natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For patients who have taken medicines to treat HIV infection before, doctors should only prescribe Viread once they have looked at the antiviral medicines the patient has taken before or the likelihood of the virus’s response to antiviral medicines.
Pacientom, ktorí už v minulosti užívali lieky na liečbu infekcie HIV, majú lekári predpísať liek Viread len vtedy, ak vzali do úvahy antivírusové lieky, ktoré pacient užíval v minulosti, resp. pravdepodobnosť odpovede vírusu na antivírusové lieky.
For patients who have taken medicines to treat their HIV infection before and failed to respond to that treatment, doctors should only prescribe Emtriva once they have looked at the antiviral medicines the patient has taken before and assessed the likelihood of the virus’s response to any new antiviral medicines that might be prescribed.
Pacientom, ktorí už predtým užívali lieky na liečbu infekcie HIV a na túto liečbu neodpovedali, lekári majú liek Emtriva predpísať len vtedy, ak vzali do úvahy protivírusové lieky, ktoré pacient užíval predtým, a posúdili pravdepodobnosť odpovede vírusu na akýkoľvek nový protivírusový liek, ktorý môže byť predpísaný.
For patients who may be switched from belatacept to another immunosuppressant, physicians should be aware of the 8-10 day half-life of belatacept to avoid potential under- or over-immunosuppression following discontinuation of belatacept.
U pacientov, ktorí môžu prejsť z liečby belataceptom na liečbu iným imunosupresívom, majú lekári vziať do úvahy 8- až 10-dňový polčas belataceptu, aby sa zamedzilo možnej nedostatočnej alebo nadmernej imunosupresii po ukončení liečby belataceptom.
For patients who may require a lower buprenorphine dose, buprenorphine 0.4 mg may be used.
U pacientov, ktorí môžu vyžadovať nižšiu dávku buprenorfínu, sa môže použiť 0,4 mg buprenorfínu.
For patients who met protocol-defined response criteria, response was sustained throughout the 24- week post-treatment follow-up in 75% (83/111) of entecavir responders vs 73% (68/93) for lamivudine responders in study 022 and 46% (131/286) of entecavir responders vs 31% (79/253) for lamivudine responders in study 027.
U pacientov, ktorí splnili protokolom definované kritériá pre odpoveď, trvala odpoveď počas celého 24-týždňového sledovania po liečbe u 75 % (83/111) pacientov odpovedajúcich na entekavir oproti 73 % (68/93) pacientov odpovedajúcich na lamivudín v štúdii 022 a u 46 % (131/286) pacientov odpovedajúcich na entekavir oproti 31 % (79/253) pacientov odpovedajúcich na lamivudín v štúdii
For patients who never received Firazyr previously, the first treatment should be given in a medical institution or under the guidance of a physician.
U pacientov, ktorí nikdy v minulosti nedostávali Firazyr, by prvá liečba mala byť podávaná v ústavnej zdravotníckej starostlivosti alebo pod vedením lekára.
For patients who proceed to CABG surgery on pump, the intravenous infusion of bivalirudin should be continued until 1 hour prior to surgery after which the infusion should be discontinued and the patient treated with unfractionated heparin (UFH).
Pacientom, ktorí sa podrobia zákroku s pumpou (CABG), má intravenózna infúzia bivalirudínu pokračovať až do 1 hodiny pred zákrokom, potom sa má infúzia prerušiť a pacientovi sa podáva nefrakcionovaný heparín (UFH).
For patients who proceed to coronary artery bypass graft (CABG) surgery off pump, the intravenous infusion of bivalirudin should be continued until the time of surgery.
Pre pacientov, u ktorých sa koronárna artéria premosťuje štepom (CABG) bez pumpy, má pokračovať intravenózna infúzia bivalirudínu až do času zákroku.
For patients who received 25 mg twice weekly throughout the study, the PASI 75 response continued to improve between weeks 12 and 36.
U pacientov, ktorí dostávali 25 mg dvakrát do týždňa počas celej štúdie pokračovalo zlepšovanie PASI 75 odpovede medzi týždňami 12 a 36.
For patients who received 50 mg once weekly throughout the study, the efficacy responses continued to improve with 71% achieving PASI 75 at week 24.
U pacientov, ktorí dostávali počas štúdie 50 mg jedenkrát do týždňa sa účinnosť neustále zlepšovala a 71 % pacientov dosiahlo PASI 75 v týždni 24.
For patients who received 50 mg once weekly throughout the study, the efficacy responses continued to improve with 71% achieving PASI 75 at week 24.
U pacientov, ktorí dostávali počas štúdie 50 mg jedenkrát do týždňa, sa účinnosť neustále zlepšovala a 71 % pacientov dosiahlo PASI 75 v týždni 24.
For patients who received dabrafenib in combination with trametinib and developed pyrexia, approximately half of the first occurrences of pyrexia happened within the first month of therapy and approximately one-third of the patients had 3 or more events.
U pacientov, ktorí dostávali dabrafenib v kombinácii s trametinibom a vznikla u nich pyrexia, približne polovica prípadov prvého výskytu pyrexie sa pozorovala počas prvého mesiaca liečby a približne u jednej tretiny pacientov sa vyskytli 3 alebo viac príhod.
For patients who received dabrafenib in combination with trametinib and developed pyrexia, approximately half of the first occurrences of pyrexia happened within the first month of therapy and approximately one-third of the patients had 3 or more events.
U pacientov, ktorí dostávali dabrafenib v kombinácii s trametinibom a vznikla u nich pyrexia, približne v polovici prípadov sa pyrexia prvý raz vyskytla počas prvého mesiaca liečby a približne u jednej tretiny pacientov sa vyskytli 3 alebo viac príhod.
For patients who received ipilimumab 3 mg/kg monotherapy in MDX010-20, time to onset of moderate to very severe (Grade 2-4) immune-related endocrinopathy ranged from 7 to nearly 20 weeks from the start of treatment.
U pacientov, ktorým bol podávaný ipilimumab 3 mg/kg v monoterapii v štúdii MDX010–20, sa doba do vzniku stredne závažnej až veľmi závažnej (2.–4. stupňa) imunitne podmienenej endokrinopatie pohybovala od 7 do takmer 20 týždňov od začiatku liečby.
For patients who received only INVANZ, the following adverse reactions were reported during therapy plus follow-up for 14 days after treatment was stopped:
U pacientov, ktorí dostávali len INVANZ, boli počas liečby a v období 14 dní po ukončení liečby hlásené nasledujúce nežiaduce reakcie:
For patients who received only INVANZ, the most common adverse reactions reported during therapy plus follow-up for 14 days after treatment was stopped were: diarrhoea (4.8 %), infused vein complication (4.5 %) and nausea (2.8 %).
U pacientov, ktorí dostávali len INVANZ, boli najčastejšími nežiaducimi reakciami počas liečby a v období 14 dní po ukončení liečby: hnačka (4,8 %), komplikácie žily v mieste podania infúzie (4,5 %) a nauzea (2,8 %).
For patients who received only INVANZ, the most common adverse reactions reported during therapy plus follow-up for 14 days after treatment was stopped were: diarrhoea (5.2 %) and infusion site pain (6.1 %).
U pacientov, ktorí dostávali len INVANZ, boli najčastejšími nežiaducimi reakciami počas liečby a v období 14 dní po ukončení liečby: hnačka (5,2 %) a bolesť v mieste podania infúzie (6,1 %).
For patients who received only INVANZ, the most frequently reported laboratory abnormalities and their respective incidence rates during therapy plus follow-up for 14 days after treatment was stopped were: decreases in neutrophil count (3.0 %), and elevations in ALT (2.9 %) and AST (2.8 %).
U pacientov, ktorí dostávali len INVANZ, boli najčastejšie hlásené laboratórne abnormality a ich incidencia počas liečby a 14 dní po ukončení liečby: pokles počtu neutrofilov (3,0 %) a zvýšenie ALT (2,9 %) a AST (2,8 %).
For patients who received only INVANZ, the most frequently reported laboratory abnormalities and their respective incidence rates during therapy plus follow-up for 14 days after treatment was stopped were: elevations in ALT (4.6 %), AST (4.6 %), alkaline phosphatase (3.8 %) and platelet count (3.0 %).
U pacientov, ktorí dostávali len INVANZ, boli najčastejšie hlásené laboratórne abnormality a ich incidencia počas liečby a 14 dní po ukončení liečby: zvýšenie ALT (4,6 %), AST (4,6 %), alkalickej fosfatázy (3,8 %) a počtu trombocytov (3,0 %).
For patients who received their last dose of thienopyridine within 4 to 7 days prior to CABG, the frequencies decreased to 11.3% (9 of 80 patients) in the prasugrel group and 3.4% (3 of 89 patients) in the clopidogrel group.
U pacientov, ktorí užili poslednú dávku tienopyridínu v priebehu 4 až 7 dní pred CABG, sa frekvencia znížila na 11,3 % (9 z 80 pacientov) v prasugrelovej skupine a 3,4 % (3 z 89 pacientov) v klopidogrelovej skupine.
For patients who received their thienopyridine within 3 days prior to CABG, the frequencies of TIMI major or minor bleeding were 26.7% (12 of 45 patients) in the prasugrel group, compared with 5.0% (3 of 60 patients) in the clopidogrel group.
U pacientov, ktorí užili tienopyridín v priebehu 3 dní pred CABG, bola frekvencia rozsiahleho alebo mierneho krvácania podľa TIMI 26,7 % (12 zo 45 pacientov) v prasugrelovej skupine v porovnaní s 5,0 % (3 zo 60 pacientov) v klopidogrelovej skupine.
For patients who recently have lost body fluids e.g. through vomiting or diarrhoea, or by taking water tablets, your doctor may recommend a lower starting dose of 20 mg once a day.
U pacientov, ktorí nedávno stratili telesné tekutiny, napríklad pri vracaní, hnačke alebo užívaním tabliet na odvodnenie, môže lekár odporučiť nižšiu počiatočnú dávku 20 mg jedenkrát denne.
For patients who recently have lost body fluids e.g. through vomiting or diarrhoea, or by taking water tablets, your doctor may recommend a lower starting dose of 20 mg once a day.
U pacientov, ktorí nedávno stratili telesné tekutiny, napríklad pri vracaní, hnačke alebo užívaním tabliet na odvodnenie, môže lekár odporučiť nižšiu začiatočnú dávku 20 mg jedenkrát denne.
For patients who require aPTT monitoring within 120 hours of oritavancin dosing, a non-phospholipid dependent coagulation test such as a Factor Xa (chromogenic) assay or an alternative anticoagulant not requiring aPTT monitoring may be considered.
U pacientov, u ktorých je do 120 hodín od podania oritavancínu potrebné sledovať aPTT, možno zvážiť koagulačný test nezávislý od fosfolipidov, ako je (chromatogénny) test na faktor Xa, alebo alternatívny antikoagulant nevyžadujúci sledovanie aPTT.
For patients who require further doses, there should be an interval of at least 12 weeks between two doses of Ilaris.
Ak pacienti potrebujú ďalšie dávky, má sa dodržať interval aspoň 12 týždňov medzi dvoma dávkami lieku Ilaris.
For patients who require twice daily dosing to optimise blood glucose control, the evening dose can be administered in the evening or at bedtime.
U pacientov, ktorí vyžadujú podávanie dávky dvakrát denne, aby sa optimalizovala kontrola krvnej glukózy, večerná dávka má byť podaná večer alebo pred spaním.
For patients who require twice daily dosing to optimise blood sugar control, the evening dose can be administered in the evening or at bedtime.
U pacientov, ktorí vyžadujú na optimalizáciu kontroly cukru v krvi dávku dvakrát denne, môže byť večerná dávka podaná večer alebo v čase pred spaním.
For patients who require use of corticosteroids for treatment of non-infectious pneumonitis, prophylaxis for pneumocystis jirovecii (carinii) pneumonia (PJP, PCP) may be considered.
U pacientov s neinfekčnou pneumonitídou, ktorých je potrebné liečiť kortikosteroidmi, je vhodné zvážiť profylaxiu pneumónie spôsobenej pneumocystis jirovecii (carinii) (PJP, PCP).
For patients who require use of corticosteroids, prophylaxis of PCP should be considered based upon current standard of care.
U pacientov, u ktorých je potrebné používanie kortikosteroidov, sa má zvážiť profylaxia PJP na základe súčasných štandardov starostlivosti.
For patients who required re-treatment, the BORR was 38% (3/8 patients) in the ipilimumab monotherapy group, and 0% in the gp100 group.
U pacientov, ktorí potrebovali opakovanú liečbu, bola BORR 38 % (3/8 pacientov) v skupine s ipilimumabom v monoterapii a 0 % v skupine s gp100.
For patients who responded to treatment, the median time to response was 11.9 weeks and the median duration of response was 58.7 weeks as per independent review (VEG105192).
U pacientov, ktorí odpovedali na liečbu, bol podľa nezávislej analýzy medián času do odpovede na liečbu 11,9 týždňa a medián trvania odpovede na liečbu bol 58,7 týždňa (VEG105192).
For patients who rolled over from study 2 the number of events was, overall, low.
Pre pacientov zaradených zo štúdie 2 bol počet prípadov celkovo nízky.
For patients who start treatment with 60 mg/m2 ONIVYDE and do not dose escalate to 80 mg/m2, the recommended first dose reduction is to 50 mg/m2 and the second dose reduction is to 40 mg/m2.
U pacientov, ktorí začali liečbu so 60 mg/m2 ONIVYDE a nepokračujú so zvýšením dávky na 80 mg/m2, sa odporúča prvé zníženie dávky na 50 mg/m2 a druhé zníženie dávky na 40 mg/m2.
For patients who stayed on their randomised therapy, the mean (±SD) adalimumab trough concentrations at Week 52 were 9.5 ± 5.6 g/ml for the Standard Dose group and 3.5 ± 2.2 g/ml for the Low Dose group.
U pacientov, ktorí ostali na randomizovanej liečbe, boli v týždni 52 priemerné najnižšie (±SD) koncentrácie adalimabu 9,5 ± 5,6 g/ml pre skupinu so štandardnou dávkou a 3,5 ± 2,2 g/ml pre skupinu s nízkou dávkou.
For patients who stayed on their randomised therapy, the mean (±SD) adalimumab trough concentrations at Week 52 were 9.5±5.6 g/mL for the Standard Dose group and 3.5±2.2 g/mL for the Low Dose group.
U pacientov, ktorí ostali na randomizovanej liečbe, boli v týždni 52 priemerné najnižšie (± SD) koncentrácie adalimabu 9,5 ± 5,6 g/ml pre skupinu so štandardnou dávkou a 3,5 ± 2,2 g/ml pre skupinu s nízkou dávkou.
For patients who stayed on their randomised therapy, the mean (±SD) adalimumab trough concentrations at Week 52 were 9.5±5.6g/mL for the Standard Dose group and 3.5±2.2 g/mL for the Low Dose group.
U pacientov, ktorí ostali na randomizovanej liečbe, boli v týždni 52 priemerné najnižšie (± SD) koncentrácie adalimabu 9,5 ± 5,6 g/ml pre skupinu so štandardnou dávkou a 3,5 ± 2,2 g/ml pre skupinu s nízkou dávkou.
For patients who stayed on their randomised therapy, the mean (±SD) adalimumab trough concentrations at Week 52 were 9.5±5.6g/mL for the Standard Dose group and 3.5±2.2 g/mL for the Low Dose group.
U pacientov, ktorí ostali na randomizovanej liečbe, boli v týždni 52 priemerné najnižšie (±SD) koncentrácie adalimabu 9,5 ± 5,6 g/ml pre skupinu so štandardnou dávkou a 3,5 ± 2,2 g/ml pre skupinu s nízkou dávkou.
For patients who test positive for HBV infection, consultation with a physician with expertise in the treatment of hepatitis B is recommended.
Pacientom s pozitívnym testom na infekciu HBV sa odporúča konzultácia s lekárom s odbornosťou na liečbu hepatitídy B.
For patients who test positive for HBV infection, consultation with a physician with expertise in the treatment of hepatitis B is recommended.
Pacientom s pozitívnym testom na infekciu HBV sa odporúča konzultácia s lekárom so skúsenosťami v liečbe hepatitídy B.
For patients who test positive for HBV infection, consultation with a physician with expertise in the treatment of hepatitis B is recommended.
Pacientom, u ktorých bol test na infekciu HBV pozitívny, sa odporúča konzultácia u lekára so skúsenosťami s liečbou hepatitídy typu B.
For patients who test positive for hepatitis B infection, consultation with a physician with expertise in the treatment of hepatitis B is recommended.
U pacientov s pozitívnym testom na hepatitídu B sa odporúča konzultácia s odborníkom na liečbu hepatitídy B.
For patients who wear contact lenses, please refer to section 4.4.
Informácie pre pacientov, ktorí používajú kontaktné šošovky, sú uvedené v časti 4.4.
For patients who wear contact lenses, please refer to section 4.4.
Pacienti, ktorí nosia kontaktné šošovky, pozrite časť 4.4.
For patients who were not previously taking antiviral agents, Invirase should be started at 500 mg two times daily with ritonavir 100 mg two times daily for the first 7 days of treatment.
V prípade pacientov, ktorí predtým neužívali antivírusové lieky, sa liek Invirase má začať užívať v dávke 500 mg dvakrát denne spolu so 100 mg ritonaviru dvakrát denne počas prvých siedmich dní liečby.
For patients who were previously taking antiviral agents the recommended dose of Invirase is 1,000 mg with 100 mg ritonavir twice a day.
V prípade pacientov, ktorí predtým užívali antivírusové lieky, je odporúčaná dávka lieku Invirase je 1 000 mg spolu so 100 mg ritonaviru dvakrát denne.
For patients whose adverse reactions are resolved or attenuated in severity, Iclusig may be restarted and escalation of the dose back to the daily dose used prior to the adverse reaction may be considered, if clinically appropriate.
U pacientov, u ktorých nežiaduce reakcie pominuli alebo sa zmiernila ich závažnosť, sa môže Iclusig znova používať, a ak je to klinicky vhodné, môže sa zvážiť zvýšenie dávky na pôvodnú dennú dávku používanú pred výskytom nežiaducej reakcie.
For patients whose body breaks down the medicine slowly (poor metabolisers), the recommended dose is 1 capsule once a day.
Odporúčaná dávka u pacientov, ktorých telo rozkladá liek pomaly (pomalí metabolizéri), je 1 kapsula jedenkrát denne.
For patients whose RET mutation status could be negative, a possible lower benefit should be taken into account before individual treatment decisions and the use of vandetanib should be carefully considered because of the treatment related risks.
Predtým, než sa individuálne rozhodne o liečbe u pacientov, u ktorých by stav RET mutácie mohol byť negatívny, je potrebné vziať do úvahy nižší prínos a použitie vandetanibu sa má starostlivo zvážiť s ohľadom na riziká súvisiace s liečbou.
For patients whose sera tested positive in either screening immunoassay, an in vitro biological assay was performed to detect neutralising antibodies.
U pacientov, ktorých sérum bolo testované ako pozitívne v niektorom skríningovom imunologickom teste, sa uskutočnilo in vitro biologické hodnotenie na detekciu neutralizujúcich protilátok.
For patients with a baseline eGFR 30 mL/min/1.73 m2 to < 60 mL/min/1.73 m2, the incidences were 4.8% on canagliflozin 100 mg and 8.1% on canagliflozin 300 mg compared to 2.6% in the control group.
U pacientov s východiskovou eGFR 30 ml/min/1,73 m2 až < 60 ml/min/1,73 m2 bola incidencia 4,8 % pre kanagliflozín 100 mg a 8,1 % pre kanagliflozín 300 mg v porovnaní s 2,6 % v kontrolnej skupine.
For patients with a baseline QT interval < 450 msec, an on-treatment ECG should be performed.
U pacientov s východiskovým intervalom QT < 450 ms je potrebné počas liečby vykonať záznam EKG.
For patients with a baseline walking distance
U pacientov s východiskovou hodnotou testu chôdze
For patients with a body surface area of more than 2 m2 the single dose should not exceed 2000 mg.
U pacientov s povrchom tela väčším ako 2 m2 nesmie jednorazová dávka prekročiť 2 000 mg.
For patients with a body weight > 100 kg the initial dose is 90 mg administered subcutaneously, followed by a 90 mg dose 4 weeks later, and then every 12 weeks thereafter.
Pacientom s hmotnosťou > 100 kg sa podáva úvodná dávka 90 mg subkutánne, po čom nasleduje dávka 90 mg o 4 týždne neskôr, a potom sa liek podáva každých 12 týždňov.
For patients with a history of ALT, AST, or bilirubin elevations, more frequent monitoring should be considered.
U pacientov s eleváciou ALT, AST alebo bilirubínu sa má zvážiť častejšie monitorovanie.
For patients with a history of autoimmune disease, see also section 4.4.
Pacienti s autoimunitným ochorením v anamnéze, pozri tiež časť 4.4.
For patients with a known allergy to metacresol, Valtropin should not be reconstituted with the supplied solvent (see section 2, ‘Do not use Valtropin’).
Pre pacientov so známou alergiou na metakrezol sa Valtropin nemá pripravovať pomocou dodávaného rozpúšťadla (pozri časť 2 „Nepoužívajte Valtropin“).
For patients with a QT interval < 450 msec, an on treatment ECG is recommended.
U pacientov s QT intervalom < 450 ms sa odporúča vykonávať EKG záznam počas liečby.
For patients with a response first documented at cycle 6, two additional treatment cycles were given.
U pacientov s odpoveďou zaznamenanou po prvýkrát v 6. cykle boli podané dva ďalšie terapeutické cykly.
For patients with a severe (Grade 3) skin adverse reaction, the scheduled dose of ipilimumab should be withheld.
U pacientov so závažnou (3. stupňa) kožnou nežiaducou reakciou sa má plánovaná dávka ipilimumabu oddialiť.
For patients with a starting dose of 150 mg or 2 mg/kg, if a satisfactory clinical response (resolution of rash and other generalised inflammatory symptoms) has not been achieved 7 days after treatment start, a second dose of Ilaris at 150 mg or 2 mg/kg can be considered.
Ak sa u pacientov so začiatočnou dávkou 150 mg alebo 2 mg/kg nedosiahne uspokojivá klinická odpoveď (vymiznutie exantému a iných generalizovaných symptómov zápalu) 7 dní po začatí liečby, možno zvážiť druhú dávku Ilarisu – 150 mg alebo 2 mg/kg.
For patients with a starting dose of 4 mg/kg, if a satisfactory clinical response has not been achieved 7 days after treatment start, a second dose of Ilaris 4 mg/kg can be considered.
Ak sa u pacientov so začiatočnou dávkou 4 mg/kg nedosiahne uspokojivá klinická odpoveď 7 dní po začatí liečby, môže sa zvážiť druhá dávka Ilarisu 4 mg/kg.
For patients with abnormal baseline creatinine (> 1.4 mg/dl or > 124 micromol/l), an increase of 1.0 mg/dl or 88 micromol/l.
Zvýšenie o 1,0 mg/dl alebo 88 µmol/l u pacientov s abnormálnou východiskovou hodnotou kreatinínu (> 1,4 mg/dl alebo > 124 µmol/l).
For patients with abnormal baseline creatinine (> 1.4 mg/dl or > 124 µmol/l), an increase of 1.0 mg/dl or 88 µmol/l.
Zvýšenie o 1,0 mg/dl alebo 88 μmol/l u pacientov s abnormálnou východiskovou hodnotou kreatinínu (> 1,4 mg/dl alebo > 124 μmol/l).
For patients with Absolute Neutrophil Count (ANC) < 500/mm3 treatment should be suspended until ANC values return to > 1000/mm3.
U pacientov s absolútnym počtom neutrofilov (ANC)  500/mm3 sa liečba prerušuje až do obnovenia hodnôt ANC  1000/mm3.
For patients with Absolute Neutrophil Count (ANC) < 500/mm3 treatment should be suspended until ANC values return to > 1000/mm3.
U pacientov s absolútnym počtom neutrofilov (ANC)  500/mm3, sa liečba prerušuje až do obnovenia hodnôt ANC  1000/mm3.
For patients with active bleeding for whom reversal of the pharmacological effects of Efient is required, platelet transfusion may be appropriate.
Pre pacientov s aktívnym krvácaním, u ktorých je potrebné zrušenie farmakologického účinku Efientu, môže byť vhodná transfúzia krvných doštičiek.
For patients with acute and unstable heart failure, Jentadueto is contraindicated (see section 4.3).
U pacientov s akútnym a nestabilným zlyhávaním srdca je liek Jentadueto kontraindikovaný (pozri časť 4.3.)
For patients with acute and unstable heart failure, Synjardy is contraindicated due to the metformin component (see section 4.3).
U pacientov s akútnym a nestabilným zlyhávaním srdca je liek Synjardy kontraindikovaný (pozri časť 4.3).
For patients with acute coronary syndrome, the starting dose of Brilique is two 90-mg tablets taken at once, followed by a regular dose of one 90-mg tablet twice a day.
V prípade pacientov s akútnym koronárnym syndrómom je úvodná dávka lieku Brilique dve 90 mg tablety užité naraz a potom nasleduje pravidelná dávka jedna 90 mg tableta dvakrát denne.
For patients with acute coronary syndromes (ACS) who are treated medically the recommended
Pre pacientov s akútnymi koronárnymi syndrómami (ACS), ktorí sú liečení, sa odporúča
For patients with acute myelogenous leukemia or myelodysplastic syndromes, prophylaxis with Noxafil should start several days before the anticipated onset of neutropenia and continue for 7 days after the neutrophil count rises above 500 cells per mm3.
U pacientov s akútnou myeloblastovou leukémiou alebo myelodysplastickými syndrómami sa má s profylaxiou Noxafilom začať niekoľko dní pred očakávaným nástupom neutropénie a pokračovať v nej ešte 7 dní po tom, ako počet neutrofilov stúpne nad 500 buniek na mm3.