natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Adverse reactions such as chills, headache, fever, vomiting, allergic reactions, nausea, arthralgia (joint pain), low blood pressure and moderate low back pain may occur occasionally.
Niekedy sa môžu vyskytnúť nežiaduce reakcie, napríklad zimnica, bolesť hlavy, horúčka, vracanie, alergické reakcie, nevoľnosť, artralgia (bolesť kĺbov), nízky krvný tlak a stredne silná až nízka bolesť dolnej časti chrbta.
Adverse reactions such as chills, headache, fever, vomiting, allergic reactions, nausea, arthralgia, low blood pressure and moderate low back pain may occur occasionally.
Príležitostne sa môžu vyskytnúť nežiaduce účinky ako triaška, bolesť hlavy, horúčka, vracanie, alergické reakcie, nevoľnosť, artralgia, nízky krvný tlak a mierna bolesť v spodnej časti chrbta.
Adverse reactions such as dizziness and visual disturbances are uncommon (see section 4.8).
Nežiaduce reakcie ako sú závrat a poruchy videnia sú menej časté (pozri časť 4.8).
Adverse reactions such as dizziness, somnolence, diplopia and blurred vision were reported in controlled clinical studies, particularly during titration (see section 4.8).
V kontrolovaných klinických štúdiách boli hlásené nežiaduce reakcie ako závraty, somnolencia, diplopia a rozmazané videnie, a to hlavne počas obdobia titrácie dávky (pozri časť 4.8).
Adverse reactions such as fatigue and weakness have been associated with cabozantinib.
S cabozantinibom sa spájajú nežiaduce reakcie ako únava a slabosť.
Adverse reactions such as lactic acidosis, anaemia and neuropathy (optic and peripheral) may occur as a result of this inhibition.
Táto inhibícia môže viesť k nežiaducim reakciám ako sú laktátová acidóza, anémia a neuropatia (optická a periférna).
Adverse reactions such as lethargy, dizziness, and vision blurred have been associated with Iclusig.
S Iclusigom sú spojené nežiaduce reakcie ako letargia, závraty a rozmazané videnie.
Adverse reactions such as oesophagitis, oesophageal ulcers and oesophageal erosions, in some cases severe and requiring hospitalisation, rarely with bleeding or followed by oesophageal stricture or perforation, have been reported in patients receiving treatment with oral bisphosphonates.
U pacientok dostávajúcich liečbu perorálnymi bisfosfonátmi boli hlásené nežiaduce reakcie ako ezofagitída, vredy a erózie pažeráka, ktoré boli v niektorých prípadoch závažné a vyžiadali si hospitalizáciu; zriedkavo boli spojené s krvácaním alebo po nich došlo k striktúre či perforácii pažeráka.
Adverse reactions such as oesophagitis, oesophageal ulcers and oesophageal erosions, in some cases severe and requiring hospitalisation, rarely with bleeding or followed by oesophageal stricture or perforation, have been reported in patients receiving treatment with oral bisphosphonates.
U pacientok, ktoré užívali bisfosfonáty perorálne boli zaznamenané nežiaduce reakcie ako je ezofagitída, vredy pažeráka a erózie pažeráka, v niektorých prípadoch závažné a vyžadujúce hospitalizáciu, zriedkavo s krvácaním alebo s následnou striktúrou pažeráka alebo jeho perforáciou.
Adverse reactions such as oesophagitis, oesophageal ulcers and oesophageal erosions, in some cases severe and requiring hospitalisation, rarely with bleeding or followed by oesophageal stricture or perforation, have been reported in patients receiving treatment with oral bisphosphonates.
U pacientov dostávajúcich liečbu perorálnymi bisfosfonátmi boli hlásené nežiaduce reakcie ako ezofagitída, vredy a erózie pažeráka, ktoré boli v niektorých prípadoch závažné a vyžiadali si hospitalizáciu; zriedkavo boli spojené s krvácaním alebo po nich došlo k striktúre či perforácii pažeráka.
Adverse reactions such as: vomiting, diarrhoea, lack of energy, decreased appetite and itching were uncommonly observed.
Výnimočne boli pozorované nežiaduce účinky ako: zvracanie, hnačka, nedostatok energie, znížený apetít a svrbenie.
Adverse reactions such as: vomiting, diarrhoea, lethargy, anorexia, and pruritus were uncommonly observed.
Výnimočne boli pozorované nežiaduce účinky ako: zvracanie, hnačka, letargia, anorexia a svrbenie.
Adverse reactions tended to occur more frequently within the first 2 cycles of treatment with pomalidomide.
Nežiaduce reakcie sa vyskytujú častejšie v priebehu prvých 2 cyklov liečby pomalidomidom.
Adverse reactions that are mainly attributable to entacapone or are more frequent with entacapone than levodopa/DDC inhibitor alone are indicated with an asterisk in Table 1, section 4.8b.
Nežiaduce reakcie, ktoré sa pripisujú prevažne entakapone alebo sa vyskytujú častejšie s entakapone ako s levodopou/DDC inhibítorom sú v tabuľke 1 v časti 4.8b označené hviezdičkou.
Adverse reactions that are reported only once are listed as common because a single report raises the frequency above 1%.
Nežiaduce reakcie, ktoré sú hlásené iba raz, sú uvedené ako časté, pretože jedno hlásenie zvyšuje frekvenciu nad 1 %.
Adverse reactions that have been observed with bazedoxifene monotherapy
Nežiaduce reakcie, ktoré sa pozorovali pri monoterapii bazedoxifénom.
Adverse reactions that have been observed with CE monotherapy
Nežiaduce reakcie, ktoré sa pozorovali pri monoterapii KE.
Adverse reactions that have been reported are listed in the table below by frequency category and system organ class.
V uvedenej tabuľke sú hlásené nežiaduce účinky vymenované podľa kategórie frekvencie a triedy orgánových systémov.
Adverse reactions that may occur at the beginning of treatment but usually diminish after the first three cycles include spotting, breast tenderness and nausea.
Nežiaduce reakcie, ktoré sa môžu vyskytnúť na začiatku liečby, ale zvyčajne vymiznú po prvých troch cykloch, zahŕňajú špinenie, citlivosť prsníkov a nauzeu.
Adverse reactions that may suggest increase in prolactin levels (e.g. amenorrhoea, galactorrhoea, menstrual disturbances, gynaecomastia) were reported overall in < 1% of subjects.
Nežiaduce reakcie, ktoré by mohli poukazovať na nárast sérových hladín prolaktínu (napr. amenorea, galaktorea, menštruačné poruchy, gynekomastia), boli zaznamenané celkovo u < 1 % pacientov.
Adverse reactions that may suggest increase in prolactin levels (e.g., amenorrhoea, galactorrhoea, menstrual disturbances, gynaecomastia) were reported overall in 2% of subjects.
Nežiaduce reakcie, ktoré môžu svedčiť o zvýšených hladinách prolaktínu (napr. amenorea, galaktorea, poruchy menštruácie, gynekomastia), sa celkovo zaznamenali u 2 % pacientov.
Adverse reactions that may suggest increase in prolactin levels (e.g., amenorrhoea, galactorrhoea, menstrual disturbances, gynaecomastia) were reported overall in 9.3% of subjects.
Nežiaduce rekacie, ktoré môžu naznačovať nárast hladín prolaktínu (napr. amenorea, galaktorea, poruchy menštruácie, gynekomastia) boli hlásené celkovo u 9,3 % osôb.
Adverse reactions that most commonly led to discontinuation of lenvatinib were proteinuria, asthenia, hypertension, cerebrovascular accident, diarrhoea, and pulmonary embolism.
Nežiaduce účinky, ktoré najčastejšie viedli k ukončeniu liečby lenvatinibom boli proteinúria, asténia, hypertenzia, náhla cievna mozgová príhoda, hnačka a pľúcna embolizácia.
Adverse reactions that most commonly led to dose reductions (in ≥5% of patients) were hypertension, proteinuria, diarrhoea, fatigue, PPE, weight decreased, and decreased appetite.
Nežiaduce účinky, ktoré viedli k redukcii dávky (u ≥5 % pacientov) boli najčastejšie hypertenzia, proteinúria, hnačka, únava, PPE, hmotnostný úbytok a zníženie chute do jedla.
Adverse reactions that occur more frequently with combination therapy compared to lenvatinib monotherapy are hypothyroidism, (including increased blood thyroid stimulating hormone), hypercholesterolaemia, and severe diarrhoea.
Nežiaduce reakcie, ktoré sa vyskytli častejšie s kombinovanou liečbou v porovnaní s monoterapiou lenvatinibom sú hypotyroidizmus (vrátane zvýšeného tyreotropného hormónu v krvi), hypercholesterolémia a závažná hnačka.
Adverse reactions that occurred during clinical studies or that were spontaneously reported from post- marketing experience are listed by frequency in the table below.
Nežiaduce reakcie, ktoré sa vyskytli počas klinických štúdií alebo boli spontánne hlásené po uvedení na trh, sú uvedené podľa frekvencie v tabuľke nižšie.
Adverse reactions that occurred either during clinical studies or that were spontaneously reported are presented in the table below.
V nižšie zobrazenej tabuľke sú uvedené nežiaduce reakcie získané z klinických štúdií alebo zo spontánnych hlásení.
Adverse reactions that occurred with clopidogrel alone, with ASA alone or with clopidogrel in combination with ASA either during clinical studies or that were spontaneously reported are presented in the table below.
V nižšie zobrazenej tabuľke sú uvedené nežiaduce reakcie klopidogrelu samotného, ASA samotnej alebo klopidogrelu v kombinácii s ASA získané z klinických štúdií alebo zo spontánnych hlásení.
Adverse reactions that occurred with clopidogrel alone, with ASA alone* or with clopidogrel in combination with ASA either during clinical studies or that were spontaneously reported are presented in the table below.
V nižšie zobrazenej tabuľke sú uvedené nežiaduce reakcie monoterapie klopidogrelom, monoterapie ASA* alebo klopidogrelu v kombinácii s ASA získané z klinických štúdií alebo zo spontánnych hlásení.
Adverse reactions that resulted from intravenous Revatio use are similar to those associated with oral Revatio use.
Nežiaduce reakcie vyplývajúce z použitia intravenózneho Revatia sú podobné tým, ktoré sú spojené s používaním perorálneho Revatia.
Adverse reactions that were most frequently reported to lead to discontinuation were dizziness, somnolence, fatigue and confusional state.
Nežiaduce reakcie, pri ktorých sa najčastejšie hlásilo, že viedli k prerušeniu liečby, boli závraty, somnolencia, únava a stavy zmätenosti.
Adverse reactions that were reported for the 32 patients treated with 0.5 mg/kg idursulfase weekly in the TKT024 phase II/III 52-week placebo-controlled study were almost all mild to moderate in severity.
Nežiaduce účinky zaznamenané u 32 pacientoch liečených 0,5 mg/kg idursulfázy týždenne v 52-týždňovej štúdii TKT024 fázy II/III kontrolovanej placebom boli takmer všetky z hľadiska závažnosti mierne až stredne závažné.
Adverse reactions that were reported in post-marketing experience are listed below (Table 2), by system organ class and frequency as follows:
Nežiaduce reakcie hlásené po uvedení lieku na trh sú uvedené nižšie (Tabuľka 2) zoradené podľa tried orgánových systémov a frekvencie.
Adverse reactions that were reported in RCC and MCL patients in the phase 3 studies are listed below (Table 1), by system organ class, frequency and grade of severity (NCI-CTCAE).
Nežiaduce reakcie, ktoré boli hlásené u pacientov RCC a MCL v klinických štúdiách fázy 3, sú uvedené nižšie (Tabuľka 1) podľa tried orgánových systémov, frekvencie a stupňa závažnosti (NCI- CTCAE).
Adverse reactions that were reported most commonly ≤ 1 day following a leukapheresis procedure in controlled clinical trials included citrate toxicity (14.6%), oral paraesthesia (12.0%), and paraesthesia (11.1%).
Nežiaduce reakcie, ktoré boli hlásené najčastejšie do 1 dňa po leukaferéze v kontrolovanom klinickom skúšaní, zahŕňali citrátovú toxicitu (14,6 %), perorálnu parestéziu (12,0 %) a parestéziu (11,1 %).
Adverse reactions to elvitegravir from clinical study experience are listed in Table 3 below, by body system organ class and frequency.
Nežiaduce účinky elvitegraviru zistené na základe skúseností z klinickej štúdie sú uvedené v tabuľke 3 nižšie podľa tried orgánových systémov a frekvencie.
Adverse reactions to Neofordex correspond to the predictable safety profile of glucocorticoids.
Nežiaduce reakcie na Neofordex zodpovedajú predvídateľnému bezpečnostnému profilu glukokortikoidov.
Adverse reactions to OPTISON are rare and usually of a non-serious nature.
Nežiaduce reakcie na OPTISON sú zriedkavé a obyčajne nie sú závažné.
Adverse reactions to orlistat are largely gastrointestinal in nature and related to the pharmacologic effect of the medicinal product on preventing the absorption of ingested fat.
Nežiaduce reakcie na orlistat sú prevažne gastrointestinálneho charakteru a súvisia s farmakologickým účinkom lieku zabraňujúcim absorpcii tukov prijatých v potrave.
Adverse reactions to orlistat are largely gastrointestinal in nature.
Nežiaduce účinky orlistatu sa v prvom rade prejavujú v gastrointestinálnom trakte.
Adverse reactions to Stribild from Phase 3 clinical studies GS-US-236-0102 and GS-US-236-0103 and adverse reactions to treatment with emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate from clinical studies and post-marketing experience, when used with other antiretrovirals, are listed in Table 2, below, by body system organ class and highest frequency observed.
Nežiaduce účinky Stribildu z klinických štúdií fázy 3 GS-US-236-0102 a GS-US-236-0103 a nežiaduce účinky liečby emtricitabínom a tenofovir-dizoproxilfumarátom zistené v klinických štúdiách a na základe skúseností po uvedení lieku na trh pri použití s inými antiretrovírusovými liekmi sú zoradené v tabuľke 2 nižšie, podľa tried orgánových systémov a najvyššej pozorovanej frekvencie.
Adverse reactions were administration site reactions only.
Nežiaduce reakcie boli iba reakcie na mieste podania.
Adverse reactions were categorised as very common ( 1/10), common ( 1/100 to < 1/10), uncommon ( 1/1,000 to < 1/100) or rare ( 1/10,000 to < 1/1,000).
Nežiaduce rekcie boli zoradené do kategórií ako veľmi časté ( 1/10), časté ( 1/100 až < 1/10), menej časté ( 1/1 000 až < 1/100) alebo zriedkavé ( 1/10 000 až < 1/1 000).
Adverse reactions were categorized as very common (( 1/10), common ( 1/100 to < 1/10), uncommon ( 1/1,000 to < 1/100), rare ( 1/10,000 to < 1/1,000), very rare (< 1/10,000) or not known (cannot be estimated from available data).
Nežiaduce reakcie boli zoradené do kategórií ako veľmi časté ( 1/10), časté ( 1/100 až < 1/10), menej časté ( 1/1 000 až < 1/100), zriedkavé ( 1/10 000 až < 1/1 000), veľmi zriedkavé (< 1/10 000) alebo neznáme (z dostupných údajov).
Adverse reactions were consistent between patients who received REYATAZ 400 mg once daily and patients who received REYATAZ 300 mg with ritonavir 100 mg once daily, except that jaundice and elevated total bilirubin levels were reported more frequently with REYATAZ plus ritonavir.
Nežiaduce reakcie boli konzistentné medzi pacientmi, ktorí dostali REYATAZ 400 mg jedenkrát denne a pacientmi, ktorí užívali REYATAZ 300 mg s ritonavirom 100 mg jedenkrát denne, okrem žltačky a zvýšenia hladín celkového bilirubínu, ktoré boli častejšie hlásené pri kombinovanom podávaní REYATAZU plus ritonaviru.
Adverse reactions were consistent between patients who received REYATAZ 400 mg once daily and patients who received REYATAZ 300 mg with ritonavir 100 mg once daily, except that jaundice and elevated total bilirubin levels were reported more frequently with REYATAZ plus ritonavir.
Nežiaduce reakcie boli konzistentné medzi pacientmi, ktorí užívali REYATAZ 400 mg a pacientmi, ktorí užívali REYATAZ 300 mg s ritonavirom 100 mg raz denne, okrem žltačky a zvýšenia hladín celkového bilirubínu, ktoré boli častejšie hlásené pri kombinovanom podávaní REYATAZU plus ritonaviru.
Adverse reactions were defined as events occurring in at least 1% of patients on bosentan and at a frequency at least 0.5% more than on placebo.
Nežiaduce účinky boli definované ako udalosti, ktoré sa vyskytovali minimálne u 1 % pacientov liečených bosentanom, vo frekvencii aspoň o 0,5 % častejšie ako u skupiny s placebom.
Adverse reactions were determined based on pooled data from seven randomised, double-blind, placebo-controlled studies of Aranesp with a total of 2112 patients (Aranesp 1200, placebo 912).
Nežiaduce reakcie boli zistené na základe údajov zhromaždených zo siedmich randomizovaných, dvojito zaslepených, placebom kontrolovaných štúdií s Aranespom s celkovým počtom 2 112 pacientov (Aranesp 1 200, placebo 912).
Adverse reactions were determined based on pooled data from seven randomised, double-blind, placebo-controlled studies of Nespo with a total of 2112 patients (Nespo 1200, placebo 912).
Nežiaduce reakcie boli zistené na základe údajov zhromaždených zo siedmich randomizovaných, dvojito zaslepených, placebom kontrolovaných štúdií s Nespom s celkovým počtom 2 112 pacientov (Nespo 1 200, placebo 912).
Adverse reactions were evaluated in 19,632 patients treated with Zontivity [13,186 patients, including 2,187 patients treated for more than 3 years, in the TRA 2°P TIMI 50 (Thrombin Receptor Antagonist in Secondary Prevention of Atherothrombotic Ischemic Events) study and 6,446 patients in the TRACER (Thrombin Receptor Antagonist for Clinical Event Reduction in Acute Coronary Syndrome) study].
Nežiaduce reakcie sa hodnotili u 19 632 pacientov liečených liekom Zontivity [13 186 pacientov, vrátane 2 187 pacientov liečených počas viac ako 3 rokov, v skúšaní TRA 2°P-TIMI 50 (Thrombin Receptor Antagonist in Secondary Prevention of Atherothrombotic Ischemic Events) a 6 446 pacientov v skúšaní TRACER (Thrombin Receptor Antagonist for Clinical Event Reduction in Acute Coronary Syndrome)].
Adverse reactions were evaluated in paediatric patients receiving palonosetron for up to 4 chemotherapy cycles.
Nežiaduce účinky boli vyhodnotené u pediatrických pacientov užívajúcich palonosetrón až do 4 cyklov chemoterapie.
Adverse reactions were experienced by 2,256 (32.2%) of the patients treated with edoxaban 60 mg (30 mg dose reduced) in the ENGAGE AF-TIMI 48 study and 1,249 (30.3%) in the Hokusai-VTE study.
Nežiaduce reakcie boli zistené u 2 256 (32,2 %) pacientov liečených edoxabanom 60 mg (alebo 30 mg zníženej dávky) v štúdii ENGAGE AF-TIMI 48 a 1 249 (30,3 %) v štúdii Hokusai-VTE.
Adverse reactions were generally consistent with those seen in previous studies of the individual components.
Nežiaduce reakcie boli všeobecne veľmi konzistentné s tými, ktoré sa vyskytli v predchádzajúcich štúdiách jednotlivých zložiek.
Adverse reactions were generally mild and transient in nature and only infrequently required discontinuation of therapy.
Nežiaduce reakcie boli spravidla mierne a prechodné a len zriedkavo vyžadovali ukončenie liečby.
Adverse reactions were mild, transient, and consistent with the most frequently reported adverse reactions for pirfenidone.
Nežiaduce reakcie boli mierne, prechodné a zhodovali sa s najčastejšie hlásenými nežiaducimi reakciami na pirfenidón.
Adverse reactions were more frequent in females and in patients more than 65 years of age in both the bivalirudin and the heparin-treated comparator groups compared to male or younger patients.
U obidvoch skupín – v bivalirudínovej aj v porovnávacej skupine liečenej heparínom, boli nežiaduce účinky častejšie u žien a u pacientov starších ako 65 rokov v porovnaní k mužom alebo mladším pacientom.
Adverse reactions were mostly mild to moderate in intensity and almost all occurred during the infusion or during the 2 hours following the infusion (infusion associated reactions, IARs).
Nežiaduce reakcie boli väčšinou miernej až strednej intenzity a takmer všetky sa objavili počas podávania infúzie alebo v priebehu 2 hodín po skončení podávania infúzie (reakcie súvisiace s infúziou).
Adverse reactions were mostly mild to moderate in severity:
Nežiaduce reakcie boli z hľadiska svojej závažnosti väčšinou mierne až stredne ťažké.
Adverse reactions were observed in embryotoxicity studies in the rabbit.
Boli pozorované nežiaduce reakcie pri štúdiách embryotoxicity u králikov.
Adverse reactions were rare in dogs treated with difloxacin.
U psov liečených difloxacínom boli nežiaduce účinky zaznamenané iba vzácne.
Adverse reactions were rare in dogs treated with difloxacin.
U psov liečených difloxacínom boli nežiaduce účinky zaznamenané len vzácne.
Adverse reactions were reported at a similar frequency for the Edarbi 20 mg dose as with the 40 and 80 mg doses in one placebo controlled study.
V jednej štúdii Edarbi s dávkovaním 20 mg s kontrolnou skupinou s placebom sa zistili nežiaduce účinky s podobnou frekvenciou výskytu ako pri dávkovaní 40 a 80 mg.
Adverse reactions were reported at a similar frequency for the Ipreziv 20 mg dose as with the 40 and 80 mg doses in one placebo controlled study.
V jednej štúdii Iprezivu s dávkovaním 20 mg s kontrolnou skupinou s placebom sa zistili nežiaduce účinky s podobnou frekvenciou výskytu ako pri dávkovaní 40 a 80 mg.
Adverse reactions were reported in 93% of Benlysta-treated patients and 92% of placebo-treated patients.
Nežiaduce reakcie boli hlásené u 93 % pacientov liečených Benlystou a u 92 % pacientov liečených placebom.
Adverse reactions were reported in approximately 4 % of adults treated with 40 mg aprepitant compared with approximately 6 % of patients treated with 4 mg ondansetron intravenously.
Nežiaduce reakcie boli hlásené približne u 4 % dospelých liečených aprepitantom 40 mg v porovnaní s približne 6 % pacientov liečených ondansetrónom 4 mg intravenózne.
Adverse reactions were reported to be at least possibly related to IL-2 and Ceplene treatment in almost all patients in studies in AML.
V štúdiách skúmajúcich AML boli takmer v prípade všetkých pacientov hlásené nežiaduce reakcie, ktoré prinajmenšom mohli súvisieť s liečbou pomocou IL-2 a liekom Ceplene.
Adverse reactions were reported with the following frequencies (Very common  1/10; Common
Nežiaduce reakcie boli hlásené v nasledovných frekvenciách (veľmi časté  1/10; časté od  1/100 do
Adverse reactions were similar to those seen at lower doses (see section 4.8).
Nežiaduce reakcie boli podobné tým, ktoré sa pozorujú pri nižších dávkach (pozri časť 4.8).
Adverse reactions were similar to those seen at lower doses but incidence rates and severities were increased.
Nežiaduce reakcie boli podobné tým, ktoré sa pozorovali pri nižších dávkach, ale zvýšili sa ich výskyt a závažnosť.
Adverse reactions were similar to those seen at lower doses.
Nežiaduce účinky boli podobné ako pri nižších dávkach.
Adverse reactions were transient, self limiting and usually mild to moderate in intensity.
Nežiaduce reakcie boli prechodné, obmedzené a zvyčajne miernej až strednej intenzity.
Adverse reactions were typically mild to moderate and seldom led to discontinuation.
Nežiaduce reakcie boli zvyčajne mierne až stredne závažné a zriedkavo viedli k prerušeniu liečby.
Adverse reactions were usually mild or moderate and occurred within the first two weeks of treatment.
Nežiaduce reakcie boli zvyčajne mierne alebo stredne závažné a objavovali sa počas prvých dvoch týždňov liečby.
Adverse reactions were usually mild or moderate and occurred within the first two weeks of treatment.
Nežiaduce účinky boli zvyčajne mierne alebo stredne závažné a vyskytovali sa v priebehu prvých dvoch týždňoch liečby.
Adverse reactions were usually mild to moderate in intensity and occurred predominantly during the first weeks of treatment with eslicarbazepine acetate.
Nežiaduce účinky mali zvyčajne miernu až stredne závažnú intenzitu a vyskytovali sa najmä počas prvých týždňov liečby eslikarbazepín acetátom.
Adverse reactions were usually mild to moderate in intensity.
Nežiaduce reakcie boli zvyčajne ľahkej až strednej intenzity.
Adverse reactions were usually mild to moderate in severity.
Nežiaduce reakcie boli podľa závažnosti zvyčajne mierne až stredné.
Adverse reactions were usually mild to moderate in severity.
Nežiaduce účinky boli zvyčajne miernej až strednej závažnosti.
Adverse reactions which have been associated with salmeterol/fluticasone propionate are given below, listed by system organ class and frequency.
Nežiaduce reakcie, ktoré sa spájali so salmeterolom/flutikazónpropionátom, sú uvedené nižšie, zoradené podľa tried orgánových systémov a frekvencie.