natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the absence of such a template or more specific guidance on the nature and content of such a report, many different formats and approaches were developed, which did not always enable a clear overview of verification findings and conclusions. 
Keďže chýbal takýto vzor alebo konkrétnejšie usmernenia o povahe a obsahu takejto správy, vypracovalo sa veľa rozdielnych formátov a prístupov, ktoré nie vždy umožnili získať jasný prehľad o ziste‐ niach a záveroch plynúcich z overenia.
52 The Court found that the evidence available at the Competent Authority on the correct performance of the verification was sometimes insufficient or unclear68. 
52 Dvor audítorov zistil, že dôkazy, ktoré boli k dispozícii v príslušnom orgáne v súvislosti so správnym výkonom overovania, boli niekedy nedostatočné alebo nejasné68.
For example, there were limited descriptions of certain verification findings, and a lack of follow-up on previous year’s findings or results from remedial actions. 
Napríklad k niektorým zisteniam overovania boli obmedzené opisy a nedostatočná kontrola prijatia opatrení na základe zistení z predchá‐ dzajúcich rokov alebo nedostatočné výsledky nápravných opatrení.
In most of the selected Member States, evidence could not be obtained of actions by the Competent Authorities prompted by repeated reporting of findings. 
Vo väčšine vybraných členských štátov nebolo možné získať dôkazy o opat‐ reniach, ktoré prijali príslušné orgány v dôsledku opakovaného podávania správ o zisteniach.
Such repeated findings were for example related to not applying the required detail in the emissions calculations, not calibrating measurement or weighing devices at the required intervals or not using a laboratory with the correct accreditation. 
Takéto opakované zistenia súviseli napríklad s tým, že vo výpočtoch emisií nebol použitý po‐ žadovaný údaj, nenastavili sa meracie alebo vážiace zariadenia na požadova‐ né intervaly alebo sa nevyužívalo la‐ boratórium so správnou akreditáciou.
The Court found cases in most Member States where verifiers’ findings were repeated from year to year, without adequate information on the reasons, background or follow-up. 
Dvor audítorov vo väčšine krajín zistil prípady, keď sa zistenia overovateľov opakovali z roka na rok bez toho, aby sa uviedli náležité informácie o dôvo‐ doch, súvislostiach alebo následnej kontrole.
However, the Court also identified many cases in most Member States where verifiers reported no findings at all, despite the complexity and size of individual installations or the relatively low level of experience with emissions monitoring and reporting under the EU ETS. 
Vo väčšine členských štátov však Dvor audítorov identifikoval aj mnohé prípady, keď overovatelia nevy‐ kázali žiadne zistenia, napriek zloži‐ tosti a veľkosti jednotlivých zariadení alebo pomerne nízkej miere skúseností s monitorovaním emisií a podávaním správ v rámci EU ETS.
Box 7 provides further detail on these findings. 
V rámčeku 7 sa nachádzajú ďalšie spresnenia k týmto zisteniam.
67 Decision 2007/589/EC. 
67 Rozhodnutie 2007/589/ES.
68 The Court also found that none of the selected Member States used the possibility — provided by the guidelines — for Competent Authorities to evaluate the work of the verifiers by requesting and reviewing their internal verification reports. 
68 Dvor audítorov taktiež zistil, že žiaden z vybraných členských štátov nevyužil možnosť, ktorú mu poskytovali usmernenia, aby príslušné orgány vyhodnotili prácu overovateľov tak, že si vyžiadajú a preveria ich interné správy o overovaní.
This is further explained in paragraphs 53 to 57. 
Táto otázka sa ďalej vysvetľuje v bodoch 53 až 57.
Observations 35 Examples of lack of consistency in the reporting of verification findings Germany applies a highly automated and standardised electronic system for submitting verified annual emissions reports. 
Pripomienky 35 Príklady nedostatočnej konzistentnosti predkladania správ o overovaní Nemecko používa vysoko automatizovaný a štandardizovaný elektronický systém na predkladanie overených výročných správ o emisiách.
This provided a clear view of the results of the verification work and the actual opinion of the verifier on the emissions figures, but did not provide detailed information on the methodology used and work performed by the verifiers. 
Tento systém umožnil získať jasný prehľad o výsledkoch overovania a samotnom stanovisku overovateľa k údajom o emisiách, ale neposkytol podrobné informácie o použitej metodike a práci, ktorú vykonali overovatelia.
Moreover, the forms did not have specific text fields in the verifiers’ section requiring the verifiers to list recommendations for improvements or to provide specific follow-up on findings and comments from previous year. 
Okrem toho formuláre neobsahovali špecifické textové polia v časti pre overo‐ vateľov, v ktorých by overovatelia museli uviesť odporúčania na zlepšenie alebo vykonať osobitnú kontrolu prijatia opatrení na základe zistení a pripomienok z predchádzajúceho roka.
In France, the Competent Authority received a declaration of reasonable assurance on the annual emissions report from verifiers. 
Vo Francúzsku dostal príslušný orgán od overovateľov vyhlásenie o primeranej istote týkajúce sa výročnej správy o emisiách.
In these declarations, the verifiers note their comments and issues of non-conformity. 
V týchto vyhláseniach overovatelia zaznamenávajú svoje pripomienky a otázky ohľadom nesúladu.
However, the audit found that some verifiers never reported any issues in their declarations even if the internal verification reports contained findings, and that the content of the declaration of assurance varied between verifiers. 
Pri audite sa však zistilo, že niektorí overovatelia vo svojich vyhláseniach nikdy nepodali správu o žiadnych otázkach, dokonca ani vtedy, keď interné správy o overovaní obsahovali zistenia. Rovnako sa zisti‐ lo, že obsah vyhlásenia o vierohodnosti sa líšil medzi jednotlivými overovateľmi.
A high level of standardisation is therefore achieved in the reporting chain. 
V re‐ ťazci podávania správ sa teda dosahuje vysoká úroveň štandardizácie.
However, the Court noted that in the majority of cases verifiers reported no findings. 
Dvor audítorov však zaznamenal, že vo väčšine prípadov overovatelia nevykázali žiadne zistenia.
This contrasted with the example of the UK, where in the majority of cases verifiers reported findings. 
Bolo to v rozpore s príkladom Spojeného kráľovstva, kde overovatelia vo väčšine prípadov podali správu o zisteniach.
In one case in Italy, a verifier reported many findings for the first 3 years. 
V jednom prípade v Taliansku overovateľ vykázal veľa zistení za prvé tri roky.
The documentation did not show how and whether all issues were resolved or whether the Competent Authority had intervened. 
V dokumentácii nebolo preuká‐ zané, ako a či sa vyriešili všetky otázky alebo či zakročil príslušný orgán.
However, for reporting year 2011 the operator contracted a new verifier which did not report any findings for that year. 
Prevádzkovateľ za rok predkladania správ 2010 uzavrel zmluvu s novým overovateľom, ktorý za príslušný rok nepodal žiadnu správu o zisteniach.
In Poland, the Competent Authority uses an electronic database to cross-check reported emissions, but does not follow up findings, if any, reported in verifiers’ opinion statements. Box 7 
V Poľsku používa príslušný orgán elektronickú databázu na krížovú kontrolu vykázaných emisií, ale nevykoná‐ va následnú kontrolu prípadných zistení, ktoré sú predložené v stanoviskách overovateľov. Rámček 7
Observations 36 The quality of the work performed by verifiers was not sufficiently controlled 53 The EU ETS directive and the associated guidelines for monitoring and reporting in phase II did not introduce clear-cut requirements for accreditation of independent verifiers or for quality control on the work performed by verifiers. 
Pripomienky 36 Kvalita práce overovateľov nebola dostatočne kontrolovaná 53 V smernici EU ETS a súvisiacich usmer‐ neniach na monitorovanie a podávanie správ vo fáze II sa neuvádzali jasné požiadavky na akreditáciu nezávis‐ lých overovateľov alebo na kontrolu kvality práce overovateľov.
The directive specified the minimum competency requirements for verifiers, and the MRG included definitions of ‘verifier’ and ‘accreditation’ and requested Member States to consider respective guidance issued by the European Cooperation for Accreditation (EA)69. 
V smernici sa stanovili minimálne požiadavky na odbornú spôsobilosť overovateľa a v usmerneniach na monitorovanie a podávanie správ boli vymedzené pojmy „overovateľ“ a „akreditácia“. Podľa týchto usmernení mali členské štáty povinnosť zohľadniť príslušné po‐ kyny vydané Európskou spoluprácou v oblasti akreditácie (EA)69.
The MRG also provided the possibility for Competent Authorities and accreditation bodies to evaluate the verifiers’ internal verification report70. 
V usmerne‐ niach na monitorovanie a podávanie správ bola pre príslušné orgány a akre‐ ditačné orgány stanovená možnosť hodnotiť internú správu o overovaní, ktorú vypracovali overovatelia70.
Member States had significant discretion in these areas, which was not conducive to the effective implementation of the guidelines. 
Členské štáty mali v týchto oblastiach značné rozhodovacie právomoci, čo neviedlo k účinnému vykonávaniu usmernení.
Operators did not therefore face the same requirements throughout the EU, and assurance obtained from verification activities was reduced. 
Prevádzkovatelia preto nemali rovnaké požiadavky v rámci EÚ a uistenie získané z overovania bolo znížené.
54 All Member States selected for the audit operated some form of accreditation or recognition of verifiers for the purpose of creating pools of approved verifiers that could be contracted by the operators. 
54 Všetky členské štáty vybrané na audit mali nejakú formu akreditácie ale‐ bo uznávania overovateľov s cieľom vytvoriť skupiny schválených overo‐ vateľov, s ktorými by prevádzkovatelia mohli uzavrieť zmluvu.
In Italy, the recognition of verifiers was performed by the national Competent Authority. 
V Taliansku vykonával schvaľovanie overovateľov príslušný vnútroštátny orgán.
It established a list of 23 recognised verifiers for the EU ETS in Italy, but did not perform periodic quality assessments or surveillance on their work. 
Tento orgán zostavil zoznam 23 uznaných overovateľov pre EU ETS v Taliansku, ale nevykonával pravidelné hodno‐ tenia kvality alebo dohľad nad ich prácou.
This model is discontinued in phase III. 
Tento model je vo fáze III prerušený.
In other Member States audited, the accreditation or recognition was issued by an existing accreditation or recognition body. 
V ďalších kontrolovaných členských štátoch vydával akreditáciu alebo uznávanie existujúci akreditačný orgán alebo orgán pre uznávanie.
55 The Court found that Competent Authorities in the selected Member States relied heavily on the work performed by verifiers to obtain assurance regarding the annual emissions reports. 
55 Dvor audítorov zistil, že príslušné orgá‐ ny vo vybraných členských štátoch sa pri získavaní istoty ohľadom výročných správ o misiách vo veľkej miere spo‐ liehali na prácu overovateľov.
However, none of the Member States’ Competent Authorities performed specific controls of the quality and substance of the verification reports and associated documents, as they considered this to be the responsibility of the accreditation bodies. 
Žiaden z príslušných orgánov členských štátov však nevykonal osobitné kontroly kvality a obsahu správ o overovaní a súvisiacich dokumentov, pretože sa domnievali, že za to nesú zodpoved‐ nosť akreditačné orgány.
Similarly, none of the selected Member States used the possibility provided by the guidelines to request verifiers’ internal verification reports71 and use these to evaluate their work. 
Podobne žiaden z vybraných členských štátov nevyužil možnosť ustanovenú v usmer‐ neniach vyžiadať si od overovateľov interné správy o overovaní71 a použiť ich na vyhodnotenie ich práce.
56 Moreover, in three (Germany, Poland, United Kingdom) out of five Member States visited, where verifiers were accredited by an independent body, there was a lack of coordination or regular exchanges of information between the Competent Authorities and the accreditation bodies concerning the completeness and quality of verification reports and the assurance that could be derived from those. 
56 Okrem toho v troch členských štátoch (Nemecko, Poľsko, Spojené kráľovstvo) z piatich kontrolovaných členských štátov, v ktorých overovateľov uzná‐ val nezávislý orgán, príslušné orgány a akreditačné orgány dostatočne nespolupracovali ani si pravidelne nevymieňali informácie týkajúce sa úplnosti a kvality správ o overovaní a istote, ktorú by bolo možné získať.
The Court notes that only Competent Authorities had direct and full access to verified annual emissions reports submitted to them. 
Dvor audítorov poznamenáva, že len príslušné orgány mali priamy a úplný prístup k overeným výročným správam o emisiách, ktoré im boli predložené.
The Court considers that the findings presented above were in part due to the lack of provisions on accreditation and (quality) control activities in the EU ETS framework and the absence of an obligation for Competent Authorities to engage in reviews of the work done by verifiers during phase II of the EU ETS. 
Dvor audítorov sa domnieva, že vyššie prezentované zistenia vznikli sčasti pre nedostatok ustanovení o akreditácii a činností na zabezpečenie kontroly (kvality) v rámci EU ETS a pre chýba‐ júcu povinnosť príslušných orgánov zapojiť sa do previerok práce overova‐ teľov počas fázy II EU ETS.
69 The European cooperation for Accreditation or EA is an association of national accreditation bodies in Europe that are officially recognised by their national governments to assess and verify — against international standards — organisations that carry out evaluation services such as certification, verification, inspection, testing and calibration (also known as conformity assessment services) (http://www. european-accreditation.org/ about-us). 
69 Európska spolupráca v oblasti akreditácie alebo EA je združenie vnútroštátnych akreditačných orgánov v Európe, ktoré sú oficiálne uznané vládami jednotlivých členských štátov na hodnotenie a overenie (vzhľadom na medzinárodné normy) organizácií, ktoré poskytujú hodnotiace služby, ako je certifikácia, overovanie, inšpekcie, testovanie a kalibrácia (tiež známe ako služby posudzovania zhody (http://www. european‐accreditation.org/ about‐us).
70 Commission Decision 2007/589/EC, section 10.4.2(d), see also Box 4. 
70 Rozhodnutie Komisie 2007/589/ES, oddiel 10.4.2 písm. d), pozri tiež rámček 4.
71 See Box 4 for more background information. 
71 Viac základných informácií sa uvádza v rámčeku 4.
Observations 37 57 In addition there was no rotation policy in force in any of the Member States to strengthen the independence and impartiality of verifiers. 
Pripomienky 37 57 Okrem toho ani v jednom členskom štáte sa neuplatňovalo pravidlo rotácie na posilnenie nezávislosti a nestran‐ nosti overovateľov.
In France and Poland, the Court identified cases in which verifiers were not only involved in verification of the emissions reports, but also in developing the monitoring plan for the same installation or other related activities (such as inspections of installations for the Competent Authority) which could lead to a conflict of interest. 
Vo Francúzsku a v Poľsku Dvor audítorov identifikoval prípady, v ktorých boli overovatelia zapojení nielen do overovania správ o emisiách, ale aj do vypracovania plánu monitorovania pre rovnaké zariadenie alebo iných súvisiacich činností (napríklad inšpekcie zariadení pre príslušný orgán), čo by mohlo viesť ku konfliktu záujmov.
Their annual reports on important aspects of the application of the directive should be submitted to the Commission. 
Ich výročné správy o významných aspektoch uplatňovania smernice by sa mali predkladať Komi‐ sii.
In addition to this mandatory annual reporting, the Court considers that Member States should inform the public at large of the national implementation of the EU ETS and its results. 
Dvor audítorov domnieva, že k po‐ vinnosti každoročne prekladať správy by členským štátom mala pribudnúť povinnosť informovať širokú verejnosť o uplatňovaní systému EU ETS a jeho výsledkoch v rámci členských štátov.
62 The Court found that Italy did not produce and submit to the Commission the required Article 21 reports for 2010, 2011 and 2012 and that France only produced the report for 2012 after the Court requested it. 
62 Dvor audítorov zistil, že Taliansko nevypracovalo a nepredložilo Komisii správy za rok 2010, 2011 a 2012 tak, ako sa to vyžaduje podľa článku 21, a že Francúzsko predložilo správu za rok 2012 až po tom, čo ho Dvor audítorov o to požiadal.
72 Integrated Pollution Prevention and Control (until 2013), based on Directive 2008/1/EC of the European Parliament and of the Council of 15 January 2008 concerning integrated pollution prevention and control (OJ L 24, 29.1.2008, p. 
Členské štáty mali nedostatky v podávaní správ o uplatňovaní EU ETS 72 Integrovaná prevencia a kontrola znečisťovania (do roku 2013) na základe smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/1/ES z 15. januára 2008 o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia (Ú. v.
8), replaced by Directive 2010/75/EU of the European Parliament and of the Council of 24 November 2010 on industrial emissions (OJ L 334, 17.12.2010, p. 
8) nahradenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2010/75/EÚ z 24. novembra 2010 o priemyselných emisiách (Ú. v.
73 In the UK, the percentage inspection rate of installations reduced from approximately 5%atthestartofphaseIIin 2008, to approximately 1 % at the end of phase II in 2012. 
73 V Spojenom kráľovstve sa percentuálna miera inšpekcií v zariadeniach znížila z približne 5 % na začiatku fázy II v roku 2008 na približne 1 % na konci fázy II v roku 2012.
Observations 38 63 As regards other types of reporting to inform the public of the national implementation of the EU ETS, Germany and Spain produced extensive annual reports on the EU ETS, including trend and sector analyses of emissions and compliance figures. 
Pripomienky 38 63 Pokiaľ ide o iné druhy správ s cieľom informovať verejnosť o vykonávaní EU ETS v členských štátoch, Nemecko a Španielsko vypracovali rozsiahle vý‐ ročné správy o EU ETS vrátane analýz emisií a údajov o dodržiavaní súladu podľa trendov a jednotlivých sektorov.
However, Greece, France and Italy provided little specific public reporting on the national implementation and results of the EU ETS. 
Grécko, Francúzsko a Taliansko však predložili širokej verejnosti málo správ ohľadom vykonávania a výsledkov EU ETS v jednotlivých členských štátoch.
The United Kingdom produced an annual national report on the EU ETS only until 2010. 
Spojené kráľovstvo predkladalo výroč‐ nú vnútroštátnu správu o EU ETS len do roku 2010.
There were gaps in the Commission’s guidance and monitoring of Member States’ implementation during phase II of the EU ETS The Commission’s assessment of phase II NAPs lacked transparency 65 For phases I and II of the EU ETS, the Member States developed National Allocation Plans stating the total quantity of allowances they intended to allocate to operators. 
Hodnotenie národných alokačných plánov vo fáze II zo strany Komisie nebolo transparentné 65 Členské štáty vypracovali vo fáze I a II EU ETS národné alokačné plány, v kto‐ rých uvádzali celkové množstvo kvót, ktoré plánovali prideliť prevádzkova‐ teľom.
The Commission developed specific guidance for this75. The guidance included descriptions of the main criteria that drive emissions trends, such as GDP growth and carbon intensity, and ways to assess Member States’ reduction potential. 
Komisia k tomu vypracovala špecifické usmernenia75, ktoré obsa‐ hovali opisy hlavných kritérií, ktorými sa riadia emisné trendy, napr. rast HDP a uhlíková náročnosť, ako aj spôso‐ by hodnotenia potenciálu členských štátov na zníženie.
Based on the reduction potential and the emissions of an appropriate base year, an indicative cap could be calculated. 
Na základe poten‐ ciálu na zníženie a emisií v príslušnom základnom roku sa dalo vypočítať indikatívne obmedzenie.
66 After it had approved the first batch of ten phase II NAPs, the Commission issued a communication76 in 2006 in which it explained that it used the methodology presented in the European Energy and Transport Trends to 2030 — update 200577 as the basis for carbon intensity and economic growth figures needed for calculating the emission caps. 
66 Komisia po tom, čo schválila prvú sériu desiatich národných alokačných plánov pre fázu II, vydala oznámenie76 v roku 2006, v ktorom vysvetlila, že ako základ pre údaje o uhlíkovej nároč‐ nosti a hospodárskom raste potrebné na výpočet emisných stropov použila metodiku prezentovanú v dokumente s názvom „Európska energetika a do‐ prava, trendy do roku 2030“ aktuali‐ zovanom v roku 200577.
The results of this report were derived with the PRIMES-model78, developed by the University of Athens. 
Výsledky tejto správy vychádzali z modelu PRIMES78, vypracovaného univerzitou v Aténach.
However, this assessment method was not communicated in advance (i.e. in the NAP guidelines) to the Member States. 
Táto metóda hodnotenia však člen‐ ským štátom nebola vopred oznáme‐ ná (t. j. v usmerneniach k národným alokačným plánom).
74 Articles 9, 14, 19, 20, 21 and 30 of the EU ETS directive. 
74 Články 9, 14, 19, 20, 21 a 30 smernice EU ETS.
75 COM(2005) 703 final of 22 December 2005. 
75 COM(2005) 703 final z 22. decembra 2005.
76 COM(2006) 725 final of 29.11.2006. 
76 COM(2006) 725 final z 29.11.2006.
77 Prepared by the DG Transport and Energy service of the Commission, based on the PRIMES-model. 
77 Pripravil útvar GR Komisie pre dopravu a energetiku na základe modelu PRIMES.
78 European Energy and Transport Trends to 2030 — update 2005, prepared by the Institute of Communication and Computer Systems of National Technical University of Athens (ICCS-NTUA), Greece for the Commission. 
78 Dokument „Európska energetika a doprava, trendy do roku 2030“, aktualizovaný v roku 2005, pripravil Inštitút komunikácie a počítačových systémov Národnej technickej univerzity v Aténach, Grécko, pre Komisiu.
PRIMES-model is a general purpose model; it is conceived for projections to the future, scenario building and policy impact analysis. 
Model PRIMES je všeobecný účelový model; je skoncipovaný na projekcie do budúcnosti, vytváranie scenárov a analýzu dosahu politiky.
The model considers energy demand and supply technologies and pollution abatement technologies. 
Tento model zohľadňuje technológie dopytu po energii a ponuky energie a technológie na zmiernenie znečistenia.
The system reflects considerations about market economics, industry structure, energy/ environmental policies and regulation, which are conceived so as to influence market behaviour of energy system agents ( https:// ec.europa.eu/energy/sites/ ener/files/documents/ trends_to_2030_ update_2005.pdf). 
Tento systém odzrkadľuje úvahy o trhovej ekonomike, štruktúre priemyslu, energetických/ environmentálnych politikách a regulácii, ktoré sú vytvorené tak, aby ovplyvnili správanie agentov energetického systému (https://ec.europa.eu/ energy/sites/ener/files/ documents/trends_to_2030_ update_2005.pdf)
Observations 39 67 The Court found that the Commission had not been transparent in the decision to use the PRIMES-model as a basis for calculating the phase II caps and 2005 as the base year for these calculations, as Member States had set out to develop their NAPs based on the available NAP guidance without any mention of the PRIMES-model. 
Pripomienky 39 67 Dvor audítorov zistil, že rozhodnutie Komisie používať model PRIMES ako základ na výpočet stropov vo fáze II a rok 2005 ako základný roku pre tieto výpočty nebolo transparentné, keďže členské štáty sa rozhodli vypracovať svoje národné alokačné plány na zákla‐ de dostupných usmernení k národným alokačným plánom bez akejkoľvek zmienky o modeli PRIMES.