natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Limited safety data is available in patients ≥ 75 years of age and care should be exercised.
O bezpečnosti u pacientov vo veku ≥75 rokov sú k dispozícii obmedzené údaje a je u nich potrebná opatrnosť.
Paediatric population Januvia is not recommended for use in children below 18 years of age due to a lack of data on its safety and efficacy.
Pediatrická populácia Januvia sa neodporúča na použitie u detí mladších ako 18 rokov z dôvodu nedostatku údajov o bezpečnosti a účinnosti.
Hypersensitivity to the active substance or to any of the excipients (see section 4.4 and 4.8).
Precitlivenosť na liečivo alebo na niektorú z pomocných látok (pozri časti 4. 4 a 4. 8).
General Januvia should not be used in patients with type 1 diabetes or for the treatment of diabetic ketoacidosis.
Všeobecné Januvia sa nesmie používať u pacientov s diabetom 1. typu alebo na liečbu diabetickej ketoacidózy.
Hypoglycaemia when used in combination with other anti-hyperglycaemic agents In clinical trials of Januvia as monotherapy and as part of combination therapy with agents not known to cause hypoglycaemia (i. e. metformin or pioglitazone), rates of hypoglycaemia reported with sitagliptin were similar to rates in patients taking placebo.
Hypoglykémia pri použití v kombinácii s inými antihyperglikemickými liečivami V klinických skúškach s liekom Januvia ako monoterapiou a ako súčasťou kombinovanej liečby liečivami, o ktorých nie je známe, že spôsobujú hypoglykémiu (t. j. metformín alebo pioglitazón), bol výskyt hypoglykémie hlásenej pri sitagliptíne podobný výskytu u pacientov užívajúcich placebo.
When sitagliptin was added to a sulphonylurea, the incidence of hypoglycaemia was increased over that of placebo (see section 4.8).
Keď sa sitagliptín pridal k sulfonylurei, incidencia hypoglykémie sa zvýšila nad incidenciu pri placebe (pozri časť 4. 8).
Therefore, to reduce the risk of hypoglycaemia, a lower dose of sulphonylurea may be considered (see section 4.2).
Preto sa z dôvodu zníženia rizika hypoglykémie môže zvážiť nižšia dávka sulfonylurey (pozri časť 4. 2).
The use of sitagliptin in combination with insulin has not been adequately studied.
Použitie sitagliptínu v kombinácii s inzulínom sa dostatočne neštudovalo.
Renal insufficiency As the experience is limited, patients with moderate to severe renal insufficiency should not be treated with Januvia (see section 5.2).
Renálna insuficiencia Z dôvodu limitovaných skúseností nemajú byť pacienti so stredne ťažkou až ťažkou renálnou insuficienciou liečení liekom Januvia (pozri časť 5. 2).
Hypersensitivity Reactions Postmarketing reports of serious hypersensitivity reactions in patients treated with Januvia have been reported.
Hypersenzitívne reakcie U pacientov liečených liekom Januvia boli hlásené postmarketingové správy o závažných hypersenzitívnych reakciách.
Onset of these reactions occurred within the first 3 months after initiation of treatment with Januvia, with some reports occurring after the first dose.
Nástup týchto reakcií sa objavil v priebehu prvých 3 mesiacov po nasadení liečby liekom Januvia, pričom niektoré hlásenia sa vyskytli po prvej dávke.
If a hypersensitivity reaction is suspected, discontinue Januvia, assess for other potential causes for the event, and institute alternative treatment for diabetes.
Ak je podozrenie na hypersenzitívnu reakciu, prerušte liečbu liekom Januvia, vyhodnoťte iné možné príčiny udalosti a nasaďte alternatívnu liečbu diabetu.
(See section 4.8).
(Pozri časť 4. 8.)
4.5 Interaction with other medicinal products and other forms of interaction
Účinky iných liekov na sitagliptín Klinické údaje uvedené nižšie poukazujú na to, že riziko klinicky významných interakcií pri súčasnom podaní iných liekov je nízke.
Effects of other medicinal products on sitagliptin Clinical data described below suggest that the risk for clinically meaningful interactions by co- administered medicinal products is low.
Súbežné podanie opakovaných dávok 1 000 mg metformínu dvakrát denne a 50 mg sitagliptínu významne nezmenilo farmakokinetiku sitagliptínu u pacientov s diabetom 2. typu.
3 Metformin:
3 Cyklosporín:
Coadministration of a single 100 mg oral dose of sitagliptin and a single 600 mg oral dose of cyclosporine increased the AUC and Cmax of sitagliptin by approximately 29% and 68%, respectively.
Súbežné podanie jednej 100 mg perorálnej dávky sitagliptínu a jednej 600 mg perorálnej dávky cyklosporínu zvýšilo AUC sitagliptínu približne o 29% a Cmax sitagliptínu o 68%.
For this reason, it is possible that potent CYP3A4 inhibitors (i. e. ketoconazole, itraconazole, ritonavir, clarithromycin) could alter the phamacokinetics of sitagliptin in patients with severe renal insufficiency or ESRD.
Z tohto dôvodu je možné, že silné inhibítory CYP3A4 (napr. ketokonazol, itrakonazol, ritonavir, klaritromycín) môžu ovplyvniť farmakokinetiku sitagliptínu u pacientov s ťažkou renálnou insuficienciou alebo ESRD.
Sitagliptin had a small effect on plasma digoxin concentrations, and may be a mild inhibitor of p- glycoprotein in vivo.
Sitagliptín mal malý účinok na plazmatické koncentrácie digoxínu, a môže byť miernym inhibítorom p- glykoproteínu in vivo.
Following administration of 0.25 mg digoxin concomitantly with 100 mg of Januvia daily for 10 days, the plasma AUC of digoxin was increased on average by 11%, and the plasma Cmax on average by 18%.
Po podaní 0, 25 mg digoxínu súbežne so 100 mg lieku Januvia denne po dobu 10 dní sa plazmatická AUC digoxínu zvýšila priemerne o 11% a plazmatická Cmax priemerne o 18%.
No dosage adjustment of digoxin is recommended.
Neodporúča sa žiadna úprava dávky digoxínu.
Pregnancy There are no adequate data from the use of Januvia in pregnant women.
Gravidita Nie sú k dispozícii dostatočné údaje o použití lieku Januvia u gravidných žien.
Due to lack of human data, Januvia should not be used during pregnancy.
Vzhľadom na nedostatok údajov u ľudí sa Januvia nesmie užívať počas gravidity.
Lactation It is unknown whether sitagliptin is excreted in human breast milk.
Laktácia Nie je známe, či sa sitagliptín vylučuje do materského mlieka u ľudí.
Januvia should not be used during breast-feeding.
Januvia sa nesmie užívať počas dojčenia.
However, when driving or operating machines, it should be taken into account that dizziness and somnolence have been reported.
Pri vedení vozidla alebo obsluhovaní strojov však treba zobrať do úvahy, že boli hlásené závrat a somnolencia.
In 9 large clinical trials of up to 2 years in duration, over 2700 patients have received treatment with Januvia 100 mg per day alone or in combination with metformin, a sulphonylurea (with or without metformin) or a PPARγ agent.
V týchto skúškach bola miera
In these trials, the rate of discontinuation due to adverse experiences considered drug-related was 0.8% with 100 mg per day and 1.5% with other treatments.
4 prerušenia v dôsledku nežiaducich účinkov považovaných za súvisiace s liekom 0, 8% pre 100 mg denne a 1, 5% pre iné lieky.
No adverse reactions considered as drug-related were reported in patients treated with sitagliptin occurring in excess (> 0.2% and difference > 1 patient) of that in patients treated with control.
U pacientov liečených sitagliptínom neboli hlásené žiadne nežiaduce reakcie považované za súvisiace s liekom vyskytujúce sa vo vyššej miere (> 0, 2% a rozdiel > 1 pacient) než u pacientov s kontrolnou terapiou.
Adverse reactions considered as drug-related reported in patients treated with sitagliptin occurring in excess (> 0.2% and difference > 1 patient) of that in patients treated with placebo are listed below (Table 1) by system organ class and frequency.
Nežiaduce reakcie považované za súvisiace s liekom hlásené u pacientov liečených sitagliptínom, ktoré sa vyskytli vo vyššej miere (> 0, 2% a rozdiel > 1 pacient) než u pacientov liečených placebom, sú vymenované nižšie (tabuľka 1) podľa tried orgánových systémov a frekvencie.
Frequencies are defined as: very common (≥ 1/ 10); common (≥ 1/ 100, < 1/ 10); uncommon (≥ 1/ 1000, < 1/ 100); rare (≥ 1/ 10000, < 1/ 1000); and very rare (< 1/ 10000).
Frekvencie sú definované ako: veľmi časté (≥1/ 10); časté (≥1/ 100, < 1/ 10); menej časté (≥1/ 1 000, < 1/ 100); zriedkavé (≥1/ 10 000, < 1/ 1 000); a veľmi zriedkavé (< 1/ 10 000).
Frequency of adverse reaction by treatment regimen
Frekvencia nežiaducich reakcií zistených v placebom kontrolovaných klinických štúdiách
Sitagliptin with Sitagliptin with Sitagliptin with 1 2
Frekvencia nežiaducej reakcie podľa liečebného režimu
Sitagliptin with
Sitagliptín
Metformin
s metformínon1
a Sulfonylurea
s metformín
Metformin and a a PPARγ Agent Sulfonylurea3 (pioglitazone)4
a sulfonylureou3
Metabolism and nutrition disorders
liečivom
hypoglycaemia*
(pioglitazón) 4
Very common
veľmi časté veľmi časté
Very common Common
časté
Nervous system disorders somnolence
Poruchy nervového systému
Uncommon
somnolencia
Gastrointestinal disorders
menej časté
diarrhea nausea flatulence constipation upper abdominal pain
Poruchy a ochorenia gastrointestináln eho traktu hnačka nauzea flatulencia zápcha bolesť v hornej časti brucha
Uncommon Common Uncommon
menej časté časté menej časté
General disorders peripheral oedema
Celkové ochorenia
Common
periférny edém
In clinical trials of Januvia as monotherapy and sitagliptin as part of combination therapy with metformin or pioglitazone, rates of hypoglycaemia reported with sitagliptin were similar to rates in patients taking placebo.
Abnormálne laboratórne a funkčné vyšetrenia znížená hladina menej časté glukózy v krvi * V klinických skúškach s liekom Januvia v monoterapii a sitagliptínom ako súčasťou kombinovanej terapie s metformínom alebo pioglitazónom bola miera hypoglykémie hlásená pri sitagliptíne podobná miere hypoglykémie u pacientov užívajúcich placebo.
5 1 In this placebo-controlled 24-week study of sitagliptin 100 mg once daily in combination with metformin, the incidence of adverse reactions considered as drug-related in patients treated with sitagliptin/ metformin compared to treatment with placebo/ metformin was 9.3% and 10.1%, respectively.
5 1 V tejto 24- týždňovej placebom kontrolovanej štúdii 100 mg sitagliptínu raz denne v kombinácii s metformínom bola incidencia nežiaducich reakcií považovaných za súvisiacich s liekom u pacientov liečených sitagliptínom/ metformínom 9, 3% v porovnaní s 10, 1% pri liečbe placebo/ metformín.
In an additional 1-year study of sitagliptin 100 mg once daily in combination with metformin, the incidence of adverse reactions considered as drug-related in patients treated with sitagliptin/ metformin compared to sulphonylurea/ metformin was 14.5% and 30.3%, respectively.
V ďalšej 1- ročnej štúdii 100 mg sitagliptínu raz denne v kombinácii s metformínom bola incidencia nežiaducich reakcií považovaných za súvisiace s liekom u pacientov liečených sitagliptínom/ metformínom 14, 5% v porovnaní s 30, 3% u pacientov liečených sulfonylureou/ metformínom.
In pooled studies of up to 1 year in duration comparing sitagliptin/ metformin to a sulphonylurea agent/ metformin, adverse reactions considered as drug-related reported in patients treated with sitagliptin 100 mg occurring in excess (> 0.2% and difference > 1 patient) of that in patients receiving the sulphonylurea agent are as follows: anorexia (Metabolism and nutritional disorders; frequency uncommon) and weight decreased (Investigations; frequency uncommon).
V združených štúdiách trvajúcich až do 1 roka porovnávajúcich sitagliptín/ metformín s derivátom sulfonylurey/ metformín, nežiaduce reakcie považované za súvisiace s liekom hlásené u pacientov liečených 100 mg sitagliptínu, ktoré sa vyskytli vo vyššej miere (> 0, 2% a rozdiel > 1 pacient) než u pacientov, ktorí dostávali derivát sulfonylurey, sú nasledovné: anorexia (poruchy metabolizmu a výživy; frekvencia menej častá) a úbytok hmotnosti (abnormálne laboratórne a funkčné vyšetrenia; frekvencia menej častá).
2 In this 24-week study of sitagliptin 100 mg once daily in combination with glimepiride, the incidence of adverse reactions considered as drug-related in patients treated with sitagliptin/ glimepiride compared to treatment with placebo/ glimepiride was 11.3% and 6.6%, respectively.
2 V tejto 24- týždňovej štúdii 100 mg sitagliptínu raz denne v kombinácii s glimepiridom bola incidencia nežiaducich reakcií považovaných za súvisiacich s liekom u pacientov liečených sitagliptínom/ glimepiridom 11, 3% v porovnaní s 6, 6% pri liečbe placebom/ glimepiridom.
3 In this 24-week study of sitagliptin 100 mg once daily in combination with glimepiride and metformin, the incidence of adverse reactions considered as drug-related in patients treated with sitagliptin in combination with glimepiride/ metformin compared to treatment with placebo in combination with glimepiride/ metformin was 18.1% and 7.1%, respectively.
3 V tejto 24- týždňovej štúdii 100 mg sitagliptínu raz denne v kombinácii s glimepiridom a metformínom bola incidencia nežiaducich reakcií považovaných za súvisiacich s liekom u pacientov liečených sitagliptínom v kombinácii s glimepiridom/ metformínom 18, 1% v porovnaní s 7, 1% pri liečbe placebom v kombinácii s glimepiridom/ metformínom.
4 In this 24-week study of the combination of sitagliptin 100 mg once daily and pioglitazone, the incidence of adverse reactions considered as drug-related in patients treated with sitagliptin/ pioglitazone compared to patients treated with placebo/ pioglitazone was 9.1% and 9.0%, respectively.
4 V tejto 24- týždňovej štúdii so 100 mg sitagliptínu raz denne a pioglitazónom v kombinácii bol výskyt nežiaducich reakcií považovaných za súvisiace s liekom u pacientov liečených sitagliptínom/ pioglitazónom 9, 1% v porovnaní s 9, 0% u pacientov liečených placebom/ pioglitazónom.
In addition, in monotherapy studies of up to 24 weeks in duration of sitagliptin 100 mg once daily alone compared to placebo, adverse reactions considered as drug-related reported in patients treated with sitagliptin in excess (> 0.2% and difference > 1 patient) of that in patients receiving placebo are headache, hypoglycaemia, constipation, and dizziness.
Okrem toho, v štúdiách monoterapie trvajúcich až do 24 týždňov so 100 mg samotného sitagliptínu raz denne v porovnaní s placebom, nežiaduce reakcie považované za súvisiace s liekom u pacientov liečených sitagliptínom, ktoré boli hlásené vo vyššej miere (> 0, 2% a rozdiel > 1 patient) než u pacientov dostávajúcich placebo, sú bolesť hlavy, hypoglykémia, zápcha a závrat.
In addition to the drug-related adverse experiences described above, adverse experiences reported regardless of causal relationship to medication and occurring in at least 5% and more commonly in patients treated with Januvia included upper respiratory tract infection and nasopharyngitis.
Okrem nežiaducich účinkov súvisiacich s liekom opísaných vyššie, nežiaduce účinky hlásené bez ohľadu na kauzálnu súvislosť s liečbou a vyskytujúce sa najmenej v 5% a častejšie u pacientov liečených liekom Januvia zahŕňali infekciu horných dýchacích ciest a nazofaryngitídu.
Additional adverse experiences reported regardless of causal relationship to medication that occurred more frequently in patients treated with Januvia (not reaching the 5% level, but occurring with an incidence of > 0.5% higher with Januvia than that in the control group) included osteoarthritis and pain in extremity.
Ďalšie nežiaduce účinky hlásené bez ohľadu na kauzálnu súvislosť s liečbou, ktoré sa vyskytli častejšie u pacientov liečených liekom Januvia (nedosiahli 5% úroveň, ale vyskytli sa s incidenciou > 0, 5% vyššou pri lieku Januvia ako v kontrolnej skupine), zahŕňali osteoartrózu a bolesť v končatine.
In a 24-week study of initial combination therapy with sitagliptin and metformin administered twice daily (sitagliptin/ metformin 50 mg/ 500 mg or 50 mg/ 1000 mg), the overall incidence of adverse reactions considered as drug-related in patients treated with the combination of sitagliptin and metformin compared to patients treated with placebo was 14.0% and 9.7%, respectively.
V 24- týždňovej štúdii počiatočnej kombinovanej liečby sitagliptínom a metformínom podávanými dvakrát denne (sitagliptín/ metformín 50 mg/ 500 mg alebo 50 mg/ 1 000 mg) bola celková incidencia nežiaducich reakcií považovaných za súvisiace s liekom u pacientov liečených kombináciou sitagliptínu a metformínu 14, 0% v porovnaní s 9, 7% u pacientov liečených placebom.
The overall incidence of adverse reactions considered as drug-related in patients treated with the combination of sitagliptin and metformin was comparable to metformin alone (14.0% each) and greater than sitagliptin alone (6.7%), with the differences relative to sitagliptin alone primarily due to gastrointestinal adverse reactions.
Celková incidencia nežiaducich reakcií považovaných za súvisiace s liekom u pacientov liečených kombináciou sitagliptínu a metformínu bola porovnateľná so samotným metformínom (obe 14, 0%) a vyššia ako pri samotnom sitagliptíne (6, 7%), s rozdielmi oproti samotnému sitagliptínu hlavne z dôvodu gastrointestinálnych nežiaducich reakcií.
Across clinical studies, a small increase in white blood cell count (approximately 200 cells/ microl difference in WBC vs. placebo; mean baseline WBC approximately 6600 cells/ microl) was observed due to an increase in neutrophils.
V klinických štúdiách sa pozorovalo malé zvýšenie počtu bielych krviniek (približne 200 krviniek/ mikrol rozdiel v počte bielych krviniek (WBC) oproti placebu; priemerná východisková hodnota WBC približne 6 600 krviniek/ mikrol) v dôsledku zvýšenia neutrofilov.
6 No clinically meaningful changes in vital signs or in ECG (including in QTc interval) were observed with Januvia treatment.
6 Pri terapii liekom Januvia sa nepozorovali žiadne klinicky významné zmeny vitálnych známok alebo EKG (vrátane QTc intervalu).
During post-marketing experience the following additional side effects have been reported (frequency not known): hypersensitivity reactions including anaphylaxis, angioedema, rash, urticaria, and exfoliative skin conditions including Stevens-Johnson syndrome (see section 4.4).
Skúsenosti po uvedení lieku do obehu Po uvedení lieku do obehu boli hlásené nasledujúce nežiaduce účinky (frekvencia neznáma): hypersenzitívne reakcie vrátane anafylaxie, angioedému, vyrážky, urtikárie a exfoliatívnych kožných chorôb vrátane Stevensovho- Johnsonovho syndrómu (pozri časť 4. 4).
Minimal increases in QTc, not considered to be clinically relevant, were observed in one study at a dose of 800 mg sitagliptin.
V jednej štúdii pri dávke 800 mg sitagliptínu sa pozorovali minimálne zvýšenia QTc, ktoré sa nepovažovali za klinicky významné.
In the event of an overdose, it is reasonable to employ the usual supportive measures, e. g., remove unabsorbed material from the gastrointestinal tract, employ clinical monitoring (including obtaining an electrocardiogram), and institute supportive therapy if required.
V prípade predávkovania sa odporúča vykonať zvyčajné podporné opatrenia, napr. odstrániť neabsorbovaný liek z gastrointestinálneho traktu, zaviesť klinické monitorovanie (vrátane získania elektrokardiogramu) a ak je to potrebné, nasadiť podpornú liečbu.
In clinical studies, approximately 13.5% of the dose was removed over a 3- to 4-hour hemodialysis session.
V klinických štúdiách bolo približne 13, 5% dávky odstránenej po 3 až 4- hodinovej hemodialýze.
Prolonged hemodialysis may be considered if clinically appropriate.
Ak je to klinicky vhodné, môže sa zvážiť predĺženie hemodialýzy.
DPP-4 Inhibitor, ATC code:
Farmakoterapeutická skupina: inhibítor DPP- 4, ATC kód:
Januvia is a member of a class of oral anti-hyperglycaemic agents called dipeptidyl peptidase 4 (DPP-4) inhibitors.
Januvia je člen skupiny perorálnych antihyperglykemických látok nazývaných inhibítory dipeptidyl peptidázy 4 (DPP- 4).
The improvement in glycaemic control observed with this agent may be mediated by enhancing the levels of active incretin hormones.
Zlepšenie glykemickej kontroly pozorované pri tomto lieku môže byť sprostredkované zvýšením hladín aktívnych inkretínových hormónov.
Incretin hormones, including glucagon-like peptide-1 (GLP-1) and glucose-dependent insulinotropic polypeptide (GIP), are released by the intestine throughout the day, and levels are increased in response to a meal.
Inkretínové hormóny vrátane glukagónu podobnému peptidu- 1 (GLP- 1) a glukózo- dependentnému inzulínotropnému polypeptidu (GIP) sa uvoľňujú črevom počas dňa a hladiny sa zvyšujú v odpovedi na jedlo.
When blood glucose concentrations are normal or elevated, GLP-1 and GIP increase insulin synthesis and release from pancreatic beta cells by intracellular signaling pathways involving cyclic AMP.
Keď sú koncentrácie glukózy v krvi normálne alebo zvýšené, GLP- 1 a GIP zvyšujú syntézu a uvoľňovanie inzulínu z pankreatických beta buniek intracelulárnymi signálnymi dráhami zahŕňajúcimi cyklický AMP.
Treatment with GLP-1 or with DPP-4 inhibitors in animal models of type 2 diabetes has been demonstrated to improve beta cell responsiveness to glucose and stimulate insulin biosynthesis and release.
Liečba s GLP- 1 alebo s inhibítormi DPP- 4 na zvieracích modeloch diabetu 2. typu preukázala zlepšenie odpovede beta buniek na glukózu a stimuláciu biosyntézy a uvoľňovania inzulínu.
In addition, GLP-1 lowers glucagon secretion from pancreatic alpha cells.
GLP- 1 navyše znižuje sekréciu glukagónu z pankreatických alfa buniek.
The effects of GLP-1 and GIP are glucose-dependent such that when blood glucose concentrations are low, stimulation of insulin release and suppression of glucagon secretion by GLP-1 are not observed.
Účinky GLP- 1 a GIP sú závislé od glukózy, teda keď je koncentrácia glukózy v krvi nízka, stimulácia uvoľňovania inzulínu a potláčanie sekrécie glukagónu prostredníctvom GLP- 1 sa nepozoruje.
For both GLP-1 and GIP, stimulation of insulin release is enhanced as glucose rises above normal concentrations.
Pri GLP- 1 aj GIP je stimulácia sekrécie inzulínu zvýšená, keď glukóza stúpne nad normálne koncentrácie.
Further, GLP-1 does not impair the normal glucagon response to hypoglycaemia.
Ďalej, GLP- 1 neoslabuje normálnu glukagónovú odpoveď na hypoglykémiu.
The activity of GLP-1 and GIP is limited by the DPP-4 enzyme, which rapidly hydrolyzes the incretin hormones to produce inactive products.
Aktivita GLP- 1 a GIP je obmedzená enzýmom DPP- 4, ktorý rýchlo hydrolyzuje inkretínové hormóny na inaktívne látky.
Sitagliptin prevents the hydrolysis of incretin hormones by DPP-4, thereby increasing plasma concentrations of the active forms of GLP-1 and GIP.
Sitagliptín zabraňuje hydrolýze inkretínových hormónov enzýmom DPP- 4, dôsledkom čoho zvyšuje plazmatické koncentrácie aktívnych foriem GLP- 1 a GIP.
By enhancing active incretin levels, sitagliptin increases insulin release and decreases glucagon levels in a glucose- dependent manner.
Zvyšovaním hladiny aktívnych inkretínov sitagliptín zvyšuje uvoľňovanie inzulínu a znižuje hladiny glukagónu v závislosti od glukózy.
In patients with type 2 diabetes with hyperglycaemia, these changes in insulin and glucagon levels lead to lower hemoglobin A1c (HbA1c) and lower fasting and postprandial glucose concentrations.
U pacientov s diabetom 2. typu s hyperglykémiou viedli tieto zmeny v hladinách inzulínu a glukagónu k zníženiu hemoglobínu A1c (HbA1c) a zníženiu koncentrácií glukózy nalačno a po jedle.
Sitagliptin is a potent and
Sitagliptín je silný a vysoko
7 highly selective inhibitor of the enzyme DPP-4 and does not inhibit the closely-related enzymes DPP-8 or DPP-9 at therapeutic concentrations.
7 selektívny inhibítor enzýmu DPP- 4 a pri terapetických koncentráciách neinhibuje blízko príbuzné enzýmy DPP- 8 alebo DPP- 9.