natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In man, tacrolimus has been shown to be able to be absorbed throughout the gastrointestinal tract.
U ľudí sa preukázala schopnosť absorbovať takrolimus cez gastrointestinálny trakt.
In man, the apparent terminal elimination half-life (T1/2) of 5-FU observed after administration of Teysuno (containing tegafur, a 5-FU prodrug) was longer (approximately 1.6 - 1.9 hours) than that previously reported after intravenous administration of 5-FU (10 to 20 minutes).
U človeka bol zdanlivý konečný polčas eliminácie (t1/2) 5-FU, pozorovaný po podaní Teysuna (obsahujúceho tegafur – prekurzor 5-FU), dlhší (približne 1,6 – 1,9 h), než polčas eliminácie po predchádzajúcom intravenóznom podaní 5-FU (10 až 20 minút).
In man, the combination of angiotensin converting enzyme (ACE) inhibitors and non-steroidal anti- inflammatory drugs (NSAIDs) can lead to reduced anti-hypertensive efficacy or impaired renal function.
U ľudí môže viesť kombinácia inhibítorov angiotenzín-konvertujúceho enzýmu (ACE) a nesteroidných protizápalových liekov (NSAID) k zníženiu antihypertenznej účinnosti alebo poškodeniu funkcie obličiek.
In man, the disposition of tacrolimus after intravenous infusion may be described as biphasic.
Distribúcia takrolimu u človeka po intravenóznej infúzii sa môže opísať ako dvojfázová.
In man, the disposition of tacrolimus after intravenous infusion may be described as biphasic.
U ľudí sa distribúcia takrolimu po intravenóznej infúzii môže hodnotiť ako dvojfázová.
In mantle cell lymphoma patients, the monitoring scheme should be every 2 weeks in Cycles 3 and 4, and then at the start of each cycle.
U pacientov s lymfómom z plášťových buniek má byť sledovanie v 3. a 4. cykle každé dva týždne a následne na začiatku každého cyklu.
In mantle cell lymphoma, a blood cancer that affects a type of white blood cell called B lymphocytes, Revlimid is used in adults whose disease has come back after treatment, or does not respond to treatment.
V prípade lymfómu z plášťových buniek, rakoviny krvi postihujúcej typ bielych krviniek nazývaných B- lymfocyty, sa liek Revlimid používa u dospelých, ktorých ochorenie sa po liečbe vrátilo, alebo ktorí na liečbu neodpovedajú.
In mantle cell lymphoma, AML, B-cell malignancies and non-melanoma skin cancer (NMSC) are potential risks.
U lymfómu z plášťových buniek sú možné riziká AML, B- bunkových malignít a nemelanómového karcinómu kože (NMSC).
In mantle cell lymphoma, patients receiving the approved dose of Torisel lived for an average of 4.8 months without their disease getting worse, compared with 1.9 months in those receiving the alternative treatment.
V prípade pacientov s lymfómom plášťových buniek, ktorí dostávali povolenú dávku lieku Torisel, bol čas do zhoršenia ochorenia v priemere 4,8 mesiaca v porovnaní s 1,9 mesiaca v prípade pacientov, ktorí dostávali alternatívnu liečbu.
In mantle cell lymphoma, patients treated with a combination of Velcade plus rituximab, cyclophosphamide, doxorubicin and prednisone lived longer without their disease getting worse (24.7 months) than those given the same combination but with vincristine in place of Velcade (14.4 months).
Pokiaľ ide o lymfóm z plášťových buniek, pacienti liečení kombináciou Velcade a rituximab, cyklofosfamid, doxorubicín a prednizón žili dlhšie bez zhoršenia ochorenia (24,7 mesiacov) ako pacienti, ktorým bola podaná rovnaká kombinácia, ale s vinkristínom namiesto lieku Velcade (14,4 mesiacov).
In mantle cell lymphoma, Torisel has been studied in 162 patients whose disease had come back after previous treatment or had not responded to other treatments.
V prípade lymfómu plášťových buniek bol liek Torisel skúmaný u 162 pacientov, ktorým sa lymfóm vrátil po predchádzajúcej liečbe alebo ktorí neodpovedali na inú liečbu.
In mantle cell lymphoma, Velcade was evaluated in a main study involving 487 previously untreated adults who were not considered suitable for blood stem-cell transplantation.
Pokiaľ ide o lymfóm z plášťových buniek, liek Velcade sa hodnotil v hlavnej štúdii zahŕňajúcej 487 dospelých, ktorí v minulosti neboli liečení a ktorí sa nepovažovali za vhodných na transplantáciu kmeňových krvotvorných buniek.
In many cases the presence of pre-existing mitochondrial impairment (genetic disease, liver enzyme abnormalities, infection with hepatitis B or hepatitis C virus, alcohol abuse, anorexia concomitant use of other potentially hepatotoxic medicines) and ongoing injecting drug use may have a causative or contributory role.
V mnohých prípadoch prítomnosť mitochondriálnych porúch (genetické ochorenia, abnormality pečeňových enzýmov, infikácia vírusmi hepatitídy typu B alebo hepatitídy typu C, nadmerná konzumácia alkoholu, anorexia, súčasné užívanie iných potenciálne hepatotoxických liekov) a pokračovanie v injekčnom užívaní lieku môže mať kauzálnu alebo pomocnú úlohu.
In many cases the presence of pre-existing mitochondrial impairment (genetic disease, liver enzyme abnormalities, infection with hepatitis B or hepatitis C virus, alcohol abuse, anorexia, concomitant use of other potentially hepatotoxic medicines) and ongoing injecting drug use may have a causative or contributory role.
V mnohých prípadoch prítomnosť mitochondriálnych porúch (genetické ochorenia, abnormality pečeňových enzýmov, infikácia vírusmi hepatitídy typu B alebo hepatitídy typu C, nadmerná konzumácia alkoholu, anorexia, súčasné užívanie iných potenciálne hepatotoxických liekov) a pokračovanie v injekčnom užívaní lieku môže mať kauzálnu alebo pomocnú úlohu.
In many cases urine tests for ketones are indicated, and often it is necessary to adjust the insulin dose.
V mnohých prípadoch sa indikujú močové testy na ketóny a často sa musí upraviť dávka inzulínu.
In many cases urine tests for ketones are indicated, and often it is necessary to adjust the insulin dose.
V mnohých prípadoch sa indikujú močové testy na ketóny a často sa musí upraviť dávku inzulínu.
In many cases, these symptoms will be signs of less serious side effects.
V mnohých prípadoch budú tieto príznaky prejavmi menej závažných vedľajších účinkov.
In many cases, urine tests for ketones are indicated, and often it is necessary to adjust the insulin dose.
V mnohých prípadoch je indikované vyšetrenie moču na ketóny a často je potrebné upraviť dávku inzulínu.
In many cases, urine tests for ketones are indicated, and often it is necessary to adjust the insulin dose.
V mnohých prípadoch sa indikujú močové testy na ketóny a často býva potrebné upraviť dávku inzulínu.
In many instances the pathogen was not identified; however, both conventional and opportunistic pathogens, including PJP and CMV, were among those identified.
V mnohých prípadoch nebol patogén zistený; medzi zistenými však boli konvenčné aj oportúnne patogény vrátane PJP a CMV.
In many of these cases, no adverse events were reported.
V mnohých z týchto prípadov neboli hlásené žiadne nežiaduce udalosti.
In many patients, the signs and symptoms of neuroglycopenia are preceded by signs of adrenergic counter-regulation.
U veľkého počtu pacientov predchádzajú príznakom a symptómom neuroglykopénie známky adrenergnej protiregulácie.
In many patients, the signs and symptoms of neuroglycopenia are preceded by signs of adrenergic counter-regulation.
Znakom a príznakom neuroglykopénie predchádzajú u mnohých pacientov znaky adrenergickej kontraregulácie.
In many patients, the signs and symptoms of neuroglycopenia are preceded by signs of adrenergic counter-regulation.
Znakom a príznakom neuroglykopénie predchádzajú u mnohých pacientov znaky adrenergnej kontraregulácie.
In marmosets at comparable doses, the changes were similar though more severe, particularly in the kidney where the changes developed to a nephropathy including raised blood urea nitrogen and creatinine.
Pri porovnateľných dávkach u opíc kozmáčov boli zmeny podobné, hoci závažnejšie, najmä v obličkách, kde sa vyvinuli do nefropatie, vrátane zvýšeného dusíka močoviny a kreatinínu v krvi.
In marmosets at similar doses, the changes were similar though more severe, particularly in the kidney where the changes developed to a nephropathy which included raised urea and creatinine.
Pri podobných dávkach u opíc kozmáčov boli zmeny podobné, hoci závažnejšie, najmä v obličkách, kde sa vyvinuli do nefropatie zahrňujúcej zvýšenie močoviny a kreatinínu.
In massive overdose, atropine can be used.
Pri masívnom predávkovaní možno použiť atropín.
In mature male rats, no effects on sperm parameters were observed at systemically non-toxic doses.
U dospelých samcov potkanov neboli pozorované žiadne účinky na parametre spermií pri systematických netoxických dávkach.
In MCL, CLL and WM, IMBRUVICA works by blocking Bruton's tyrosine kinase, a protein in the body that helps these cancer cells grow and survive.
Pri MCL, CLL a WM IMBRUVICA účinkuje blokovaním Brutonovej tyrozín kinázy, proteínu v tele, ktorý pomáha týmto rakovinovým bunkám rásť a prežívať.
In mdr1 mutant (-/-) Collies the margin of safety appears lower compared to the normal dog population, with mild transient tremor and/or ataxia occasionally observed after twice the recommended dose, in dogs fasted as recommended.
U mdr1 mutantných (-/-) kólií je hranica bezpečnosti nižšia ako u zvyšnej populácie psov, občas je pozorovaný prechodný tremor stredného stupňa a/ alebo ataxia po 2- násobnom prekročení odporúčanej dávky, aj v prípade ak je pes nalačno ako je odporučené.
In MDS Del (5q), lenalidomide was shown to selectively inhibit the abnormal clone by increasing the apoptosis of Del (5q) cells.
V prípade MDS s deléciou 5q sa preukázalo, že lenalidomid selektívne inhibuje abnormálny klon zvýšením apoptózy buniek s deléciou 5q.
In MDS-003, a large proportion of patients with myelodysplastic syndromes achieved transfusion independence (>182 days) on lenalidomide 10 mg (58.1%).
V štúdii MDS-003 veľký podiel pacientov s myelodysplastickým syndrómom dosiahol nezávislosť od transfúzie (> 182 dní) pri dávke 10 mg lenalidomidu (58,1 %).
In MDX010-20 (see section 5.1), ipilimumab at 3 mg/kg with or without gp100 increased ALC throughout the induction dosing period, but no meaningful change in ALC was observed in the control group of patients who received an investigational gp100 peptide vaccine alone.
V štúdii MDX010–20 (pozri časť 5.1) ipilimumab podávaný v dávke 3 mg/kg s gp100 vakcínou alebo bez nej zvyšoval ALC počas celej doby podávania indukčných dávok, ale v kontrolnej skupine pacientov, ktorým bola podávaná samotná skúšaná gp100 peptidová vakcína, sa nepozorovala žiadna významná zmena ALC.
In MEA112997, a randomised, double-blind, placebo-controlled, parallel-group, multi-centre study of 52 weeks duration in 616 patients with severe refractory eosinophilic asthma, mepolizumab significantly reduced clinically significant asthma exacerbations (defined as worsening of asthma requiring use of oral/systemic corticosteroids and/or hospitalisation and/or emergency department visits) when administered in doses of 75 mg, 250 mg or 750 mg intravenously compared to placebo (see Table 1).
V štúdii MEA112997, ktorá bola randomizovaná, dvojito zaslepená, placebom kontrolovaná, multicentrická štúdia s paralelným usporiadaním skupín, ktorá trvala 52 týždňov u 616 pacientov s ťažkou refraktérnou eozinofilnou astmou, liečba mepolizumabom v porovnaní s placebom významne znížila výskyt klinicky závažných exacerbácií astmy (definovaných ako zhoršenie astmy vyžadujúce užívanie perorálnych/systémových kortikosteroidov a/alebo hospitalizáciu a/alebo návštevy pohotovosti), keď sa podával intravenózne v dávkach 75 mg, 250 mg alebo 750 mg (pozri tabuľku 1).
In mechanistic studies, the weight increase was predominantly shown to be due to increased subcutaneous fat with decreased visceral and intra-hepatic fat.
V štúdiách mechanizmu sa ukázalo, že zvýšenie telesnej hmotnosti je spôsobené hlavne v dôsledku zvýšeného podkožného tuku so zníženým viscerálnym a intrahepatálnym tukom.
In medically naïve patients (study C2305), the mean absolute increase in FPG and HbA1c was similar at most of the time points for all patients treated with pasireotide intramuscular use irrespective of baseline values.
U doteraz neliečených pacientov (klinické skúšanie C2305), bol vo väčšine časových bodov stredný absolútny nárast FPG a HbA1c podobný u všetkých pacientov liečených pasireotidom podávaným intramuskulárne, a to bez ohľadu na vstupné hodnoty.
In medicine interaction trials conducted with AKR inhibitors diflunisal and ibuprofen, boceprevir exposure did not increase to a clinically significant extent.
V interakčných štúdiách liečiv vykonaných s inhibítormi AKR diflunizalom a ibuprofénom sa expozícia bocepreviru nezvýšila v klinicky významnej miere.
In melanoma and other cancers, this pathway is often activated by mutated forms of BRAF which activates MEK.
Pri melanóme a iných karcinómoch je táto dráha často aktivovaná zmutovanými formami génu BRAF, ktorý aktivuje MEK.
In melanoma tumours with the BRAF V600 mutation, an abnormal form of BRAF is present which plays a role in the development of the cancer by allowing uncontrolled division of the tumour cells.
V nádoroch melanómu s mutáciou BRAF V600 sa nachádza abnormálna forma proteínu BRAF, ktorý zohráva úlohu pri vzniku rakoviny tým, že umožňuje nekontrolované delenie nádorových buniek.
In melanoma with the BRAF V600 mutation, an abnormal form of the protein BRAF is present, which switches on another protein called MEK involved in stimulating cell division.
V prípade melanómov s mutáciou BRAF V600 je prítomná abnormálna forma proteínu BRAF, ktorý aktivuje ďalší proteín s názvom MEK, ktorý sa podieľa na stimulácii bunkového delenia.
In melanoma with the BRAF V600 mutation, an abnormal form of the protein BRAF is produced, which switches on the protein MEK.
V melanóme s mutáciou BRAF V600 sa vytvára abnormálna forma proteínu BRAF, ktorý aktivuje proteín MEK.
In melanoma with the BRAF V600 mutation, the abnormal form of BRAF plays a role in the development of the cancer by allowing uncontrolled division of the tumour cells.
V prípade melanómu s mutáciou BRAF V600 abnormálna forma proteínu BRAF zohráva úlohu pri vzniku rakoviny tým, že umožňuje nekontrolované delenie nádorových buniek.
In melanoma, Opdivo used on its own was studied in two main studies in patients with advanced disease.
V prípade melanómu sa liek Opdivo používaný samostatne skúmal v dvoch hlavných štúdiách u pacientov s pokročilým štádiom ochorenia.
In Member States where the EU safety registry will be available, the educational materials should include details on the registry and how to enter patients in it.
V členských štátoch, kde bude k dispozícií bezpečnostný register EU, majú vzdelávacie materiály obsahovať informácie o registri a detaily, ako zapisovať pacientov do registra.
In men deficient in FSH, follitropin alfa administered concomitantly with hCG for at least 4 months induces spermatogenesis.
U mužov s nedostatkom FSH folitropín alfa podávaný súbežne s hCG minimálne 4 mesiace indukuje spermatogenézu.
In men deficient in FSH, follitropin alfa administered concomitantly with hCG for at least 4 months induces spermatogenesis.
U mužov s nedostatkom FSH, folitropín alfa podávaný súbežne s hCG minimálne 4 mesiace indukuje spermatogenézu.
In men deficient in FSH, GONAL-f administered concomitantly with hCG for at least 4 months induces spermatogenesis.
U mužov s nedostatkom FSH GONAL-f podávaný súbežne s hCG minimálne 4 mesiace indukuje spermatogenézu.
In men older than 75 years the concomitant use of vardenafil with itraconazole or ketoconazole is contraindicated (see section 4.3)
U mužov starších ako 75 rokov je súčasné použitie vardenafilu s itrakonazolom alebo s ketokonazolom kontraindikované (pozri časť 4.3).
In men older than 75 years the concomitant use of vardenafil with itraconazole or ketoconazole is contraindicated (see section 4.3).
U mužov starších ako 75 rokov je súbežné používanie vardenafilu s itrakonazolom alebo ketokonazolom kontraindikované (pozri časť 4.3).
In men older than 75 years the concomitant use of vardenafil with itraconazole or ketoconazole is contraindicated (see section 4.3).
U mužov starších ako 75 rokov je súčasné použitie vardenafilu s itrakonazolom alebo s ketokonazolom kontraindikované (pozri časť 4.3).
In men receiving treatment for prostate cancer, Prolia was more effective than placebo at treating bone loss.
Liek Prolia bol pri liečbe úbytku kostnej hmoty u mužov, ktorí boli liečení na rakovinu prostaty, účinnejší než placebo.
In men who are infertile due to lowered hormone levels, Fertavid can be used for the production of sperm.
U neplodných mužov, u ktorých je neplodnosť spôsobená zníženými hladinami hormónov, možno Fertavid použiť na tvorbu spermií.
In men who are infertile due to lowered hormone levels, Puregon can be used for the production of sperm.
U neplodných mužov, u ktorých je neplodnosť spôsobená zníženými hladinami hormónov, možno Puregon použiť na tvorbu spermií.
In men with osteoporosis who took Prolia bone density increased by 5.7 % after one year of treatment compared with a 0.9 % increase in men who took placebo.
U mužov s osteoporózou, ktorým sa podával liek Prolia, sa hustota kostí po roku liečby zvýšila o 5,7 % v porovnaní s 0,9 % nárastom u mužov, ktorým sa podávalo placebo.
In men with prostate cancer receiving hormone ablation, Prolia significantly reduces the risk of vertebral fractures.
U mužov s karcinómom prostaty, ktorí podstupujú hormonálnu abláciu, Prolia významne znižuje riziko vertebrálnych fraktúr.
In men zidovudine has not been shown to affect sperm count, morphology or motility.
Nepreukázalo sa, že by zidovudín u mužov ovplyvňoval počet, morfológiu či motilitu spermií.
In men, Fertavid was studied to see its effect on sperm production in 49 patients.
U 49 mužov bol sledovaný vplyv lieku Fertavid na tvorbu spermií.
In men, FSH is needed for the production of sperm.
U mužov je FSH potrebný na produkciu spermií.
In men, FSH is needed for the production of sperm.
U mužov je FSH potrebný na tvorbu spermií.
In men, Puregon was studied to see its effect on sperm production in 49 patients.
U 49 mužov bol sledovaný vplyv lieku Puregon na tvorbu spermií.
In men, the studies looked at the number of men who started to produce sperm within the first 18 months of treatment.
V prípade mužov sa v štúdiách skúmal počet osôb, u ktorých počas prvých 18 mesiacov došlo k tvorbe spermií.
in men: temporary low sperm count
u mužov: dočasný nízky počet spermií,
In MenACWY-TT-038, Nimenrix was demonstrated to be non-inferior to the licensed ACWY-PS vaccine in terms of vaccine response to the four groups (A, C, W-135 and Y) (See Table 8).
V MenACWY-TT-038 sa preukázala noninferiorita Nimenrixu oproti registrovanej očkovacej látke ACWY-PS v zmysle odpovede na štyri skupiny meningokokov (A, C, W-135 a Y) vyvolanej očkovacou látkou (pozri tabuľku 5).
In MenACWY-TT-038, Nimenrix was demonstrated to be non-inferior to the licensed ACWY-PS vaccine in terms of vaccine response to the four groups (A, C, W-135 and Y) (See Table 8).
V MenACWY-TT-038 sa preukázala noninferiorita Nimenrixu oproti registrovanej očkovacej látke ACWY-PS v zmysle odpovede na štyri skupiny meningokokov (A, C, W-135 a Y) vyvolanej očkovacou látkou (pozri tabuľku 8).
In menstruating women treatment should commence within the first 7 days of the menstrual cycle.
U žien s menštruáciou sa má liečba začať počas prvých 7 dní menštruačného cyklu.
In metastatic adenocarcinoma of the pancreas Abraxane is given in 4-week treatment cycles.
V prípade metastatického adenokarcinómu pankreasu sa liek Abraxane podáva v 4-týždňových liečebných cykloch.
In metastatic adenocarcinoma of the pancreas, Abraxane was shown to improve overall survival.
V prípade metastatického adenokarcinómu pankreasu sa preukázalo, že liek Abraxane predlžuje celkový čas prežitia.
In metastatic breast cancer Abraxane is given on its own every three weeks.
V prípade metastatického karcinómu prsníka sa liek Abraxane podáva samostatne každé tri týždne.
In metastatic breast cancer, 15% of the patients whose previous treatment had failed responded to Herceptin given by infusion into a vein.
V prípade metastatickej rakoviny prsníka 15 % pacientok, u ktorých zlyhala predchádzajúca liečba, odpovedalo na liek Herceptin podávaný vo forme infúzie do žily.
In metastatic breast cancer, Abraxane was more effective than conventional paclitaxel-containing medicines.
V prípade metastatického karcinómu prsníka bol liek Abraxane účinnejší ako bežné lieky obsahujúce paklitaxel.
In metastatic breast cancer, adding Avastin also increased progression-free survival.
V prípade metastatického karcinómu prsníka sa pridaním lieku Avastin tiež predĺžil čas prežitia bez progresie ochorenia.
In metastatic breast cancer, Avastin has been studied in two main studies.
Pokiaľ ide o metastatický karcinóm prsníka, liek Avastin sa skúmal v dvoch hlavných štúdiách.
In metastatic breast cancer, Herceptin given by infusion into a vein has been studied in four main studies: one looked at Herceptin on its own in 222 patients whose previous treatment had failed; two looked at Herceptin in combination with paclitaxel or docetaxel in a total of 657 patients; and one looked at the combination of Herceptin and anastrozole (an aromatase inhibitor) in 208 women who had been through the menopause.
Pokiaľ ide o metastatickú rakovinu prsníka, liek Herceptin podávaný vo forme infúzie do žily sa skúmal v štyroch hlavných štúdiách: v jednej štúdii sa sledovalo použitie lieku Herceptin samostatne u 222 pacientov, u ktorých nebola predchádzajúca liečba úspešná, v dvoch štúdiách sa sledoval liek Herceptin kombinácii s paklitaxelom alebo docetaxelom u celkovo 657 pacientov a v jednej štúdii sa sledovala kombinácia lieku Herceptin a anastrozolu (inhibítoru aromatázy) u 208 žien po menopauze.
In metastatic cancer of the colon or rectum, Avastin increased both overall and progression-free survival when it was added to fluoropyrimidine-containing chemotherapy.
V prípade metastatického karcinómu kolónu alebo konečníka, sa celkový čas prežitia a čas prežitia bez progresie predĺžil, ak bol liek Avastin pridávaný ku chemoterapii obsahujúcej fluórpyrimidín.
In metastatic cancer of the colon or rectum, the effects of adding Avastin to chemotherapy including a fluoropyrimidine have been studied in three main studies.
Pokiaľ ide o metastatický karcinóm kolónu alebo konečníka, účinky pridania lieku Avastin k chemoterapii zahŕňajúcej fluórpyrimidín sa skúmali v troch hlavných štúdiách.
In metastatic colorectal cancer, Xeloda taken on its own has been compared with the combination of 5- FU and folinic acid in two studies involving 1,207 patients.
Pri metastatickom kolorektálnom karcinóme sa liek Xeloda užívaný v monoterapii porovnával s kombináciou 5-FU a kyseliny folinovej v dvoch štúdiách s 1 207 pacientmi.
In metastatic colorectal cancer, Xeloda was as effective as the combination of 5-FU and folinic acid.
Pri metastatickom kolorektálnom karcinóme bol liek Xeloda rovnako účinný ako kombinácia 5-FU a kyseliny folinovej.
In metastatic gastric cancer, Herceptin given by infusion into a vein in combination with cisplatin and either capecitabine or 5-fluorouracil was compared with the same combination but without Herceptin in one main study involving 594 patients.
594 pacientov, porovnával liek Herceptin podávaný vo forme infúzie do žily v kombinácii s cisplatinou a buď s kapecitabínom, alebo s 5-fluóruracilom s rovnakou kombináciou, avšak bez lieku Herceptin.
In metastatic gastric cancer, the patients with higher levels of HER2 expression who received Herceptin by infusion into a vein survived for an average of 16.0 months, compared with 11.8 months in those receiving cisplatin and either capecitabine or 5-fluorouracil alone.
V prípade metastatickej rakoviny žalúdka bol u pacientov s vyššími hladinami expresie HER2, ktorí užívali liek Herceptin vo forme infúzie do žily, čas prežitia v priemere 16,0 mesiacov, v porovnaní s 11,8 mesiaca u pacientov, ktorí užívali cisplatinu spolu s kapecitabínom alebo 5-fluóruracilom v monoterapii.