natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Commission will continue to provide assistance to national authorities, but differences in interpretation are unlikely to disappear completely. 
Komisia bude vnútroštátnym orgánom naďalej poskytovať pomoc, úplné odstránenie rozdielov vo výklade však nie je pravdepodobné.
The low number of fraudulent irregularities reported by some Member States can be due to many variables, such as the level of controls of EU funds or the proportion of EU funds as compared to the total public investment in that Member State. 
Príčinou nízkeho počtu podvodných nezrovnalostí oznámených niektorými členskými štátmi môže byť množstvo premenných, ako je miera kontroly finančných prostriedkov EÚ alebo podiel finančných prostriedkov EÚ v porovnaní s celkovými verejnými investíciami v tomto členskom štáte.
The under-reporting by France is known to the Commission and has already been pointed out in previous PIF Reports, which contained specific recommendations to this Member State (among others). 
Nedostatočné oznamovanie zo strany Francúzska je Komisii známe aKomisia už na to upozorňovala v predchádzajúcich správach o ochrane finančných záujmov, ktoré obsahovali osobitné odporúčania pre tento členský štát (medzi inými).
See also Commission replies to paragraphs 47-48 and 53-54 above. 
Pozri aj odpovede Komisie na body 47 – 48 a 53 – 54.
Common Commission reply to paragraphs 56 and 57: Fraud detection rate measures the financial impact of detected and reported fraudulent irregularities on the payments. 
Spoločná odpoveď Komisie na body 56 a 57: Mierou odhalených podvodov sa meria finančný vplyv odhalených a oznámených podvodných nezrovnalostí týkajúcich sa platieb.
Despite mentioned shortcomings, of which the Commission is fully aware, IMS is the only tool that allows the analysis of fraud detected and reported by the Member States on EU scale. 
Napriek uvedeným nedostatkom, ktoré si Komisia plne uvedomuje, je systém riadenia nezrovnalostí jediným nástrojom, ktorý umožňuje analýzu podvodov odhalených a oznámených členskými štátmi na úrovni EÚ.
Based on these analyses and taking into account the known limitations of the system, the Commission draws specific conclusions as regards risks linked to specific policy areas and in relation to the detection efforts and the reporting behaviour of the Member States. 
Na základe týchto analýz a s prihliadnutím na známe obmedzenia systému Komisia vyvodzuje osobitné závery, pokiaľ ide o riziká spojené s konkrétnymi oblasťami politiky a v súvislosti s úsilím členských štátov v oblasti odhaľovania a ich správaním vo vzťahu k oznamovaniu.
In the framework of its revised Anti-Fraud Strategy, while relying on an improved IMS, the Commission is also aiming at enhancing its analysis based on additional elements, in particular by developing country profiles to better understand differences in detection and reporting among Member States. 
V rámci svojej revidovanej stratégie pre boj proti podvodom sa Komisia, ktorá sa bude spoliehať na zlepšený systém riadenia nezrovnalostí, zameriava aj na posilnenie svojej analýzy založenej na doplňujúcich prvkoch, najmä vypracovaním profilov krajín na lepšie pochopenie rozdielov medzi členskými štátmi v oblasti odhaľovania a oznamovania.
As already indicated in relation to the ECA Special Report 01/2019, the absence of a strong correlation between reported fraud detection rates and perception of corruption should not be over-emphasised. 
01/2019, absencia silného vzájomného vzťahu medzi oznámenými mierami odhalených podvodov a vnímaním korupcie by sa nemala neprimerane zdôrazňovať.
Corruption is one of the many modi operandi through which fraud against the EU budget is perpetrated. 
Korupcia je jedným z mnohých spôsobov, akými sa páchajú podvody proti rozpočtu EÚ.
In its 2014 PIF report the Commission carried out a mapping exercise of national obligations10. 
Komisia v správe o ochrane finančných záujmov za rok 2014 zmapovala vnútroštátne povinnosti10.
In 2014, only four Member States (UK, Ireland, Sweden and Denmark) specified in their replies to the questionnaire on the specific part of ‘Article 325 TFEU Report’, that they did not have an obligation for public officials to inform prosecution/law enforcement of potential cases of fraud11. 
V roku 2014 len štyri členské štáty (Spojené kráľovstvo, Írsko, Švédsko a Dánsko) vo svojich odpovediach na dotazník o osobitnej časti „správy podľa článku 325 ZFEÚ“ uviedli, že nemajú povinnosť verejných činiteľov informovať o potenciálnych prípadoch podvodu prokuratúru/orgány presadzovania práva11.
10 The regulation establishing the EPPO already provides a reporting duty for all competent authorities (Article 24), and this will include managing authorities when the EPPO has been set up (by November 2020 at the earliest). 
V nariadení o zriadení Európskej prokuratúry sa už stanovuje oznamovacia povinnosť všetkých príslušných orgánov (článok 24) a po zriadení Európskej prokuratúry (najskôr do novembra 2020) to bude zahŕňať riadiace orgány.
In Greece, each managing authority is obliged to inform the AFCOS of each case of suspected fraud and, in this context, an AFCOS liaison person has been appointed within each managing authority. 
V Grécku má každý riadiaci orgán povinnosť informovať koordinačný útvar pre boj proti podvodom o každom prípade podozrenia z podvodu a v tejto súvislosti bola v rámci každého riadiaceho orgánu menovaná styčná osoba pre koordinačný útvar pre boj proti podvodom.
At the same time, a prosecutor has been seconded to the Greek AFCOS office. 
Do gréckej kancelárie koordinačného útvaru pre boj proti podvodom bol zároveň vyslaný prokurátor.
The Commission will monitor whether this set-up ensures effective communication between the managing authorities and the AFCOS. 
Komisia bude monitorovať, či sa týmto nastavením zabezpečuje účinná komunikácia medzi riadiacimi orgánmi a koordinačným útvarom pre boj proti podvodom.
In Spain, officials working in public administrations are obliged by national law to report all suspected cases of fraud. 
VŠpanielsku sú úradníci pracujúci vo verejnej správe podľa vnútroštátneho práva povinní oznamovať všetky prípady podozrenia z podvodu.
The Commission is of the opinion that the analysis of the reasons for rejection of a potential fraudulent case by the competent authority is a shared responsibility. 
Komisia zastáva názor, že analýza dôvodov zamietnutia potenciálneho prípadu podvodu príslušným orgánom patrí do spoločnej zodpovednosti.
Services analysing and investigating these cases should offer feedback to managing authorities on the research carried out and the reasons not to open an investigation. 
Útvary, ktoré analyzujú a vyšetrujú tieto prípady, by mali riadiacim orgánom poskytnúť spätnú väzbu, pokiaľ ide o uskutočnené skúmanie a dôvody pre nezačatie vyšetrovania.
AFCOS could play a larger role in this context to ensure a better coordination between the managing authorities and the prosecutor. 
V tejto súvislosti by mohol väčšiu úlohu zohrávať koordinačný útvar pre boj proti podvodom s cieľom zabezpečiť lepšiu koordináciu medzi riadiacimi orgánmi a prokurátorom.
For example, arrangements of this kind exist in Bulgaria (see the latest annual action plan, adopted on 24 January 2019 - http://www.afcos.bg/bg/node/227) and in Greece (where the complaints management system involves the AFCOS). 
11 http://www.afcos.bg/bg/node/227) a v Grécku (kde je koordinačný útvar pre boj proti podvodom zapojený do systému vybavovania sťažností).
The Commission and Member States have to in the first instance protect the EU budget. 
Komisia a členské štáty musia v prvom rade chrániť rozpočet EÚ.
This is effective through for example, withdrawal of affected expenditure from the EU co-funded programme by the programme authorities. 
Uskutočňuje sa to napríklad tak, že orgány poverené vykonávaním programu stiahnu dotknuté výdavky programu spolufinancovaného zprostriedkov EÚ.
However, the judicial proceeding may continue at national level and the recovery from perpetrators will take time, depending on the outcome of this judicial proceeding, which can take several years to be finalised. 
Súdne konanie na vnútroštátnej úrovni však môže pokračovať a vymáhanie od páchateľov bude trvať určitý čas v závislosti od výsledku tohto súdneho konania, ktorého dokončenie môže trvať niekoľko rokov.
It is therefore, from a point of view of administrative efficiency and legal security of the EU budget, preferable to have the concerned amounts withdrawn immediately from the co-funded operational programme, while the Member State will follow up at national level the required judicial proceedings. 
Z pohľadu administratívnej účinnosti a právnej istoty rozpočtu EÚ sa preto uprednostňuje okamžité stiahnutie dotknutých súm zo spolufinancovaného operačného programu, pričom členský štát na vnútroštátnej úrovni vykoná následné činnosti v nadväznosti na súdne konanie.
Moreover, the Commission has no legal means to force Member States to enter into such judicial proceedings or to recover funds from the perpetrator once expenditure has been withdrawn and, consequently, no longer forms part of the EU co-funded programme. 
Komisia navyše nemá nijaké právne prostriedky ako donútiť členské štáty, aby vstúpili do takéhoto súdneho konania alebo vymáhali finančné prostriedky od páchateľov po stiahnutí výdavkov, ktoré už preto netvoria súčasť programu spolufinancovaného z prostriedkov EÚ.
Common Commission reply to paragraphs 63, 64 and Box 3: The Commission regularly reminds the Member States of their obligations regarding the possible horizontal implications of a single fraud case identified, based on the guidance note on fraud risk assessment, section 4.4. 
Spoločná odpoveď Komisie na body 63, 64 a rámček 3: Komisia členským štátom pravidelne pripomína ich povinnosti týkajúce sa možných horizontálnych dôsledkov jedného zisteného prípadu podvodu na základe usmernenia oposudzovaní rizika podvodov, časť 4.4.
Some Member States indeed assess the implications of potential fraud cases on their systems and apply corrective measures. 
Niektoré členské štáty skutočne posudzujú dôsledky potenciálnych prípadov podvodu na ich systémy a uplatňujú nápravné opatrenia.
Common Commission reply to paragraphs 66 and 67: According to the current provisions of Regulation 883/2013, the role of AFCOSs is to facilitate effective cooperation and exchange of information with OLAF. 
Spoločná odpoveď Komisie na body 66 a 67: Podľa súčasných ustanovení nariadenia č. 883/2013 úlohou koordinačných útvarov pre boj proti podvodom je uľahčovanie účinnej spolupráce a výmeny informácií s úradom OLAF.
However, the organisation and powers of AFCOSs are left for the decision of each Member State. 
Organizácia a právomoci koordinačných útvarov pre boj proti podvodom sa však ponechávajú na rozhodnutí jednotlivých členských štátov.
Since Regulation 883/2013 relates to OLAF's investigations, the role of AFCOSs, as defined in Article 3(4) is limited to investigative cooperation and does not require including tasks such as monitoring of fraud reporting or coordinating the work of all the parties involved at the national level. 
883/2013 sa týka vyšetrovaní úradu OLAF, úloha koordinačných útvarov pre boj proti podvodom ako sa vymedzuje v článku 3 ods. 4 je obmedzená na spoluprácu v oblasti vyšetrovania a nevyžaduje sa v nej zahrnutie takých úloh ako monitorovanie oznamovania podvodov alebo koordinácia činnosti všetkých zúčastnených strán na vnútroštátnej úrovni.
The Commission, however, could support expanding the role of AFCOSs. 
Komisia by však mohla podporiť rozšírenie úlohy koordinačných útvarov pre boj proti podvodom.
The Commission issued a Guidance Note in 2013, shortly after the entry into force of Regulation 883/2013, encouraging Member States to consider a possible broader role for the AFCOS, by entrusting them also with other anti-fraud tasks. 
Komisia vydala v roku 2013, krátko po nadobudnutí účinnosti nariadenia č. 883/2013, usmernenie, ktorým sa členské štáty podporujú v tom, aby zvážili možnosť rozšírenia úlohy koordinačných útvarov pre boj proti podvodom tým, že sa poveria aj inými úlohami v oblasti boja proti podvodom.
It was intended to support the Member States in the setting up of their AFCOS in the period 2013-2014 and was not binding upon the Member States. 
Účelom usmernenia bolo podporiť členské štáty v zriaďovaní koordinačných útvarov pre boj proti podvodom v období rokov 2013 – 2014 a usmernenie nebolo pre členské štáty záväzné.
The evaluation of the OLAF Regulation showed that the creation of the AFCOSs had brought about a clear improvement in the cooperation and exchange of information between OLAF and the Member States, but it has also identified room for further improvement. 
Z hodnotenia nariadenia o úrade OLAF vyplynulo, že vytvorenie koordinačných útvarov pre boj proti podvodom prinieslo jasné zlepšenie v oblasti spolupráce a výmeny informácií medzi úradom OLAF a členskými štátmi, bol však zistený aj priestor na ďalšie zlepšenie.
While the diversity of AFCOSs was acknowledged, there were diverging views (notably among the AFCOSs themselves) on the need to further align their role and powers. 
Zatiaľ čo rozmanitosť koordinačných útvarov pre boj proti podvodom bola uznaná, existovali odlišné názory (najmä medzi samotnými koordinačnými útvarmi pre boj proti podvodom) na potrebu ďalšieho zosúladenia ich úlohy a právomocí.
While the Commission agrees that more coherence among the AFCOSs in various Member States would be desirable, at this point it is up to the co-legislators to decide on any changes. 
Hoci Komisia súhlasí, že by bola žiaduca väčšia súdržnosť medzi koordinačnými útvarmi pre boj proti podvodom v jednotlivých členských štátoch, v tomto bode je rozhodnutie o akýchkoľvek zmenách vecou spoluzákonodarcov.
The Commission proposal to amend the OLAF Regulation, which is now in the legislative process, represents already a significant improvement over the current situation, from several perspectives. 
Návrh Komisie o zmene nariadenia o úrade OLAF, ktorý je teraz v legislatívnom procese, už predstavuje významné zlepšenie súčasnej situácie, a to z viacerých pohľadov.
Firstly, it proposes (Article 12a) to further specify the role of the AFCOSs in the Member States in support of OLAF in particular by creating an obligation of result to ensure that OLAF is provided with the assistance it needs for its investigations, either directly by AFCOS or by a different authority. 
Po prvé, navrhuje sa (článok 12a) ďalšie špecifikovanie úlohy koordinačných útvarov pre boj proti podvodom v členských štátoch na podporu úradu OLAF, najmä vytvorením povinnosti dosiahnutia 12 výsledku s cieľom zabezpečiť, aby sa úradu OLAF poskytovala pomoc, ktorú potrebuje pre svoje vyšetrovania, a to buď priamo prostredníctvom koordinačného útvaru pre boj proti podvodom, alebo prostredníctvom iného orgánu.
While abstaining from harmonisation of the organisation and powers of AFCOS, the proposal stipulates that AFCOS should “provide”, “obtain” or "coordinate" the assistance required by OLAF. 
Aj keď návrh nezahŕňa harmonizáciu organizácie a právomocí koordinačných útvarov pre boj proti podvodom, stanovuje sa vňom, že koordinačné útvary pre boj proti podvodom by mali „poskytovať“, „získavať“ alebo „koordinovať“ pomoc, ktorú vyžaduje úrad OLAF.
Secondly, the proposal also introduces a legal basis for AFCOS to cooperate among themselves, horizontally, which is currently lacking from the legal setting of operation of AFCOS. 
Po druhé, návrhom sa zároveň zavádza právny základ pre vzájomnú horizontálnu spoluprácu koordinačných útvarov pre boj proti podvodom, ktorý v súčasnosti v právnom nastavení prevádzky koordinačných útvarov pre boj proti podvodom chýba.
While the Commission agrees that information on case status and statistics would be useful for effective anti-fraud coordination, the current legal mandate of the AFCOS, as defined in Article 3(4) of Regulation 883/2013, does not require such access to statistics on the number and progress of cases under investigation by competent national authorities. 
Hoci Komisia súhlasí, že informácie o stave prípadov a štatistikách by boli užitočné pre účinnú koordináciu boja proti podvodom, podľa súčasného právneho mandátu koordinačných útvarov pre boj proti podvodom, ako sa vymedzuje v článku 3 ods. 4 nariadenia č. 883/2013, sa nevyžaduje takýto prístup k štatistikám o počte a pokroku prípadov, ktoré vyšetrujú príslušné vnútroštátne orgány.
The current OLAF Regulation 883/2013 does not oblige the AFCOS to have a full overview of investigations by competent national authorities involving EU funding in the respective Member State. 
883/2013 o úrade OLAF sa nestanovuje povinnosť, aby koordinačné útvary pre boj proti podvodom mali úplný prehľad o vyšetrovaniach, ktoré vedú príslušné vnútroštátne orgány v súvislosti s finančnými prostriedkami EÚ v príslušnom členskom štáte.
See common Commission reply to paragraphs 47 and 48. 
Pozri spoločnú odpoveď Komisie na body 47 a 48.
The Commission agrees that for the protection of the EU’s financial interests Member States should put in place adequate coordination mechanisms where different actors can exchange information on the steps taken and planned and recommendations for improvement. 
Komisia súhlasí, že členské štáty by mali na ochranu finančných záujmov EÚ zaviesť primerané koordinačné mechanizmy, v rámci ktorých si rôzni aktéri môžu vymieňať informácie o prijatých a plánovaných opatreniach a odporúčaniach na zlepšenie.
OLAF encourages the Member States to set up AFCOS networks to improve national coordination of fight against fraud. 
Úrad OLAF podporuje členské štáty, aby zriadili siete koordinačných útvarov pre boj proti podvodom s cieľom zlepšiť vnútroštátnu koordináciu boja proti podvodom.
Intervening at the level of the operations of the National Prosecutor is not within the competences of the Commission; however, the Commission is adamant about the need for cooperation between the bodies responsible for the management of EU funds, audit and fraud prevention and other relevant national bodies such as the prosecutor's office. 
Komisia nemá právomoci na zasahovanie na úrovni operácií vnútroštátnej prokuratúry. Trvá však na potrebe spolupráce orgánov zodpovedných za riadenie fondov EÚ, audit a predchádzanie podvodom a iných príslušných vnútroštátnych orgánov, akým je prokuratúra.
In this context, when appropriate, the Commission requests information on measures taken or intended to be taken in order to ensure that ESIF co-financed interventions are implemented in a regular, efficient and effective manner. 
Komisia v tejto súvislosti v príslušných prípadoch požaduje informácie o opatreniach prijatých alebo plánovaných s cieľom zabezpečiť riadne, účinné a efektívne vykonávanie intervencií spolufinancovaných z fondov EŠIF.
See Commission replies to paragraphs 46 and 75. 
Pozri odpovede Komisie na body 46 a 75.
The Commission fully supports the adoption of national anti-fraud strategies by Member States in their fight against fraud. 
Komisia plne podporuje prijímanie vnútroštátnych stratégií pre boj proti podvodom členskými štátmi v rámci ich boja proti podvodom.
Regardless of the absence of legal obligation, ten Member States have on a voluntary basis adopted a national anti-fraud strategy and one Member State is updating its existing one. 
Bez ohľadu na absenciu právnej povinnosti desať členských štátov dobrovoľne prijalo vnútroštátnu stratégiu pre boj proti podvodom a jeden členský štát aktualizuje existujúcu stratégiu.
12 The Commission’s 2014 guidance note on fraud risk assessment and effective and proportionate anti-fraud measures includes a voluntary template for an anti-fraud policy statement at programme level, the purpose of which is to indicate to beneficiaries and the public that programme authorities have zero tolerance for fraud and how they intend to fight fraud. 
Usmernenie Komisie o posudzovaní rizika podvodov a účinných a primeraných opatreniach na boj proti podvodom z roku 2014 obsahuje dobrovoľnú šablónu vyhlásenia o politike boja proti podvodom na úrovni programu, ktorého účelom je oznámiť príjemcom a verejnosti, že orgány poverené vykonávaním programov uplatňujú nulovú toleranciu na podvody a to, ako plánujú bojovať proti podvodom.
The Commission also further refers to its guidance on how to assess management and control systems’ key requirements (KR), and in particular assessment criterion 7.3 in relation to KR7 on "proportionate and effective antifraud measures". 
Komisia zároveň okrem toho odkazuje na svoje usmernenie otom, ako posudzovať kľúčové požiadavky týkajúce sa systémov riadenia a kontroly, a najmä hodnotiace kritérium 7.3 v súvislosti s kľúčovou požiadavkou 7, ktorá sa týka „primeraných a účinných opatrení na boj proti podvodom“.
Even though this KR does not refer to an anti-fraud policy per se but to the need to conduct a self-assessment leading to targeted controls on fraud risks identified, it makes clear what the position of the programme authorities against fraud should be. 
Aj keď sa v tejto kľúčovej požiadavke neodkazuje na politiku boja proti podvodom ako takú, ale na potrebu vykonávať sebahodnotenie vedúce k cieleným kontrolám týkajúcim sa identifikovaných rizík podvodu, objasňuje sa v nej, aká by mala byť pozícia orgánov poverených vykonávaním programov 13
Non-compliance may lead under certain further conditions (i.e. in combination with other weaknesses) to interruption of payments or financial corrections by the Commission. 
Nedodržiavanie môže za určitých ďalších podmienok (t. j. v kombinácii s inými nedostatkami) viesť k prerušeniu platieb alebo k finančným opravám zo strany Komisie.
Recommendation 1 – Develop formal strategies and policies to combat fraud against EU funds (a) The Commission notes that the recommendation is addressed to the Member States. 
Odporúčanie 1 – Vypracovať formálne stratégie a politiky na boj proti podvodom týkajúcim sa finančných prostriedkov EÚ a) Komisia konštatuje, že toto odporúčanie je určené členským štátom.
The Commission fully supports the adoption of national anti-fraud strategies by Member States. 
Komisia plne podporuje prijímanie vnútroštátnych stratégií pre boj proti podvodom členskými štátmi.
For this purpose, the Commission has developed under the auspices of the Advisory Committee for Coordination for Fraud Prevention (COCOLAF) guidelines for national anti-fraud strategies. (b) The Commission accepts the recommendation. 
Komisia pod záštitou Poradného výboru na koordináciu prevencie sprenevery (COCOLAF) vypracovala na tento účel usmernenia pre vnútroštátne stratégie boja proti podvodom. b) Komisia odporúčanie prijíma.
The Commission will continue to encourage the adoption of national anti-fraud strategies by Member States and will continue to assist the Member States accordingly. 
Komisia bude naďalej podporovať prijímanie národných stratégií pre boj proti podvodom členskými štátmi a bude členským štátom v tomto smere naďalej pomáhať.
However, it has no legal basis to require each managing authority to adopt a formal, stand-alone anti-fraud policy at OP level, but has recommended them to do so through its guidance. 
Nemá však nijaký právny základ na to, aby od jednotlivých riadiacich orgánov vyžadovala prijatie formálnej samostatnej politiky boja proti podvodom na úrovni operačného programu, ale odporúča im to prostredníctvom svojich usmernení.
A clear policy statement per programme authority as provided in the Commission guidance is indeed an appropriate instrument to indicate to beneficiaries and the public how managing authorities intend to address the fight against fraud. 
Jasné politické vyhlásenie orgánu povereného vykonávaním programu ako sa stanovuje v usmernení Komisie je skutočne primeraným nástrojom na to, aby riadiace orgány príjemcom a verejnosti oznámili, ako plánujú riešiť boj proti podvodom.
Those managing authorities who wish to go beyond the immediate regulatory requirements can use the template for an anti-fraud policy statement at the programme level provided in the guidance. 
Tie riadiace orgány, ktoré chcú ísť nad rámec bezprostredných regulačných požiadaviek, môžu použiť šablónu vyhlásenia o politike boja proti podvodom na úrovni programu, ktorá sa uvádza v usmernení.