natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The incidence of IRRs was higher in the Gazyvaro plus chlorambucil arm compared to the rituximab plus chlorambucil arm.
Výskyt IRR bol vyšší v skupine s Gazyvarom plus chlorambucilom v porovnaní so skupinou s rituximabom plus chlorambucilom.
The incidence of IRRs with subsequent infusions was 3% with the second 1,000 mg dose and 1% thereafter.
Výskyt IRR pri nasledujúcich infúziách bol 3 % pri druhej 1 000 mg dávke a 1 % pri ďalších infúziách.
The incidence of ISTH major gastrointestinal bleeds (including upper GI, lower GI, and rectal bleeding) was 0.76%/year with apixaban and 0.86%/year with warfarin.
Incidencia ISTH (International Society on Thrombosis and Haemostasis) definovaných závažných gastrointestinálnych krvácaní (vrátane krvácania do horného GI traktu, do dolného GI traktu a rektálneho krvácania) bolo 0,76 %/rok na apixabane a 0,86 %/rok na warfaríne.
The incidence of ISTH major intraocular bleeding with apixaban was 0.18%/year.
Výskyt závažného intraokulárneho ISTH krvácania bol pri apixabane 0,18 %/rok.
The incidence of lactic acidosis can and should be reduced by also assessing other associated risk factors such as poorly controlled diabetes, ketosis,
Výskyt laktátovej acidózy môže a má sa znížiť tým, že sa zohľadnia ďalšie pridružené rizikové faktory, ako sú nedostatočná kompenzácia diabetu, ketóza, dlhodobé hladovanie, nadmerné požitie alkoholu, hepatálna insuficiencia a akýkoľvek stav spojený s hypoxiou.
The incidence of lactic acidosis can and should be reduced by also assessing other associated risk factors such as poorly controlled diabetes, ketosis, prolonged fasting, excessive alcohol intake, hepatic impairment and any conditions associated with hypoxia.
Incidenciu laktátovej acidózy je možné znížiť a má byť znížená aj posúdením iných sprievodných rizikových faktorov, ako je nedostatočne kontrolovaný diabetes, ketóza, dlhšie trvajúce hladovanie, nadmerné požívanie alkoholu, poruchy funkcie pečene a akýkoľvek stav spojený s hypoxiou.
The incidence of lactic acidosis can and should be reduced by also assessing other associated risk factors such as poorly controlled diabetes, ketosis, prolonged fasting, excessive alcohol intake, hepatic impairment, and any conditions associated with hypoxia.
Incidencia laktátovej acidózy sa môže a má sa znížiť tiež posúdením iných súvisiacich rizikových faktorov ako napríklad nedostatočná kontrola diabetu, ketóza, dlhodobé hladovanie, nadmerný príjem alkoholu, porucha funkcie pečene a akýkoľvek stav súvisiaci s hypoxiou.
The incidence of lactic acidosis can and should be reduced by also assessing other associated risk factors such as poorly controlled diabetes, ketosis, prolonged fasting, excessive alcohol intake, hepatic insufficiency and any conditions associated with hypoxia.
Incidencia laktátovej acidózy sa môže a má znížiť aj zhodnotením iných súvisiacich rizikových faktorov, ako sú zle kontrolovaný diabetes, ketóza, dlhotrvajúce hladovanie, nadmerné požívanie alkoholu, hepatálna insuficiencia a akékoľvek stavy spojené s hypoxiou.
The incidence of lactic acidosis can and should be reduced by also assessing other associated risk factors such as poorly controlled diabetes, ketosis, prolonged fasting, excessive alcohol intake, hepatic insufficiency and any conditions associated with hypoxia.
Výskyt laktátovej acidózy sa môže a má znížiť aj sledovaním ďalších súvisiacich rizikových faktorov, akým je napr. zle kontrolovaný diabetes, ketóza, dlhodobé hladovanie, nadmerný príjem alkoholu, hepatálna insuficiencia a akékoľvek stavy spojené s hypoxiou.
The incidence of lactic acidosis can and should be reduced by also assessing other associated risk factors, such as poorly controlled diabetes, ketosis, prolonged fasting, excessive alcohol intake, hepatic insufficiency and any conditions associated with hypoxia (see also sections 4.3 and 4.5).
Incidenciu laktátovej acidózy je možné a potrebné znížiť aj posúdením iných sprievodných rizikových faktorov, ako je nedostatočne kompenzovaný diabetes, ketóza, dlhšie trvajúce hladovanie, nadmerné požívanie alkoholu, insuficiencia pečene a akýkoľvek stav spojený s hypoxiou (pozri tiež časti 4.3 a 4.5).
The incidence of lactic acidosis can and should be reduced by assessing also other associated risk factors such as poorly controlled diabetes, ketosis, prolonged fasting, excessive alcohol intake, hepatic insufficiency and any condition associated with hypoxia.
Výskyt laktátovej acidózy sa môže a má znížiť tým, že sa zohľadnia ďalšie pridružené rizikové faktory, ako sú nedostatočná kompenzácia diabetu, ketóza, dlhodobé hladovanie, nadmerné požitie alkoholu, hepatálna insuficiencia a akýkoľvek stav spojený s hypoxiou.
The incidence of late ALT elevations was not affected by treatment duration.
Výskyt neskorých zvýšení hladiny ALT nebol ovplyvnený dĺžkou trvania liečby.
The incidence of life threatening (grade 4) haematologic effects was < 1.0% and sepsis was reported in 1% of patients.
Incidencia život ohrozujúcich (4. stupeň hematologických účinkov bola < 1 % a sepsa bola hlásená u 1 % pacientov.
The incidence of local skin burning was higher in the tacrolimus treatment groups than in the hydrocortisone group.
Incidencia lokálneho pálenia kože bola vyššia u skupiny liečenej takrolimom ako u hydrokortizónovej skupiny.
The incidence of local skin burning was higher in the tacrolimus treatment groups than in the hydrocortisone group.
Incidencia miestneho pálenia kože bola vyššia v skupinách liečených takrolimom ako v hydrokortizónovej skupine.
The incidence of lymphoma (B-cell and T-cell) cases was higher in clinical trials than expected in the general population.
Incidencia prípadov lymfómov (B-bunkových a T-bunkových) bola vyššia v klinických skúšaniach, ako sa očakáva u všeobecnej populácie.
The incidence of lymphoma in golimumab-treated patients during the pivotal trials was higher than expected in the general population.
Počas pivotných skúšaní bola incidencia lymfómu u pacientov liečených golimumabom vyššia, než sa očakáva v bežnej populácii.
The incidence of major and minor bleeding was significantly less in patients treated with bivalirudin versus patients treated with heparin plus a GP IIb/IIIa inhibitor.
Incidencia silného a slabého krvácania bola u pacientov liečených bivalirudínom značne nižšia ako u pacientov liečených heparínom s inhibítormi GP IIb/IIIa.
The incidence of major bleeding is shown in Table 6.
Incidencia silného krvácania je uvedená v tabuľke 6.
The incidence of major bleeding was similar between groups (1.3% versus 1.1% for the clopidogrel + ASA and the placebo + ASA groups, respectively).
Výskyt závažného krvácania bol podobný medzi skupinami (1,3% pre klopidogrel + ASA skupinu verzus 1,1% pre placebo + ASA skupinu).
The incidence of major bleeding was similar between groups.
Výskyt závažného krvácania bol podobný medzi skupinami.
The incidence of malignancies reported in ustekinumab-treated patients was comparable to the incidence expected in the general population (standardised incidence ratio = 0.87 [95% confidence interval: 0.66, 1.14], adjusted for age, gender and race).
Výskyt malignít hlásených u pacientov liečených ustekinumabom bol porovnateľný s výskytom predpokladaným v bežnej populácii (štandardizovaná miera incidencie = 0,87 [95 % interval spoľahlivosti: 0,66; 1,14], upravené podľa veku, pohlavia a rasy).
The incidence of malignancy in MabThera treated patients in the granulomatosis with polyangiitis and microscopic polyangiitis clinical study was 2.00 per 100 patient years at the study common closing date (when the final patient had completed the follow-up period).
Incidencia malignity u pacientov liečených MabTherou v klinickej štúdii GPA a MPA bola 2,00 na pacientorokov pri uzavretí štúdie (keď posledný pacient ukončil obdobie sledovania).
The incidence of malignancy in MabThera treated patients in the granulomatosis with polyangiitis and microscopic polyangiitis clinical trial was 2.00 per 100 patient years at the trial common closing date (when the final patient had completed the follow-up period).
Incidencia malignity u pacientov liečených MabTherou v klinickom skúšaní GPA a MPA bola 2,00 na 100 pacientorokov pri uzavretí skúšania (keď posledný pacient ukončil obdobie sledovania).
The incidence of marked decreases in weight of 20% or more was 0.7%.
Incidencia výrazného zníženia hmotnosti o 20 % alebo viac bola 0,7 %.
The incidence of markedly abnormally low serum bicarbonate (a decrease to less than 17 mEq/l and by more than 5 mEq/l) was 3.8%.
Incidencia výrazne abnormálne nízkej sérovej hladiny bikarbonátu (zníženie na menej ako 17 mEq/l a o viac ako 5 mEq/l) bola 3,8 %.
The incidence of mild/moderate rash (all events regardless of causality) was less in patients treated for less than 16 weeks than in those treated for 16 weeks or more (mild, 33% v 63%; moderate, 29% v 43%).
Výskyt miernej až strednej formy vyrážky (vo všetkých prípadoch bez ohľadu na kauzalitu) bol menší u pacientov liečených po dobu kratšiu ako 16 týždňov ako u tých, ktorí boli liečení 16 týždňov alebo dlhšie (mierna forma 33% prípadov alebo 63%; stredná forma 29% prípadov alebo 43%).
The incidence of myocardial infarction (adjudicated) was 1.0% with (9/933 subjects) with celecoxib 400 mg once daily and 0.6% (4/628 subjects) with placebo.
Incidencia infarktu myokardu (posúdeného) bola 1,0 % (9/933 jedincov) pri celekoxibe 400 mg jedenkrát denne a 0,6 % (4/628 jedincov) pri placebe.
The incidence of myocardial infarction was 1.1% (8/717 patients) with celecoxib 200 mg twice daily and 1.2% (13/1070 patients) with placebo.
Incidencia infarktu myokardu bola 1,1 % (8/717 pacientov) pri celekoxibe 200 mg dvakrát denne a 1,2 % (13/1070 pacientov) pri placebe.
The incidence of nausea was 24.5% in the lixisenatide group compared to 35.1% in the exenatide twice daily group and the incidence of symptomatic hypoglycaemia with lixisenatide was 2.5% during the 24-week main treatment period compared to 7.9% in the exenatide group.
Výskyt nauzey bol u 24,5 % pacientov liečených lixisenatidom v porovnaní s 35,1 % u pacientov s exenatidom podávaným dvakrát denne a výskyt symptomatickej hypoglykémie bol po 24 týždňovej hlavnej liečebnej fáze lixisenatidom 2,5 % oproti 7,9 % v skupine liečenej exenatidom.
The incidence of nausea was 24.5% in the lixisenatide group compared to 35.1% in the exenatide twice daily group and the incidence of symptomatic hypoglycaemia with lixisenatide was 2.5% during the 24-week main treatment period compared to 7.9% in the exenatide group.
Výskyt nauzey bol u 24,5 % pacientov liečených lixisenatidom v porovnaní s 35,1 % u pacientov s exenatidom podávaným dvakrát denne a výskyt symptomatickej hypoglykémie bol po 24 týždňovej hlavnej liečebnej fázy lixisenatidom 2,5 % oproti 7,9 % v skupine liečenej exenatidom.
The incidence of nausea was higher in the lixisenatide group (26.1%) compared to the placebo group (6.2%) and the incidence of vomiting was higher in the lixisenatide group (10.5%) than in the placebo group (1.8%).
Výskyt nauzey bol vyšší v skupine s lixisenatidom (26,1%) v porovnaní so skupinou s placebom (6,2%) a výskyt vracania bol vyšší v skupine s lixisenatidom (10,5%) ako v skupine s placebom (1,8%).
The incidence of NCI-CTCAE Grade 3-4 diarrhoea was 9.3% in Perjeta-treated patients vs 5.1% in placebo-treated patients.
Incidencia hnačky NCI- CTCAE 3. – 4. stupňa bola 9,3 % u pacientov liečených Perjetou oproti 5,1 % u pacientov liečených placebom.
The incidence of neural tube defects in the general population ranges from 0.5-1 case per 1,000 live births.
Výskyt defektov neurálnej trubice sa vo všeobecnej populácii pohybuje od 0,5-1 prípadu na 1 000 živých pôrodov.
The incidence of neutralising antibodies (excluding predose positive patients) was < 1%;
Incidencia neutralizujúcich protilátok (s výnimkou pacientov pozitívnych pred podaním dávky) bola < 1 %;
The incidence of neutropenia grade 3 or 4 reported as adverse reactions was higher in multiple myeloma patients receiving MPT (Melphalan, Prednisone, Thalidomide) than in those receiving MP (Melphalan, Prednisone): 42.7% versus 29.5% respectively (study IFM 99-06).
Výskyt neutropénie 3. alebo 4. stupňa hlásenej ako nežiaduce reakcie bol vyšší u pacientov s mnohopočetným myelómom užívajúcich MPT (melfalán, prednizón, talidomid) ako u tých, ktorí užívali MP (melfalán, prednizón): 42,7 % oproti 29,5 % v uvedenom poradí (štúdia IFM 99-06).
The incidence of neutropenia was also increased in those patients whose neutrophil counts, haemoglobin levels and serum vitamin B12 levels were low at the start of zidovudine therapy.
Výskyt neutropénie bol zvýšený aj u pacientov, ktorí mali na začiatku liečby zidovudínom nízky počet neutrofilov, nízke hladiny hemoglobínu a nízke hladiny vitamínu B12 v sére.
The incidence of neutropenia was higher in the Gazyvaro plus bendamustine (G+B) arm compared to the bendamustine (B) alone arm (38% and 32%, respectively).
Výskyt neutropénie bol vyšší v skupine s Gazyvarom plus bendamustínom (G+B) v porovnaní so skupinou so samotným bendamustínom (B) (38 % a 32 % v uvedenom poradí).
The incidence of neutropenia was higher in the Gazyvaro plus chlorambucil arm (41%) compared to the rituximab plus chlorambucil arm with the neutropenia resolving spontaneously or with use of granulocyte-colony stimulating factors.
Výskyt neutropénie bol vyšší v skupine s Gazyvarom plus chlorambucilom (41 %) v porovnaní so skupinou s rituximabom plus chlorambucilom, pričom neutropénia odznela spontánne alebo s použitím faktorov stimulujúcich kolónie granulocytov.
The incidence of Non-CABG-related TIMI major bleeding, including life-threatening and fatal, as well as TIMI minor bleeding, was statistically significantly higher in subjects treated with prasugrel compared to clopidogrel in the UA/NSTEMI and All ACS populations.
Výskyt rozsiahleho krvácania podľa TIMI, ktoré nesúvisí s CABG, vrátane život ohrozujúceho a fatálneho krvácania, rovnako ako mierneho krvácania podľa TIMI, bol štatisticky významne vyšší u jedincov liečených prasugrelom v porovnaní s klopidogrelom v populácii UA/NSTEMI a u všetkých populácií s ACS.
The incidence of non-cutaneous malignancies of various types was significantly higher in patients treated with Enbrel than in the control group.
Incidencia nekožných malignít rôznych typov bola signifikantne vyššia u pacientov liečených Enbrelom ako v kontrolnej skupine.
The incidence of non-cutaneous malignancies of various types was significantly higher in patients treated with etanercept than in the control group.
Incidencia nekožných malignít rôznych typov bola signifikantne vyššia u pacientov liečených etanerceptom ako v kontrolnej skupine.
The incidence of non-melanoma skin cancer was 0.48 per 100 patient-years of follow-up for ustekinumab-treated patients (4 patients in 829 patient-years of follow-up) compared to 0.52 for placebo-treated patients (2 patients in 385 patient-years of follow-up).
Výskyt nemelanómových kožných nádorov bol 0,48 na 100 pacientorokov sledovania u chorých liečených ustekinumabom (4 pacienti z 829 pacientorokov sledovania) v porovnaní s 0,52 u pacientov dostávajúcich placebo (2 pacienti z 385 pacientorokov sledovania).
The incidence of non-vertebral osteoporosis-related fractures was similar among bazedoxifene 20 mg (5.68%), raloxifene 60 mg (5.87%), and placebo (6.26%) groups.
Incidencia nevertebrálnych zlomenín spojených s osteoporózou bola podobná v skupinách s bazedoxifenom 20 mg (5,68 %), raloxifenom 60 mg (5,87 %) a placebom (6,26 %).
The incidence of on treatment alanine aminotransferase (ALT) flares in the two treatment arms according to AASLD (American Association for the Study of Liver Diseases) definition (ALT elevation > 2x baseline and > 10x ULN) are further described in Table 3 below.
Incidencia prudkých zvýšení alanínaminotransferázy (ALT) počas liečby v dvoch skupinách liečby podľa definície AASLD (American Association for the Study of Liver Diseases) (zvýšenie ALT > 2x východisková hodnota a > 10x ULN) je bližšie opísaná ďalej v Tabuľke 3.
The incidence of oral/skin lesions increases with increasing dose.
Incidencia perorálnych/kožných lézií stúpa so zvyšovaním dávky.
The incidence of oral/skin lesions increases with increasing dose.
Častosť výskytu orálnych/kožných lézií stúpa so zvyšovaním dávky.
The incidence of orthostatic effects with silodosin is very low.
Výskyt ortostatických účinkov je u silodozínu veľmi nízky.
The incidence of orthostatic hypotension in elderly subjects was 4.1 % compared to 0.3 % in the combined phase 2/3 trial population.
Výskyt ortostatickej hypotenzie u starších osôb bol 4,1 % v porovnaní s 0,3 % v kombinovanej populácii fázy 2/3 skúšania.
The incidence of orthostatic hypotension in placebo-controlled clinical studies was 1.2 % with silodosin and 1.0 % with placebo.
Výskyt ortostatickej hypotenzie v placebom kontrolovaných klinických štúdiách bol pri podávaní silodozínu 1,2 % a pri podávaní placeba 1,0 %.
The incidence of ovarian cysts may be higher in premenopausal females compared to postmenopausal females.
Incidencia cysty ovária môže byť vyššia u žien pred menopauzou v porovnaní so ženami po menopauze.
The incidence of ovulation on Day 21 post abortion (at 20 weeks gestation) is not known.
Nie je známe, že by sa ovulácia vyskytla 21. deň po potrate (v 20. gestačnom týždni).
The incidence of pancreatitis (adjudicated as likely to be related to therapy) in the clinical studies was 0.3% for Eperzan compared to 0% for placebo and 0.1% for comparators (i.e. liraglutide, pioglitazone, glimepiride, sitagliptin, and insulin glargine) with or without additional background antidiabetic therapy (e.g. metformin).
V klinických štúdiách bol výskyt pankreatitídy (posúdenej ako pravdepodobne súvisiacej s liečbou) 0,3 % pri Eperzane v porovnaní s 0 % pri placebe a 0,1 % pri komparátoroch (t.j. liraglutid, pioglitazón, glimepirid, sitagliptín a inzulín glargín) s ďalšou základnou antidiabetickou liečbou (napr. metformín) alebo bez nej.
The incidence of patients with triglyceride elevations > 5 x upper limit of normal (ULN) was 2.4% with Ilaris and 0.7% with triamcinolone acetonide.
Incidencia pacientov so zvýšením triacylglycerolov > 5 x horná hranica normálu (ULN) bola 2,4 % pri Ilarise a 0,7 % pri triamcinolónacetonide.
The incidence of peripheral neuropathy increases early in the treatment and has been observed to peak during cycle 5.
Výskyt periférnej neuropatie sa zvyšuje na začiatku liečby a vrchol bol pozorovaný počas 5. cyklu.
The incidence of peripheral oedema for Rasitrio in a short-term double active-controlled study was 7.1% compared to 8.0% for aliskiren/amlodipine, 4.1% for amlodipine/hydrochlorothiazide and 2.0% for aliskiren/hydrochlorothiazide dual combinations.
V krátkodobej štúdii kontrolovanej dvomi účinnými liekmi bola incidencia periférneho edému pri Rasitriu 7,1 % v porovnaní s 8,0 % pri dvojkombinácii aliskiren/amlodipín, 4,1 % amlodipín/hydrochlórotiazid a 2,0 % aliskiren/hydrochlórotiazid.
The incidence of peripheral oedema was increased when ambrisentan was dosed in combination with tadalafil (45% adverse event frequency), compared to the incidence of peripheral oedema when ambrisentan and tadalafil were given as monotherapy (38% and 28%, respectively).
Výskyt periférneho edému bol zvýšený, keď sa ambrisentan podával v kombinácii s tadalafilom (45 % frekvencia výskytu tejto nežiaducej udalosti), v porovnaní s výskytom periférneho edému, keď sa ambrisentan a tadalafil podávali v monoterapii (38 % a 28 %, v uvedenom poradí).
The incidence of peripheral oedema was lower in the vildagliptin group than in the rosiglitazone group (2.1% vs.
Incidencia periférneho edému bola nižšia v skupine vildagliptínu ako v skupine rosiglitazónu (2,1% oproti 4,1%).
The incidence of peripheral oedema when vildagliptin 100 mg daily was added to a maximum dose of background pioglitazone (45 mg once daily) was 7.0%, compared to 2.5% for background pioglitazone alone.
Incidencia periférneho edému, keď sa 100 mg vildagliptínu denne pridávalo k maximálnej dávke základnej liečby pioglitazónom (45 mg raz denne), bola 7,0% v porovnaní s 2,5% pri základnej liečbe samotným pioglitazónom.
The incidence of pneumonia in patients with asthma taking fluticasone furoate/vilanterol 184/22 micrograms was numerically higher compared with those receiving fluticasone furoate/vilanterol 92/22 micrograms or placebo (see section 4.8).
U astmatikov užívajúcich flutikazónfuroát/vilanterol 184/22 mikrogramov bol výskyt pneumónií číselne vyšší ako u pacientov užívajúcich flutikazónfuroát/vilanterol 92/22 mikrogramov alebo placebo (pozri časť 4.8).
The incidence of pneumonia in patients with asthma was common at the higher dose.
Výskyt pneumónií bol u pacientov s astmou častý pri podávaní vyššej dávky.
The incidence of post-dose symptoms occuring within the first three days after administration of zoledronic acid can be reduced with the administration of paracetamol or ibuprofen shortly following zoledronic acid administration.
Incidenciu symptómov po dávke kyseliny zoledrónovej, ktoré sa vyskytujú počas prvých troch dní po podaní, možno znížiť podaním paracetamolu alebo ibuprofénu krátko po podaní kyseliny zoledrónovej.
The incidence of post-dose symptoms occuring within the first three days after administration of Zoledronic acid Teva Generics can be reduced with the administration of paracetamol or ibuprofen shortly following Zoledronic acid Teva Generics administration
Incidenciu symptómov po dávke kyseliny zoledrónovej, ktoré sa vyskytujú počas prvých troch dní po podaní, možno znížiť podaním paracetamolu alebo ibuprofénu krátko po podaní kyseliny zoledrónovej.
The incidence of post-dose symptoms occuring within the first three days after administration of Zoledronic acid Teva Pharma can be reduced with the administration of paracetamol or ibuprofen shortly following Zoledronic acid Teva Pharma administration
Incidenciu symptómov po dávke Kyseliny zoledrónovej Teva Pharma, ktoré sa vyskytujú počas prvých troch dní po podaní, možno znížiť podaním paracetamolu alebo ibuprofénu krátko po podaní Kyseliny zoledrónovej Teva Pharma.
The incidence of post-dose symptoms occuring within the first three days after administration of Zoledronic acid Teva Pharma can be reduced with the administration of paracetamol or ibuprofen shortly following Zoledronic acid Teva Pharma administration.
Incidenciu symptómov po dávke Kyseliny zoledrónovej Teva Pharma, ktoré sa vyskytujú počas prvých troch dní po podaní, možno znížiť podaním paracetamolu alebo ibuprofénu krátko po podaní Kyseliny zoledrónovej Teva Pharma.
The incidence of post-dose symptoms occurring within the first three days after administration of Aclasta can be reduced with the administration of paracetamol or ibuprofen shortly following Aclasta administration.
Incidenciu symptómov po dávke Aclasty, ktoré sa vyskytujú počas prvých troch dní po podaní, možno znížiť podaním paracetamolu alebo ibuprofénu krátko po podaní Aclasty.
The incidence of post-dose symptoms occurring within the first three days after administration of Zoledronic Acid Hospira can be reduced with the administration of paracetamol or ibuprofen shortly following Zoledronic Acid Hospira administration.
Výskyt symptómov po podaní dávky, ktoré sa vyskytujú počas prvých troch dní po podaní Zoledronic acid Hospira, možno znížiť podaním paracetamolu alebo ibuprofénu krátko po podaní Zoledronic acid Hospira.
The incidence of post-treatment alanine aminotransferase (ALT) flares in the two treatment arms are further described in Table 4 below.
Incidencia prudkých zvýšení alanínaminotransferázy (ALT) po liečbe v dvoch skupinách liečby je bližšie opísaná ďalej v Tabuľke 4.
The incidence of potentially clinically significant decreases in lymphocyte counts (<0.5 x 109/L) (<1%), neutrophil counts (≤1.0 x 109/L) (<1%) and platelet counts (≤100 x 109/L) (≤1%) was similar in Plegridy-treated patients compared to placebo-treated patients.
Frekvencia výskytu potenciálne klinicky významného poklesu počtu lymfocytov (<0,5 x 109/l) (<1 %), počtu neutrofilov (≤1,0 x 109/l) (<1 %) a počtu krvných doštičiek (≤100 x 109/l) (≤1 %) bola podobná v skupine na Plegridy ako v skupine na placebe.