natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In intravenous infusion studies, healthy male volunteers received ziconotide at doses of up to 70,000 μg/day or 3,200 times the maximum recommended daily intrathecal infusion dose.
V štúdiách s intravenóznou infúziou dostali zdraví dobrovoľníci mužského pohlavia zikonotid v dávkach do 70 000 μg/deň alebo 3 200 krát vyšších, ako je maximálna odporúčaná intratekálna infúzna denná dávka.
In intravenous infusion studies, healthy male volunteers received ziconotide at doses of up to70,000 μg/day or 3,200 times the maximum recommended daily intrathecal infusion dose.
V štúdiách s intravenóznou infúziou dostali zdraví dobrovoľníci mužského pohlavia zikonotid v dávkach do 70 000 μg/deň alebo 3 200 krát vyšších, ako je maximálna odporúčaná intratekálna infúzna denná dávka.
In intravenous repeat-dose toxicology studies in monkeys, ipilimumab was generally well tolerated.
V štúdiách toxicity po opakovanom podávaní intravenóznych dávok vykonaných na opiciach bol ipilimumab celkovo dobre znášaný.
In intravenous reproductive toxicity studies, no new safety concerns were observed at maternal exposures up to 15 (rat) and 29 (rabbit) times human exposure at 30 mg.
V intravenóznych reprodukčných štúdiách toxicity pri maternálnych expozíciách 15-krát (potkany) a 29-krát (králiky) vyšších ako je expozícia u ľudí pri dávke 30 mg neboli dôvody na žiadne bezpečnostné obavy.
In intravenous studies with lamivudine, the mean volume of distribution is 1.3 l/kg.
V skúšaniach s intravenózne podávaným lamivudínom je priemerný distribučný objem 1,3 l/kg.
In invasive aspergillosis, a successful response at the end of treatment was seen in 42% of the patients taking Noxafil oral suspension, compared with 26% of the patients in the comparator group.
Pri invazívnej aspergilóze sa úspešná odpoveď na konci liečby pozorovala v prípade 42 % pacientov užívajúcich perorálnu suspenziu lieku Noxafil v porovnaní s 26 % pacientov z porovnávacej skupiny.
In invasive aspergillosis, a successful response at the end of treatment was seen in 42% of the patients taking Posaconazole SP, compared with 26% of the comparison group.
V prípade invazívnej aspergilózy bola liečba úspešná u 42 % pacientov, ktorí užívali Posakonazol SP, v porovnaní s 26 % porovnávacej skupiny.
In IPF patients, lung function worsens over time.
U pacientov s ochorením IPF sa časom zhorší funkcia pľúc.
In iron replete dogs, microscopic and macroscopic findings in the liver were consistent with signs of iron accumulation.
U psov nasýtených železom boli mikroskopické a makroskopické nálezy v pečeni v súlade s príznakmi akumulácie železa.
In isolated cases bradycardia has progressed to periods of asystole in patients with pre-existing bradycardia.
V ojedinelých prípadoch u pacientov s preexistujúcou bradykardiou progredovala bradykardia do asystoly.
In isolated cases human normal immunoglobulins may cause an anaphylactic shock.
V ojedinelých prípadoch môžu normálne ľudské imunoglobulíny spôsobiť anafylaktický šok.
In isolated cases people have fallen asleep while driving and this has caused accidents.
V zriedkavých prípadoch sa stalo, že ľudia zaspali počas jazdy a spôsobili dopravnú nehodu.
In isolated cases severe hypersensitivity (anaphylactic) reactions of the immune system, aseptic meningitis syndrome [AMS (a temporary and reversible non-infectious inflammation of the protective membranes surrounding the brain and spinal cord)], tremor (shiver), burning sensation, thromboembolism (formation of blood clots which may be carried off in the blood circulation and which may result in blockage of a blood vessel) and infusion site ulcer have been observed in treatment with Hizentra.
Počas liečby Hizentrou boli pozorované ojedinelé prípady závažných hypersenzitívnych (anafylaktických) reakcií imunitného systému, syndrómu aseptickej meningitídy (AMS – dočasný a zvrátiteľný neinfekčný zápal ochranných membrán obklopujúcich mozog a miechu), tremoru (triašky), pocitu pálenia, trombembólie (tvorba krvných zrazenín, ktoré môžu prenikať do krvného obehu a spôsobiť upchanie cievy) a vred v mieste infúzie.
In isolated cases these allergic reactions may progress to anaphylactic shock.
V ojedinelých prípadoch sa tieto alergické reakcie môžu rozvinúť do anafylaktického šoku.
In isolated cases “sudden onset of sleep” occurred while driving and resulted in motor vehicle accidents (see also sections 4.4 and 4.7).
V zriedkavých prípadoch sa vyskytlo „náhle zaspanie“ počas jazdy, čo následne spôsobilo dopravnú nehodu (pozri aj časť 4.4 a 4.7).
In isolated cases, an aggravation of soft tissue infections has been described in connection with the use of NSAIDs and in nonclinical studies with Dynastat (see section 5.3).
V ojedinelých prípadoch sa zaznamenalo zhoršenie infekcií mäkkých tkanív v spojitosti s používaním NSAID a v predklinických štúdiách s Dynastatom (pozri časť 5.3).
In isolated cases, neutralising anti erythropoietin antibody-mediated pure red cell aplasia (PRCA) associated with NeoRecormon therapy has been reported.
V súvislosti s liečbou NeoRecormonom boli v ojedinelých prípadoch hlásené prípady neutralizujúcej, protilátkami spôsobenej anti-erytropoetínovej aplázie červenej krvnej zložky (PRCA).
In isolated cases, neutralising anti-erythropoietin antibody mediated pure red cell aplasia (PRCA) associated with Aranesp therapy have been reported predominantly in patients with CRF treated subcutaneously.
V ojedinelých prípadoch bola v súvislosti s liečbou Aranespom hlásená čistá aplázia červených krviniek (PRCA) spôsobená neutralizujúcimi antierytropoetínovými protilátkami, predovšetkým u pacientov s CHZO liečených subkutánne.
In isolated cases, neutralising anti-erythropoietin antibody mediated pure red cell aplasia (PRCA) associated with Nespo therapy have been reported predominantly in patients with CRF treated subcutaneously.
V ojedinelých prípadoch bola v súvislosti s liečbou Nespom hlásená čistá aplázia červených krviniek (PRCA) spôsobená neutralizujúcimi anti- erytropoetínovými protilátkami, predovšetkým u pacientov s CHZO liečených subkutánne.
In isolated cases, these reactions have progressed to severe anaphylaxis.
V ojedinelých prípadoch sa tieto reakcie vyvinuli do ťažkej anafylaxie.
In isolated cases, these reactions have progressed to severe anaphylaxis.
V ojedinelých prípadoch tieto reakcie vyústili do ťažkej anafylaxie.
In isolated cases, these reactions may progress to severe anaphylaxis.
V ojedinelých prípadoch sa tieto alergické reakcie môžu rozvinúť do závažného anafylaktického šoku.
In isolated cases, these tumours have led to life-threatening intra- abdominal haemorrhages.
V ojedinelých prípadoch viedli tieto nádory k život ohrozujúcemu intraabdominálnemu krvácaniu.
In isolated cases, these tumours have led to life-threatening intra-abdominal haemorrhages.
V ojedinelých prípadoch nádory zapríčinili život ohrozujúce vnútrobrušné krvácanie.
In isolated cases, these tumours have led to life-threatening intra-abdominal haemorrhages.
V ojedinelých prípadoch viedli tieto nádory k život ohrozujúcemu intraabdominálnemu krvácaniu.
In isolated human bronchus, indacaterol has a rapid onset of action and a long duration of action.
V izolovanej ľudskej prieduške má indakaterol rýchly nástup účinku a dlhé trvanie účinku.
In isolated patients with very high plasma levels, haemofiltration or -diafiltration have been effective in reducing toxic concentrations.
U jednotlivých pacientov s veľmi vysokou plazmatickou hladinou je na zníženie toxických koncentrácií účinná hemofiltrácia alebo diafiltrácia.
In isolated patients with very high plasma levels, haemofiltration or -diafiltration have been effective in reducing toxic concentrations.
U niektorých pacientov s veľmi vysokou plazmatickou hladinou bola pri znížení toxických koncentrácií účinná hemofiltrácia alebo diafiltrácia.
In ITP and SAA patients a lower starting dose of eltrombopag should be used.
Pri podávaní eltrombopagu pacientom s ITP alebo SAA apoškodením funkcie pečene je nutné použiť nižšiu počiatočnú dávku.
In ivacaftor-treated patients, most transaminase elevations up to 5 x ULN resolved without treatment interruption.
U pacientov liečených ivakaftorom ustúpila väčšina zvýšení transamináz až do 5 x ULN bez prerušenia liečby.
In juvenile dogs, 39 weeks treatment did not induce lesions in the testis and epididymides in a dose dependent manner at the end of treatment but after a treatment free period of 13 weeks a dose dependent increase in these lesions were noted in the treated recovery groups.
U juvenilných psov liečba trvajúca 39 týždňov neindukovala vznik lézií v semenníkoch a nadsemenníkoch v závislosti od dávok na konci liečby, no v období bez liečby trvajúcom 13 týždňov bolo v skupine zotavujúcej sa po liečbe pozorované zvýšenie počtu lézií v závislosti od dávok.
In juvenile dogs, intussusception due to prostacyclin-related effects on intestinal motility was observed sporadically.
U mladých psov bola sporadicky pozorovaná intususcepcia účinkom prostacyklínu na motilitu čriev.
In juvenile dogs, repeated oral administration of spinosad and milbemycin oxime over six months resulted in the trough plasma concentrations of spinosad and milbemycin increasing throughout the study.
U mladých psov opakované perorálne podávanie spinosadu a milbemycínoximu po dobu šiestich mesiacov vyústila do znižovania najnižšej hodnoty plazmovej koncentrácie spinosadu a milbemycínu v priebehu celej štúdie.
In juvenile dogs, repeated oral administration of spinosad and milbemycin oxime over six months resulted in the trough plasma concentrations of spinosad and milbemycin increasing throughout the study.
U mladých psov opakované perorálne podávanie spinosadu a milbemycínoximu počas šiestich mesiacov malo za následok nárast najnižších hodnôt plazmových koncentrácií spinosadu a milbemycínu v priebehu celej štúdie.
In juvenile dogs, the brivaracetam-induced changes at the exposure level 6- fold the clinical AUC were similar to those observed in adult animals.
U nedospelých psov boli brivaracetamom indukované zmeny pri dávke 100 mg/kg/deň spojené s 6- násobným zvýšením hladín AUC, podobným zmenám pozorovaným u dospelých zvierat.
In juvenile idiopathic polyarthritis, RoActemra given by infusion has been compared with placebo in one main study involving 166 children from 2 years of age who could not take or had inadequate response to methotrexate.
V prípade juvenilnej idiopatickej polyartritídy sa liek RoActemra podávaný vo forme infúzie porovnával s placebom v jednej hlavnej štúdii s 166 deťmi vo veku od dvoch rokov, ktoré nemohli užívať metotrexát alebo neprimerane odpovedali na liečbu metotrexátom.
In juvenile rat toxicity studies, systemic toxicity included decreased body weight gain, food consumption, and delayed attainment of some developmental landmarks, with full or partial recovery after cessation of dosing.
V štúdiách toxicity u juvenilných potkanov zahŕňala systémová toxicita znížený prírastok hmotnosti tela, konzumáciu potravy a oneskorené dosiahnutie niektorých vývojových medzníkov s úplným alebo čiastočným zotavením po ukončení dávkovania.
In juvenile rats administered entecavir from postnatal days 4 to 80, a moderately reduced acoustic startle response was noted during the recovery period (postnatal days 110 to 114) but not during the dosing period at AUC values ≥ 92 times those in humans at the 0.5 mg dose or paediatric equivalent dose.
U juvenilných potkanov, ktorým sa podával entekavir od 4. do 80. dňa po narodení, sa zaznamenala mierne znížená reakcia na akustické vyplašenie počas obdobia zotavovania sa (110. až 114. deň po narodení), no nie počas obdobia podávania pri hodnotách AUC ≥ 92-násobok tých, ktoré sú u ľudí pri dávke 0,5 mg alebo pri ekvivalentnej pediatrickej dávke.
In juvenile rats administered intravenous methylnaltrexone bromide for 13 weeks, adverse clinical signs (incidences of convulsions and labored breathing) occurred at dosages (≥ 3 mg/kg/day) and exposures (5.4 times the exposure {AUC} in adult humans at a subcutaneous dose of 0.15 mg/kg) that were lower than those that caused similar toxicity in adult rats (20 mg/kg/day).
U mladých potkanov, ktorým sa po dobu 13 týždňov podával metylnaltrexóniumbromid intravenózne sa nežiaduce klinické príznaky (výskyt kŕčov a sťažené dýchanie) objavili pri dávkach (≥ 3 mg/kg/deň) a expozíciách (5,4-násobná expozícia {AUC} u dospelých ľudí s podkožnou dávkou 0,15 mg/kg), ktoré boli nižšie ako tie, ktoré spôsobili obdobnú toxicitu u dospelých potkanov (20 mg/kg/deň).
In juvenile rats receiving darunavir up to days 23-26, increased mortality was observed with convulsions in some animals.
U juvenilných laboratórnych potkanov, ktorí dostávali darunavir 23. – 26. deň, sa pozorovala zvýšená mortalita s kŕčmi u niektorých zvierat.
In juvenile rats the types of toxicity do not differ qualitatively from those observed in adult rats.
U mladých potkanov sa druhy toxicity kvantitatívne nelíšili od tých, ktoré sa pozorovali u dospelých potkanov.
In juvenile rats treated with sacubitril (postnatal days 7 to 70), there was a reduction in age-related bone mass development and bone elongation.
U mladých potkanov, ktorým sa podával sakubitril (7 až 70 dní po narodení), sa znížil vývin kostnej hmoty súvisiaci s vekom a spomalilo sa predlžovanie kostí.
In juvenile rats treated with valsartan (postnatal days 7 to 70), doses as low as 1 mg/kg/day produced persistent irreversible kidney changes consisting of tubular nephropathy (sometimes accompanied by tubular epithelial necrosis) and pelvic dilatation.
U mladých potkanov, ktorým sa podával valsartan (7 až 70 dní po narodení), už také nízke dávky ako 1 mg/kg/deň spôsobili trvalé ireverzibilné zmeny v obličkách zahŕňajúce tubulárnu nefropatiu (niekedy sprevádzanú tubulárnou epiteliálnou nekrózou) a rozšírenie obličkovej panvičky.
In juvenile rats, brivaracetam exposure levels 6- to 15-fold the clinical AUC exposure at the maximum recommended dose induced developmental adverse effects (i.e. mortality, clinical signs, decreased body weight and lower brain weight).
U nedospelých potkanov expozičné hladiny 6 -15 násobnej klinickej AUC expozície brivaracetamu pri maximálnej odporúčanej dávke vyvolávali vývojové nežiaduce účinky (napr. mortalitu, klinické príznaky, zníženie telesnej hmotnosti a nižšiu hmotnosť mozgu).
In juvenile rats, brivaracetam exposure levels 6- to 15-fold the clinical AUC exposure at the maximum recommended dose induced developmental adverse effects (i.e. mortality, clinical signs, decreased body weight and lower brain weight).
U nedospelých potkanov expozičné hladiny 6 -15násobnej klinickej AUC expozície brivaracetamu pri maximálnej odporúčanej dávke vyvolali vývojové nežiaduce účinky (napr. mortalitu, klinické príznaky, zníženie telesnej hmotnosti a nižšiu hmotnosť mozgu).
In juvenile rats, cobimetinib administration resulted in similar changes as seen in the pivotal toxicity studies in adults, including reversible degenerative changes in the thymus and liver, decreased spleen and thyroid/parathyroid weights, increased phosphorus, bilirubin and red blood cell mass and decreased triglycerides.
U juvenilných potkanov viedlo podávanie kobimetinibu k zmenám podobným tým, ktoré sa pozorovali v pivotných štúdiách toxicity na dospelých potkanoch vrátane reverzibilných degeneratívnych zmien v týmuse a pečeni, zníženej hmotnosti sleziny a štítnej/prištítnej žľazy, zvýšeného množstva fosforu, bilirubínu a erytrocytovej masy a zníženého množstva triacylglycerolov.
In juvenile rats, the changes consisted of thickening of trabecular bone and of hyperostosis and remodeling of metaphyseal and diaphyseal bone, whereas in adolescent rats an overall increase of bone mass was observed.
U mladých potkanov tieto zmeny pozostávali zo zhrubnutia hubovitej kosti a z hyperostózy a premodelovania metafýzovej a diafýzovej kosti, zatiaľ čo u dospievajúcich potkanov sa pozorovalo celkové zvýšenie kostnej hmoty.
In juvenile toxicity studies in rats, all vortioxetine treatment-related findings were consistent with those noted in adult animals.
V štúdiách juvenilnej toxicity u potkanov boli všetky nálezy súvisiace s liečbou vortioxetínom zhodné so zisteniami pozorovanými u dospelých zvierat.
In juvenile toxicity studies in rats, effects on growth (shorter long bone length), renal toxicity (tubular deposits, increased incidence of cortical cysts and tubular basophilia and reversible increases in urea and/or creatinine concentrations) and testicular toxicity (degeneration and tubular dilation) were observed (≥0.2 times adult human clinical exposure based on AUC).
V štúdiách juvenilnej toxicity na potkanoch sa pozorovali účinky na rast (kratšia dĺžka dlhých kostí), renálna toxicita (depozity v tubuloch, zvýšený výskyt kortikálnych cýst a bazofílie tubulov a reverzibilné zvýšenie koncentrácie močoviny a/alebo kreatinínu) a testikulárna toxicita (degenerácia a dilatácia tubulov)(≥ 0,2 násobok klinickej expozície u dospelých ľudí na základe AUC ).
In juvenile toxicity studies, when pre-weaning rats were dosed from day 9 post partum through day 14 postpartum, pazopanib caused mortalities and abnormal organ growth/maturation in kidney, lung, liver and heart, at a dose approximately 0.1 times the clinical exposure based on AUC in adult humans.
V štúdiách juvenilnej toxicity, v ktorých sa potkanom pred odstavením podávali dávky od 9. dňa po narodení až do 14. dňa po narodení, spôsobil pazopanib úmrtia a abnormálny rast/zrenie orgánov, konkrétne obličiek, pľúc, pečene a srdca, a to pri dávke predstavujúcej približne 0,1-násobok klinickej expozície u dospelých ľudí na základe AUC.
In Kaletra, lopinavir provides the activity and ritonavir is used as a ‘booster’ that slows down the rate at which lopinavir is broken down by the liver.
U lieku Kaletra lopinavir zabezpečuje aktivitu a ritonavir pôsobí ako spomaľovač rýchlosti, ktorou pečeň štiepi lopinavir.
In kennels with recurring outbreaks of clinical disease due to Isospora infection, each litter should be treated for an extended period of time in order to control, and gradually reduce, the level of infection.
V útulkoch s opakujúcim sa klinickým priebehom infekcie Isospora by sa mal každý vrh liečiť dlhšiu dobu z dôvodu kontroly a postupného znižovania stupňa infekcie.
In kidney failure, the kidney does not produce enough of the natural hormone erythropoietin which can often cause anaemia.
V prípade zlyhania obličiek tieto neprodukujú dostatočné množstvo prirodzeného hormónu, erytropoetínu, čo môže často spôsobovať anémiu.
In kidney transplant patients, the starting daily dose is 0.2 to 0.3 mg per kilogram body weight for adults and 0.3 mg/kg for children.
V prípade pacientov s transplantovanou obličkou je počiatočná denná dávka 0,2 až 0,3 mg na kilogram telesnej hmotnosti u dospelých a 0,3 mg na kilogram u detí.
In kidney transplant, the starting dose is 0.20 to 0.30 mg per kilogram body weight.
Pri transplantácii obličky je počiatočná dávka 0,20 až 0,30 mg na kilogram telesnej hmotnosti.
In Kineret treated CAPS patients, there is a risk for disease flares when discontinuing Kineret treatment.
U pacientov s CAPS liečených Kineretom je riziko vypuknutia choroby pri prerušení liečby Kineretom.
In Kodiac 4, placebo, 12.5 mg and 25 mg dose had median time to first post dose SBM of 43.4, 20.6, and 5.4 hours, respectively.
V štúdii Kodiac 4 bol medián času do prvej SBM po užití dávky pre placebo 43,4 hodín, 20,6 hodín pre dávku 12,5 mg a 5,4 hodín pre dávku 25 mg.
In Kodiac 4, response rates in the placebo, 12.5 mg and 25 mg groups in the LIR subgroup were 28.8%, 42.6% and 48.7%, while in Kodiac 5, the corresponding response rates were 31.4, 42.4% and 46.8%.
V štúdii Kodiac 4 boli frekvencie odpovede v podskupine LIR 28,8 % v placebo skupine, 42,6 % v skupine 12,5 mg a 48,7 % v skupine 25 mg, zatiaľ čo v štúdii Kodiac 5 boli príslušné frekvencie odpovede 31,4 %; 42,4 % a 46,8 %.
In Kodiac 5 the corresponding times to first post dose SBM were 38.2, 12.8, and 18.1 hours, respectively.
V štúdii Kodiac 5 boli príslušné časy do prvej SBM po užití dávky38,2; 12,8 a 18,1 hodín v tomto poradí.
In laboratory animals, fosaprepitant in non-commercial formulations caused vascular toxicity and hemolysis at concentrations below 1 mg/ml and higher, dependent on the formulation.
U laboratórnych zvierat spôsobil fosaprepitant v nekomerčných liekových formách vaskulárnu toxicitu a hemolýzu pri koncentráciách pod 1 mg/ml a vyšších, v závislosti od liekovej formy.
In laboratory animals, hydrocortisone aceponate is eliminated the same way as hydrocortisone (other name for endogenous cortisol) through urine and faeces.
U laboratórnych zvierat je hydrokortison aceponát vylučovaný tým istým spôsobom ako hydrokortison (iný názov pre endogénny kortisol) v moči a féces.
In laboratory animals, hydrocortisone aceponate is eliminated the same way as hydrocortisone (other name for endogenous cortisol) through urine and faeces.
U laboratórnych zvierat sa hydrokortizónaceponát eliminuje rovnakým spôsobom ako hydrokortizón (iný názov pre endogénny kortizol) prostredníctvom moču a stolice.
In laboratory animals, no adverse reactions were seen in vaccinated maternal rabbits or in their offspring through postnatal day 29.
Na laboratórnych zvieratách neboli pozorované žiadne nežiaduce reakcie u zaočkovaných králikov-matiek ani u ich potomkov v období do 29. dňa po pôrode.
In laboratory conditions Purevax RC was demonstrated to provide protection against the diseases listed above.
V laboratórnych podmienkach sa preukázalo, že očkovacia látka Purevax RC chráni pred vyššie uvedenými ochoreniami.
In laboratory conditions Purevax RCCh was demonstrated to provide protection against the diseases listed above.
V laboratórnych podmienkach sa preukázalo, že očkovacia látka Purevax RCCh chráni pred uvedenými ochoreniami.
In laboratory conditions Purevax RCP FeLV was demonstrated to provide protection against the diseases listed above.
V laboratórnych podmienkach sa ukázalo, že Purevax RCP FeLV poskytuje ochranu proti uvedeným chorobám.
In laboratory conditions Purevax RCP was demonstrated to provide protection against the diseases listed above.
V laboratórnych podmienkach sa preukázalo, že očkovacia látka Purevax RCP chráni pred uvedenými ochoreniami.
In laboratory conditions Purevax RCPCh was demonstrated to provide protection against the diseases listed above.
V laboratórnych podmienkach sa ukázalo, že Purevax RCPCh poskytuje ochranu proti uvedeným chorobám.
In laboratory conditions, Purevax RCPCh FeLV was demonstrated to provide protection against the diseases listed above.
V laboratórnych podmienkach sa ukázalo, že Purevax RCPCh FeLV poskytuje ochranu proti uvedeným chorobám.
In laboratory safety studies, no interactions were observed when sarolaner was co-administered with milbemycin oxime, moxidectin and pyrantel pamoate. (In these studies efficacy was not investigated).
V laboratórnych štúdiách bezpečnosti nebola pozorovaná interakcia sarolaneru pri podaní spolu s milbemycin oxímom, moxidektínom a pyrantel pamoátom. (Účinnosť nebola v týchto štúdiách sledovaná).
In laboratory species, after intra-peritoneal administration, dinotefuran is rapidly eliminated as the unchanged parent molecule mainly via the urine.
Pri laboratórnych druhoch, po intra-peritoneálnom podaní, dinotefuran sa rýchlo vylučuje ako nezmenená pôvodná molekula prevažne močom.
In laboratory studies including experimental challenge with Leishmania infantum, the vaccine reduced the severity of the disease, including clinical signs and parasite burden in spleen and lymph nodes.
V laboratórnych štúdiách vrátane experimentálnej infekcie s Leishmania infantum, vakcína zredukovala závažnosť ochorenia, vrátane klinických prejavov a parazitárnej záťaže v slezine a lymfatických uzlinách.
In laboratory studies the bioavailability of pradofloxacin was reduced in fed cats compared to fasted animals.
V laboratórnych štúdiách bola biologická dostupnosť pradofloxacínu u nakŕmených mačiek znížená v porovnaní so zvieratami nalačno.
In laboratory studies the bioavailability of pradofloxacin was reduced in fed dogs and cats compared to fasted animals.
V laboratórnych štúdiách bola biologická dostupnosť pradofloxacínu u nakŕmených psov a mačiek znížená v porovnaní so zvieratami nalačno.