natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In both trials, the overall incidence of hand-foot skin reaction (78.4%, CRC and 88.2%, GIST) was higher in Stivarga-treated Asian patients compared to other ethnicities.
V oboch klinických skúšaniach bol celkový výskyt kožnej reakcie ruka-noha (78,4%, CRC a 88,2%, GIST) vyšší u ázijských pacientov liečených Stivargou v porovnaní s inými etnikami.
In both trials, the primary endpoint was progression-free survival (PFS) defined by MRI scans or neurological worsening.
Primárnym cieľom oboch skúšaní bolo stanoviť prežívanie bez progresie nádoru (PFS), definované MRI zobrazením alebo neurologickým zhoršením.
In both trials, the primary endpoint was progression-free survival (PFS) defined by MRI scans or neurological worsening.
Primárnym cieľom oboch skúšaní bolo stanoviť prežívanie bez progresie nádoru (progression free survival – PFS), definované MRI zobrazením alebo neurologickým zhoršením.
In both trials, the primary endpoint was progression-free survival (PFS) defined by MRI scans or neurological worsening.
Primárnym cieľom oboch skúšaní bolo stanoviť prežívanie bez progresie nádoru (progression free-survival – PFS), definované MRI zobrazením alebo neurologickým zhoršením.
In both trials, the primary endpoint was progression-free survival (PFS) defined by MRI scans or neurological worsening.
V oboch skúšaniach bolo primárnym koncovým ukazovateľom určenie prežívania do progresie (progression free survival – PFS), definované MRI zobrazením alebo neurologickým zhoršením stavu.
In both trials, treatment with lumacaftor/ivacaftor resulted in a statistically significant improvement in ppFEV1 (Table 3).
V obidvoch štúdiách viedla liečba lumakaftorom/ivakaftorom k štatisticky významnému zlepšeniu ppFEV1 (tabuľka 3).
In both UNITI-1 and UNITI-2, a significantly greater proportion of patients were in clinical response and remission in the ustekinumab treated group compared to placebo (Table 3).
V oboch štúdiách UNITI-1 a UNITI-2 bol významne vyšší podiel pacientov s klinickou odpoveďou a remisiou v skupine liečenej ustekinumabom v porovnaní s placebom (Tabuľka 3).
In both UNITI-1 and UNITI-2, a significantly greater proportion of patients were in clinical response and remission in the ustekinumab treated group compared to placebo (Table 8).
V oboch štúdiách UNITI-1 a UNITI-2 bol významne vyšší podiel pacientov s klinickou odpoveďou a remisiou v skupine liečenej ustekinumabom v porovnaní s placebom (Tabuľka 3).
In both women and men, Aclasta strengthens the bone and therefore makes it less likely to break.
U žien aj u mužov Aclasta kosti spevňuje, preto je menšia pravdepodobnosť, že sa zlomia.
In both women and men, Zoledronic acid Teva Generics strengthens the bone and therefore makes it less likely to break.
U žien aj u mužov Kyselina zoledrónová Teva Generics kosti spevňuje, preto je menšia pravdepodobnosť, že sa zlomia.
In both women and men, Zoledronic acid Teva Pharma strengthens the bone and therefore makes it less likely to break.
U žien aj u mužov Kyselina zoledrónová Teva Pharma kosti spevňuje, a preto je menšia pravdepodobnosť, že sa zlomia.
In both, Apoquel was compared with placebo.
V obidvoch štúdiách sa liek Apoquel porovnával s placebom.
In Brazil, Synflorix was introduced into the national immunisation programme (NIP) using a 3+1 schedule in infants (2, 4, 6 months of age and a booster dose at 12 months) with a catch-up campaign in children up to 2 years of age.
V Brazílii sa Synflorix zaviedol do národného imunizačného programu (NIP) za použitia schémy 3+1 u dojčiat (dávky základného očkovania podané v 2, 4 a 6 mesiacoch veku a posilňovacia dávka podaná v 12 mesiacoch veku) spolu s kampaňou zameranou na doočkovanie (tzv. catch-up očkovanie) u detí až do 2 rokov veku.
In BRCA-deficient in vivo models, olaparib given after platinum treatment resulted in a delay in tumour progression and an increase in overall survival compared to platinum treatment alone.
V BRCA-deficientných in vivo modeloch viedlo podávanie olaparibu po liečbe platinou k spomaleniu progresie nádoru a k zvýšeniu celkového prežívania v porovnaní s liečbou samostatnou platinou.
In breast cancer patients with pre-existing Grade 1 or 2 peripheral neuropathy the frequency of treatment-emergent Grade 3 peripheral neuropathy was 14%.
U pacientov s karcinómom prsníka s preexistujúcou periférnou neuropatiou 1. alebo 2. stupňa bola frekvencia periférnej neuropatie 3. stupňa zapríčinenej liečbou 14 %.
In breast cancer, Halaven was studied in two main studies involving a total of 1,864 patients.
V prípade karcinómu prsníka sa liek Halaven skúmal v dvoch hlavných štúdiách, na ktorých sa zúčastnilo celkovo 1 864 pacientov.
In breast-feeding mothers given Gardasil or placebo during the vaccination period of the clinical trials the rates of adverse reactions in the mother and the breastfed infant were comparable between the vaccination and the placebo groups.
U dojčiacich matiek, ktorým sa počas očkovacej fázy klinických skúšaní podal Gardasil alebo placebo, bol výskyt nežiaducich reakcií u matky a dojčeného dieťaťa medzi očkovanou skupinou a skupinou s placebom porovnateľný.
In breast-feeding mothers given Silgard or placebo during the vaccination period of the clinical trials the rates of adverse reactions in the mother and the breastfed infant were comparable between the vaccination and the placebo groups.
U dojčiacich matiek, ktorým sa počas očkovacej fázy klinických skúšaní podal Silgard alebo placebo, bol výskyt nežiaducich reakcií u matky a dojčeného dieťaťa medzi očkovanou skupinou a skupinou s placebom porovnateľný.
In BREATHE-3, the most frequent adverse reactions were flushing (21%), headache, and abnormal liver function test (each 16%).
V štúdii BREATHE-3 boli najčastejšími nežiaducimi reakciami sčervenanie (21 %), bolesť hlavy a abnormálne pečeňové testy (každé 16 %).
In BRIGHTER, ranibizumab 0.5 mg with adjunctive laser therapy demonstrated non-inferiority versus ranibizumab monotherapy from baseline to Month 24 (95% CI -2.8, 1.4).
V BRIGHTER preukázalo 0,5 mg ranibizumabu s adjuvantnou laserovou liečbou neinferioritu oproti monoterapii ranibizumabom od východiskovej hodnoty do 24. mesiaca (95% IS -2,8; 1,4).
In BRVO/CRVO clinical studies, cataract was reported more frequently in patients with phakic lens receiving a second injection (see section 4.8).
V klinických štúdiách BRVO/CRVO bola katarakta hlásená častejšie u pacientov s fakickou šošovkou, ktorým bola podaná druhá injekcia (pozri časť 4.8).
In BRVO/CRVO clinical studies, cataract was reported more frequently in patients with phakic lens receiving a second injection (see SmPC section 4.8).
V klinických štúdiách BRVO/CRVO bola katarakta hlásená častejšie u pacientov s fakickou šošovkou, ktorým bola podaná druhá injekcia (pozri časť 4.8).
In C-EARLY, Cimzia+ MTX inhibited the radiographic progression compared to placebo+MTX at Week 52 (see Table 6).
V štúdii C-EARLY viedla Cimzia+MTX k inhibícii rádiografickej progresie v porovnaní s placebom+MTX v 52. týždni (pozri tabuľku 6).
In C-EARLY, Cimzia+MTX-treated patients reported significant improvements at Week 52 compared to placebo+MTX in pain as assessed by the Patient Assessment of Arthritis Pain (PAAP) – 48,5 vs - 44,0 (least square mean) (p<0.05).
V štúdii C-EARLY pacienti liečení kombináciou Cimzia+MTX hlásili významné zlepšenie bolesti v 52. týždni v porovnaní s kombináciou placebo+MTX, hodnotenej pomocou Hodnotenia artritickej bolesti pacientom (Patient Assessment of Arthritis Pain = PAAP) - 48,5 vs - 44,0 (priemer najmenších štvorcov) (p<0,05).
In C0168T72, the most common adverse reactions were upper respiratory tract infection, pharyngitis, abdominal pain, fever, and headache.
V štúdii C0168T72 boli najčastejšími nežiaducimi reakciami infekcia horných dýchacích ciest, faryngitída, bolesť brucha, horúčka a bolesť hlavy.
In CA209017 and CA209063, the incidence of diarrhoea or colitis was 9.3% (23/248).
V štúdii CA209017 a CA209063 bola incidencia hnačky alebo kolitídy 9,3 % (23/248).
In CA209017 and CA209063, the incidence of hypersensitivity/infusion reactions was 1.6% (4/248).
V štúdii CA209017 a CA209063 bola incidencia precitlivenosti/infúznych reakcií 1,6 % (4/248).
In CA209017 and CA209063, the incidence of liver function test abnormalities was 1.2% (3/248).
V štúdii CA209017 a CA209063 bola incidencia abnormalít testov funkcie pečene 1,2 % (3/248).
In CA209017 and CA209063, the incidence of nephritis or renal dysfunction was 3.2% (8/248).
V štúdii CA209017 a CA209063 bola incidencia nefritídy alebo dysfunkcie obličiek 3,2 % (8/248).
In CA209017 and CA209063, the incidence of pneumonitis, including interstitial lung disease, was 5.2% (13/248).
V štúdii CA209017 a CA209063 bola incidencia pneumonitídy vrátane intersticiálneho ochorenia pľúc 5,2 % (13/248).
In CA209017 and CA209063, the incidence of rash was 12.1% (30/248).
V štúdii CA209017 a CA209063 bola incidencia vyrážky 12,1 % (30/248).
In CA209017 and CA209063, the incidence of thyroid disorders, including hypothyroidism or thyroiditis, was 4.4% (11/248).
V štúdii CA209017 a CA209063 bola incidencia ochorení štítnej žľazy vrátane hypotyreoidizmu alebo tyroiditídy 4,4 % (11/248).
In CA209017 and CA209063, the proportion of patients who experienced a shift from baseline to a Grade 3 or 4 laboratory abnormality was as follows: 13.2% for decreased lymphocytes, 9% for hyponatraemia, 2.9% for hypercalcaemia and hyperkalaemia, 2.5% for decreased haemoglobin (all Grade 3), 2.0% for hypokalaemia, 1.6% for decreased neutrophil count, 1.3% for hypomagnesaemia, 1.2% for hypocalcaemia, 0.8% for increased total bilirubin, and 0.4% for increased AST, decreased platelet, hypermagnesaemia, and hypernatraemia.
V štúdii CA209017 a CA209063 bol podiel pacientov, u ktorých došlo k posunu laboratórnych abnormalít do 3. alebo 4. stupňa od východiskového stavu, nasledovný: 13,2 % z dôvodu poklesu lymfocytov, 9 % z dôvodu hyponatriémie, 2,9 % z dôvodu hyperkalciémie a hyperkaliémie, 2,5 % z dôvodu poklesu hemoglobínu (všetky 3. stupňa), 2,0 % z dôvodu hypokaliémie, 1,6 % z dôvodu pokesu počtu neutrofilov, 1,3 % z dôvodu hypomagneziémie, 1,2 % z dôvodu hypokalciémie, 0,8 % z dôvodu zvýšeného celkového bilirubínu a 0,4 % z dôvodu zvýšenej AST, poklesu trombocytov, hypermagneziémie a hypernatriémie.
In Caelyx, it is contained in ‘pegylated liposomes’ (tiny fatty spheres that are coated with a chemical called polyethylene glycol).
V lieku Caelyx sa nachádza v pegylovaných lipozómoch (drobné tukové guľôčky pokryté chemickou látkou, ktorá sa nazýva polyetylénglykol).
In calves, a single subcutaneous injection of 10 times the recommended dose (40 mg/kg body weight) and repeated subcutaneous administration of tildipirosin (on three occasions in intervals of 7 days) at 4, 12 and 20 mg/kg (1, 3 and 5 times the recommended clinical dose) were well tolerated, apart from transient clinical signs attributed to injection site discomfort and injection site swellings associated with pain in some animals.
U teliat bolo podanie jednej subkutánnej injekcie 10-násobku odporučenej dávky (40 mg/kg ž.hm.) a opakované subkutánne podanie tildipirozínu (3 krát s odstupom 7 dní) v dávke 4, 12 a 20 mg/kg (1, 3 a 5-násobok odporučenej klinickej dávky) dobre tolerované, odhliadnuc od prechodných klinických príznakov prisudzovaných problémom v mieste podania a opuchu v mieste podania spojených s bolesťou u niektorých zvierat.
In cancer of the cervix the average overall survival was 16.8 months with chemotherapy including Avastin compared with 12.9 months on chemotherapy alone.
Pri rakovine krčka maternice bolo priemerné celkové prežitie 16,8 mesiaca s chemoterapiou zahŕňajúcou liek Avastin v porovnaní s 12,9 mesiacmi pri samotnej chemoterapii.
In cancer of the cervix, one main study involving 452 patients with advanced persistent, recurrent or metastatic disease was carried out.
U 452 pacientok s rakovinou krčka maternice, s pokročilým, perzistentným, opakovaným alebo metastatickým ochorením sa uskutočnila hlavná štúdia.
in cancer patients
u pacientov s nádorovým ochorením
in cancer patients
u pacientov s rakovinou
In cancer patients receiving chemotherapy, fewer of the patients treated with Aranesp needed a blood transfusion than those given placebo.
U pacientov s rakovinou liečených chemoterapiou potrebovalo transfúziu krvi pri užívaní lieku Aranesp menej pacientov v porovnaní s pacientmi v skupine s placebom.
In cancer patients receiving chemotherapy, fewer patients treated with Nespo needed a blood transfusion compared with those given placebo.
U pacientov s rakovinou, ktorí dostávajú chemoterapiu, potrebovalo transfúziu krvi pri lieku Nespo menej pacientov v porovnaní s pacientmi liečenými placebom.
In cancer patients receiving chemotherapy, the 2 to 3 week delay between ESA administration and the appearance of erythropoietin-induced red cells should be taken into account when assessing if epoetin alfa therapy is appropriate (patient at risk of being transfused).
Pri hodnotení vhodnosti liečby epoetínom alfa u pacientov s nádorovým ochorením liečených chemoterapiou (rizikoví pacienti pre transfúziu) je nutné zvážiť 2-3-týždňové oneskorenie medzi podaním ESA a objavením sa erytropoetínom indukovaných erytrocytov.
In cancer patients receiving chemotherapy, the 2-3 week delay between erythropoietin administration and the appearance of erythropoietin-induced red cells should be taken into account when assessing if Retacrit therapy is appropriate (patient at risk of being transfused).
U pacientov s nádorovým ochorením, ktorí podstupujú chemoterapiu, sa pri posudzovaní vhodnosti liečby Retacritom (pacient je vystavený riziku nutnosti podania transfúzie) má vziať do úvahy 2 – 3- týždenné oneskorenie medzi podaním erytropoetínu a výskytom červených krviniek vyvolaných erytropoetínom.
In cancer patients receiving chemotherapy, the 2-3 week delay between erythropoietin administration and the appearance of erythropoietin-induced red cells should be taken into account when assessing if Silapo therapy is appropriate (patient at risk of being transfused).
U pacientov trpiacich rakovinou, ktorí podstupujú chemoterapiu, sa pri posudzovaní vhodnosti liečby Silapom (pacient je vystavený riziku nutnosti podania transfúzie) má vziať do úvahy 2 - 3 týždenné oneskorenie medzi podaním erytropoetínu a výskytom červených krviniek vyvolaných erytropoetínom.
In cancer patients receiving chemotherapy, the 2-3 week delay between erythropoietin administration and the appearance of erythropoietin-induced red cells should be taken into account when assessing if Silapo therapy is appropriate (patient at risk of being transfused).
U pacientov trpiacich rakovinou, ktorí podstupujú chemoterapiu, sa pri posudzovaní vhodnosti liečby Silapom (pacient je vystavený riziku nutnosti podania transfúzie) má vziať do úvahy 2-3 týždenné oneskorenie medzi podaním erytropoetínu a výskytom červených krviniek vyvolaných erytropoetínom.
In cancer patients with non-myeloid malignancies receiving chemotherapy epoetin theta should be administered by the subcutaneous route only.
U pacientov s rakovinou s nemyeloidnými malignitami, ktorí dostávajú chemoterapiu, sa má epoetín theta podávať len subkutánnou cestou.
In cancer patients, the pharmacokinetic profile of Biograstim and the reference product was comparable after single and repeated subcutaneous administration.
U pacientov s rakovinou bol farmakokinetický profil po jednorazovom a opakovanom subkutánnom podaní Biograstimu a referenčného lieku porovnateľný.
In cancer patients, the pharmacokinetic profile of Filgrastim ratiopharm and the reference product was comparable after single and repeated subcutaneous administration.
U pacientov s rakovinou bol farmakokinetický profil po jednorazovom a opakovanom subkutánnom podaní Filgrastim ratiopharmu a referenčného lieku porovnateľný.
In cancer patients, the pharmacokinetic profile of Ratiograstim and the reference product was comparable after single and repeated subcutaneous administration.
U pacientov s rakovinou bol farmakokinetický profil po jednorazovom a opakovanom subkutánnom podaní Ratiograstimu a referenčného lieku porovnateľný.
In cancer patients, the pharmacokinetic profile of Tevagrastim and the reference product was comparable after single and repeated subcutaneous administration.
U pacientov s rakovinou bol farmakokinetický profil po jednorazovom a opakovanom subkutánnom podaní Tevagrastimu a referenčného lieku porovnateľný.
In cancer that is recurrent (when it has come back after previous treatment) or metastatic, Erbitux is used with a ‘platinum-based’ anticancer medicine combination (including medicines such as cisplatin or carboplatin).
V prípade rekurentnej rakoviny (ak sa opakovane vráti po predchádzajúcej liečbe) alebo vytvárajúcej metastázy sa liek Erbitux podáva v kombinácii s liekom proti rakovine na báze platiny (vrátane liekov, akými sú cisplatina alebo karboplatina).
In cancers such as soft tissue sarcoma, this protein is present in high levels or is overactive, causing cells to become cancerous.
Pri takých druhoch rakoviny, ako je sarkóm mäkkých tkanív, je tento proteín prítomný vo vysokých hladinách alebo je nadmerne aktívny, čo spôsobuje, že bunky sa stávajú rakovinovými.
In CAPRIE, in patients treated with either clopidogrel or ASA, the overall incidence of any bleeding was 9.3%.
V CAPRIE bola incidencia akéhokoľvek krvácania u pacientov liečených klopidogrelom alebo ASA 9,3 %.
In CAPRIE, in patients treated with either clopidogrel or ASA, the overall incidence of any bleeding was 9.3%.
V CAPRIE bola incidencia akéhokoľvek krvácania u pacientov liečených klopidogrelom alebo ASA 9,3%.
In CAPRIE, there were 939 events in the Clopidogrel BMS group, and 1,020 in the aspirin group.
V štúdii CAPRIE sa v skupine, kde sa podával liek Clopidogrel BMS, vyskytlo 939 príhod a v skupine, kde sa podával aspirín, sa vyskytlo 1 020 príhod.
In CAPRIE, there were 939 events in the Iscover group, and 1,020 in the aspirin group.
V štúdii CAPRIE sa v skupine, kde sa podával liek Iscover, vyskytlo 939 udalostí a v skupine, kde sa podával aspirín, sa vyskytlo 1 020 udalostí.
In CAPS and Still’s disease, treatment with Ilaris should be started and supervised by a specialist doctor experienced in diagnosing and treating these conditions.
V prípade CAPS a Stillovej choroby má liečbu liekom Ilaris začať a sledovať odborný lekár so skúsenosťami v diagnostike a liečbe týchto ochorení.
In CAPS patients approximate dose linearity with a slight tendency to higher than proportional increase has been noted.
U pacientov s CAPS bola zaznamenaná približná linearita dávok s miernou tendenciou k vyššiemu ako proporčnému nárastu.
In CAPS, Ilaris has been studied in three main studies involving 220 adults and children 2 years and older.
V prípade CAPS sa liek Ilaris skúmal v troch hlavných štúdiách, do ktorých bolo zapojených 220 dospelých a detí od dvoch rokov.
In CAPS, Ilaris was more effective than placebo.
V prípade CAPS bol liek Ilaris účinnejší než placebo.
In CAPS, the recommended dose depends on the patient’s bodyweight and age and is given as an injection under the skin every eight weeks.
V prípade CAPS závisí odporúčaná dávka od hmotnosti a veku pacienta a podáva sa ako podkožná injekcia každých osem týždňov.
In CAPS, you should not inject Ilaris earlier than 8 weeks after the last dose, unless your doctor tells you to.
Pri CAPS nepoužite injekciu Ilarisu skôr ako 8 týždňov po poslednej dávke, pokiaľ vám to nepovedal lekár.
In carcinogenicity studies agomelatine induced an increase in the incidence of liver tumours in the rat and the mouse, at a dose at least 110-fold higher than the therapeutic dose.
V štúdiách karcinogenity indukoval agomelatín vzostup incidencie nádorov pečene u potkanov a myší pri dávke najmenej 110-násobne vyššej ako terapeutická dávka.
In carcinogenicity studies in mice, an increase in lymphomas and mammary tumours were noted.
V štúdiách karcinogenity na myšiach sa pozoroval zvýšený výskyt lymfómov a prsných nádorov.
In carcinogenicity studies of o-toluidine in rats, mice and hamsters, tumours were observed in several organs.
V štúdiách karcinogenity skúmajúcich o-toluidín u potkanov, myší a škrečkov sa pozorovali tumory v niektorých orgánoch.
In carcinogenicity studies testing biologically recombinant active growth hormone in rats and mice, no increase in the incidence of tumors was shown.
V štúdiách karcinogenecity nebol preukázaný zvýšený výskyt nádorov u testovaného, biologicky aktívneho rekombinantného rastového hormónu u potkanov a myší.
In carcinogenicity studies, nevirapine induces hepatic tumours in rats and mice.
V štúdiách na kancerogenitu nevirapín indukoval hepatické nádory u potkanov a myší.
In cardboard boxes: Lyophilisate: vial (glass); Solvent: vial (PET)
V papierových škatuľkách: Lyofilizát: liekovka‌ (sklo);Rozpúšťadlo: liekovka (PET)
In carefully selected adult patients who have tolerated at least 3 initial 2-hour infusions of Flixabi (induction phase) and are receiving maintenance therapy, consideration may be given to administering subsequent infusions over a period of not less than 1 hour.
U starostlivo vybraných dospelých pacientov, ktorí tolerovali najmenej 3 úvodné 2-hodinové infúzie Flixabi (indukčná fáza) a ktorí dostávajú udržiavaciu liečbu, možno zvážiť podávanie ďalších infúzií počas doby nie kratšej ako 1 hodina.
In carefully selected adult patients who have tolerated at least 3 initial 2-hour infusions of Inflectra (induction phase) and are receiving maintenance therapy, consideration may be given to administering subsequent infusions over a period of not less than 1 hour.
U starostlivo vybraných dospelých pacientov, ktorí tolerovali najmenej 3 úvodné 2-hodinové infúzie Inflectry (indukčná fáza) a ktorí dostávajú udržiavaciu liečbu, možno zvážiť podávanie ďalších infúzií počas doby nie kratšej ako 1 hodina.
In carefully selected adult patients who have tolerated at least 3 initial 2-hour infusions of Remicade (induction phase) and are receiving maintenance therapy, consideration may be given to administering subsequent infusions over a period of not less than 1 hour.
U starostlivo vybraných dospelých pacientov, ktorí tolerovali najmenej 3 úvodné 2-hodinové infúzie Remicade (indukčná fáza) a ktorí dostávajú udržiavaciu liečbu, možno zvážiť podávanie ďalších infúzií počas doby nie kratšej ako 1 hodina.
In carefully selected adult patients who have tolerated at least 3 initial 2-hour infusions of Remsima (induction phase) and are receiving maintenance therapy, consideration may be given to administering subsequent infusions over a period of not less than 1 hour.
U starostlivo vybraných dospelých pacientov, ktorí tolerovali najmenej 3 úvodné 2-hodinové infúzie Remsimy (indukčná fáza) a ktorí dostávajú udržiavaciu liečbu, možno zvážiť podávanie ďalších infúzií počas doby nie kratšej ako 1 hodina.
In cartridges, designed to be used in conjunction with a pen injector.
V náplniach určených na používanie v spojení s dávkovacím injekčným perom.
In case a dilution of the reconstituted NovoThirteen is needed proceed to the section ‘Dilution of the reconstituted product with sodium chloride 0.9%, solution for injection’.
V prípade riedenia rekonštituovaného lieku NovoThirteen je nutné postupovať podľa časti „Riedenie rekonštituovaného lieku injekčným roztokom 0,9% chloridu sodného“.
In case a dose is missed and it is within 2 weeks of the missed dose, patients should be instructed to inject without delay their missed dose and then remain on their original monthly dosing schedule.
Ak dôjde k vynechaniu dávky a od jej vynechania uplynú najviac 2 týždne, pacientov je potrebné poučiť, aby si neodkladne podali vynechanú dávku a potom pokračovali v pôvodnom mesačnom dávkovacom režime.
In case a dose is missed, patients should be instructed to take one Bondenza 150 mg tablet the morning after the tablet is remembered, unless the time to the next scheduled dose is within 7 days.
V prípade vynechania dávky sa majú pacienti poučiť o tom, aby zabudnutú 150 mg tabletu užili hneď ráno po tom, ako si to uvedomia, pokiaľ neostáva do ďalšej plánovanej dávky menej ako 7 dní.