natgillin/translations-raw huggingface dataset:
VII This review highlights benefits for organisations engaging in sustainability reporting and describes developments in auditing sustainability reporting. 
VII V tomto preskúmaní sa zdôrazňujú prínosy, aké má pre organizácie zapojené do podávania správ o udržateľnosti, a opisuje sa vývoj v oblasti auditu podávania správ o udržateľnosti.
It also presents examples of practices in the Member States, both in the public and the private sectors. 
Sú v ňom predstavené aj príklady postupov uplatňovaných v členských štátoch, a to vo verejnom i v súkromnom sektore.
VIII We identify four challenges for sustainability reporting in EU institutions and agencies: o Developing an EU strategy post-2020 that covers the SDGs and sustainability o Integrating sustainability and SDGs into the EU budget and the performance framework o Developing sustainability reporting in EU institutions and agencies o Increasing the credibility of sustainability reporting through audit 5 
VIII V inštitúciách a agentúrach EÚ sme identifikovali štyri výzvy súvisiace s podávaním správ o udržateľnosti: o vytvorenie stratégie EÚ po roku 2020, ktorá bude zahŕňať udržateľné ciele rozvoja a udržateľnosť, o integrovanie udržateľnosti a cieľov udržateľného rozvoja do rozpočtu EÚ a výkonnostného rámca, o vypracovanie správ o udržateľnosti v inštitúciách a agentúrach EÚ, o zvýšenie vierohodnosti podávania správ o udržateľnosti pomocou auditu. 5
Introduction Sustainable development and sustainability 01 Sustainable development is usually defined as “development that meets the needs of the present without compromising the ability of future generations to meet their own needs”1. 
Úvod Udržateľný rozvoj a udržateľnosť 01 Udržateľný rozvoj sa zvyčajne vymedzuje ako „rozvoj, ktorý pokrýva potreby súčasnosti bez toho, aby oslaboval schopnosť budúcich generácií uspokojovať svoje vlastné potreby“1.
02 It is understood as a comprehensive approach linking the three pillars of environmental, social and economic sustainability2. 
02 Chápe sa ako komplexný prístup, v ktorom sa spájajú tri piliere environmentálnej, sociálnej a hospodárskej udržateľnosti2.
Integrating these does not necessarily mean a trade-off between the environment and economic development3. 
Integrácia týchto pilierov nevyhnutne neznamená kompromis medzi životným prostredím a hospodárskym rozvojom3.
Rather, sustainable development can create jobs and growth4. 
Udržateľný rozvoj môže skôr vytvárať pracovné miesta a rast4.
03 Sustainability is receiving increased attention with the realisation that climate change is already disrupting economies and societies affecting different parts of society in different ways5. 
03 Udržateľnosti sa venuje zvýšená pozornosť, pretože si uvedomujeme, že zmena klímy už narúša ekonomiku a spoločnosti, a rôzne časti spoločnosti sú ovplyvnené rôznymi spôsobmi5.
This illustrates that environmental, social and economic sustainability dimensions are closely linked. 
To dokazuje, že rozmery environmentálnej, sociálnej a hospodárskej udržateľnosti sú úzko prepojené.
The European Political Strategy Centre – the Commissions’ “think tank” – has highlighted overlooking these connections as one of the key risks to the sustainable future of the EU6. 
Na prehliadanie týchto prepojení poukázalo Európske centrum politickej stratégie (expertná skupina Komisie) ako na jedno z kľúčových rizík pre udržateľnú budúcnosť EÚ6.
04 The adoption of the 2030 Agenda7 and its 17 SDGs by the United Nations General Assembly has given appreciable new impetus to sustainable development worldwide. 
04 Prijatie Agendy 20307 a jej 17 cieľov udržateľného rozvoja Valným zhromaždením Organizácie Spojených národov viedlo k znateľným novým impulzom pre udržateľný rozvoj na celom svete.
The SDGs (Figure 1) are based on the three dimensions of sustainability and include elements of economic development, social inclusion and sustainable environmental management8. 
Ciele udržateľného rozvoja (ilustrácia 1) sa zakladajú na troch rozmeroch udržateľnosti a zahŕňajú prvky hospodárskeho rozvoja, sociálneho začlenenia a udržateľného environmentálneho riadenia8.
Unlike their predecessor – the Millennium Development Goals – the SDGs are universal and addressed to all countries. 6 
Na rozdiel od svojich predchodcov, miléniových rozvojových cieľov, sú ciele udržateľného rozvoja univerzálne a určené pre všetky krajiny. 6
Figure 1 – The 17 Sustainable Development Goals Source: https://www.un.org/sustainabledevelopment/news/communications-material/. © United Nations. 
Ilustrácia 1 – 17 cieľov udržateľného rozvoja 7 Zdroj: https://www.un.org/sustainabledevelopment/news/communications-material/. © Organizácia spojených národov.
05 The EU and its Member States9 have committed themselves to implementing the 2030 Agenda and contributing to the SDGs. 
05 EÚ a jej členské štáty9 sa zaviazali vykonávať Agendu 2030 a prispievať k cieľom udržateľného rozvoja.
Furthermore, sustainable development is embedded in the EU treaties (Box 1). 7 
Udržateľný rozvoj je okrem toho zakotvený v zmluvách EÚ (rámček 1).
8 Box 1 The EU’s commitment to and understanding of sustainable development Upon committing to the 2030 Agenda, the Commission stated that “The EU is committed to development that meets the needs of the present without compromising the ability of future generations to meet their own needs. 
8 Rámček 1 Záväzok EÚ dosiahnuť a pochopiť udržateľný rozvoj Komisia prijala záväzok vykonávať Agendu 2030 a uviedla, že „EÚ sa zaviazala k rozvoju, ktorý zodpovedá potrebám súčasnosti bez toho, aby oslaboval schopnosť budúcich generácií uspokojovať svoje vlastné potreby.
A life of dignity for all within the planet's limits that reconciles economic prosperity and efficiency, peaceful societies, social inclusion and environmental responsibility is at the essence of sustainable development”. 
Dôstojný život pre všetkých v medziach limitov tejto planéty, v ktorom sú ekonomická prosperita a efektívnosť, mierumilovné spoločnosti, sociálna inklúzia a environmentálna zodpovednosť základom trvalo udržateľného rozvoja“.
Next steps for a sustainable European future – European action for sustainability Sustainable development was already rooted as an objective in the EU treaties before the 2030 Agenda: The EU “shall work for the sustainable development of Europe based on balanced economic growth and price stability, a highly competitive social market economy, aiming at full employment and social progress, and a high level of protection and improvement of the quality of the environment...and contribute to the “sustainable development of the Earth...” 
Ďalšie kroky smerom k udržateľnej budúcnosti Európy – Európske opatrenia zamerané na udržateľnosť Udržateľný rozvoj už bol pevne zakotvený ako cieľ v zmluvách EÚ pred Agendou 2030: EÚ „sa usiluje o trvalo udržateľný rozvoj Európy založený na vyváženom hospodárskom raste a cenovej stabilite, o sociálne trhové hospodárstvo s vysokou konkurencieschopnosťou zamerané na dosiahnutie plnej zamestnanosti a sociálneho pokroku, ako aj o vysokú úroveň ochrany životného prostredia a zlepšenie jeho kvality... a prispieva k „ trvalo udržateľnému rozvoju Zeme...“ Článok 3 Zmluvy o Európskej únii (ZEÚ) Udržateľný rozvoj je dôležitým prvkom cieľov vonkajšej činnosti EÚ, kde by EÚ mala: d) podporovať udržateľný hospodársky, sociálny a environmentálny rozvoj rozvojových krajín s hlavným cieľom odstrániť chudobu; článok 21 ods. 2 ZEÚ Podávanie správ o udržateľnosti 06 Podávanie správ o udržateľnosti spočíva v meraní výkonnosti organizácie pri plnení cieľa udržateľného rozvoja, jej zverejňovaní a v zodpovedaní sa interným a externým zainteresovaným stranám.
The Global Reporting Initiative (GRI), a key player in supporting this development and publisher of the most commonly used standard10 defines sustainability reporting as “a report published by a company or organization about the economic, environmental and social impacts caused by its everyday activities. 
Globálna iniciatíva pre podávanie správ (GRI), ktorá je kľúčovým hráčom pri podpore tohto rozvoja a uverejňuje najbežnejšie uplatňované normy10, vymedzuje podávanie správ o udržateľnosti ako „správy o hospodárskych, environmentálnych a sociálnych vplyvoch spôsobených každodennou činnosťou spoločnosti alebo organizácie.
A sustainability report also presents the organization's values and governance model, and demonstrates the link between its strategy and its commitment to a sustainable global economy”11. 
Správa o udržateľnosti obsahuje aj hodnoty a model riadenia organizácie a preukazuje prepojenie medzi jej stratégiou a záväzkom k udržateľnému svetovému hospodárstvu“11.
Increasingly, companies’ sustainability reports take into account the SDGs12. 
spoločností o udržateľnosti sa v čoraz väčšej miere zohľadňujú ciele udržateľného rozvoja12.
07 Sustainability reporting developed in the private sector and is slowly spreading to the public sector, where reporting may be done by state-owned companies or government entities. 
07 Podávanie správ o udržateľnosti bolo zavedené v súkromnom sektore a pomaly preniká aj do verejného sektora, v ktorom môžu správy podávať štátom vlastnené podniky alebo vládne subjekty.
By identifying examples of the private sector, this review would like to show the development possibilities of sustainability reporting. 
Cieľom tohto preskúmania je ukázať možnosti rozvoja podávania správ o udržateľnosti, a to identifikovaním príkladov súkromného sektora.
In the private sector, various terms are used to refer to sustainability reporting: “reporting on non-financial information”; “corporate social responsibility (CSR) reporting”; “environment, social and governance (ESG) reporting”. 
V súkromnom sektore sa na podávanie správ o udržateľnosti používajú rôzne pojmy: „podávanie správ o nefinančných informáciách“; „podávanie správ o sociálnej zodpovednosti podnikov“, „podávanie správ v environmentálnej a sociálnej oblasti a v oblasti správy“.
It also forms part of “extended external reporting (EER)” or “integrated reporting”. 
Je tiež súčasťou „rozšíreného externého podávania správ (EER)“ alebo „integrovaného podávania správ“.
The term used throughout this review is “sustainability reporting”. 
V tomto preskúmaní sa používa pojem „podávanie správ o udržateľnosti“.
08 Despite the above-mentioned all-encompassing definition, sustainability reports in the private sector vary a lot, from reporting only on a selected environmental impact of a company, e.g. its use of water, to reporting on the more comprehensive integration of sustainability into its business processes as a whole, e.g. how climate-change reduces water availability and threatens its business model13. 
08 Napriek uvedenej všeobecnej definícii sa správy o udržateľnosti v súkromnom sektore veľmi líšia. Ide o správy, v ktorých sa informuje len o vybranom environmentálnom vplyve spoločnosti, napr. jej spotrebe vody, alebo správy o komplexnejšej integrácii udržateľnosti do obchodných procesov spoločnosti ako celku, napr. ako zmena klímy znižuje dostupnosť vody a ohrozuje jej obchodný model13.
Figure 2 illustrates these two perspectives: the impact an organisation can have on climate change with its operation and the impact climate change can have on business operations. 
Ilustrácia 2 znázorňuje tieto dve perspektívy: vplyv, ktorý môže mať organizácia na zmenu klímy prostredníctvom svojej činnosti, a vplyv, ktorý môže mať zmena klímy na podnikateľskú činnosť.
Figure 2 – Two perspectives of sustainability reports, taking the example of climate change14 9 Impact of organisation on Climate Change Impact of Climate Change on organisation Source: ECA, based on the Commission’s consultation document on the update of the non-binding guidelines on non-financial reporting. 
Ilustrácia 2 – Dve perspektívy správ o udržateľnosti na príklade zmeny klímy14 9 Vplyv organizácie na zmenu klímy Vplyv zmeny klímy na organizáciu Zdroj: EDA, na základe konzultačného dokumentu Komisie o aktualizácii nezáväzných usmernení týkajúcich sa podávania správ o nefinančných informáciách.
09 With directive 2014/95, the EU made reporting on non-financial information on certain minimum sustainability information obligatory for certain large companies (Box 2). 
09 Smernicou 2014/95 stanovila EÚ pre niektoré veľké spoločnosti povinnosť podávať správy o nefinančných informáciách v súvislosti s určitými minimálnymi informáciami o udržateľnosti (rámček 2).
As regards reporting in the public sector and by state-owned companies, examples can be found in certain Member States15(Box 3). 
Pokiaľ ide o vykazovanie verejných a štátom vlastnených podnikov, príklady možno nájsť v niektorých členských štátoch15(rámček 3).
10 Box 2 EU directive 2014/95 introduced a reporting obligation for certain large companies16 The current EU reporting obligations on sustainability related information apply to large public interest entities. 
10 Smernicou EÚ 2014/95 sa pre určité veľké spoločnosti zaviedla povinnosť podávania správ16 Súčasné povinnosti EÚ v oblasti podávania správ o informáciách týkajúcich sa udržateľnosti sa vzťahujú na veľké subjekty verejného záujmu.
In total, they concern approximately 7 400 listed companies, banks, insurance companies, and other entities identified by Member States17. 
Celkovo sa týkajú približne 7 400 kótovaných spoločností, bánk, poisťovní a iných subjektov určených členskými štátmi17.
Under the directive, these are generally large companies with over 500 employees. 
Podľa smernice ide vo všeobecnosti o veľké spoločnosti s viac ako 500 zamestnancami.
According to a 2017 study by GRI, CSR Europe, Accountancy Europe on the implementation of the directive, some Member States have widened the scope of the directive18. 
Podľa štúdie GRI, CSR Europe, Accountancy Europe z roku 2017 o vykonávaní smernice niektoré členské štáty rozšírili rozsah pôsobnosti smernice18.
For example, Sweden has lowered the threshold from 500 to 250 employees, and both Sweden and Denmark require all large companies to provide non-financial information statements. 
Napríklad Švédsko znížilo prahovú hodnotu z 500 na 250 zamestnancov a Švédsko aj Dánsko vyžadujú od všetkých veľkých spoločností, aby poskytovali výkazy s nefinančnými informáciami.
This is also the case for Spanish companies with a turnover of €2 billion and 4 000 employees. 
Platí to aj pre španielske spoločnosti, ktoré majú obrat 2 mld. EUR a 4 000 zamestnancov.
Some Member States apply the directive to state-controlled enterprises and large municipalities19. 
Niektoré členské štáty uplatňujú smernicu na štátom kontrolované podniky a veľké obce19.
Several Member States have specifically included pension funds and asset management companies20. 
Niekoľko členských štátov konkrétne zahrnulo dôchodkové fondy a správcovské spoločnosti20.
The United Kingdom and Luxembourg, which host the largest investment funds industries in the EU, have not taken this step. 
Spojené kráľovstvo a Luxembursko, v ktorých pôsobia najväčšie investičné fondy v EÚ, takéto opatrenie neprijali.
See paragraph 18 regarding the kinds of sustainability information being reported. 
Pozri bod 18 týkajúci sa druhov informácií o udržateľnosti, ktoré sa vykazujú.
Box 3 Sustainability reporting in Swedish state-owned companies Reporting on the impact sustainability has on their business and their impact on sustainability has been practiced by Swedish state-owned companies since 2008. 
Rámček 2 Podávanie správ o udržateľnosti vo švédskych štátom vlastnených spoločnostiach Švédske štátom vlastnené spoločnosti podávajú správu o vplyve udržateľnosti na ich podnikanie a o ich vplyve na udržateľnosť od roku 2008.
The 47 Swedish state-owned companies, with a combined value of €53.3 billion, are required to give information in their annual reports on financial and non-financial targets they have set, their performance and the way they address sustainability issues in general. 
47 švédskych štátom vlastnených spoločností s kombinovanou hodnotou vo výške 53,3 mld. EUR je povinných poskytovať informácie vo svojich výročných správach o finančných a nefinančných cieľoch, ktoré si stanovili, o ich výkonnosti a spôsobe, akým riešia otázky udržateľnosti vo všeobecnosti.
The states ownership policy 2017 states that state-owned companies “should analyse the global sustainability goals of Agenda 2030 to identify the goals which each company has an impact on and contributes to through its operations”. 
V politike týkajúcej sa štátneho vlastníctva z roku 2017 sa uvádza, že štátom vlastnené spoločnosti „by mali analyzovať globálne Rámček 3
10 The 2030 Agenda encourages governments to send voluntary national reports on their country ́s progress towards the SDGs to the UN. 
10 Agenda 2030 nabáda vlády, aby zasielali dobrovoľné národné správy o pokroku svojej krajiny pri plnení cieľov udržateľného rozvoja Organizácii spojených národov.
These reports should be on the country’s performance in implementing sustainable development. 
Tieto správy by mali vychádzať z výsledkov krajiny pri realizácii udržateľného rozvoja.
As of March 2019, 24 out of 28 EU Member States had provided such a report21. 
K marcu 2019 predložilo takúto správu 24 z 28 členských štátov21.
Reporting to the UN can also take place at EU level, and the Council and Parliament have asked the Commission to prepare a report for the UN22 (paragraph 56). 
Podávanie správ Organizácii Spojených národov môže byť aj na úrovni EÚ a Rada a Parlament požiadali Komisiu, aby pripravila správu pre OSN22 (bod 56).
11 Figure 3 provides an overview of the different levels of reporting on sustainable development. 
11 Ilustrácia 3 poskytuje prehľad rôznych úrovní podávania správ o udržateľnom rozvoji.
Figure 3 – Who can produce sustainability reports? 
Ilustrácia 3 – Kto môže vypracovať správy o udržateľnosti?
11 Source: ECA. 
Zdroj: EDA.
Reasons for reporting on sustainability 12 In the private sector, companies report on sustainability largely in response to investors, civil society and consumer demands. 
Dôvody na podávanie správ o udržateľnosti 12 Spoločnosti v súkromnom sektore podávajú správy o udržateľnosti vo veľkej miere v reakcii na požiadavky investorov, občianskej spoločnosti a spotrebiteľov.
The financial markets and investors are putting increasing pressure on companies to disclose sustainability-related risks. 
Finančné trhy a investori vyvíjajú čoraz väčší tlak na spoločnosti, aby zverejňovali riziká súvisiace s udržateľnosťou.
This is because sustainability risks are also increasingly regarded as financial risks. 
Je to preto, že riziká udržateľnosti sa čoraz viac považujú za finančné riziká.
For example, disclosing companies’ climate-related risks and opportunities allows investors to better value investments and assets, and to take business decisions more efficiently23. 
Napríklad zverejňovanie rizík a príležitostí súvisiacich so zmenou klímy umožňuje investorom lepšie oceňovať investície a aktíva a efektívnejšie prijímať obchodné rozhodnutia23.
13 Business and the public sector have differing driving forces – while businesses ultimately need to make profit, the public sector is concerned with providing public goods. 
13 Podniky a verejný sektor majú rôzne hnacie sily – zatiaľ čo podniky v konečnom dôsledku musia vytvárať zisk, verejný sektor sa zaoberá poskytovaním verejných statkov.
However, as stakeholder satisfaction is crucial for both, the motivations for and benefits of reporting can be similar in the private and public sector. 
Vzhľadom na to, že spokojnosť zainteresovaných strán je rozhodujúca pre obe strany, motivácia a výhody podávania správ môžu byť podobné v súkromnom i vo verejnom sektore.
Figure 4 illustrates the different motivations in relation with the two underlying purposes of reporting: (1) a tool for management, and (2) a tool to hold management or an organisation to account. 
V ilustrácii 4 sa poukazuje na rôzne motivácie vo vzťahu k dvom základným zámerom vykazovania: 1) nástroj na riadenie a 2) nástroj na vykazovanie zodpovednosti manažmentu alebo organizácie.
14 Overall, “public sector sustainability reporting provides a framework to link financial performance to the organisation’s use of, and impact on, the significant resources and relationships upon which it depends”24. 
14 Vo všeobecnosti „predkladanie správ o udržateľnosti vo verejnom sektore poskytuje rámec na prepojenie finančnej výkonnosti s tým, ako organizácia využíva významné zdroje a vzťahy, od ktorých závisí, a aký má na ne dosah“24.
By requiring the reporting of a public organisation’s key performance, it can increase transparency and accountability and offer guidance for governance and ethical behaviour 25. 12 
Požiadavka, aby verejná organizácia podávala správu o kľúčových výsledkoch, môže zvýšiť transparentnosť a zodpovednosť, ako aj poskytnúť usmernenia týkajúce sa riadenia a etického správania25. 12
Figure 4 – Internal and external motivations for sustainability reporting 13 Source: ECA What to include in sustainability reports and where to publish them 15 The key concept for deciding what to report is “materiality”. 
Čo zahrnúť do správ o udržateľnosti a kde ich uverejniť 15 Kľúčovým pojmom pri rozhodovaní o tom, čo sa má oznamovať, je „významnosť“.
Only “material” or important matters are expected to be published – therefore the information provided can vary significantly between organisations depending on their assessment of materiality. 
Očakáva sa, že sa uverejnia len „významné“ alebo dôležité skutočnosti, a preto sa poskytnuté informácie v jednotlivých organizáciách môžu výrazne líšiť v závislosti od posúdenia ich významnosti.
Compared to financial reporting, where materiality is defined in financial terms, in sustainability reporting the definition of materiality is more complex and sometimes less tangible (Box 4). 
V porovnaní s finančným výkazníctvom, kde sa významnosť vymedzuje z finančného hľadiska, vymedzenie významnosti je vo vykazovaní udržateľnosti zložitejšie a niekedy menej konkrétne (rámček 4).
16 Box 5 shows what non-financial reporting might mean in practice. 14 Box 4 Different definitions of materiality for financial and non-financial reporting For financial reporting, the EU defines “material” information as “the status of information where its omission or misstatement could reasonably be expected to influence decisions that users make on the basis of the financial statements of the undertaking. 
Rámček 4 Rôzne vymedzenia významnosti pre podávanie správ o finančných a nefinančných informáciách Pokiaľ ide o finančné vykazovanie, EÚ pojem „významná“ informácia vymedzuje ako „stav informácií, pri ktorom by sa mohlo odôvodnene predpokladať, že vynechanie alebo nesprávne uvedenie takejto informácie by ovplyvnilo rozhodnutia, ktoré používatelia prijímajú na základe účtovnej závierky daného podniku.
The materiality of individual items shall be assessed in the context of other similar items”26. 
Významnosť jednotlivých položiek sa posudzuje v kontexte ďalších podobných položiek”26.
In non-financial reporting, material information is information which is disclosed “to the extent necessary for an understanding of the [company’s] development, performance, position and impact of [its] activity”27. 
Pri podávaní správ o nefinančných informáciách sú významné informácie tie informácie, ktoré sa zverejňujú „v rozsahu potrebnom na pochopenie vývoja, výkonnosti, pozície [spoločnosti] a vplyvu [jej] činnosti“27.
According to GRI, sustainability reports should cover “aspects that: reflect the organization’s significant economic, environmental and social impacts; or substantively influence the assessments and decisions of stakeholders”28 – this means that the materiality of an organisation should additionally be evaluated with what stakeholders see as material for that organisation (e.g. view of investors). 
14 Podľa GRI by správy o udržateľnosti mali zahŕňať „aspekty, ktoré odrážajú významné hospodárske, environmentálne a sociálne vplyvy organizácie; alebo podstatne ovplyvňujú posúdenia a rozhodnutia zainteresovaných strán“28 – to znamená, že významnosť organizácie by sa mala dodatočne vyhodnotiť pomocou toho, čo zainteresované strany považujú za významné pre príslušnú organizáciu (napr. názor investorov).