) with hepatomegaly, hepatitis or other known risk factors for liver disease and hepatic steatosis (including certain medicinal products and alcohol).
Podávanie nukleozidových analógov je potrebné starostlivo zvážiť u všetkých pacientov (obzvlášť u obéznych žien) s hepatomegáliou, hepatitídou alebo inými známymi rizikovými faktormi pre ochorenie pečene a steatózu pečene (vrátane niektorých liekov a alkoholu).
Co-infection with hepatitis C and treatment with alpha interferon and ribavirin may constitute a special risk.
Osobitné riziko môžu predstavovať súbežná infekcia hepatitídou C a liečba interferónom alfa a ribavirínom.
Patients at increased risk must be followed closely.
Pacientov so zvýšeným rizikom je nutné starostlivo sledovať.
Opportunistic infections: patients receiving Atripla or any other antiretroviral therapy may continue to develop opportunistic infections and other complications of HIV infection, and therefore should remain under close clinical observation by physicians experienced in the treatment of patients with HIV associated diseases.
U pacientov užívajúcich Atriplu alebo akúkoľvek inú antiretrovírusovú terapiu môže aj naďalej dôjsť k vzniku oportúnnych infekcií a iných komplikácií infekcie HIV, a preto musia zostať pod starostlivým klinickým dohľadom lekára, ktorý má skúsenosti s liečbou pacientov s ochoreniami spojenými s HIV.
Transmission of HIV: patients must be advised that antiretroviral therapies, including Atripla, have not been proven to prevent the risk of transmission of HIV to others through sexual contact or contamination with blood.
Pacienti musia byť oboznámení, že nebolo dokázané, že antiretrovírusové terapie vrátane Atriply zabraňujú riziku prenosu HIV na iných prostredníctvom pohlavného styku alebo kontaminovanej krvi.
Appropriate precautions must continue to be used.
Aj naďalej je nutné dodržiavať náležité opatrenia.
Liver disease: the pharmacokinetics, safety and efficacy of Atripla have not been established in patients with significant underlying liver disorders (see section 5.2).
U pacientov s významnými základnými ochoreniami pečene nebola stanovená farmakokinetika, bezpečnosť a účinnosť Atriply (pozri časť 5. 2).
Since efavirenz is principally metabolised
Atripla je kontraindikovaná u pacientov s ťažkým poškodením funkcie pečene (pozri časť 4. 3).
4 by the cytochrome P450 (CYP450) system, caution should be exercised in administering Atripla to patients with mild-to-moderate liver disease.
Pretože sa efavirenz metabolizuje najmä systémom cytochrómu P450 (CYP450), je pri podávaní Atriply pacientom s miernym až stredne ťažkým ochorením pečene potrebná opatrnosť.
Laboratory tests should be performed to evaluate their liver disease at periodic intervals (see section 4.2).
Ochorenie pečene je potrebné sledovať pomocou pravidelných laboratórnych vyšetrení (pozri časť 4. 2).
Patients with pre-existing liver dysfunction including chronic active hepatitis have an increased frequency of liver function abnormalities during combination antiretroviral therapy and should be monitored according to standard practice.
U pacientov s už existujúcou dysfunkciou pečene vrátane chronickej aktívnej hepatitídy dochádza počas kombinovanej antiretrovírusovej terapie k zvýšenej frekvencii abnormalít funkcie pečene a majú byť monitorovaní v súlade so štandardnou praxou.
If there is evidence of worsening liver disease or persistent elevations of serum transaminases to greater than 5 times the upper limit of the normal range, the benefit of continued therapy with Atripla needs to be weighed against the potential risks of significant liver toxicity.
Ak je prítomný dôkaz zhoršenia ochorenia pečene alebo pretrvávajúce zvýšenia sérových transamináz väčšie ako 5- násobok hornej hranice normálneho rozmedzia, je potrebné zvážiť prínos pokračovania liečby Atriplou voči potenciálnym rizikám signifikantnej toxicity pečene.
In such patients, interruption or discontinuation of treatment must be considered (see section 4.8).
U týchto pacientov je nutné zvážiť prerušenie alebo ukončenie liečby (pozri časť 4. 8).
Patients with HIV and hepatitis B (HBV) or C virus (HCV) co-infection: patients with chronic hepatitis B or C and treated with combination antiretroviral therapy are at an increased risk for severe and potentially fatal hepatic adverse reactions.
U pacientov s chronickou hepatitídou B alebo C liečených kombinovanou antiretrovírusovou terapiou je zvýšené riziko ťažkých a potenciálne smrteľných hepatálnych nežiaducich reakcií.
Emtricitabine and tenofovir individually and in combination have shown activity against HBV in pharmacodynamic studies (see section 5.1).
Emtricitabín a tenofovir samostatne a v kombinácii preukázali vo farmakodynamických štúdiách aktivitu proti HBV (pozri časť 5. 1).
Limited clinical experience suggests that emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate have an anti-HBV activity when used in antiretroviral combination therapy to control HIV infection.
Obmedzená klinická skúsenosť naznačuje, že emtricitabín a tenofovir - dizoproxilfumarát majú anti- HVB aktivitu, keď sa používajú v antiretrovírusovej kombinovanej terapii na kontrolu infekcie HIV.
If appropriate, resumption of anti-hepatitis B therapy may be warranted.
Podľa potreby možno obnoviť liečbu hepatitídy typu B.
In patients with advanced liver disease or cirrhosis, treatment discontinuation is not recommended since post-treatment exacerbation of hepatitis may lead to hepatic decompensation.
U pacientov s pokročilým ochorením pečene alebo s cirhózou sa neodporúča prerušiť liečbu, pretože exacerbácia hepatitídy po ukončení liečby môže viesť k strate funkčnosti pečene.
Psychiatric symptoms: psychiatric adverse reactions have been reported in patients treated with efavirenz.
U pacientov liečených efavirenzom boli hlásené psychiatrické nežiaduce reakcie.
Patients with a prior history of psychiatric disorders appear to be at greater risk of these serious psychiatric adverse reactions.
Zdá sa, že pacienti s predchádzajúcou anamnézou psychiatrických porúch majú väčšie riziko týchto závažných psychiatrických nežiaducich reakcií.
There have also been post-marketing reports of severe depression, death by suicide, delusions and psychosis-like behaviour.
Po uvedení lieku do praxe bola tiež hlásená ťažká depresia, suicidálna smrť, bludy a psychotické správanie.
Patients should be advised that if they experience symptoms such as severe depression, psychosis or suicidal ideation, they should contact their doctor immediately to assess the possibility that the symptoms may be related to the use of efavirenz, and if so, to determine whether the risk of continued therapy outweighs the benefits (see section 4.8).
Pacienti majú byť poučení, že ak sa objavia príznaky, ako je ťažká depresia, psychóza alebo samovražedné úmysly, majú sa ihneď spojiť so svojím lekárom, aby posúdil možnosť, či symptómy súvisia s použitím efavirenzu a ak áno, aby určil, či riziko pokračujúcej liečby nepreváži nad prínosom (pozri časť 4. 8).
Nervous system symptoms: symptoms including, but not limited to, dizziness, insomnia, somnolence, impaired concentration and abnormal dreaming are frequently reported undesirable effects in patients receiving efavirenz 600 mg daily in clinical studies.
Často hlásenými nežiaducimi účinkami u pacientov užívajúcich v klinických štúdiách efavirenz 600 mg denne sú príznaky, ktoré zahŕňajú, ale nie sú limitované na závrat, nespavosť, somnolenciu, poruchy koncentrácie a abnormálne sny.
Headache has been reported in clinical studies with emtricitabine (see section 4.8).
V klinických štúdiách s emtricitabínom bola hlásená bolesť hlavy (pozri časť 4. 8).
Nervous system symptoms associated with efavirenz usually begin during the first one or two days of therapy and generally resolve after the first two to four weeks.
5 systému súvisiace s efavirenzom sa zvyčajne objavia počas prvého alebo prvých dvoch dní terapie a spravidla ustúpia po prvých dvoch až štyroch týždňoch.
5 Seizures: convulsions have been observed in patients receiving efavirenz, generally in the presence of a known medical history of seizures.
U pacientov užívajúcich efavirenz sa pozorovali kŕče, spravidla v prípade známej anamnézy záchvatov.
In a drug interaction study, carbamazepine plasma concentrations were decreased when carbamazepine was co-administered with efavirenz (see section 4.5).
V interakčnej štúdii boli plazmatické koncentrácie karbamazepínu znížené, ak sa karbamazepín podával súbežne s efavirenzom (pozri časť 4. 5).
Renal impairment:
Porucha funkcie obličiek:
Atripla is not recommended for patients with moderate or severe renal impairment.
Atripla sa neodporúča u pacientov so stredne ťažkým alebo ťažkým poškodením funkcie obličiek.
Patients with moderate or severe renal impairment require a dose adjustment of emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate that cannot be achieved with the combination tablet (see sections 4.2 and 5.2).
Pacienti so stredne ťažkým alebo ťažkým poškodením funkcie obličiek si vyžadujú úpravu dávky emtricitabínu a tenofovir- dizoproxilfumarátu, ktorú nie je možné dosiahnuť kombinovanou tabletou (pozri časti 4. 2 a 5. 2).
If concomitant use of Atripla and nephrotoxic agents (e. g. aminoglycosides, amphotericin B, foscarnet, ganciclovir, pentamidine, vancomycin, cidofovir, interleukin-2) is unavoidable, renal function must be monitored weekly (see section 4.5).
Ak sa súbežnému použitiu Atriply a nefrotických liečiv (napr. aminoglykozidy, amfotericín B, foskarnet, ganciklovir, pentamidín, vankomycín, cidofovir, interleukín- 2) nedá vyhnúť, musí sa týždenne sledovať renálna funkcia (pozri časť 4. 5).
Renal failure, renal impairment, elevated creatinine, hypophosphataemia and proximal tubulopathy (including Fanconi syndrome) have been reported with the use of tenofovir disoproxil fumarate in clinical practice (see section 4.8).
Počas používania tenofovir- dizoproxilfumarátu v klinickej praxi bolo hlásené renálne zlyhanie, poškodenie funkcie obličiek, zvýšený kreatinín, hypofosfatémia a proximálna tubulopatia (vrátane Fanconiho syndrómu) (pozri časť 4. 8).
It is recommended that creatinine clearance is calculated in all patients prior to initiating therapy with Atripla and renal function (creatinine clearance and serum phosphate) is also monitored every four weeks during the first year and then every three months.
Pred nasadením terapie Atriplou sa u všetkých pacientov odporúča vypočítať klírens kreatinínu a tiež sledovať renálnu funkciu (klírens kreatinínu a fosfát v sére) každé štyri týždne počas prvého roka a potom každé tri mesiace.
In patients with a history of renal dysfunction or in patients who are at risk for renal dysfunction, consideration must be given to more frequent monitoring of renal function.
U pacientov s renálnou dysfunkciou v anamnéze alebo u pacientov s rizikom vzniku renálnej dysfunkcie je nutné zvážiť častejšie sledovanie renálnej funkcie.
If serum phosphate is < 1.5 mg/ dl (0.48 mmol/ l) or creatinine clearance is decreased to < 50 ml/ min in any patient receiving Atripla, renal function must be re-evaluated within one week, including measurements of blood glucose, blood potassium and urine glucose concentrations (see section 4.8, proximal tubulopathy).
Ak je fosfát v sére < 1, 5 mg/ dl (0, 48 mmol/ l) alebo klírens kreatinínu znížený na < 50 ml/ min. u akéhokoľvek pacienta užívajúceho Atriplu, musí sa v priebehu jedného týždňa znova vyhodnotiť renálna funkcia vrátane meraní koncentrácií glukózy v krvi, krvného draslíka a glukózy v moči (pozri časť 4. 8, proximálna tubulopatia).
Since Atripla is a combination product and the dosing interval of the individual components cannot be altered, treatment with Atripla must be interrupted in patients with confirmed creatinine clearance < 50 ml/ min or decreases in serum phosphate to < 1.0 mg/ dl (0.32 mmol/ l).
Pretože Atripla je kombinovaný liek a dávkový interval jeho jednotlivých zložiek nie je možné zmeniť, liečba Atriplou sa musí prerušiť u pacientov s potvrdeným klírensom kreatinínu < 50 ml/ min. alebo poklesom fosfátu v sére na < 1, 0 mg/ dl (0, 32 mmol/ l).
Skin reactions: mild-to-moderate rash has been reported with the individual components of Atripla.
Pri jednotlivých zložkách Atriply bola hlásená mierna až stredne ťažká vyrážka.
Appropriate antihistamines and/ or corticosteroids may improve tolerability and hasten the resolution of rash.
Vhodné antihistaminiká a/ alebo kortikosteroidy môžu zlepšiť znášanlivosť a urýchliť ústup vyrážky.
Severe rash associated with blistering, moist desquamation or ulceration has been reported in less than 1% of patients treated with efavirenz (see section 4.8).
U menej ako 1% pacientov liečených efavirenzom bola hlásená vyrážka ťažkého stupňa spojená s pľuzgiermi, mokvavou deskvamáciou alebo ulceráciou (pozri časť 4. 8).
The incidence of erythema multiforme or Stevens-Johnson syndrome was approximately 0.1%.
Incidencia erythema multiforme alebo Stevens- Johnsonovho syndrómu bola približne 0, 1%.
Patients who discontinued treatment with other non-nucleoside reverse transcriptase inhibitors due to rash may be at higher risk of developing rash during treatment with Atripla.
U pacientov, ktorým bola kvôli vyrážke vysadená liečba inými nenukleozidovými inhibítormi reverznej transkriptázy, môže byť zvýšené riziko vzniku vyrážky počas terapie Atriplou.
Lipodystrophy and metabolic abnormalities: combination antiretroviral therapy has been associated with the redistribution of body fat (lipodystrophy) in HIV patients.
Kombinovaná antiretrovírusová terapia bola u pacientov s HIV spojená s redistribúciou telesného tuku (lipodystrofia).