natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Although the aetiology is considered to be multifactorial (including corticosteroid use, alcohol consumption, severe immunosuppression, higher body mass index), cases of osteonecrosis have been reported particularly in patients with advanced HIV-disease and/or long-term exposure to CART. 
Aj keď sa etiológia považuje za mnohofaktorovú (vrátane používania kortikosteroidov, konzumácie alkoholu, ťažkej imunosupresie, vyššieho indexu telesnej hmotnosti), boli hlásené prípady osteonekrózy, najmä u pacientov s pokročilým ochorením HIV a/alebo dlhodobou expozíciou CART.
Sources of variability within the BENCHMRK study may include differences in co-administration with food and concomitant medicines. 
%. Zdroje variability v skúšaní BENCHMRK môžu zahŕňať rozdiely v podávaní spolu s jedlom a súbežnými liekmi.
As a general rule, when deciding to use anti-retroviral agents for the treatment of HIV infection in pregnant women and consequently for reducing the risk of HIV vertical transmission to the newborn, the animal data as well as the clinical experience in pregnant women should be taken into account in order to characterise the safety for the foetus. 
Ako všeobecné pravidlo pri rozhodovaní o použití antiretrovírusových liečiv na liečbu infekcie HIV u gravidných žien a následne na zníženie rizika vertikálneho prenosu HIV na novorodenca sa majú na stanovenie bezpečnosti pre plod vziať do úvahy údaje u zvierat, ako aj klinická skúsenosť u gravidných žien.
If DUTREBIS is missed within 6 hours of the time it is usually taken, patients should be instructed to take the prescribed dose of DUTREBIS as soon as possible. 
Ak sa vynechá dávka DUTREBISu do 6 hodín od doby, kedy sa zvyčajne užíva, pacientov treba poučiť, že predpísanú dávku DUTREBISu majú užiť čo najskôr.
The pharmacokinetics of DUTREBIS in the paediatric patient population has not been studied in clinical studies. 
Farmakokinetika DUTREBISu v populácii pediatrických pacientov sa v klinických skúšaniach neskúmala.
The major circulating entity was raltegravir and represented approximately 70 % of the total radioactivity; the remaining radioactivity in plasma was accounted for by raltegravir-glucuronide. 
Hlavnou cirkulujúcou látkou bol raltegravir a predstavoval približne 70 % celkovej rádioaktivity; zostávajúcu rádioaktivitu v plazme predstavoval raltegravir-glukuronid.
Mutations at amino acid 143 confer greater resistance to raltegravir than to elvitegravir, and the E92Q mutation confers greater resistance to elvitegravir than to raltegravir. 
Mutácie 143. aminokyseliny spôsobujú väčšiu rezistenciu na raltegravir ako na elvitegravir a mutácia E92Q spôsobuje väčšiu rezistenciu na elvitegravir ako na raltegravir.
The mean (CV) AUC over a dosing interval of 12 hours is 4.7 μg•h/ml (18 %). 
AUC pri dávkovacom intervale 12 hodín je približne 4,7 μg•h/ml (18
Cases of pancreatitis have occurred rarely with lamivudine. 
Pri lamivudíne sa zriedkavo objavili prípady pankreatitídy.
Lamivudine is also available as an oral solution for children over three months of age and who weigh less than 14 kg or for patients who are unable to swallow tablets. 
Lamivudín je tiež dostupný vo forme perorálneho roztoku pre deti staršie ako tri mesiace a s telesnou hmotnosťou menej ako 14 kg alebo pre pacientov, ktorí nie sú schopní prehltnúť tablety.
The impact of other strong inducers of drug metabolizing enzymes, such as phenytoin and phenobarbital, on UGT1A1 is unknown. 
Vplyv iných silných induktorov enzýmov metabolizujúcich liečivá, ako je fenytoín a fenobarbital, na UGT1A1 nie je známy.
Patients receiving lamivudine or any other ART may continue to develop opportunistic infections and other complications of HIV infection, and therefore should remain under close clinical observation by physicians experienced in the treatment of patients with associated HIV diseases. 
U pacientov užívajúcich lamivudín alebo akúkoľvek inú ART sa môžu naďalej objavovať oportúnne infekcie a iné komplikácie infekcie HIV, a preto majú zostať pod prísnym klinickým dozorom lekárov so skúsenosťami v liečbe pacientov s ochoreniami súvisiacimi s HIV.
Do not stop taking DUTREBIS without your doctor's advice. 
Neprestávajte užívať DUTREBIS bez odporúčania lekára.
• abnormal dreams; nightmare; abnormal behaviour; feelings of deep sadness and 
• nezvyčajné sny, nočná mora, nezvyčajné správanie, pocit hlbokého smútku a bezcennosti
Zidovudine and stavudine maintain their antiretroviral activities against lamivudine-resistant HIV-1. 
Zidovudín a stavudín si zachovávajú svoje antiretrovírusové účinky proti vírusu HIV-1 rezistentnému na lamivudín.
Your doctor has prescribed DUTREBIS to help control your HIV infection. 
Váš lekár predpísal DUTREBIS na to, aby pomohol udržať vašu infekciu HIV pod kontrolou.
The possibility of interactions with other medicinal products administered concurrently should be considered, particularly when the main route of elimination is active renal secretion via the organic cationic transport system e.g. trimethoprim. 
Má sa zvážiť možnosť interakcií s ďalšími súbežne podávanými liekmi, obzvlášť v prípadoch, keď je hlavnou cestou eliminácie aktívna sekrécia obličkami prostredníctvom organického katiónového transportného systému, napr. v prípade trimetoprimu.
Some people taking DUTREBIS, or similar medicines, may get a side effect called “lactic acidosis” and a swollen liver. 
U niektorých osôb užívajúcich DUTREBIS alebo podobné lieky sa môže objaviť vedľajší účinok nazývaný „laktátová acidóza“ a opuch pečene.
IMPAACT P1066 is a Phase I/II open label multicentre study to evaluate the pharmacokinetic profile, safety, tolerability, and efficacy of raltegravir in HIV infected children. 
P1066 je otvorené multicentrické skúšanie fázy I/II na zhodnotenie farmakokinetického profilu, bezpečnosti, znášanlivosti a účinnosti raltegraviru u detí infikovaných HIV.
The dosing regimen of the lamivudine component of DUTREBIS in the paediatric population is the same as the dosing regimen of the individual component (EPIVIR). 
Dávkovací režim lamivudínovej zložky DUTREBISu v pediatrickej populácii je rovnaký ako dávkovací režim samostatnej zložky (EPIVIR).
This is slightly faster than the raltegravir poloxamer formulation, which has a Tmax of approximately 3 hours. 
Toto je mierne rýchlejšie ako raltegravir vo forme s poloxamérom, ktorý má Tmax približne 3 hodiny.
240 Weeks 
240. týždeň
The following data are based on findings in separate studies with the individual components of DUTREBIS (lamivudine and raltegravir). 
Nasledujúce údaje sú založené na zisteniach v separátnych štúdiách s jednotlivými zložkami DUTREBISu (lamivudín a raltegravir).
The active moiety, intracellular lamivudine triphosphate, has a prolonged terminal half-life in the cell (16 to 19 hours) compared to the plasma lamivudine half-life (5 to 7 hours). 
Aktívna látka, intracelulárny lamivudíntrifosfát, má v porovnaní s plazmatickým polčasom lamivudínu (5 až 7 hodín) predĺžený terminálny polčas v bunke (16 až 19 hodín).
• joint stiffness, aches and pains (especially of the hip, knee and shoulder) and difficulty moving. 
• stuhnutosť kĺbov, bolesti (najmä bedra, kolena alebo ramena) a ťažkosti s pohybom.
Lamivudine is eliminated mainly by active renal secretion via the organic cationic transport system. 
Lamivudín je eliminovaný najmä aktívnou sekréciou obličkami prostredníctvom organického katiónového transportného systému.
If this is noticed later than 6 hours of the time it is usually taken, the missed dose should not be taken and the patient should resume the usual dosing schedule. 
Ak od zvyčajnej doby užitia uplynie viac ako 6 hodín, vynechaná dávka sa nemá užiť a pacient má pokračovať v obvyklej dávkovacej schéme.
The tablets should be swallowed whole, without crushing or chewing. 
Tablety sa majú prehltnúť vcelku bez drvenia alebo žuvania.
In vitro studies indicate that zidovudine-resistant virus isolates can become zidovudine sensitive when they simultaneously acquire resistance to lamivudine. 
Štúdie in vitro naznačujú, že vírusové izoláty rezistentné na zidovudín sa môžu stať citlivými na zidovudín, ak súčasne získajú rezistenciu na lamivudín.
However, raltegravir is secreted in the milk of lactating rats. 
Raltegravir sa však vylučuje do mlieka dojčiacich potkanov.
There is little to no accumulation in AUC and Cmax and evidence of slight accumulation in C12 hr. 
Dochádza len k malej až žiadnej kumulácii v AUC a Cmax a dokázaná je mierna kumulácia v C12 h.
Safety profiles in the subgroup of patients in Phase III studies taking proton pump inhibitors or H2 antagonists were comparable with those who were not taking these antacids. 
Bezpečnostné profily v podskupine pacientov v skúšaniach fázy III užívajúcich inhibítory protónovej pumpy alebo H2-antagonisty boli porovnateľné s bezpečnostnými profilmi u pacientov, ktorí tieto antacidá neužívali.
Autoimmune disorders (such as Graves' disease) have also been reported to occur in the setting of immune reactivation; however, the reported time to onset is more variable and these events can occur many months after initiation of treatment (see section 4.4). 
Boli tiež hlásené autoimunitné poruchy (ako je Gravesova choroba) objavujúce sa v stave imunitnej reaktivácie; avšak hlásený čas ich nástupu je rôznorodejší a tieto udalosti sa môžu objaviť mnoho mesiacov po začatí liečby (pozri časť 4.4).
Severe, potentially life-threatening, and fatal skin reactions have been reported in patients taking raltegravir, in most cases concomitantly with other medicinal products associated with these reactions. 
U pacientov užívajúcich raltegravir boli hlásené ťažké, potenciálne život ohrozujúce a fatálne kožné reakcie, vo väčšine prípadov súbežne s inými liekmi spojenými s týmito reakciami.
In two studies of HIV-1 infected patients who received raltegravir 400 mg twice daily, raltegravir was readily detected in the cerebrospinal fluid. 
V dvoch skúšaniach s pacientmi infikovanými HIV-1, ktorí dostávali raltegravir 400 mg dvakrát denne, sa raltegravir ľahko detegoval v cerebrospinálnej tekutine.
The safety profile of DUTREBIS is based on the safety data from the individual components of DUTREBIS (lamivudine 
Bezpečnostný profil DUTREBISu je založený na údajoch o bezpečnosti jednotlivých zložiek DUTREBISu (lamivudín
At the highest dose levels, 400 mg/kg/day in females and 250 mg/kg/day in males, systemic exposure was similar to that at the clinical dose of 400 mg twice daily. 
Pri najvyšších úrovniach dávok, 400 mg/kg/deň u samíc a 250 mg/kg/deň u samcov, bola systémová expozícia podobná expozícii pri klinickej dávke 400 mg dvakrát denne.
DUTREBIS contains two medicines: lamivudine and raltegravir. 
DUTREBIS obsahuje dve liečivá: lamivudín a raltegravir.
Lamivudine has not been specifically investigated in HIV patients co-infected with HBV. 
Lamivudín sa špecificky neskúmal u pacientov s HIV súbežne infikovaných HBV.
• feeling anxious; feeling of confusion; depressed mood; mood changes; panic attack 
• pocit úzkosti, pocit zmätenosti, depresívna nálada, zmeny nálady, panický záchvat,
In addition, raltegravir inhibited viral replication in cultures of mitogen-activated human peripheral blood mononuclear cells infected with diverse, primary clinical isolates of HIV-1, including isolates from 5 non-B subtypes, and isolates resistant to reverse transcriptase inhibitors and protease inhibitors. 
Okrem toho raltegravir inhiboval vírusovú replikáciu v kultúrach mitogénom aktivovaných ľudských mononukleárov z periférnej krvi infikovaných rôznymi primárnymi klinickými izolátmi HIV-1 vrátane izolátov z 5 podtypov non-B a izolátov rezistentných voči inhibítorom reverznej transkriptázy a inhibítorom proteázy.
Administration of trimethoprim/sulfamethoxazole 160 mg/800 mg results in a 40 % increase in lamivudine exposure, because of the trimethoprim component; the sulfamethoxazole component did not interact. 
Podávanie trimetoprimu/sulfametoxazolu v dávke 160 mg/800 mg má za následok 40% zvýšenie expozície lamivudínu z dôvodu prítomnosti trimetoprimu; sulfametoxazol je bez interakcie.
Patients should be advised to seek medical advice if they experience joint aches and pain, joint 
Pacientom sa má odporučiť, aby vyhľadali lekársku pomoc, ak budú mať bolesti kĺbov, stuhnutosť
Safety and efficacy of lamivudine have not been established in the presence of decompensated liver disease. 
Bezpečnosť a účinnosť lamivudínu neboli stanovené v prítomnosti dekompenzovaného ochorenia pečene.
• medicines containing raltegravair or emtricitabine - used to treat HIV. 
• lieky obsahujúce raltegravir alebo emtricitabín - používajú sa na liečbu HIV,
For patients co-infected with hepatitis who are being treated with DUTREBIS and subsequently become pregnant, consideration should be given to the possibility of a recurrence of hepatitis on discontinuation of DUTREBIS. 
U pacientok koinfikovaných hepatitídou, ktoré sa liečia DUTREBISom a ktoré následne otehotnejú, sa má zvážiť možnosť opätovného výskytu hepatitídy po vysadení DUTREBISu.
DUTREBIS should not be taken with any other medicinal products containing lamivudine, raltegravir or medicinal products containing emtricitabine. 
DUTREBIS sa nemá užívať s akýmikoľvek inými liekmi obsahujúcimi lamivudín, raltegravir alebo s liekmi obsahujúcimi emtricitabín.
Possible side effects 
Ďalšie vedľajšie účinky
In some studies, co-administration of raltegravir with darunavir resulted in a modest decrease in darunavir plasma concentrations; the mechanism for this effect is unknown. 
V niektorých štúdiách viedlo súbežné podávanie raltegraviru s darunavirom k miernemu zníženiu plazmatických koncentrácií darunaviru; mechanizmus tohto účinku nie je známy.
Raltegravir at concentrations of 31  20 nM resulted in 95 % inhibition (IC95) of HIV-1 replication (relative to an untreated virus-infected culture) in human T-lymphoid cell cultures infected with the cell-line adapted HIV-1 variant H9IIIB. 
Raltegravir v koncentráciách 31  20 nmol/l viedol k 95% inhibícii (IC95) replikácie HIV-1 (v porovnaní s neliečenou kultúrou infikovanou vírusom) v ľudských T-lymfoidných bunkových kultúrach infikovaných na bunkovú líniu adaptovaným HIV-1 variantom H9IIIB.
Lamivudine has been widely used as a component of antiretroviral combination therapy with other antiretroviral agents of the same class (NRTIs) or different classes (PIs, non-nucleoside reverse transcriptase inhibitors, integrase inhibitors). 
Lamivudín bol do značnej miery používaný ako komponent antiretrovírusovej kombinovanej terapie s inými antiretrovírusovými látkami tej istej triedy (NRTI) alebo iných tried (PI, nenukleozidové inhibítory reverznej transkriptázy, inhibítory integrázy).
A carcinogenicity study of raltegravir in mice did not show any carcinogenic potential. 
Štúdia karcinogenity raltegraviru u myší nepreukázala žiadny karcinogénny potenciál.
However, the effect of raltegravir on darunavir plasma concentrations does not appear to be clinically meaningful. 
Vplyv raltegraviru na plazmatické koncentrácie darunaviru sa však nezdá byť klinicky významný.
Adults, adolescents, and children (6 through 11 years of age weighing at least 30 kg) The recommended dosage is one tablet (150 mg lamivudine/300 mg raltegravir) twice daily. 
Dospelí, dospievajúci a deti (vo veku 6 až 11 rokov s telesnou hmotnosťou minimálne 30 kg) Odporúčané dávkovanie je jedna tableta (150 mg lamivudínu/300 mg raltegraviru) dvakrát denne.
Tell your doctor, pharmacist or nurse immediately if you notice any symptoms of infection or other symptoms such as: 
Okamžite povedzte svojmu lekárovi, lekárnikovi alebo zdravotnej sestre, ak sa u vás objavia akékoľvek príznaky infekcie alebo iné príznaky, ako sú:
Less potent inducers (e.g., efavirenz, nevirapine, etravirine, rifabutin, glucocorticoids, St. John's wort, pioglitazone) may be used with DUTREBIS. 
Menej silné induktory (napr. efavirenz, nevirapín, etravirín, rifabutín, glukokortikoidy, ľubovník bodkovaný, pioglitazón) sa môžu používať s DUTREBISom.
In a drug interaction study with DUTREBIS and etravirine, there was no clinically meaningful drug interaction between raltegravir and etravirine, with respect to raltegravir. 
V interakčnej štúdii s DUTREBISom a etravirínom nebola žiadna klinicky významná lieková interakcia medzi raltegravirom a etravirínom s ohľadom na raltegravir.
When concomitant administration of DUTREBIS is warranted, patients should be monitored clinically. 
V prípade opodstatneného súbežného podávania DUTREBISu majú byť pacienti klinicky sledovaní.
Interaction (mechanism, if known) 
Liečivá podľa terapeutickej oblasti Interakcia (mechanizmus, ak je známy)
In clinical studies, the number of HIV patients taking raltegravir who developed cancer was similar to that of patients taking other HIV medicines. 
V klinických skúšaniach bol počet pacientov s HIV, ktorí užívali raltegravir a vznikla u nich rakovina, podobný počtu pacientov užívajúcich iné lieky na HIV.
If DUTREBIS is discontinued in patients co-infected with hepatitis B virus, periodic monitoring of liver function tests and markers of HBV replication is recommended, as withdrawal of lamivudine may result in an acute exacerbation of hepatitis. 
Ak sa DUTREBIS vysadí u pacientov koinfikovaných vírusom hepatitídy B, odporúča sa pravidelné sledovanie funkčných vyšetrení pečene a markerov replikácie HBV, pretože vysadenie lamivudínu môže viesť k akútnemu zhoršeniu
Other medicinal products (e.g. ranitidine, cimetidine) are eliminated only in part by this mechanism and were shown not to interact with lamivudine. 
Iné lieky (napr. ranitidín, cimetidín) sa týmto mechanizmom eliminujú len čiastočne a nepreukázala sa žiadna interakcia s lamivudínom.
Some patients experienced viral rebound between Week 16 and Week 96. 
%. U niektorých pacientov došlo medzi 16. a 96. týždňom k opätovnému vírusovému nárastu.
The pharmacokinetics of DUTREBIS in children under 6 years of age has not been established. 
Farmakokinetika DUTREBISu u detí mladších ako 6 rokov sa nestanovila.
Overall, the results of the clinical pharmacology studies with DUTREBIS demonstrate similar drug exposures compared to the individual components of lamivudine and raltegravir, including similar variability in raltegravir C12hr and Cmax. 
Výsledky klinických farmakologických štúdií s DUTREBISom vo všeobecnosti preukazujú podobné expozície lieku v porovnaní s jednotlivými zložkami, lamivudínom a raltegravirom, vrátane podobnej variability v C12 h a Cmax raltegraviru.
DUTREBIS is used in combination with other medicines to treat adults, adolescents, and children 6 years of age and older and weighing at least 30 kg who are infected by HIV. 
DUTREBIS sa v kombinácii s inými liekmi používa na liečbu dospelých, dospievajúcich a detí vo veku 6 rokov a starších a s telesnou hmotnosťou minimálne 30 kg, ktorí sú nakazení vírusom HIV.
Caution should be exercised when administering NRTIs to any patient (particularly obese women) with hepatomegaly, hepatitis or other known risk factors for liver disease and hepatic steatosis (including certain medicinal products and alcohol). 
Pri podávaní NRTI akémukoľvek pacientovi (obzvlášť obéznym ženám) s hepatomegáliou, hepatitídou alebo inými známymi rizikovými faktormi pre ochorenie pečene a steatózu pečene (vrátane niektorých liekov a alkoholu) sa musí postupovať s opatrnosťou.
Because lamivudine is substantially excreted by the kidney and older people are more likely to have decreased renal function, renal function should be monitored. 
Pretože sa lamivudín v podstatnej miere vylučuje obličkami a u starších osôb je vyššia pravdepodobnosť zníženej funkcie obličiek, má sa sledovať funkcia obličiek.
Factors associated with failure include high baseline viral load and OBT that did not include at least one potent active agent. 
Faktory spojené so zlyhaním zahŕňajú vysokú počiatočnú vírusovú záťaž a OBT, ktorá nezahŕňala aspoň jedno účinné liečivo.
In addition to the opportunistic infections, autoimmune disorders (a condition that occurs when the immune system attacks healthy body tissue) may also occur after you start taking medicines for the treatment of your HIV infection. 
Okrem oportúnnych infekcií sa po začatí užívania liekov na liečbu vašej infekcie HIV môžu tiež objaviť autoimunitné poruchy (stav, ktorý vzniká v prípade, ak imunitný systém útočí na zdravé telesné tkanivo).
It should be taken into account that raltegravir is presented for clinical use as the potassium salt. 
Je potrebné vziať do úvahy, že raltegravir je na klinické použitie k dispozícii vo forme draselnej soli.
• increased levels of lactic acid in the blood, which on rare occasions can lead to lactic acidosis; increased levels of sugar and fats (triglycerides and cholesterol) in the blood; resistance to insulin (so if you are diabetic, you may have to change your insulin dose to control your blood sugar). 
• zvýšené hladiny kyseliny mliečnej v krvi, ktoré v zriedkavých prípadoch môžu viesť k laktátovej acidóze, zvýšené hladiny cukru a tukov (triglyceridy a cholesterol) v krvi, odolnosť voči inzulínu (takže ak máte cukrovku, existuje možnosť, že dávka vášho inzulínu na kontrolu hladiny cukru v krvi sa bude musieť zmeniť).
Excipient with known effect: Each tablet contains 39.70 mg lactose (as monohydrate). 
Pomocná látka so známym účinkom: každá tableta obsahuje 39,70 mg laktózy (vo forme
The study demonstrated that foetuses exposed in utero to the combination sustained a higher level of nucleoside analogue-DNA incorporation into multiple foetal organs, and showed evidence of more telomere shortening than in those exposed to zidovudine alone. 
Štúdia preukázala, že u plodov vystavených kombinácii in utero sa vyskytovala vyššia miera inkorporácie nukleozidových analógov do DNA do viacerých orgánov plodu a preukázala dôkaz o väčšom skracovaní telomér ako u plodov vystavených zidovudínu samotnému.
Patients co-infected with hepatitis C and treated with alpha interferon and ribavirin may constitute a special risk. 
C a liečených interferónom alfa a ribavirínom sa môže vyskytovať osobitné riziko.
DUTREBIS can cause some side effects that you need to talk to your doctor, pharmacist or nurse about. 
DUTREBIS môže spôsobovať vedľajšie účinky, o ktorých je potrebné povedať vášmu lekárovi, lekárnikovi alebo zdravotnej sestre.
HIV-1 resistance to lamivudine involves the development of a M184V amino acid change close to the active site of the viral reverse transcriptase (RT). 
Rezistencia HIV-1 na lamivudín zahŕňa vývoj zmeny aminokyseliny M184V blízko aktívneho miesta vírusovej reverznej transkriptázy (RT).
DUTREBIS is not recommended for use in combination with emtricitabine containing products, since both lamivudine (in DUTREBIS) and emtricitabine are cytidine analogues (i.e. risk for intracellular interactions, (see section 4.4). 
DUTREBIS sa neodporúča používať v kombinácii s liekmi obsahujúcimi emtricitabín, keďže lamivudín (v DUTREBISe) aj emtricitabín sú analógy cytidínu (t.j. riziko intracelulárnych interakcií, pozri časť 4.4).
Any child exposed in utero to nucleoside and nucleotide reverse transcriptase inhibitors, even HIV-negative children, should have clinical and laboratory follow-up and should be fully investigated for possible mitochondrial dysfunction in case of relevant signs or symptoms. 
Každé dieťa vystavené nukleozidovým a nukleotidovým inhibítorom reverznej transkriptázy in utero, aj HIV-negatívne deti, sa musí klinicky a laboratórne sledovať a v prípade významných prejavov a príznakov sa má kompletne vyšetriť na možnú mitochondriálnu dysfunkciu.
An interaction with trimethoprim, a constituent of co-trimoxazole, causes a 40 % increase in lamivudine exposure at therapeutic doses. 
Interakcia s trimetoprimom, zložkou kotrimoxazolu, spôsobuje 40% zvýšenie expozície lamivudínu pri terapeutických dávkach.
Lamivudine demonstrates low cytotoxicity to peripheral blood lymphocytes, to established lymphocyte and monocyte-macrophage cell lines, and to a variety of bone marrow progenitor cells in vitro. 
Lamivudín vykazuje nízku cytotoxicitu na periférne krvné lymfocyty, na stanovené lymfocytové a monocyto-makrofágové bunkové línie a na množstvo dreňových progenitorových buniek in vitro.