natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Exposure to ARBs therapy during the second and third trimesters is known to induce human foetotoxicity (decreased renal function, oligohydramnios, skull ossification retardation) and neonatal toxicity (renal failure, hypotension, hyperkalaemia).
Je známe, že expozícia ARB pri liečbe počas druhého a tretieho trimestra u ľudí má fétotoxické účinky (znížená funkcia obličiek, oligohydramnión, spomalenie osifikácie lebky) a toxické účinky u novorodencov (zlyhanie obličiek, hypotenzia, hyperkaliémia).
Exposure to atorvastatin
Expozícia atorvastatínu sa
Exposure to bedaquiline was lower in multi-drug resistant tuberculosis-infected patients than in healthy subjects.
U pacientov infikovaných multirezistentnou tuberkulózou bola expozícia bedachilínu nižšia ako u zdravých jedincov.
Exposure to boceprevir in nursing human infants is estimated to be less than 1% of the dose.
Expozícia bocepreviru u dojčených detí sa u ľudí odhaduje na menej ako 1 % dávky.
Exposure to brivaracetam was increased in patients with chronic liver disease.
Expozícia brivaracetamu bola zvýšená u pacientov s chronickým ochorením pečene.
Exposure to certain medicines or chemicals can cause the iron in the haemoglobin to change to the ‘ferric’ form (Fe3+) seen in methaemoglobinaemia.
Vystavenie niektorým liekom alebo chemikáliám môže spôsobiť, že železo v hemoglobíne sa zmení na železitú formu (Fe3+), ktorá sa vyskytuje pri methemoglobinémiii.
Exposure to cladribine induces DNA fragmentation and cell death in various normal and leukaemic cells and cell lines at concentrations of 5 nM to 20 µM.
Vystavenie účinkom kladribínu indukuje fragmentáciu DNA a bunkovú smrť rôznych normálnych a leukemických buniek a bunkových línií pri koncentráciách od 5 nM do 20 µM.
Exposure to colchicine, a CYP3A4 and P-glycoprotein substrate, may therefore be expected to increase if Ketek and colchicine are co-administered.
Preto sa pri súčasnom užívaní Keteku a kolchicínu môže očakávať zvýšenie expozície kolchicínu, substrátu CYP3A4 a P-glykoproteínu.
Exposure to corifollitropin alfa increases proportionally with dose within the range of 60 micrograms to 240 micrograms.
Expozícia korifolitropínu alfa sa zvyšuje úmerne s dávkou v rozsahu od 60 mikrogramov do 240 mikrogramov.
Exposure to darunavir was higher in HIV-1 infected patients than in healthy subjects.
Expozícia voči darunaviru u pacientov infikovaných vírusom HIV-1 bola vyššia ako u zdravých dobrovoľníkov.
Exposure to didanosine or its active metabolite (dideoxyadenosine 5’-triphosphate) is increased in vitro when didanosine is co- administered with ribavirin.
Expozícia didanozínu alebo jeho aktívnemu metabolitu (dideoxyadenozín 5´-trifosfát) sa zvyšuje in vitro, ak sa didanozín podáva spolu s ribavirínom.
Exposure to diltiazem and a
Pri súbežnom podávaní diltiazemu s
Exposure to direct sunlight (including sunlamps) should be avoided or minimised during treatment with Esbriet.
Počas liečby Esbrietom sa pacienti majú vyhýbať vystaveniu priamemu slnečnému žiareniu (vrátane horského slnka) alebo takéto vystavenie minimalizovať.
Exposure to docetaxel and etoposide was increased 37% and 21%, respectively, when co-administered with Akynzeo.
Expozícia docetaxelu a etopozidu sa pri súčasnom podaní s Akynzeom zvýšila o 37 % a 21 %, v uvedenom poradí.
Exposure to dolutegravir was generally similar between healthy subjects and HIV-1–infected subjects.
Expozícia dolutegraviru bola medzi zdravými osobami a osobami infikovanými HIV-1 zvyčajne podobná.
Exposure to erythromycin and midazolam was increased approximately 1.3 and 2.4 fold, respectively, when each was co-administered with netupitant.
Pri súčasnom podaní s netupitantom sa expozícia erytromycínu aj midazolamu zvýšila približne 1,3 a 2,4-násobne, v uvedenom poradí.
Exposure to erythropoietin following administration of epoetin delta increases proportionately in patients given intravenous doses of 50 IU/kg to 300 IU/kg.
Expozícia erytropoetínu sa po podaní epoetínu delta zvyšuje u pacientov proporcionálne pri intravenóznom podaní dávok od 50 IU/kg do 300 IU/kg.
Exposure to everolimus was increased in patients with mild (Child-Pugh A), moderate (Child-Pugh B) and severe (Child-Pugh C) hepatic impairment (see section 5.2).
Expozícia everolimu sa zvýšila u pacientov s miernou (trieda A podľa Childa-Pugha), stredne ťažkou (trieda B podľa Childa-Pugha) a ťažkou (trieda C podľa Childa-Pugha) poruchou funkcie pečene (pozri časť 5.2).
exposure to fire smoke in an enclosed area
expozícia dymu z požiaru v uzavretom priestore,
Exposure to gefitinib is not significantly altered by food.
Expozícia gefitinibu nie je výrazne ovplyvnená jedlom.
Exposure to ibandronic acid in patients with various degree of renal impairment is related to creatinine clearance (CLcr).
U pacientov s rôznym stupňom poškodenia funkcie obličiek je expozícia kyseline ibandrónovej úmerná klírensu kreatinínu (CLcr).
Exposure to ibandronic acid in patients with various degrees of renal impairment is related to creatinine clearance (CLcr).
Expozícia kyseline ibandrónovej u pacientov s rôznymi stupňami poruchy funkcie obličiek súvisí s klírensom kreatinínu (CLcr).
Exposure to ibandronic acid in patients with various degrees of renal impairment is related to creatinine clearance (CLcr).
Expozícia kyseline ibandrónovej u pacientov s rôznymi stupňami poškodenia funkcie obličiek súvisí s klírensom kreatinínu (CLcr).
Exposure to ionising radiation is linked with cancer induction and a potential for development of hereditary defects.
Expozícia ionizačnému žiareniu je spojená s vyvolaním rakoviny a potenciálom vzniku dedičných chýb.
Exposure to ionising radiation is linked with cancer induction and a potential for development of hereditary defects.
Expozícia ionizačnému žiareniu sa spája s vyvolaním nádorových ochorení a možnosťou vzniku dedičných chýb.
Exposure to ionising radiation is linked with cancer induction and a potential for development of hereditary defects.
Expozícia ionizujúcemu žiareniu je spojená s možným zvýšením rizika vzniku onkologických ochorení a dedičných chýb.
Exposure to ionising radiation is linked with cancer induction and a potential for development of hereditary defects.
Expozícia ionizujúcemu žiareniu je spojené s indukciou rakoviny a potenciálnym vznikom vrodených chýb.
Exposure to ionising radiation is linked with cancer induction and a potential for development of hereditary defects.
Expozícia ionizujúcemu žiareniu súvisí s rozvojom zhubných nádorov a s rizikom vzniku dedičných chýb.
Exposure to ionising radiation is linked with cancer induction and a potential for development of hereditary defects.
Expozícia ionizujúcemu žiareniu súvisí s rozvojom zhubných nádorov a s rizikom vzniku dedičných defektov.
Exposure to ionising radiation is linked with cancer induction and a potential for development of hereditary defects.
Expozícia ionizujúcemu žiareniu súvisí s rozvojom zhubných nádorov a s rizikom vzniku dedičných porúch.
Exposure to ionising radiation is linked with cancer induction and a potential for development of hereditary defects.
Pôsobenie ionizačného žiarenia sa spája s vyvolaním rakoviny a potenciálnym vznikom dedičných vád.
Exposure to ionising radiation is linked with cancer induction and a potential for development of hereditary defects.
Vystavenie ionizačnému žiareniu súvisí s indukciou rakoviny a potenciálnym vznikom dedičných chýb.
Exposure to ionising radiation is linked with cancer induction and a potential for development of hereditary defects.
Vystavenie ionizujúcemu žiareniu je spojené s indukciou rakoviny a potenciálnym vznikom dedičných chýb.
Exposure to ionising radiation is linked with cancer induction and a potential for development of hereditary defects.
Vystavenie ionizujúcemu žiareniu súvisí s indukciou rakoviny a potenciálnym vznikom dedičných chýb.
Exposure to ionising radiation is linked with cancer induction and a potential for development of hereditary defects.
Vystavenie sa ionizujúcemu žiareniu je spojené s indukciou rakoviny a má potenciál pre vznik dedičných chýb.
Exposure to ionising radiation is linked with cancer induction and a potential for development of hereditary defects.
Vystavenie účinkom ionizujúceho žiarenia je vždy spojené s rizikom vzniku nádorových procesov a s možným vznikom dedičných porúch.
Exposure to ionizing radiation is linked with cancer induction and a potential for the development of hereditary defects.
Expozícia ionizačnému žiareniu súvisí s indukciou rakoviny a možným vznikom dedičných porúch.
Exposure to ivacaftor may be reduced by the concomitant use of CYP3A inducers, potentially resulting in the loss of ivacaftor efficacy (see section 4.5).
Expozícia ivakaftoru je znížená pri súbežnom používaní induktorov CYP3A, čo môže mať potenciálne za následok stratu účinnosti ivakaftoru (pozri časť 4.5).
Exposure to ledipasvir decreases with increasing body weight but the effect is not considered to be clinically relevant.
Expozícia ledipasviru sa znižuje so zvyšovaním telesnej hmotnosti, tento vplyv sa však nepovažuje za klinicky významný.
Exposure to macitentan and its active metabolite was increased by 1.3- and 1.6-fold, respectively, in patients with severe renal impairment.
U pacientov so závažným poškodením obličiek stúpla expozícia macitentanu a jeho aktívnemu metabolitu na 1,3 resp 1,6 násobok.
Exposure to macitentan in patients with PAH was approximately 1.2-fold greater than in healthy subjects.
Expozícia macitentanu u pacientov s PAH bola približne 1,2-krát väčšia ako u zdravých jedincov.
Exposure to macitentan was decreased by 21%, 34%, and 6% and, for the active metabolite by 20%, 25%, and 25% in subjects with mild, moderate or severe hepatic impairment, respectively.
U jedincov s miernym, stredne závažným a závažným znížením funkcie pečene klesla hladina macitentanu o 21 %, 34 % a 6 % a hladina aktívneho metabolitu o 20 %, 25 % a 25 %.
Exposure to maltol glucuronide increased dose proportionally over the Feraccru 30 to 90 mg twice daily dosing range and there was no significant accumulation of either after 7 days treatment with Feraccru.
Expozícia maltol glukuronidu sa zvýšila úmerne k dávke v dávkovacom rozsahu lieku Feraccru 30 až 90 mg dvakrát denne, pričom sa nezistila významná akumulácia po 7 dňoch liečby liekom Feraccru.
Exposure to monensin may result in an allergic response in certain people.
Vystavenie monenzínu môže u niektorých ľudí spôsobiť alergickú reakciu.
Exposure to nilotinib in females at No-Observed- Adverse-Effect-Levels was generally less or equal to that in humans at 800 mg/day.
Expozícia nilotinibu u samíc pri hladinách bez pozorovaných nežiaducich účinkov bola spravidla nižšia alebo rovnaká ako u ľudí pri 800 mg/deň.
Exposure to nintedanib increased linearly with age.
Expozícia nintedanibu sa zvyšovala lineárne s vekom.
Exposure to nintedanib was not influenced by gender (body weight corrected), mild and moderate renal impairment (estimated by creatinine clearance), liver metastases, ECOG performance score, alcohol consumption, and P-gp genotype.
Expozícia nintedanibu nebola ovplyvnená pohlavím (s korekciou telesnej hmotnosti), mierne a stredne závažným poškodením funkcie obličiek (odhadnutým podľa klírensu kreatinínu), pečeňovými metastázami, výkonnostným skóre ECOG, konzumáciou alkoholu ani genotypom P-gp.
Exposure to parecoxib was similar after IV or IM administration in terms of AUC.
V prípade parekoxibu bol pri podaní i.v. alebo i.m. podobný parameter AUC.
Exposure to Pegasys was decreased in studies following administration of Pegasys in the arm (see section 5.2).
V štúdiách s podaním Pegasysu do ramena bola zistená znížená expozícia Pegasysom (pozri časť 5.2).
Exposure to Pegasys was decreased in studies following administration of Pegasys in the arm compared to administration in the abdomen and thigh.
V štúdiách po podaní Pegasysu do ramena sa v porovnaní s podaním do brucha alebo stehna zistila znížená expozícia voči Pegasysu.
Exposure to pembrolizumab as expressed by peak concentration (Cmax) or area under the plasma concentration time curve (AUC) increased dose proportionally within the dose range for efficacy.
Expozícia pembrolizumabu vyjadrená maximálnou koncentráciou (Cmax) alebo plochou pod krivkou plazmatickej koncentrácie v čase (AUC) sa v rámci rozsahu dávky pre účinnosť zvýšila dávkovo proporcionálne.
Exposure to piperaquine may also be increased when co-administered with mild or moderate CYP3A4-inhibitors (e.g. oral contraceptives).
Expozícia piperachinu sa môže tiež zvýšiť pri súčasnom podávaní so slabými alebo stredne silnými inhibítormi CYP3A4 (napr. perorálna antikoncepcia).
Exposure to rilpivirine was generally lower in HIV-1 infected patients than in healthy subjects.
Expozícia rilpivirínu bola vo všeobecnosti nižšia u pacientov infikovaných vírusom HIV-1 než u zdravých jedincov.
Exposure to selexipag and its active metabolite in these two subjects was similar to that in subjects with moderate (Child-Pugh class B) hepatic impairment.
Expozícia selexipagu a jeho aktívnemu metabolitu u týchto dvoch subjektov bola podobná ako u subjektov so stredne ťažkou poruchou funkcie pečene (trieda B podľa Childa-Pugha).
Exposure to selexipag and the active metabolite at steady state in PAH patients and healthy subjects was similar.
Expozícia selexipagu a jeho aktívnemu metabolitu v rovnovážnom stave bola u pacientov s PAH a u zdravých subjektov podobná.
Exposure to silodosin and its main metabolites does not change significantly with age, even in subjects of age over 75 years.
Expozícia silodozínu a jeho hlavným metabolitom sa vekom významne nemení, a to ani u pacientov vo veku viac ako 75 rokov.
Exposure to sofosbuvir in rodent studies could not be detected likely due to high esterase activity and exposure to the major metabolite GS-331007 was instead used to estimate exposure margins.
Expozíciu sofosbuviru v štúdiách na hlodavcoch nebolo možné detegovať, pravdepodobne z dôvodu vysokej aktivity esterázy a na odhad rozsahu expozície sa namiesto toho použila expozícia hlavného metabolitu GS-331007.
Exposure to sofosbuvir in rodent studies could not be detected likely due to high esterase activity; however, exposure to the major metabolite GS-331007 at doses which cause adverse effects was 16 times (rat) and 71 times (dog) higher than the clinical exposure at 400 mg sofosbuvir.
V štúdiách vykonávaných na hlodavcoch sa nepodarilo zistiť expozíciu sofosbuviru pravdepodobne z dôvodu vysokej esterázovej aktivity; avšak expozícia hlavnému metabolitu GS-331007 pri dávkach, ktoré spôsobujú nežiaduce účinky, bola 16-násobne (u potkanov) a 71-násobne (u psov) vyššia než klinická expozícia pri dávke 400 mg sofosbuviru.
Exposure to sofosbuvir in rodent studies could not be detected likely due to high esterase activity; however, exposure to the major metabolite GS-331007 at the adverse dose was 29 times (rat) and 123 times (dog) higher than the clinical exposure at 400 mg sofosbuvir.
V štúdiách vykonávaných na hlodavcoch sa nepodarilo zistiť expozíciu sofosbuviru pravdepodobne z dôvodu vysokej esterázovej aktivity; avšak expozícia hlavnému metabolitu GS-331007 pri dávke spôsobujúcej nežiaduce účinky bola 29-násobne (u potkanov) a 123-násobne (u psov) vyššia než klinická expozícia pri dávke 400 mg sofosbuviru.
Exposure to sunlight
Expozícia slnečnému žiareniu
Exposure to sunlight and ultraviolet (UV) light should be limited by wearing protective clothing and using a sunscreen with a high protection factor.
Expozícia slnečnému žiareniu a ultrafialovému (UV) žiareniu sa má obmedziť nosením ochranného odevu a používaním krémov na opaľovanie s vysokým ochranným faktorom.
Exposure to sunlight and UV light should be limited by covering your skin with clothing and using a sunscreen with a high protection factor because of the increased risk for skin cancer.
Kvôli zvýšenému riziku vzniku rakoviny kože treba obmedziť vystavovanie sa slnečnému a UV žiareniu a chrániť vašu kožu pomocou odevu a používaním opaľovacích prípravkov s vysokým ochranným faktorom.
Exposure to telaprevir is higher during co-administration of peginterferon alfa and ribavirin than after administration of telaprevir alone.
Expozícia telapreviru je vyššia pri súbežnom podávaní s peginterferónom alfa a ribavirínom než pri podávaní samostatného telapreviru.
Exposure to telithromycin in vitro did select for pneumococcal mutants with increased MICs of telithromycin, generally resulting in MIC values of ≤1 mg/l.
Pôsobenie telitromycínu in vitro selektovalo pneumokokové mutanty so zvýšenými MIC telitromycínu, zvyčajne s výslednými hodnotami v rozsahu ≤1 mg/l.
Exposure to temperatures below 2°C will not damage the product providing it is not stored below – 20°C.
Vystavením teplotám nižším ako 2°C nedôjde k poškodeniu lieku za predpokladu, že nie je uchovávaný pod - 20°C.
Exposure to the active metabolite at steady state was 25 to 35 % higher in older people (age 65 to 78 years) compared to adults less than 65 years of age given comparable doses of oseltamivir.
Expozícia aktívnemu metabolitu v stabilnom stave bola o 25 až 35 % vyššia u starších osôb (od 65 do 78 rokov) v porovnaní s dospelými jedincami mladšími ako 65 rokov, ktorým boli podávané porovnateľné dávky oseltamiviru.
Exposure to the active metabolite of macitentan was reduced by 26%.
Expozícia aktívnemu metabolitu macitentanu klesla o približne 26%.
Exposure to the active metabolite remained almost unchanged in subjects with mild hepatic impairment and was doubled in subjects with moderate hepatic impairment.
Expozícia aktívnemu metabolitu zostala takmer nezmenená u subjektov s ľahkou poruchou funkcie pečene a zdvojnásobila sa u subjektov so stredne ťažkou poruchou funkcie pečene.
Exposure to the active substance may elicit an allergic response in susceptible individuals.
Expozícia účinnej látky môže vyvolať u citlivých osôb alergickú reakciu.
Exposure to the active substance may elicit an allergic response in susceptible persons.
Expozícia účinnej látky môže vyvolať u citlivých osôb alergickú reakciu.
Exposure to the main metabolites, silodosin glucuronide and KMD3293, was also increased.
Zvýšená bola aj expozícia hlavným metabolitom, silodozín-glukuronidu a KMD-3293.
Exposure to the other metabolites is less than 5%.
Expozícia ďalších metabolitov je menej ako 5 %.
Exposure to the pro-drug is less than 5 % relative to the active metabolite.
Expozícia pro-drug je menej ako 5 % vzhľadom na aktívny metabolit.
Exposure to the pro-drug is less than 5 % relative to the active metabolite.
Expozícia „pro-drug“ je menej ako 5 % vzhľadom na aktívny metabolit.
Exposure to these
Pri súčasnom podávaní
Exposure to these metabolites is low and metabolites do not contribute to the overall efficacy of micafungin.
Expozícia týmito metabolitmi je nízka a metabolity neprispievajú k celkovému účinku mikafungínu.
Exposure to ticagrelor and the active metabolite were approximately 20% lower in patients with severe renal impairment (creatinine clearance <30 ml/min) compared to subjects with normal renal function (see section 4.2).
U pacientov s ťažkou poruchou funkcie obličiek (klírens kreatinínu < 30 ml/min) v porovnaní s osobami s normálnou funkciou obličiek bola expozícia tikagreloru a aktívnemu metabolitu približne o 20% nižšia (pozri časť 4.2).
Exposure to valdecoxib was similar in terms of AUC and Cmax following IV and IM administration.
AUC a Cmax valdekoxibu boli podobné po i.v. a i.m. podaní.
Exposure to valdecoxib was similar in terms of AUC and Cmax following IV and IM administration.
AUC a Cmax valdekoxibu boli podobné po i.v. a i.m.podaní.
Exposure to vandetanib is not affected by food.
Expozícia vandentanibu nie je ovplyvnená jedlom.
exposure to Viramune, caution should be exercised if the medicinal products are given concomitantly and patients should be monitored closely.
tieto lieky podávané súčasne a pacienti majú byť
Exposure was 2-fold and 5-fold higher in subjects with moderate and severe renal impairment, respectively.
Expozícia bola 2-násobne vyššia u osôb so stredne ťažkou poruchou funkcie obličiek a 5-násobne vyššia u osôb s ťažkou poruchou funkcie obličiek.
Exposure was dose proportional across all dosing regimens.
Expozícia bola úmerná dávke pri všetkých dávkovacích režimoch.
Exposure was increased 2.8-fold in one subject with severe hepatic impairment (Child-Pugh Class C) (see sections 4.2 and 4.4).
Expozícia sa zvýšila 2,8- násobne u jednej osoby s ťažkou poruchou funkcie pečene (trieda C podľa Childa-Pugha) (pozri časti 4.2 a 4.4).
Exposure was significantly lower (44%) in patients with severe hepatic impairment (Child Pugh score >9).
Dávka bola významne nižšia (44 %) u pacientov so závažným poškodením funkcie pečene (Child- Pugh skóre >9).
Exposure was significantly lower (44%) in subjects with severe hepatic impairment (Child Pugh score > 9).
Dávka bola významne nižšia (44 %) u pacientov so závažnou poruchou funkcie pečene (Childovo-Pughovo skóre > 9).
Exposure was the same in adult and paediatric poor metabolisers when treated with age-appropriate doses.
Expozícia bola rovnaká u dospelých a u pediatrických slabo metabolizujúcich jedincov, keď boli liečení dávkami prislúchajúcimi veku.
Exposure-adjusted rates for adverse reactions (all Grades and Grade 3/4) in Study 1, a clinical trial in patients with multiple myeloma comparing Empliciti combined with lenalidomide and dexamethasone treatment (N = 318) to lenalidomide and dexamethasone treatment (N = 317), is shown in Table 4.
Výskyt nežiaducich reakcií upravený podľa expozície (všetky stupne a 3./4. stupeň) v Štúdii 1, v klinickom skúšaní s pacientmi s mnohopočetným myelómom, v ktorom sa porovnávala liečba Empliciti kombinovaná s lenalidomidom a dexametazónom (N = 318) oproti liečbe lenalidomidom a dexametazónom (N = 317) je uvedený v tabuľke 4.
Exposure-dependent QT prolongation was observed in an uncontrolled, open-label phase II study in previously treated patients with metastatic melanoma.
Predĺženie QT závislé od expozície bolo pozorované v nekontrolovanej otvorenej štúdii fázy II u predtým liečených pacientov s metastatickým melanómom.
Exposure-response analyses indicated that efficacy was correlated with ramucirumab exposure across pivotal studies.
Analýza vzťahu expozície a odpovede v pivotných štúdiách ukázala, že účinnosť korelovala s expozíciou ramucirumabom .
exposure.
lopinaviru.
exposure.
U pacientov
exposures
0,83
exposures
paritapreviru
Exposures (AUC) in these studies ranged from 55 to 140 times that observed with the clinical dose.
Expozícia (AUC) v týchto štúdiách bola v rozmedzí od 55- do 140-násobku expozície pozorovanej pri klinickej dávke.
Exposures (AUC0-24) of oritavancin in skin blister fluid were 20% of those in plasma after a single 800 mg dose in healthy subjects.
Expozície (AUC0-24) oritavancínu v tekutine kožných pľuzgierov predstavovali 20 % expozície v plazme po jednej dávke 800 mg u zdravých účastníkov.
Exposures after subcutaneous administration of single dulaglutide (1.5 mg) doses in the abdomen, thigh, or upper arm were comparable.
Expozície po subkutánnom podaní jednorazovej (1,5 mg) dávky dulaglutidu do brucha, stehna alebo ramena boli porovnateľné.
Exposures after tablet administration are generally higher than, but overlapping with, exposures after administration of posaconazole oral suspension.
Expozície po podaní tablety sú vo všeobecnosti vyššie, ale prekrývajúce sa s expozíciami po podaní posakonazolu vo forme perorálnej suspenzie.
Exposures at the 30 mg and 50 mg dose levels were consistent with a dose-proportional increase.
Expozície dosiahnuté pri 30 mg a 50 mg dávke sa zhodovali so zvýšením úmerným dávke.
Exposures at the lowest dose levels at which the liver effects were seen were lower than the exposure in humans at a dose of 800 mg/day.
Expozície pri najnižších dávkach, pri ktorých sa pozorovali účinky na pečeň, boli nižšie ako expozícia u ľudí pri dávke 800 mg/deň.
Exposures in 6- to 11- year-olds are predictions based on simulations from the population PK model using data obtained for this age group.
Expozície u pacientov vo veku 6 až 11 rokov sú predpovede založené na simuláciách z populačného farmakokinetického modelu s použitím dát získaných pre túto vekovú skupinu.